4.B PIELIKUMS

Kompresijas aizdedzes (C.I.) motoru un dzirksteļaizdedzes (P.I.) motoru, ko darbina ar dabasgāzi (NG) vai sašķidrinātu naftas gāzi (LPG), testa procedūra, kurā ietverta starptautiskā harmonizētā lielas noslodzes sertifikācija (WHDC, Vispārējie tehniskie noteikumi (VTN) Nr. 4)

1. PIEMĒROJAMĪBA

Pagaidām šo pielikumu nepiemēro tipa apstiprinājuma nolūkā atbilstīgi šiem noteikumiem. To piemēros nākotnē.

2. Rezervēts (1).

3. DEFINĪCIJAS, SIMBOLI UN SAĪSINĀJUMI

3.1. Definīcijas

Šajos noteikumos:

3.1.1. “nepārtrauktā reģenerācija” ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas reģenerācijas process, kas darbojas vai nu pastāvīgi, vai vismaz vienu reizi WHTC karstās palaišanas testa laikā. Šādam reģenerācijas procesam nevajag īpašu testa procedūru;

3.1.2. “aiztures laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju 10 % apjomā no galīgā nolasījuma (t10), paraugu ņemšanas zondi definējot kā atskaites punktu. Gāzveida komponentiem tas galvenokārt ir mērāmā komponenta pārvietošanās laiks no parauga ņemšanas zondes līdz detektoram;

3.1.3. “deNOx sistēma” ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma slāpekļa oksīdu (NOx) emisijas samazināšanai (piemēram, pasīvie un aktīvie NOx katalizatori, NOx absorbētāji un selektīvās katalītiskās reducēšanas (SCR) sistēmas);

3.1.4. “dīzeļmotors” ir motors, kas darbojas pēc kompresijas aizdedzes principa;

3.1.5. “novirze” ir mērinstrumenta nulles vai atbildes signāla atšķirības pirms un pēc emisiju testa;

3.1.6. “motoru saime” ir izgatavotāja noteikta tādu motoru grupa, kam pēc šā pielikuma 5.2. punktā noteiktās konstrukcijas ir līdzīgi izplūdes gāzu emisijas parametri. Visiem vienas saimes motoriem jāatbilst piemērojamām emisijas robežvērtībām;

3.1.7. “motoru sistēma” ir motors, emisijas kontroles sistēma un saziņas saskarne (aparatūra un paziņojumi) starp motora elektronisko vadības bloku(-iem) (ECU) un jebkuru citu spēka piedziņas vai transportlīdzekļa vadības bloku;

3.1.8. “motora tips” ir tādu motoru kategorija, kas neatšķiras pēc būtiskiem motora parametriem;

3.1.9. “izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma” ir katalizators (oksidējošais vai 3 veidu tipa), daļiņu filtrs, deNOx sistēma, kombinētais deNOx daļiņu filtrs vai jebkura cita emisijas samazināšanas ierīce, kas uzstādīta aiz motora. Šajā definīcijā nav iekļauta izplūdes gāzu recirkulācija (EGR), kuru uzskata par nedalāmu motora daļu;

3.1.10. “pilnas plūsmas atšķaidīšanas metode” ir process, kura laikā tiek sajauktas kopējā izplūdes gāzu plūsma ar atšķaidītāju, pirms analīzei tiek atdalīta atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas daļa;

3.1.11. “gāzveida piesārņotāji” ir oglekļa monoksīds, ogļūdeņraži un/vai ogļūdeņraži (izņemot metānu) (pieņemot par atskaites punktu CH1,85 dīzelim, CH2,525 LPG un CH2,93 NG un pieņemto molekulu CH3O0,5 ar etanolu darbināmiem dīzeļmotoriem), metāns (pieņemot par atskaites punktu CH4 NG) un slāpekļa oksīdi (izteikti kā slāpekļa dioksīda (NO2) ekvivalents);

3.1.12. “liels apgriezienu skaits (n hi)” ir motora lielākais apgriezienu skaits, kas dod 70 % deklarētās maksimālās jaudas;

3.1.13. “mazs apgriezienu skaits (n lo)” ir motora mazākais apgriezienu skaits, kas dod 55 % deklarētās maksimālās jaudas;

3.1.14. “maksimālā jauda (Pmax)” ir kW izteikta maksimālā jauda, ko norādījis izgatavotājs;

3.1.15. “maksimālais griezes momenta apgriezienu skaits” ir motora apgriezienu skaits, motoram radot maksimālo griezes momentu, kā norādījis izgatavotājs;

3.1.16. “normalizētais griezes moments” ir motora griezes moments procentos, kas normalizēts līdz maksimālajam griezes momentam attiecīgajā motora griešanās ātrumā;

3.1.17. “lietotāja pieprasījums” ir motora lietotāja ievade, lai kontrolētu motora darbību. Lietotājs var būt cilvēks (t. i., manuāla darbība) vai regulators (t. i., automātiska darbība), kurš mehāniski vai elektroniski nosūta ievades signālu, kas pieprasa motora darbību. Ievade var būt ar akseleratora pedāli vai signālu, griezes momenta vadības sviru vai signālu, degvielas padeves sviru vai signālu, ātruma kontroles sviru vai signālu, vai regulatora iestatījumu vai signālu;

3.1.18. “cilmes motors” ir motors, kas no motoru saimes atlasīts tā, ka tā emisijas parametri ir raksturīgi visiem attiecīgās saimes motoriem;

3.1.19. “daļiņu pēcapstrādes ierīce” ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, kas konstruēta tā, lai samazinātu daļiņveida piesārņotāju (PM) emisijas ar mehāniskas, aerodinamiskas, difūzijas vai inerces atdalīšanas palīdzību;

3.1.20. “daļējas plūsmas atšķaidīšanas metode” ir process, kura laikā tiek atdalīta kopējās izplūdes gāzu plūsmas daļa, tad tā tiek sajaukta ar atšķaidītāju atbilstīgā apjomā pirms daļiņu paraugu ņemšanas filtra;

3.1.21. “cietās daļiņas” ir jebkuras vielas, ko savāc noteiktā filtrējošā vidē pēc tam, kad motora izplūdes gāzes ir atšķaidītas ar tīru filtrētu atšķaidītāju tā, lai temperatūra ir no 315 K (42 °C) līdz 325 K (52 °C); galvenokārt tas ir ogleklis, kondensēti ogļūdeņraži un sulfāti ar saistīto ūdeni;

3.1.22. “periodiska reģenerācija” ir izplūdes gāzu pēcattīrīšanas iekārtas reģenerācijas process, kas atkārtojas periodiski – parasti mazāk kā reizi 100 normālās motora ekspluatācijas stundās. Reģenerācijas cikla laikā emisijas standartus var pārsniegt;

3.1.23. “pakāpenisks vienmērīgs testa cikls” ir testa cikls ar secīgiem vienmērīgiem motora testa režīmiem ar definētu apgriezienu skaitu un griezes momenta kritērijiem katrā režīmā, un definētām pakāpēm šo režīmu starplaikos (WHSC);

3.1.24. “nominālais apgriezienu skaits” ir maksimālais apgriezienu skaits pie pilnas slodzes, ko pieļauj regulators, kā norādījis izgatavotājs savās pārdošanas un tehniskās apkopes brošūrās, vai, ja šāda regulatora nav, tad apgriezienu skaits, pie kāda motors darbojas ar maksimālo jaudu, kā norādījis izgatavotājs savās pārdošanas un tehniskās apkopes brošūrās;

3.1.25. “reakcijas laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju par 90 % no galīgā nolasījuma (t90), parauga ņemšanas zondi definējot kā atskaites punktu, ja mērītā komponenta izmaiņa ir vismaz 60 % no pilnas skalas un notiek ātrāk nekā 0,1 sekundē. Sistēmas reakcijas laiku veido sistēmas aiztures laiks un sistēmas pieauguma laiks;

3.1.26. “pieauguma laiks” ir laika starpība starp 10 % un 90 % no galīgā nolasījuma reakcijas (t90 – t10);

3.1.27. “standartreakcija” ir vidējā reakcija uz standartgāzi 30 sekunžu intervālā;

3.1.28. “īpatnējas emisijas” ir masas emisijas, kas izteiktas g/kWh;

3.1.29. “testa cikls” ir secīgi testēšanas punkti, katrs ar noteiktu apgriezienu skaitu un griezes momentu, ko motors ievēro vienmērīgas darbības režīmā (WHSC tests) vai pārejas ekspluatācijas apstākļos (WHTC);

3.1.30. “transformācijas laiks” ir laika starpība starp izmaiņu komponentā, ko mēra atsauces punktā, un sistēmas reakciju 50 % apjomā no galīgā nolasījuma (t50) vērtības, paraugu ņemšanas zondi definējot kā atsauces punktu. Transformācijas laiku izmanto dažādu mērierīču signālu pielīdzināšanai;

3.1.31. “īslaicīgs testa cikls” ir testa cikls ar secīgiem normalizētiem apgriezieniem un griezes momenta vērtībām, kas laika gaitā salīdzinoši strauji mainās (WHTC);

3.1.32. “lietošanas laiks” ir atbilstošs attāluma un/vai laika periods, kurā jānodrošina atbilstība attiecīgajiem gāzveida un daļiņu emisijas ierobežojumiem;

3.1.33. “nulles atbildes signāls” ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz nulles gāzi 30 sekunžu laikā.

3.2. Vispārīgi simboli

Simbols Mērvienība Termins a 1 — Regresijas stāvums a 0 — y krustošanās ar regresijas taisni A/F st — Gaisa un degvielas stehiometriskā attiecība c ppm/tilp % Koncentrācija c d ppm/tilp % Koncentrācija uz sausa pamata c w ppm/tilp % Koncentrācija uz mitra pamata c b ppm/tilp % Fona koncentrācija C d — SSV izplūdes koeficients c gas ppm/tilp % Gāzveida komponentu koncentrācija d m Diametrs d V m Venturi caurules sašaurinājuma diametrs D 0 m3/s PDP kalibrēšanas funkcijas krustpunkts D — Atšķaidījuma pakāpe Δt s Laika intervāls e gas g/kWh Gāzveida komponentu īpatnējā emisija e PM g/kWh Daļiņu īpatnējā emisija e r g/kWh Īpatnējā emisija reģenerācijas laikā e w g/kWh Svērtā īpatnējā emisija E CO2 % NOx analizatora CO2 dzēšana E E % Etāna efektivitāte E H2O % NOx analizatora ūdens dzēšana E M % Metāna efektivitāte E NOx % NOx pārveidotāja efektivitāte f Hz Datu paraugu ņemšanas ātrums f a — Laboratorijas gaisa ietekmes koeficients F s — Stehiometriskais koeficients H a g/kg Ieplūdes gaisa absolūtais mitrums H d g/kg Atšķaidītāja absolūtais mitrums i — Indekss, kas norāda uz momentānu mērījumu (piemēram, 1 Hz) k c — Oglekļa īpatnējais koeficients k f,d m3/kg degvielas Papildus sadedzinātais tilpums sausām izplūdes gāzēm k f,w m3/kg degvielas Papildus sadedzinātais tilpums mitrām izplūdes gāzēm k h,D — Mitruma korekcijas koeficients NOx aprēķināšanai CI motoriem k h,G — Mitruma korekcijas koeficients NOx aprēķināšanai PI motoriem k r,u — Reģenerācijas korekcijas (uz augšu) koeficients k r,d — Reģenerācijas korekcijas (uz leju) koeficients k w,a — Koeficients pārrēķinam no sausa uz mitru ieplūdes gaisu k w,d — Koeficients pārrēķinam no sausa uz mitru atšķaidīšanas gaisu k w,e — Koeficients pārrēķinam no sausām uz mitrām atšķaidītām izplūdes gāzēm k w,r — Koeficients pārrēķinam no sausām uz mitrām neapstrādātām izplūdes gāzēm K V — CFV kalibrēšanas funkcija λ — Pārmērīgā gaisa attiecība m b mg Savākto daļiņu parauga masa atšķaidītājā m d kg Atšķaidītāja parauga masa, ko laiž cauri daļiņu paraugu vākšanas filtram m ed kg Kopējā atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā m edf kg Līdzvērtīgu atšķaidītu izplūdes gāzu masa testa cikla laikā m ew kg Kopējā izplūdes gāzu masa cikla laikā m gas g Gāzveida emisijas masa testa cikla laikā m f mg Daļiņu parauga filtra masa m p mg Savākto daļiņu parauga masa m PM g Daļiņu emisijas masa testa cikla laikā m se kg Izplūdes gāzu parauga masa testa cikla laikā m sed kg Atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri atšķaidīšanas kanālam m sep kg Atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu savākšanas filtriem m ssd kg Sekundārā atšķaidītāja masas M Nm Griezes moments M a g/mol Ieplūdes gaisa molārā masa M d g/mol Atšķaidītāja molārā masa M e g/mol Izplūdes gāzu molārā masa M f Nm Uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments M gas g/mol Gāzveida komponentu molārā masa M r Nm Noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments n — Mērījumu skaits nr — Mērījumu skaits ar reģenerāciju n min–1 Motora rotācijas apgriezienu skaits n hi min–1 Motora liels apgriezienu skaits n lo min–1 Motora mazs apgriezienu skaits n pref min–1 Vēlamais motora apgriezienu skaits n p r/s PDP sūkņa apgriezienu skaits p a kPa Motora ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens p b kPa Kopējais atmosfēras spiediens p d kPa Atšķaidītāja piesātinātā tvaika spiediens P f kW Uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda p p kPa Absolūtais spiediens p r kPa Ūdens tvaika spiediens pēc dzesēšanas vannas p s kPa Sauss atmosfēras spiediens P kW Jauda P r kW Noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda q mad kg/s Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz sausa pamata q maw kg/s Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mCe kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums neapstrādātās izplūdes gāzēs q mCf kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums motorā q mCp kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā q mdew kg/s Atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mdw kg/s Atšķaidītāja masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q medf kg/s Līdzvērtīgas atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mew kg/s Izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mex kg/s Parauga masas plūsmas ātrums, ko iegūst atšķaidīšanas kanālā q mf kg/s Degvielas masas plūsmas ātrums q mp kg/s Izplūdes gāzu parauga plūsma daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā q vCVS m3/s CVS tilpuma ātrums q vs dm3/min Izplūdes gāzu analīzes sistēmas plūsmas ātrums q vt cm3/min Marķiergāzes plūsmas ātrums r2 — Noteikšanas koeficients r d — Atšķaidīšanas koeficients r D — SSV diametra koeficients r h — FID ogļūdeņraža reakcijas koeficients r m — FID metanola reakcijas koeficients r p — SSV spiediena koeficients r s — Vidējais parauga koeficients ρ kg/m3 Blīvums ρ e kg/m3 Izplūdes gāzu blīvums σ — Standartnovirze s Standartnovirze T K Absolūtā temperatūra T a K Ieplūdes gaisa absolūtā temperatūra t s Laiks t 10 s Laiks starp posma ievadi un 10 % no galīgā nolasījuma t 50 s Laiks starp posma ievadi un 50 % no galīgā nolasījuma t 90 s Laiks starp posma ievadi un 90 % no galīgā nolasījuma u — Koeficienta starp gāzes komponentu un izplūdes gāzu blīvumiem (vai molārām masām) dalījums ar 1 000 V 0 m3/r PDP gāzes tilpums, ko iesūknē vienā apgriezienā V s dm3 Izplūdes gāzu analīzes stenda sistēmas tilpums W act kWh Faktiskais testa ciklā paveiktais darbs W ref kWh Testa cikla atsauces cikla darbs X 0 m3/r PDP kalibrēšanas funkcija

3.3. Simboli un saīsinājumi degvielas sastāva apzīmēšanai

w ALF ūdeņraža daudzums degvielā, % no masas w BET oglekļa daudzums degvielā, % no masas w GAM sēra daudzums degvielā, % no masas w DEL slāpekļa daudzums degvielā, % no masas w EPS skābekļa daudzums degvielā, % no masas α ūdeņraža molārā attiecība (H/C) γ sēra molārā attiecība (S/C) δ slāpekļa molārā attiecība (N/C) ε skābekļa molārā attiecība (O/C)

attiecas uz degvielu CH α O ε N δ S γ

3.4. Simboli un saīsinājumi ķīmisko komponentu apzīmēšanai

C1 Ogleklis 1 līdzvērtīgs ogļūdeņradim CH4 Metāns C2H6 Etāns C3H8 Propāns CO Oglekļa monoksīds CO2 Oglekļa dioksīds DOP Dioktilftalāts HC Ogļūdeņraži H2O Ūdens NMHC Ogļūdeņraži, izņemot metānu NOx Slāpekļa oksīdi NO Slāpekļa oksīds NO2 Slāpekļa dioksīds PM Cietās daļiņas

3.5. Saīsinājumi

CFV Kritiskās plūsmas venturi caurule CLD Hemiluminiscences detektors CVS Pastāvīga tilpuma parauga ņemšana deNO x NOx pēcapstrādes sistēma EGR Izplūdes gāzu atkārtota cirkulācija FID Liesmas jonizācijas detektors GC Gāzes hromatogrāfs HCLD Apsildāms hemiluminiscences detektors HFID Karsētas liesmas jonizējošais detektors LPG Sašķidrinātā naftas gāze NDIR Nedispersīvi infrasarkanie stari (analizators) NG Dabasgāze NMC Griezējgāze, izņemot metānu PDP Tilpumregulēšanas sūknis Per cent FS Procenti no pilnas skalas PFS Daļējas plūsmas sistēma SSV Zemskaņas Venturi caurule VGT Mainīgas ģeometrijas turbīna

4. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

Motoru sistēma projektēta, konstruēta un montēta tā, lai motors parastos ekspluatācijas apstākļos atbilstu šā pielikuma noteikumiem savas lietošanas laikā, tostarp laikā, kamēr tas uzstādīts transportlīdzeklī, atbilstīgi šiem noteikumiem.

5. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ VEIKTSPĒJU

5.1. Gāzveida un daļiņu piesārņotāju emisija

Motora gāzveida un daļiņu piesārņojuma emisijas nosaka WHTC un WHSC testa ciklos, kā aprakstīts 7. punktā. Mērīšanas sistēmas atbilst 3. papildinājuma 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām, specifikācijām, kas noteiktas 9.3. punktā (gāzveida emisiju mērīšanai) un 9.4. punktā (daļiņu mērīšanai).

Citas sistēmas vai analizatorus var apstiprināt tipa apstiprinātāja iestāde, ja konstatē, ka tās dod līdzvērtīgus rezultātus atbilstīgi 5.1.1. punktam.

5.1.1. Līdzvērtīgums

Sistēmas līdzvērtīgumu nosaka, pamatojoties uz septiņu (vai vairāku) paraugu pāru korelācijas izpēti starp minēto sistēmu un kādu no sistēmām, kas minēta šajā pielikumā.

“Rezultāti” attiecas uz specifiskā ciklā svērto emisijas vērtību. Korelācijas testu veic tajā pašā laboratorijā, testēšanas telpā un ar to pašu motoru, un to vēlams veikt paralēli. Parauga pāru vidējo līdzvērtīgumu nosaka, izmantojot F testa un t testa statistiku, kā aprakstīts 4. papildinājuma A.4.3. punktā, ko iegūst saskaņā ar iepriekš aprakstīto laboratorijas testēšanas telpu un motora apstākļiem. Netipiskas datu kopas nosaka atbilstīgi ISO 5725 un izslēdz no datubāzes. Sistēmas, ko izmanto mijiedarbības testam, jāapstiprina tipa apstiprinātāja iestādei.

5.2. Motoru saime

5.2.1. Vispārīgs raksturojums

Motoru saimi raksturo konstrukcijas parametri. Tie ir kopīgi visiem saimes motoriem. Motora izgatavotājs var noteikt, kuri motori pieder motoru saimei, ja vien tiek ievēroti 5.2.3. punktā noteiktie pieskaitāmības kritēriji. Motoru saimi apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Izgatavotājs sniedz tipa apstiprinātājai iestādei atbilstīgu informāciju par vienas saimes motoru emisijas līmeņiem.

5.2.2. Īpaši gadījumi

Dažos gadījumos parametri var savstarpēji korelēt. Tas jāņem vērā, lai nodrošinātu, ka tikai motori ar līdzīgiem emisijas izplūdes gāzu parametriem tiek ietverti vienā saimē. Izgatavotājs identificē šādus gadījumus un par tiem informē tipa apstiprinātāju iestādi. Tad to ņem vērā kā jaunas motoru saimes izveides kritēriju.

Tādu iekārtu vai īpašību gadījumā, kas nav uzskaitīti 5.2.3. punktā un kas ievērojami ietekmē emisiju līmeni, izgatavotājs identificē iekārtas, pamatojoties uz labu tehnisko praksi, un informē tipa apstiprinātāju iestādi. Tad to ņem vērā kā jaunas motoru saimes izveides kritēriju.

Papildus 5.2.3. punktā uzskaitītajiem parametriem izgatavotājs var ieviest papildkritērijus, kas ļauj definēt ierobežotāka izmēra saimi. Šie parametri obligāti nav tādi parametri, kas ietekmē emisijas līmeni.

5.2.3. Parametri, pēc kuriem definē motoru saimi

5.2.3.1. Sadedzes cikls

a) divtaktu cikls

b) četrtaktu cikls

c) rotormotors

d) citi

5.2.3.2. Cilindru konfigurācija

5.2.3.2.1. Cilindru pozīcija blokā

a) V

b) rindā

c) radiāli

d) citi (F, W utt.)

5.2.3.2.2. Cilindru relatīvā pozīcija

Viena bloka motori var piederēt vienai saimei, ja to cilindra diametra dimensijas vienam centram pret otru ir vienādas.

5.2.3.3. Dzesētājvide

a) gaiss

b) ūdens

c) eļļa

5.2.3.4. Atsevišķu cilindru darbs

5.2.3.4.1. Motors, kura cilindra darba tilpums ≥ 0,75 dm3

Lai motorus, kuru cilindra darba tilpums ir ≥ 0,75 dm3, uzskatītu par piederīgiem vienai saimei, atsevišķo cilindru darba tilpumu starpība nedrīkst pārsniegt 15 % no lielākā atsevišķā cilindra darba tilpuma saimē.

5.2.3.4.2. Motors, kura cilindra darba tilpums < 0,75 dm3

Lai motorus, kuru cilindra darba tilpums ir < 0,75 dm3, uzskatītu par piederīgiem vienai saimei, atsevišķo cilindru darba tilpumu starpība nedrīkst pārsniegt 30 % no lielākā atsevišķā cilindra darba tilpuma saimē.

5.2.3.4.3. Motors ar atšķirīgiem cilindra darba tilpuma ierobežojumiem

Uzskata, ka motori, kam ir atšķirīgi cilindra darba tilpumi, kas pārsniedz 5.2.3.4.1. un 5.2.3.4.2. punktā noteiktos ierobežojumus, pieder vienai saimei, ja to apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Apstiprinājuma pamatā ir tehniski elementi (aprēķini, simulācijas, eksperimentu rezultāti utt.), kas parāda, ka ierobežojumu pārsniegšana ievērojami neietekmē izplūdes gāzu emisijas.

5.2.3.5. Gaisa velkmes metode

a) dabiska vilkme

b) ievadīšana ar spiedienu

c) spiedienu rada ar uzpūtes gaisa dzesētāju

5.2.3.6. Degvielas tips

a) dīzeļdegviela

b) dabasgāze (NG)

c) sašķidrinātā naftas gāze (LPG)

d) etanols

5.2.3.7. Degkameras tips

a) atvērta kamera

b) dalītā degkamera

c) citi tipi

5.2.3.8. Aizdedzes tips

a) dzirksteļaizdedze

b) kompresijas aizdedze

5.2.3.9. Vārsti un atveres

a) konfigurācija

b) vārstu skaits cilindrā

5.2.3.10. Degvielas padeves tips

a) šķidrās degvielas padeves tips i) sūknis un (augsta spiediena) līnija un iesmidzinātājs ii) rindas sūknis vai sadalītājsūknis iii) sūknis-sprausla iv) common rail v) karburators(-i) vi) citi

b) gāzveida degvielas padeves tips i) gāzveida ii) šķidra iii) sajaukšanas bloki iv) citi

c) citi tipi

5.2.3.11. Dažādas iekārtas

a) izplūdes gāzu recirkulācija (EGR)

b) ūdens iesmidzināšana

c) gaisa iesmidzināšana

d) citi

5.2.3.12. Elektroniskas vadības stratēģija

To, vai motoram ir, vai nav elektronisks vadības bloks (ECU), uzskata par saimes pamatkritēriju.

Ja motoru kontrolē elektroniski, izgatavotājs norāda tehniskos elementus, skaidrojot šādu motoru grupēšanu vienā saimē, t. i., norādot iemeslus, kādēļ var sagaidīt, ka šie motori atbildīs tādām pašām emisijas prasībām.

Šādi elementi var būt aprēķini, simulācijas, aplēses, iesmidzināšanas parametru apraksts, eksperimentu rezultāti utt.

Kontrolētas īpašības ir, piemēram:

a) laiks

b) iesmidzināšanas spiediens

c) vairākas iesmidzināšanas

d) padeves spiediens

e) VGT

f) EGR

5.2.3.13. Izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas

Šādu ierīču funkcionēšanu un kombināciju uzskata par kritēriju pieskaitāmībai motoru saimei:

a) oksidācijas katalizators

b) triju veidu katalizators

c) deNOx sistēma ar selektīvu NOx samazināšanu (pievienojot samazinošu reaģentu)

d) citas deNOx sistēmas

e) daļiņu filtrs ar pasīvo reģenerāciju

f) daļiņu filtrs ar aktīvo reģenerāciju

g) citi daļiņu filtri

h) citas iekārtas

Ja motors sertificēts bez pēcapstrādes sistēmas neatkarīgi no tā, vai tas ir cilmes motors, vai pieder motoru saimei, šādu motoru, kas aprīkots ar oksidācijas katalizatoru, var iekļaut tajā pašā motoru saimē, ja tam nav nepieciešama degviela ar atšķirīgām īpašībām.

Ja tam nepieciešama degviela ar noteiktām īpašībām (piemēram, daļiņu filtriem nepieciešami īpaši degvielas piemaisījumi reģenerācijas procesa nodrošināšanai), lēmumu par šāda motora iekļaušanu tajā pašā motoru saimē pamato izgatavotāja norādītie tehniskie elementi. Šie elementi norāda, ka aprīkotā motora sagaidāmais emisijas līmenis atbilst tādām pašām robežvērtībām kā neaprīkots motors.

Ja motors sertificēts ar pēcapstrādes sistēmu neatkarīgi no tā, vai tas ir cilmes motors, vai pieder motoru saimei, un tā cilmes motors aprīkots ar tādu pašu pēcapstrādes sistēmu, tad šādu motoru, ja tas aprīkots ar pēcapstrādes sistēmu, nedrīkst iekļaut tajā pašā motoru saimē.

5.2.4. Cilmes motora izvēle

5.2.4.1. Kompresijas aizdedzes motori

Kad tipa apstiprinātāja iestāde apstiprinājusi motoru saimi, tās cilmes motoru izvēlas, kā primāro kritēriju izmantojot augstāko degvielas padevi taktī ar maksimālo deklarēto griezes momenta apgriezienu skaitu. Ja diviem vai vairākiem motoriem primārais kritērijs ir kopīgs, cilmes motoru izvēlas pēc sekundārā kritērija, kas ir augstākā degvielas padeve taktī ar nominālu apgriezienu skaitu.

5.2.4.2. Dzirksteļaizdedzes motori

Kad tipa apstiprinātāja iestāde apstiprinājusi motoru saimi, tās cilmes motoru izvēlas, izmantojot primāro kritēriju, kas ir lielākais darba tilpums. Ja diviem vai vairākiem motoriem primārais kritērijs ir kopīgs, cilmes motoru izvēlas, izmantojot sekundāro kritēriju šādā prioritāšu secībā:

a) lielākā degvielas padeve taktī ar deklarētās nominālās jaudas apgriezienu skaitu;

b) agrākā aizdedze;

c) mazākais EGR ātrums.

5.2.4.3. Piezīmes par cilmes motora izvēli

Tipa apstiprinātāja iestāde var secināt, ka saimes vissliktāko emisiju vislabāk var raksturot tad, ja veic citu motoru testus. Šādā gadījumā motora izgatavotājs iesniedz atbilstīgu informāciju, lai noteiktu saimes motorus, kam varētu būt visaugstākais emisiju līmenis.

Ja saimes motoriem piemīt citas īpašības, par kurām var uzskatīt, ka tās ietekmē izplūdes gāzu emisiju, šās īpašības jāidentificē un jāņem vērā, izvēloties cilmes motoru.

Ja saimes motori atbilst tādām pašām emisijas vērtībām dažādos lietošanas laika periodos, to ņem vērā, izvēloties cilmes motoru.

6. TESTA NOSACĪJUMI

6.1. Testa nosacījumi laboratorijā

Ieplūdes gaisa absolūto temperatūru (T a), kas izteikta kelvinos, un sauso atmosfēras spiedienu (p s), kas izteikts kPa, mēra un parametru f a nosaka atbilstīgi šādiem nosacījumiem. Daudzcilindru motoros, kam ir atsevišķas ieplūdes kolektoru grupas, piemēram, V veida motora konfigurācija, ņem atsevišķo grupu vidējo temperatūru. Par parametru f a ziņo kopā ar testa rezultātiem. Lai testa rezultātus labāk atkārtotu un reproducētu, iesaka, ka parametrs f a ir šāds: 0,93 ≤ f a ≤ 1,07.

a) Kompresijas aizdedzes motori Motoriem ar dabisko velkmi un mehānisko kompresordzinēju: (1) Turbokompresoriem ar ieplūdes gaisa dzesēšanu vai bez tās: (2)

b) Dzirksteļaizdedzes motoriem: (3)

6.2. Motori ar uzpūtes gaisa dzesēšanu

Uzpūtes gaisa temperatūru pieraksta, un pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes tā ir robežās ± 5 K no maksimālās uzpūtes gaisa temperatūras, ko norādījis izgatavotājs. Dzesētājvides temperatūra ir vismaz 293 K (20 °C).

Ja izmanto testa laboratorijas sistēmu vai ārēju ventilatoru, iestata tādu dzesētāja plūsmas ātrumu, lai uzpūtes gaisa temperatūra būtu ± 5 K robežās no maksimālās uzpūtes gaisa temperatūras, ko norādījis izgatavotājs pie nominālā apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Dzesētāja temperatūra un uzpūtes gaisa dzesētāja plūsmas ātrums iepriekš minētajā punktā netiek mainīts visā testa ciklā, ja vien rezultātā uzpūtes gaiss netiek neraksturīgi pārmērīgi atdzesēts. Uzpūtes gaisa dzesētāja tilpumu pamato laba tehniskā prakse, un tas ir raksturīgs attiecībā uz motora lietošanas uzstādīšanu ražošanā. Laboratorijas sistēmu projektē tā, lai līdz minimumam samazinātu kondensāta uzkrāšanos. Uzkrājušos kondensātu pirms emisiju testēšanas novada, un visas novadcaurulītes pilnībā noslēdz.

Ja motora izgatavotājs ir norādījis uzpūtes gaisa dzesēšanas sistēmai spiediena krituma ierobežojumus, ir jānodrošina, lai spiediena kritums uzpūtes gaisa dzesēšanas sistēmā izgatavotāja norādītajos motora stāvokļos atbilst izgatavotāja norādītajiem ierobežojumiem. Spiediena kritumu mēra izgatavotāja norādītajās vietās.

6.3. Dzinēja jauda

Īpatnējās emisijas mērījumu pamatā ir motora jauda un cikla darbs, kā noteikts saskaņā ar 6.3.1. līdz 6.3.5. punktu.

6.3.1. Motora uzstādīšana

Motoru testē ar 7. papildinājumā uzskaitītajām palīgierīcēm/iekārtām.

Ja palīgierīces/iekārtas nav uzskatītas atbilstoši prasībām, to jaudu ņem vērā saskaņā ar 6.3.2. līdz 6.3.5. punktu.

6.3.2. Palīgierīces/iekārtas, kas jāuzstāda emisiju testēšanai

Ja saskaņā ar 7. papildinājumu prasītās palīgierīces/iekārtas nav lietderīgi uzstādīt testa stendā, to absorbēto jaudu nosaka un atņem no motora jaudas (standartjaudas un faktiskās jaudas), kura izmērīta visā WHTC motora ātruma diapazonā un WHSC testa ātrumiem.

6.3.3. Palīgierīces/iekārtas, kas testēšanas vajadzībām jānoņem no motora

Ja palīgierīces/iekārtas, kas netiek prasītas 7. papildinājumā, nevar noņemt, to absorbēto jaudu var noteikt un pieskaitīt motora jaudai (standartjaudai un faktiskajai jaudai), kura izmērīta visā WHTC motora ātruma diapazonā un WHSC testa ātrumiem. Ja šī vērtība ir lielāka nekā 3 % no testa apgriezienu maksimālās jaudas, tas ir jāpierāda tipa apstiprinātājai iestādei.

6.3.4. Palīgierīču jaudas noteikšana

Jauda, ko absorbē palīgierīces, jānosaka tikai tad, ja:

a) motoram nav uzstādītas 7. papildinājumā prasītās palīgierīces/iekārtas; un/vai

b) motoram ir uzstādītas palīgierīces/iekārtas, kas netiek prasītas 7. papildinājumā.

Motora izgatavotājam ir jāiesniedz un tipa apstiprinātājai iestādei jāapstiprina palīgierīču jaudas vērtības un palīgierīču jaudas noteikšanai izmantojamā mērīšanas/aprēķināšanas metode par visu testa ciklu darbības diapazonu.

6.3.5. Motora cikla darbs

Standarta un faktisko cikla darbu (skatīt 7.4.8. un 7.8.6. punktu) aprēķina, pamatojoties uz motora jaudu, kas noteikta saskaņā ar 6.3.1. punktu. Šajā gadījumā 4. vienādojumā P f un P r ir vienādi ar nulli, un P ir vienāds ar P m.

Ja saskaņā ar 6.3.2. un/vai 6.3.3. punktu ir uzstādītas palīgierīces/iekārtas, to absorbēto jaudu izmanto, lai koriģētu katru momentāno cikla jaudas vērtību P m,i saskaņā ar šādu vienādojumu:

(4)

kur:

P m,i ir motora izmērītā jauda, kW, P f,i ir palīgierīču/iekārtu, ar ko jāaprīko motors, absorbētā jauda, kW, P r,i ir palīgierīču/iekārtu, kas jānoņem no motora, absorbētā jauda, kW.

6.4. Motora gaisa ieplūdes sistēma

Motora gaisa ieplūdes sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu izmanto, rādot gaisa ieplūdes ierobežojumu ± 300 Pa robežās no izgatavotāja norādītās maksimālās vērtības tīra gaisa tīrītājam pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Ierobežojuma statisko diferenciālo spiedienu mēra izgatavotāja noteiktajā vietā.

6.5. Motora izplūdes gāzu sistēma

Motora izplūdes gāzu sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu izmanto, rādot izplūdes gāzu pretspiedienu 80–100 % robežās no izgatavotāja norādītās maksimālās vērtības pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Ja maksimālais ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatīšanas punkts nedrīkst būt par vairāk kā 1,0 kPa mazāks nekā maksimālā vērtība. Izplūdes gāzu sistēma atbilst izplūdes gāzu paraugu ņemšanas prasībām, kas norādītas 9.3.10. un 9.3.11. punktā.

6.6. Motors ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu

Ja motors aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, izplūdes caurules diametrs ir tāds pats kā lietošanā vai atbilstīgi izgatavotāja norādītajam, t. i., vismaz četru cauruļu diametri augšpus izplešanās sekcijas sākumam, kur atrodas pēcapstrādes iekārta. Attālums no izplūdes gāzu kolektora atloka vai turbokompresora izejas uz izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu ir tāds pats kā transportlīdzekļa konfigurācijā vai izgatavotāja norādītajās attāluma specifikācijās. Izplūdes gāzu pretspiediens vai ierobežojums atbilst tādiem pašiem kritērijiem, kā minēts iepriekš, un tos var iestatīt ar vārsta palīdzību. Mainīga ierobežojuma pēcapstrādes iekārtām maksimālo izplūdes gāzu ierobežojumu definē izgatavotāja norādītajā pēcapstrādes stāvoklī (nogatavināšanas/novecošanās un reģenerācijas/ielādes līmenis). Ja maksimālais ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatīšanas punkts nedrīkst būt par vairāk kā 1,0 kPa mazāks nekā maksimālā vērtība. Pēcapstrādes konteineru var noņemt maketa testa laikā un motora kartēšanas laikā, un to var aizstāt ar līdzvērtīgu konteineru, kam ir deaktivizēta katalizatora atbalsts.

Emisijas, ko mēra testa ciklā, ir raksturīgas ekspluatācijas emisijām. Ja motors aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kam nepieciešams patērēt reaģentu, visos testos izmantojamo reaģentu norāda izgatavotājs.

Motoriem, kas aprīkoti ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmām, kam nepārtraukti notiek reģenerācija, nav jāveic īpaša testa procedūra, taču reģenerācijas process ir jāpierāda atbilstīgi 6.6.1. punktam.

Motoriem, kas aprīkoti ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmām, kam periodiski notiek reģenerācija, kā aprakstīts 6.6.2. punktā, emisijas rezultātus regulē, lai ņemtu vērā reģenerāciju. Šādā gadījumā vidējā emisija ir atkarīga no reģenerācijas biežuma, kas izteikta tādu testu daļās, kuru laikā notiek reģenerācija.

6.6.1. Nepārtrauktā reģenerācija

Emisijas mēra tādā pēcapstrādes sistēmā, kas stabilizēta, radot atkārtojamas emisijas. Reģenerācijas process notiek vismaz reizi WHTC karstās palaišanas testa laikā, un izgatavotājam jāziņo par apstākļiem, kādos parasti notiek reģenerācija (kvēpu slodze, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.).

Lai uzskatāmi parādītu, ka reģenerācijas process ir nepārtraukts, veic vismaz trīs WHTC karstās palaišanas testus. Pierādīšanas vajadzībām motoru iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu, motoru impregnē saskaņā ar 7.6.3. punktu, un veic pirmo WHTC karstās palaišanas testu. Turpmākos karstās palaišanas testus sāk pēc impregnēšanas saskaņā ar 7.6.3. punktu. Testu laikā pieraksta izplūdes gāzu temperatūru un spiedienu (temperatūru pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiedienu utt.).

Ja testa laikā iestājas izgatavotāja ziņotie apstākļi un triju (vai vairāk) WHTC karstās palaišanas testu rezultātu diapazons nepārsniedz ± 25 % vai 0,005 g/kWh, atkarībā no tā, kura vērtība ir lielāka, uzskata, ka pēcapstrādes sistēmai ir nepārtrauktā reģenerācija, un piemēro 7.6. punkta (WHTC) un 7.7. punkta (WHSC) vispārējos testēšanas noteikumus.

Ja izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmai ir drošības režīms, kas pārslēdzas uz periodiskas reģenerācijas režīmu, to pārbauda atbilstīgi 6.6.2. punktam. Šādā īpašā gadījumā piemērojamos emisijas robežlielumus var pārsniegt un to svērumu neveic.

6.6.2. Periodiska reģenerācija

Attiecībā uz izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kuras pamatā ir periodiskas reģenerācijas process, emisijas mēra vismaz trīs WHTC karstās palaišanas testos, vienā ar reģenerāciju stabilizētā pēcapstrādes sistēmā un divos bez tās, un rezultātiem veic svērumu saskaņā ar 5. vienādojumu.

Reģenerācijas process notiek vismaz reizi WHTC karstās palaišanas testa laikā. Motors var būt aprīkots ar slēdzi, kas var neļaut vai ļaut notikt reģenerācijas procesam, ja vien šāda darbība neietekmē sākotnējo motora kalibrēšanu.

Izgatavotājs ziņo par normālu apstākļu parametriem, kādos notiek reģenerācijas process (kvēpu slodze, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.), un tā ilgumu. Izgatavotājs arī norāda reģenerācijas biežumu kā to testu skaitu, kuros notiek reģenerācija, salīdzinājumā ar to testu skaitu, kuros tā nenotiek. Precīza šāda biežuma noteikšanas procedūra balstās uz pamatotu tehnisko atzinumu, un par to jāvienojas ar tipa apstiprinātāju iestādi vai sertificēšanas iestādi.

Izgatavotājs nodrošina pēcapstrādes sistēmu, kas uzlādēta, lai panāktu reģenerāciju WHTC testa laikā. Testa vajadzībām motoru iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu, motoru impregnē saskaņā ar 7.6.3. punktu, un sāk WHTC karstās palaišanas testu. Reģenerācija nedrīkst notikt motora iesildīšanas posmā.

Vidējās īpatnējās emisijas starp reģenerācijas posmiem nosaka, izmantojot vidējo aritmētisko lielumu no vairāku aptuveni vienādā attālumā veiktu WHTC karstās palaišanas testu rezultātiem (g/kWh). Veic vismaz vienu WHTC karstās palaišanas testu pēc iespējas tuvu pirms reģenerācijas testa un vienu WHTC karstās palaišanas testu tieši pēc reģenerācijas testa. Kā alternatīvu izgatavotājs var nodrošināt datus, lai parādītu, ka emisijas nemainās (±25 % vai 0,005 g/kWh, izvēloties lielāko vērtību) starp reģenerācijas posmiem. Šādā gadījumā var izmantot tikai viena WHTC karstās palaišanas testa emisiju.

Reģenerācijas testa laikā pieraksta visus nepieciešamos datus reģenerācijas noteikšanai (CO vai NOx emisija, temperatūra pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiediens utt.).

Reģenerācijas procesa laikā var tikt pārsniegtas piemērojamās emisiju robežvērtības.

Testa procedūras shēma parādīta 2. attēlā.

WHTC emisijas ar karsto palaišanu jāsver šādi:

(5)

kur:

n ir WHTC karstās palaišanas testu skaits bez reģenerācijas, nr ir WHTC karstās palaišanas testu skaits ar reģenerāciju (vismaz viens tests), ir vidējā īpatnējā emisija bez reģenerācijas, g/kWh, ir vidējā īpatnējā emisija ar reģenerāciju, g/kWh.

Lai noteiktu , piemēro šādus noteikumus:

a) ja reģenerācijai vajadzīgi vairāki WHTC karstās palaišanas testi, veic secīgus pilnus WHTC karstās palaišanas testus un emisijas turpina mērīt, neveicot impregnēšanu un neizslēdzot motoru, līdz reģenerācija ir pabeigta, un aprēķina WHTC karstās palaišanas testu vidējo rādītāju;

b) ja jebkura WHTC karstās palaišanas testa laikā tiek izpildīta reģenerācija, testu turpina visā tās garumā.

Ar tipa apstiprinātājas iestādes piekrišanu reģenerācijas korekcijas koeficientus, pamatojoties uz labu tehnisko analīzi, piemēro reizinot (c) vai saskaitot (d).

c) reizinot piemērotos korekcijas koeficientus aprēķina šādi: (korekcijai uz augšu) (6) (korekcijai uz leju) (6a)

d) saskaitot piemērotos korekcijas koeficientus aprēķina šādi: (korekcijai uz augšu) (7) (korekcijai uz leju) (8)

Atsaucoties uz 8.6.3. punktā minētajiem īpatnējo emisiju aprēķiniem, reģenerācijas korekcijas koeficientus piemēro šādi:

e) testam bez reģenerācijas ar koeficientu k r,u reizina vai to saskaita attiecīgi ar 69. vai 70. vienādojumā iegūto īpatnējo emisiju e vērtību;

f) testam ar reģenerāciju ar koeficientu k r,d reizina vai to atņem attiecīgi no 69. vai 70. vienādojumā iegūto īpatnējo emisiju e vērtību.

Pēc izgatavotāja pieprasījuma reģenerācijas korekcijas koeficientus:

g) var attiecināt uz citiem tās pašas motoru saimes locekļiem;

h) var attiecināt uz citām motoru saimēm, kurās izmanto tādu pašu pēcapstrādes sistēmu, kuru iepriekš apstiprinājusi tipa apstiprinātāja iestāde vai sertificēšanas iestāde, pamatojoties uz izgatavotāja sniegtiem tehniskiem pierādījumiem par līdzīgām emisijām.

6.7. Dzesēšanas sistēma

Izmanto izgatavotāja ieteiktu motora dzesēšanas sistēmu ar pietiekamu jaudu motora noturēšanai normālā darbības temperatūrā.

6.8. Smēreļļa

Izgatavotājs norāda smēreļļu, un tā ir raksturīga tirgū pieejama smēreļļa; pieraksta testā izmantotās smēreļļas specifikācijas, un tās sniedz kopā ar testa rezultātiem.

6.9. Salīdzināšanas degvielas specifikācija

Salīdzināšanas degvielas specifikācijas sniegtas šā pielikuma 2. papildinājumā attiecībā uz C. I. motoriem un 6. un 7. pielikumā attiecībā uz motoriem, ko darbina ar CNG un LPG.

Degvielas temperatūrai jāatbilst izgatavotāja ieteikumam.

6.10. Kartera emisijas

Kartera emisijas nedrīkst novadīt tieši apkārtējā vidē, izņemot šādos gadījumos: motori, kas aprīkoti ar turbokompresoriem, sūkņiem, ventilatoriem vai mehāniskajiem kompresoriem gaisa iesūkšanai, drīkst novadīt kartera emisijas apkārtējā atmosfērā, ja kartera emisijas visos emisijas testos tiek apvienotas ar izplūdes gāzu emisijām (fiziski vai matemātiski). Izgatavotāji, kuri izmanto šo izņēmumu, uzstāda motorus tā, lai visas kartera emisijas varētu novadīt emisiju paraugu ņemšanas sistēmā.

Šā punkta vajadzībām, ja kartera emisijas visu ekspluatācijas laiku tiek novadītas izplūdes sistēmā augšpus izplūdes gāzu pēcapstrādes, neuzskata, ka tās tiek novadītas tieši apkārtējā atmosfērā.

Atklātas kartera emisijas izplūdes sistēmā emisiju mērīšanai novada šādi:

a) cauruļu materiālam ir gludas sieniņas, to materiāls vada elektrību un nereaģē ar kartera gāzēm. Cauruļu garumu cik vien iespējams samazina;

b) laboratorijas kartera caurulēm jābūt pēc iespējas mazākam izliekumu skaitam, un vajadzīgo izliekumu rādiusam jābūt pēc iespējas lielākam;

c) laboratorijas kartera izplūdes caurulēm jābūt apsildītām, ar plānām sieniņām vai izolāciju, un tām jāatbilst motora izgatavotāja specifikācijām attiecībā uz kartera gāzu pretspiedienu;

d) kartera izplūdes gāzu caurulēm ir jāieplūst neapstrādātās izplūdes gāzēs lejpus jebkurai pēcapstrādes sistēmai, lejpus visiem uzstādītajiem izplūdes sistēmas ierobežojumiem un pietiekami tālu augšpus jebkurām paraugu ņemšanas zondēm, lai pirms paraugu ņemšanas nodrošinātu pilnīgu kartera gāzu sajaukšanos ar dzinēja izplūdes gāzēm. Kartera izplūdes gāzu caurulei ir jāiesniedzas izplūdes gāzu brīvajā plūsmā, lai novērstu robežslāņa efektus un veicinātu sajaukšanos. Kartera izplūdes gāzu caurules izeja var būt vērsta jebkurā virzienā attiecībā pret neapstrādāto izplūdes gāzu plūsmu.

7. TESTA PROCEDŪRAS

7.1. Emisijas mērīšanas principi

Lai izmērītu īpatnējās emisijas, motoru darbina atbilstīgi 7.2.1. un 7.2.2. punktā definētajiem testa cikliem. Lai izmērītu īpatnējās emisijas, ir jānosaka izplūdes gāzu komponentu masa un atbilstošais dzinēja cikla darbs. Komponentus nosaka ar 7.1.1. un 7.1.2. punktā definētajām paraugu ņemšanas metodēm.

7.1.1. Nepārtraukta paraugu ņemšana

Ņemot paraugus nepārtraukti, tiek nepārtraukti mērīta komponenta koncentrācija neapstrādātās vai atšķaidītās izplūdes gāzēs. Šo koncentrāciju pareizina ar (neapstrādāto vai atšķaidīto) izplūdes gāzu nepārtrauktās plūsmas ātrumu emisiju paraugu ņemšanas vietā, lai noteiktu komponenta masas plūsmas ātrumu. Komponenta emisijas testa ciklā nepārtraukti summē. Iegūtā summa ir emitētā komponenta kopējā masa.

7.1.2. Paraugu ņemšana pa partijām

Ņemot paraugus pa partijām, nepārtraukti tiek iegūts un vēlāku mērījumu veikšanai uzglabāts neapstrādātu vai atšķaidītu izplūdes gāzu paraugs. Iegūtajam paraugam jābūt proporcionālam neapstrādāto vai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas ātrumam. Piemērs paraugu ņemšanai pa partijām ir atšķaidītu gāzveida komponentu vākšana maisiņā un cieto daļiņu (PM) vākšana, izmantojot filtru. Ņemtā parauga partijas koncentrāciju pareizina ar kopējo izplūdes gāzu masu vai masas plūsmu (neapstrādātas vai atšķaidītas), no kuras tas testa ciklā ir ņemts. Reizinājums ir komponenta emisiju kopējā masa jeb masas plūsma. Lai aprēķinātu PM koncentrāciju, uz filtra nogulsnējušās PM no proporcionāli ņemta izplūdes gāzu parauga izdala ar filtrēto izplūdes gāzu daudzumu.

7.1.3. Mērīšanas procedūras

Ar šo pielikumu tiek piemēroti divi mērīšanas principi, un abi ir funkcionāli līdzvērtīgi. Abas procedūras var izmantot gan WHTC, gan WHSC testa ciklā:

a) gāzveida komponentus nepārtraukti mēra neapstrādātā izplūdes gāzē un daļiņas nosaka, izmantojot daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu;

b) gāzveida komponentus un daļiņas nosaka, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu (CVS sistēmu).

Ir atļauts kombinēt abus principus (piemēram, neapstrādātu gāzveida komponentu mērīšanu un pilnas plūsmas daļiņu mērīšanu.

7.2. Testa cikli

7.2.1. Īslaicīgs testa cikls WHTC

Īslaicīgs testa cikls WHTC minēts 1. papildinājumā kā normalizētu apgriezienu skaita un griezes momenta vērtību secība sekundē. Lai veiktu testu motoram testēšanas telpā, normalizētās vērtības pārvērš faktiskās vērtībās individuāli testētam motoram, pamatojoties uz motora kartēšanas līkni. Pārvēršanu dēvē par denormalizēšanu, un šādi veidotu testa ciklu sauc par testējamā motora standartciklu. Ar šādām apgriezienu skaita un griezes momenta standartvērtībām cikls notiek testēšanas telpā, un pieraksta apgriezienu skaita, griezes momenta un jaudas faktiskās vērtības. Lai validētu testu, pēc testa pabeigšanas veic regresijas analīzi starp apgriezienu skaita, griezes momenta un jaudas faktiskajām un standarvērtībām.

Īpašo bremžu emisiju aprēķināšanai faktisko cikla darbu aprēķina, integrējot faktisko motora jaudu cikla laikā. Cikla apstiprināšanai faktiskajam cikla darbam jābūt standartcikla darba noteikto robežvērtību diapazonā.

Gāzveida piesārņotāju gadījumā var izmantot nepārtraukto paraugu ņemšanu (neapstrādātas vai atšķaidītas izplūdes gāzes) vai paraugu ņemšanu pa partijām (atšķaidītas izplūdes gāzes). Daļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu atšķaidītāju (piemēram, apkārtējo gaisu) un savāc vienā piemērotā filtrā. WHTC shēma parādīta 3. attēlā.

7.2.2. Pakāpenisks vienmērīgs testa cikls WHSC

Pakāpenisku vienmērīgu testa ciklu WHSC veido vairāki normalizēti apgriezienu skaita un slodzes režīmi, kurus atsevišķajiem testējamiem motoriem pārvērš standartvērtībās, pamatojoties uz motora kartēšanas līkni. Motoru darbina noteiktu laiku katrā režīmā, savukārt motora apgriezienu skaitu un slodzi maina lineāri ik pēc 20 ± 1 sekundes. Lai validētu testu, pēc testa pabeigšanas veic regresijas analīzi starp apgriezienu skaita, griezes momenta un jaudas faktiskajām un standartvērtībām.

Testa ciklā nosaka katra gāzveida piesārņotāja, izplūdes gāzu plūsmas un jaudas koncentrāciju. Gāzveida piesārņotājus var pierakstīt nepārtraukti, vai to paraugus var vākt paraugu maisiņā. Daļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu atšķaidītāju (piemēram, apkārtējo gaisu). Visā testa procedūras laikā ņem vienu paraugu un savāc vienā piemērotā filtrā.

Īpašo bremžu emisiju aprēķina, faktisko cikla darbu aprēķinu integrējot faktiskajā motora jaudā cikla laikā.

WHSC parādīts 1. tabulā. Katram režīmam, izņemot 1. režīmu, sākums tiek definēts kā pārejas no iepriekšējā režīma sākums.

1. tabula

WHSC testa cikls

Režīms Normalizēts apgriezienu skaits (%) Normalizēta slodze (%) Režīmu garums (s), t. sk. 20 s pakāpe 1 0 0 210 2 55 100 50 3 55 25 250 4 55 70 75 5 35 100 50 6 25 25 200 7 45 70 75 8 45 25 150 9 55 50 125 10 75 100 50 11 35 50 200 12 35 25 250 13 0 0 210 Kopā 1 895

7.3. Vispārējā testa secība

Nākamajā grafikā sniegtas norādes, kuras jāievēro testa laikā. Sīka informācija par katru posmu sniegta atbilstīgajā punktā. Vajadzības gadījumā pieļaujamas novirzes no norādēm, bet īpašās prasības katrā punktā ir obligātas.

WHTC testa procedūru veido aukstās palaišanas tests, kam seko vai nu dabiska, vai piespiedu motora dzesēšana, karstās impregnēšanas periods un karstās palaišanas tests.

WHSC testa procedūru veido karstās palaišanas tests, kam seko motora pirmapstrāde WHSC 9. režīmā.

7.4. Motora kartēšana un standartcikls

Pirms motora kartēšanas procedūras veic motora pirmstesta mērījumus, motora pirmstesta veiktspējas pārbaudes un sistēmas pirmstesta kalibrāciju saskaņā ar 7.3. punktā attēloto vispārīgo testēšanas secību.

Lai sagatavotos WHTC un WHSC standartcikla izpildei, dzinēju kartē, darbinot to ar pilnu slodzi, lai noteiktu apgriezienu skaita un maksimālā griezes momenta un apgriezienu skaita un maksimālās jaudas attiecības līknes. Kartēšanas līkni izmanto motora apgriezienu skaita (7.4.6. punkts) un motora griezes momenta (7.4.7. punkts) denormalizēšanai.

7.4.1. Motora iesildīšana

Motoru iesilda ar 75–100 % tā maksimālās jaudas vai atbilstīgi izgatavotāja ieteikumam un labai tehniskai analīzei. Iesildīšanas beigās motors jādarbina, lai vismaz 2 minūtes stabilizētu motora dzesētāju un smēreļļu temperatūru ± 2 % robežās no tās vidējām vērtībām, vai līdz motora temperatūru kontrolē motora termostats.

7.4.2. Kartēšanas ātruma diapazona noteikšana

Minimālo un maksimālo kartēšanas ātrumu definē šādi:

Minimālais kartēšanas ātrums = tukšgaitas ātrums. Maksimālais kartēšanas ātrums = n hi × 1,02 jeb ātrums, pie kura pilnas slodzes griezes moments nokrītas līdz nullei (izvēlas mazāko lielumu).

7.4.3. Motora kartēšanas līkne

Kad motors ir stabilizēts saskaņā ar 7.4.1. punktu, veic tā kartēšanu saskaņā ar šādu procedūru:

a) motoru izlādē un darbina tukšgaitā;

b) motoru darbina, ar maksimālu lietotāja pieprasījumu ar minimālu kartēšanas ātrumu;

c) motora apgriezienu skaitu palielina par vidēji 8 ± 1 min–1/s no minimālā uz maksimālo kartēšanas ātrumu, vai ar pastāvīgu paātrinājumu, lai no minimālā kartēšanas ātruma maksimālais kartēšanas ātrums tiktu sasniegts 4 līdz 6 minūtēs. Motora apgriezienu skaitu un griezes momenta punktus pieraksta paraugātrumam, kas ir vismaz viens punkts sekundē.

Ja negatīvā standarta griezes momenta noteikšanai izvēlas 7.4.7. punkta b) apakšpunktā noteikto metodi, kartēšanas līkni var tieši turpināt ar minimālu lietotāja pieprasījumu no maksimālā uz minimālo kartēšanas ātrumu.

7.4.4. Alternatīva kartēšana

Ja izgatavotājs uzskata, ka minētā kartēšanas metode nav droša vai nav raksturīga kādam motoram, var izmantot alternatīvu kartēšanas metodi. Šādas alternatīvas metodes atbilst specifisku kartēšanas procedūru nolūkam noteikt maksimālo pieejamo griezes momentu pie ikviena apgriezienu skaita, kādu var panākt testa ciklu laikā. Drošības un raksturīguma apsvērumu dēļ gan novirzes no šajā punktā minētajām kartēšanas metodēm, gan pamatojumu to izmantošanai apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Tomēr nekādā gadījumā griezes momenta līkni nevar veikt, ja motora apgriezienu skaits samazinās regulētiem motoriem vai turbokompresoriem.

7.4.5. Atkārtoti testi

Motoru nevajag kartēt pirms katra testa cikla. Motoru atkārtoti kartē pirms testa cikla, ja:

a) kopš pēdējās kartēšanas pagājis nesamērīgi garš laika posms, kā noteikts tehniskajā atzinumā; vai

b) motoram veiktas fiziskas izmaiņas vai tas atkārtoti kalibrēts un tādēļ, iespējams, ir mainījusies tā veiktspēja.

7.4.6. Motora apgriezienu skaita denormalizēšana

Lai izpildītu standartciklus, 1. papildinājuma (WHTC) un 1. tabulas (WHSC) normalizēto apgriezienu skaitu denormalizē, izmantojot šādu vienādojumu:

(9)

Lai noteiktu n pref, aprēķina maksimālā griezes momenta integrāli no motora kartēšanas līknes lieluma n idle līdz n 95h, kas noteikti saskaņā ar 7.4.3. punktu.

Motora apgriezienu skaitu 4. un 5. attēlā definē šādi:

n lo ir mazākais apgriezienu skaits, ja jauda ir 55 % no maksimālās jaudas, n pref ir motora apgriezienu skaits, ja maksimālā kartētā griezes momenta integrālis ir 51 % no visa integrāļa no n idle līdz n 95h, n hi ir lielākais apgriezienu skaits, ja jauda ir 70 % no maksimālās jaudas, n idle ir tukšgaitas apgriezienu skaits, n 95h ir lielākais apgriezienu skaits, ja jauda ir 95 % no maksimālās jaudas.

Motoriem (galvenokārt dzirksteļaizdedzes motoriem) ar stāvu regulatora krituma līkni, kam degvielas padeves pārtraukums neļauj darbināt motoru līdz n hi vai n 95h, piemēro šādus noteikumus:

n hi 9. vienādojumā aizstāj ar n Pmax × 1,02, n 95h aizstāj ar n Pmax × 1,02.

7.4.7. Motora griezes momenta denormalizēšana

Griezes momenta vērtības motora dinamometra grafikā 1. papildinājumā (WHTC) un 1. tabulā (WHSC) normalizē līdz maksimālajam griezes momentam ar konkrēto apgriezienu skaitu. Lai izpildītu standartciklus, katrai standarta apgriezienu skaita vērtībai, kas noteikta saskaņā ar 7.4.6. punktu, iegūtās griezes momenta vērtības denormalizē saskaņā ar 7.4.3. punktā noteikto kartēšanas līkni, piemērojot šādu formulu:

(10)

kur:

M norm,i ir normalizētais griezes moments, %, M max,i ir kartēšanas līknes maksimālais griezes moments, Nm, M f,i ir griezes moments, ko absorbē palīgierīces/iekārtas, kas jāuzstāda, Nm, M r,i ir griezes moments, ko absorbē palīgierīces/iekārtas, kas jānoņem, Nm.

Ja palīgierīces/iekārtas ir uzstādītas atbilstīgi 6.3.1. punktam un 7. papildinājumam, M f un M r ir vienādi ar nulli.

Ar negatīvajām griezes momenta vērtībām motora apgriezienu punktos (1. papildinājumā “m”) standartcikla izveides nolūkos papildina nenormalizētās vērtības, ko nosaka vienā no šādiem veidiem:

a) atskaitot 40 % no pozitīvā griezes momenta, kas iespējams attiecīgajā apgriezienu punktā;

b) kartējot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem;

c) nosakot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu ar tukšgaitas apgriezieniem un n hi, un lineāru interpolāciju starp šiem diviem punktiem.

7.4.8. Standarta cikla darba aprēķins

Standarta cikla darbu nosaka testa ciklā, sinhroni aprēķinot motora jaudas momentānās vērtības no standarta apgriezienu skaita un standarta griezes momenta, kā noteikts 7.4.6. un 7.4.7. punktā. Motora jaudas momentānās vērtības testa ciklā integrē, lai aprēķinātu standarta cikla darbu W ref (kWh). Ja nav uzstādītas palīgierīces saskaņā ar 6.3.1. punktu, jaudas momentānās vērtības koriģē, izmantojot 6.3.5. punkta 4. vienādojumu.

Tādu pašu metodiku izmanto, lai integrētu gan standarta, gan faktisko motora jaudu. Ja jānosaka vērtības starp blakusesošām standarta vai blakusesošām izmērītām vērtībām, izmanto lineāro interpolēšanu. Integrējot faktisko cikla darbu, ikvienu negatīvu griezes momenta vērtību noregulē tā, lai tā ir vienāda ar nulli, un tad iekļauj. Ja integrēšanu veic frekvencē, kas mazāka par 5 Hz, un ja noteiktā laika segmentā griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, negatīvo daļu aprēķina un iestata tā, ka tā ir vienāda ar nulli. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā.

7.5. Pirmstesta procedūras

7.5.1. Mēriekārtas uzstādīšana

Instrumentus un paraugu ņemšanas zondes uzstāda pēc vajadzības. Izplūdes cauruli savieno ar pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, ja tādu izmanto.

7.5.2. Mēriekārtas sagatavošana paraugu ņemšanai

Pirms sāk emisiju paraugu ņemšanu, veic šādas darbības:

a) 8 stundu laikā pirms emisiju paraugu ņemšanas saskaņā ar 9.3.4. punktu veic noplūdes pārbaudes;

b) ja paraugus ņem pa partijām, pievieno tīru glabāšanas līdzekli, piemēram, izsūknētu maisiņu;

c) visu mēriekārtu instrumenti tiek startēti saskaņā ar instrumenta izgatavotāja instrukcijām un pamatotu tehnisko atzinumu;

d) tiek startētas atšķaidīšanas sistēmas, paraugu ņemšanas sūkņi, dzesētājventilatori un datu apkopošanas sistēma;

e) ja vajadzīgs, parauga plūsmas ātrumu noregulē vēlamajā līmenī, izmantojot apvada plūsmu;

f) paraugu ņemšanas sistēmas siltummaiņus iepriekš uzsilda vai atdzesē, lai testējot to temperatūras diapazons atbilstu darba temperatūrai;

g) uzkarsētiem vai atdzesētiem komponentiem, piemēram, izplūdes gāzu parauga vadiem, filtriem, dzesētājiem un sūkņiem ļauj nostabilizēties darba temperatūras diapazonā;

h) izplūdes gāzu atšķaidīšanas sistēmas plūsmu ieslēdz vismaz 10 minūtes pirms secīgas testēšanas;

i) visas elektroniskās integrēšanas ierīces pirms jebkura testēšanas intervāla sākuma iestata vai atiestata nulles stāvoklī.

7.5.3. Gāzes analizatoru pārbaude

Izvēlas gāzes analizatoru diapazonus. Drīkst izmantot emisiju analizatorus ar automātisku vai manuālu diapazona pārslēgšanu. Testa cikla laikā emisiju analizatoru diapazonu nedrīkst pārslēgt. Testa cikla laikā nedrīkst pārslēgt arī analizatora analogā darba pastiprinātāja pastiprinājuma iestatījumus.

Visiem analizatoriem nosaka nulles un atbildes signālu, izmantojot starptautiski reģistrējamas gāzes, kas atbilst 9.3.3. punkta specifikācijām. FID analizatoru oglekļa skaita bāzei iestata vērtību 1 (C1).

7.5.4. Daļiņu paraugu ņemšanas filtra sagatavošana

Vismaz vienu stundu pirms testa filtru novieto Petri traukā, kas ir aizsargāts pret putekļu piesārņojumu un kurā notiek gaisa apmaiņa, un to novieto svaru telpā stabilizēšanai. Stabilizācijas perioda beigās filtru nosver un pieraksta taras svaru. Tad filtru uzglabā slēgtā Petri traukā vai aizzīmogotā filtra turētājā, kamēr tas nav nepieciešams testēšanai. Filtru izmanto astoņu stundu laikā pēc tā izņemšanas no svaru telpas.

7.5.5. Atšķaidīšanas sistēmas regulēšana

Kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā vai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā nosaka, lai nepieļautu ūdens kondensēšanos sistēmā un iegūtu filtra virsmas temperatūru robežās no 315 K (42 °C) līdz 325 K (52 °C).

7.5.6. Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmas iedarbināšana

Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu iedarbina un darbina uz apvada. Daļiņu fona līmeni atšķaidītājā var noteikt, ņemot paraugam atšķaidītāju, pirms izplūdes gāzes ieplūst atšķaidīšanas tunelī. Mērījumus var veikt pirms vai pēc testa. Ja mērījumus veic gan cikla sākumā, gan beigās, aprēķina vidējās vērtības. Ja fona mērījumiem izmanto savādāku paraugu ņemšanas sistēmu, mērījumu veic vienlaikus ar testu.

7.6. WHTC cikla izpilde

7.6.1. Motora dzesēšana

Var piemērot dabisko vai piespiedu dzesēšanas procedūru. Attiecībā uz piespiedu dzesēšanu izmanto pamatotu tehnisko atzinumu, iestādot sistēmas tā, lai tās sūta dzesēšanas gaisu visam motoram, dzesēto eļļu cauri motora smērsistēmai, no dzesētāja noņemtu karstumu cauri motora dzesēšanas sistēmai un noņemtu karstumu no izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas. Attiecībā uz piespiedu pēcapstrādes sistēmas dzesēšanu dzesēšanas gaisu nepiemēro, kamēr pēcapstrādes sistēma nav atdzisusi un tās temperatūra nav zemāka par katalizatora aktivēšanas temperatūru. Nav atļauta dzesēšanas procedūra, kuras rezultātā veidojas neraksturīgas emisijas.

7.6.2. Tests ar auksto palaišanu

Testu ar auksto palaišanau uzsāk, kad motora smērvielas, dzesētāja un pēcapstrādes sistēmas temperatūra ir robežās no 293 K līdz 303 K (20 °C un 30 °C). Motoru iedarbina, izmantojot vienu no šādām metodēm:

a) motoru iedarbina atbilstīgi rekomendācijām īpašnieka rokasgrāmatā, izmantojot ražošanas palaišanas motoru un atbilstīgi uzlādētu akumulatoru vai piemērotu jaudas avotu; vai

b) motoru iedarbina, izmantojot dinamometru. Motora apgriezieni sākotnēji ir ± 25 % robežās no tipiskās ekspluatācijas kloķa apgriezienu skaita. Kloķi apstādina 1 sekundi pēc motora iedarbināšanas. Ja motoru neizdodas iedarbināt, kloķi darbinot 15 sekundes, iedarbināšanu pārtrauc un nosaka darbības traucējuma iemeslu, ja vien īpašnieka rokasgrāmatā vai tehniskās apkopes un remonta rokasgrāmatā nav paredzēts garāks kloķa izmantošanas laiks.

7.6.3. Karstās impregnēšanas periods

Tūlīt pēc tam, kad pabeigts tests ar auksto palaišanu, motoram veic pirmapstrādi testam ar karsto palaišanu, izpildot 10 ± 1 minūti ilgu karsto impregnēšanu.

7.6.4. Tests ar karsto palaišanu

Motoru iedarbina karstās impregnēšanas perioda beigās, kā definēts 7.6.3. punktā, izmantojot 7.6.2. punktā norādītās procedūras.

7.6.5. Testa secība

Gan testa ar auksto palaišanu, gan karsto palaišanu secība sākas motora iedarbināšanas brīdī. Kad motors darbojas, sāk cikla kontroli, lai motora ekspluatācija atbilstu cikla pirmajam uzstādījuma punktam.

WHTC veic atbilstīgi 7.4. punktā noteiktajam standartciklam. Motora apgriezienu un izraudzīto griezes momenta uzstādījuma punktu frekvence ir 5 Hz (ieteicams 10 Hz) vai lielāka. Iestatīšanas punktus aprēķina pēc lineārās interpolācijas starp standartcikla iestatīšanas punktu, kas ir 1 Hz. Faktisko motora apgriezienu skaitu un griezes momentu pieraksta vismaz reizi sekundē testa cikla laikā (1 Hz), un signālus var elektroniski filtrēt.

7.6.6. Ar emisijām saistīto datu vākšana

Testa secības sākumā iedarbina mēriekārtas un vienlaikus:

a) sāk savākt vai analizēt atšķaidītāja gaisu, ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu;

b) sāk savākt vai analizēt neapstrādātas vai atšķaidītas izplūdes gāzes atkarībā no izmantotās metodes;

c) sāk mērīt atšķaidīto izplūdes gāzu apmēru, nepieciešamo temperatūru un spiedienu;

d) sāk pierakstīt izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, ja izmanto neapstrādātu izplūdes gāzu analīzi;

e) sāk pierakstīt atgriezeniskās saites datus par dinamometra apgriezienu skaitu un griezes momentu.

Ja izmanto neapstrādātu izplūdes gāzu mērījumus, emisijas koncentrāciju ((NM)HC, CO un NOx) un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu mēra nepārtraukti un uzglabā ar vismaz 2 Hz datorsistēmā. Visus citus datus var pierakstīt ar paraugātrumu, kas ir vismaz 1 Hz. Analogiem analizatoriem reakciju pieraksta un kalibrēšanas datus var piemērot gan tiešsaistē, gan nesaistē datu novērtēšanas laikā.

Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, HC un NOx mēra nepārtraukti atšķaidīšanas tunelī ar frekvenci, kas ir vismaz 2 Hz. Vidējo koncentrāciju nosaka, integrējot analizatora signālus visā testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 20 s, un tas jāsaskaņo ar CVS plūsmas svārstībām un parauga ņemšanas laiku/testa cikla nobīdēm, ja vajadzīgs. CO, CO2 un NMHC var noteikt, integrējot nepārtrauktās mērīšanas signālus vai analizējot koncentrāciju paraugu maisiņā, kas savākts ciklā. Gāzveida piesārņotāju koncentrāciju atšķaidītājā nosaka pirms brīža, kad izplūdes gāze nonāk atšķaidīšanas tunelī integrācijas rezultātā, vai savācot fona maisiņā. Visus citus mērāmos parametrus pieraksta, veicot vismaz vienu mērījumu sekundē (1 Hz).

7.6.7. Daļiņu paraugu ņemšana

Uzsākot testa ciklu, daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no daļiņu apvada uz savākšanu.

Ja izmanto daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, parauga sūkni (sūkņus) kontrolē, lai plūsmas ātrums caur daļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli saglabātos proporcionāls izplūdes gāzu plūsmas ātrumam, kā noteikts 9.4.6.1. punktā.

Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, parauga sūkni (sūkņus) pielāgo tā, lai plūsmas ātrums caur daļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli saglabātos robežās ±2,5 % no iestatītā plūsmas ātruma. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t. i., parauga plūsmas proporcionālo vadību), jāparāda, ka galvenā tuneļa plūsmas attiecība pret daļiņu parauga plūsmu nemainās par vairāk kā ±2,5 % no iestatītās vērtības (izņemot pirmajās desmit paraugu ņemšanas sekundēs). Pieraksta vidējo temperatūru un spiedienu gāzes mērītāja(-os) vai plūsmas instrumentu atverē. Ja iestatīto plūsmas ātrumu nevar saglabāt visā ciklā robežās ±2,5 % tādēļ, ka daļiņu koncentrācija filtrā ir augsta, tests nav derīgs. Testu veic atkārtoti, izmantojot mazāku paraugu plūsmas ātrumu.

7.6.8. Motora apstāšanās un iekārtu darbības traucējumi

Ja motors apstājas kādā vietā testa ar auksto palaišanu laikā, tests nav derīgs. Veic motora pirmapstrādi, un to atkārtoti iedarbina saskaņā ar iedarbināšanas metodēm 7.6.2. punktā, un testu atkārto.

Ja motors apstājas kādā vietā testa ar karsto palaišanu laikā, tests nav derīgs. Motoru impregnē atbilstīgi 7.6.3. punktam, un atkārto testu ar karsto palaišanu. Šādā gadījumā testu ar auksto palaišanu nav nepieciešams atkārtot.

Ja darbības traucējumi notiek kādā nepieciešamā testa iekārtā testa cikla laikā, tests nav derīgs, un to atkārto saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem.

7.7. WHSC cikla izpilde

7.7.1. Atšķaidīšanas sistēmas un motora pirmapstrāde

Atšķaidīšanas sistēmu un motoru iedarbina un iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu. Pēc iesildīšanas veic motora un paraugu ņemšanas pirmapstrādi, vismaz 10 minūtes darbinot motoru 9. režīmā (skatīt 7.2.2. punkta 1. tabulu), vienlaikus darbinot atšķaidīšanas sistēmu. Var savākt maketa daļiņu emisiju paraugus. Šos paraugu filtrus nevajag ne stabilizēt, ne svērt, un tos var ignorēt. Plūsmas ātrumus iestāda tuvinātos plūsmas ātrumos, kas izvēlēti testēšanai. Pēc pirmapstrādes motoru izslēdz.

7.7.2. Motora iedarbināšana

5 ± 1 minūti pēc pirmapstrādes, ko veic 9. režīmā, kā aprakstīts 7.7.1. punktā, motoru iedarbina atbilstīgi izgatavotāja ieteiktajai iedarbināšanas procedūrai īpašnieka rokasgrāmatā, izmantojot vai nu ražošanas palaišanas motoru, vai dinamometru saskaņā ar 7.6.2. punktu.

7.7.3. Testa secība

Testa secību sāk pēc motora iedarbināšanas un vienu minūti pēc tam, kad motora darbība tiek kontrolēta, lai nodrošinātu tās atbilstību cikla pirmajam režīmam (brīvgaita).

WHSC veic saskaņā ar 7.2.2. punkta 1. tabulā uzskaitīto testa režīmu kārtību.

7.7.4. Attiecīgo emisiju datu vākšana

Testa cikla sākumā iedarbina mēriekārtas un vienlaikus:

a) sāk savākt vai analizēt atšķaidīšanas gaisu, ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu;

b) sāk savākt vai analizēt neapstrādātas vai atšķaidītas izplūdes gāzes atkarībā no izmantotās metodes;

c) sāk mērīt atšķaidīto izplūdes gāzu apmēru un nepieciešamo temperatūru un spiedienu;

d) sāk pierakstīt izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, ja izmanto neapstrādātu izplūdes gāzu analīzi;

e) sāk pierakstīt atgriezeniskās saites datus par dinamometra apgriezienu skaitu un griezes momentu.

Ja izmanto neapstrādātu izplūdes gāzu mērījumus, emisijas koncentrāciju ((NM)HC, CO un NOx) un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu mēra nepārtraukti un uzglabā ar vismaz 2 Hz datorsistēmā. Visus citus datus var pierakstīt ar paraugātrumu, kas ir vismaz 1 Hz. Analogiem analizatoriem reakciju pieraksta un kalibrēšanas datus var piemērot gan tiešsaistē, gan nesaistē datu novērtēšanas laikā.

Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, HC un NOx mēra nepārtraukti atšķaidīšanas tunelī ar frekvenci, kas ir vismaz 2 Hz. Vidējo koncentrāciju nosaka, integrējot analizatora signālus visā testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 20 s, un tas jāsaskaņo ar CVS plūsmas svārstībām un parauga ņemšanas laiku/testa cikla nobīdēm, ja vajadzīgs. CO, CO2 un NMHC var noteikt, integrējot nepārtrauktās mērīšanas signālus vai analizējot koncentrāciju paraugu maisiņā, kas savākts ciklā. Gāzveida piesārņotāju koncentrāciju atšķaidītājā nosaka pirms brīža, kad izplūdes gāze nonāk atšķaidīšanas tunelī integrācijas rezultātā vai savācot fona maisiņā. Visus citus mērāmos parametrus pieraksta, veicot vismaz vienu mērījumu sekundē (1 Hz).

7.7.5. Daļiņu paraugu ņemšana

Uzsākot testa ciklu, daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no daļiņu apvada uz savākšanu. Ja izmanto daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, parauga sūkni (sūkņus) kontrolē, lai plūsmas ātrums caur daļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli saglabātos proporcionāls izplūdes gāzu plūsmas ātrumam, kā noteikts 9.4.6.1. punktā.

Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, parauga sūkni (sūkņus) pielāgo tā, lai plūsmas ātrums caur daļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli saglabātos robežās ±2,5 % no iestatītā plūsmas ātruma. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t. i., parauga plūsmas proporcionālo vadību), jāparāda, ka galvenā tuneļa plūsmas attiecība pret daļiņu parauga plūsmu nemainās par vairāk kā ±2,5 % no iestatītās vērtības (izņemot pirmajās 10 paraugu ņemšanas sekundēs). Pieraksta vidējo temperatūru un spiedienu gāzes mērītāja(-os) vai plūsmas instrumentu atverē. Ja iestatīto plūsmas ātrumu nevar saglabāt visā ciklā robežās ±2,5 % tādēļ, ka daļiņu koncentrācija filtrā ir augsta, tests nav derīgs. Testu veic atkārtoti, izmantojot mazāku paraugu plūsmas ātrumu.

7.7.6. Motora apstāšanās un iekārtu darbības traucējumi

Ja motors apstājas kādā vietā cikla laikā, tests nav derīgs. Veic motora pirmapstrādi saskaņā ar 7.7.1. punktu, motoru atkārtoti iedarbina saskaņā ar 7.7.2. punktu, un testu atkārto.

Ja darbības traucējumi notiek kādā nepieciešamā testa iekārtā testa cikla laikā, tests nav derīgs un to atkārto saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem.

7.8. Pēctesta procedūras

7.8.1. Darbības pēc testa

Pēc testa pabeigšanas pārtrauc mērīt izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, atšķaidīto izplūdes gāzu tilpumu, gāzes plūsmu savākšanas maisiņos un apstādina daļiņu paraugu sūkni. Attiecībā uz integrētu analizatora sistēmu paraugu ņemšanu turpina, līdz beidzas sistēmas reakcijas laiks.

7.8.2. Proporcionālās paraugu ņemšanas pārbaudīšana

Jebkuram proporcionālam partijas paraugam, piemēram, maisiņā savāktam paraugam vai PM paraugam, pārbauda, vai ir ievērota 7.6.7. un 7.7.5. punktā prasītā proporcionāla parauga ņemšana. Paraugi, kas neatbilst prasībām, nav derīgi.

7.8.3. PM pirmapstrāde un svēršana

Daļiņu filtru ievieto tvertnē ar vāku vai hermētisku aizdari vai aizver filtra turētājus, lai pasargātu paraugu filtrus no piesārņojuma ar apkārtējā vidē esošajām vielām. Šādi aizsargātu filtru atkal novieto svēršanas kamerā. Filtram vismaz vienu stundu veic priekšapstrādi, un pēc tam to nosver saskaņā ar 9.4.5. punktu. Pieraksta filtra bruto svaru.

7.8.4. Svārstības pārbaude

Pēc iespējas drīz, bet ne vēlāk kā 30 minūtes pēc testa cikla pabeigšanas vai impregnēšanas periodā nosaka izmantoto gāzu analizatora diapazonu nulles un atbildes signālus. Šī punkta vajadzībām nosaka šādu testa ciklu:

a) WHTC: pilna secība: tests ar auksto palaišanu – impregnēšana – tests ar karsto palaišanu;

b) WHTC testam ar karsto palaišanu (6.6. punkts): testa secība impregnēšana – tests ar karsto palaišanu;

c) WHTC testam ar karsto palaišanu un vairākkārtīgo reģenerāciju (6.6. punkts): kopējais testu ar karsto palaišanu skaits;

d) WHSC: testa cikls.

Uz analizatora svārstībām attiecas šādi noteikumi:

a) pirmstesta un pēctesta nulles un atbildes reakciju var tieši ievietot 8.6.1. punktā paredzētajā 66. vienādojumā, nenosakot svārstības;

b) ja pirmstesta un pēctesta svārstību starpība ir mazāka par vienu pilnas skalas procentu, var izmantot nekoriģētas izmērītās koncentrācijas, vai koriģēt to svārstību saskaņā ar 8.6.1. punktu;

c) ja pirmstesta un pēctesta svārstību starpība ir vienāda ar vienu pilnas skalas procentu vai lielāka, tests nav derīgs, vai izmērītajām koncentrācijām veic svārstību korekciju saskaņā ar 8.6.1. punktu.

7.8.5. Gāzveida piesārņotāju maisiņā savākto paraugu analīze

Pēc iespējas drīzāk veic šādas analīzes:

a) maisiņos savāktos gāzveida piesārņotāju paraugus analizē ne vēlāk kā 30 minūtes pēc tam, kad pabeigts tests ar karsto palaišanu, vai testa ar auksto palaišanu gadījumā – impregnēšanas periodā;

b) fona paraugus analizē ne vēlāk kā 60 minūtes pēc tam, kad pabeigts tests ar karsto palaišanu.

7.8.6. Cikla darba apstiprināšana

Pirms aprēķina faktisko cikla darbu, izlaiž ikvienu punktu, kas pierakstīts motora iedarbināšanas laikā. Faktisko cikla darbu nosaka visā cikla laikā, sinhroni izmantojot apgriezienu skaita un griezes momenta faktiskās vērtības, lai aprēķinātu motora jaudas momentānās vērtības. Motora jaudas momentānās vērtības integrē testa ciklā, lai aprēķinātu faktisko cikla darbu W act (kWh). Ja nav uzstādītas palīgierīces saskaņā ar 6.3.1. punktu, jaudas momentānās vērtības koriģē, izmantojot 6.3.5. punkta 4. vienādojumu.

Tādu pašu metodiku, kas aprakstīta 7.4.8. punktā, izmanto motora faktiskās jaudas integrēšanai.

Faktisko cikla darbu W act izmanto salīdzinājumam ar cikla darba standartu W ref un bremžu īpašo emisiju aprēķinam (skatīt 8.6.3. punktu).

W act ir robežās no 85 % līdz 105 % no W ref.

7.8.7. Testa cikla apstiprināšanas statistika

Faktisko vērtību (n act, M act, P act) lineāro regresiju uz standartvērtībām (n ref, M ref, P ref) veic gan WHTC, gan WHSC testam.

Lai samazinātu tendenciozo ietekmi, ko rada laika atstarpe starp cikla faktisko un standartvērtību, visu motora apgriezienu skaitu un griezes momenta faktisko signālu ciklu var vai nu pavirzīt uz priekšu, vai atlikt laikā attiecībā pret apgriezienu skaita un griezes momenta standartlielumiem. Ja faktiskie signāli nobīdās, nobīda gan apgriezienu skaitu, gan griezes momentu par tādu pašu apjomu un tādā pašā virzienā.

Izmanto mazāko kvadrātu metodi ar piemērotāko vienādojumu, kas ir šādā formā:

(11)

kur:

y ir apgriezienu skaita (min–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) faktiskā vērtība, a 1 ir regresijas taisnes slīpums, x ir apgriezienu skaita (min–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) standarta vērtība, a 0 ir y krustošanās ar regresijas taisni.

Aplēses standartkļūdu (SEE) y uz x un noteikšanas koeficientu (r2) aprēķina katrai regresijas taisnei.

Iesaka šādu analīzi veikt ar 1 Hz. Lai testu uzskatītu par derīgu, tam jāatbilst 2. tabulas (WHTC) vai 3. tabulas (WHSC) kritērijiem.

2. tabula

Regresijas taisnes pielaides WHTC testam

Apgriezienu skaits Griezes moments Jauda Y pret x aplēses standartkļūda (SEE) augstākais 5 % no testa maksimālā apgriezienu skaita augstākais 10 % no motora maksimālā griezes momenta augstākais 10 % no motora maksimālās jaudas Regresijas taisnes slīpums a1 0,95 līdz 1,03 0,83–1,03 0,89–1,03 Noteikšanas koeficients r2 vismaz 0,970 vismaz 0,850 vismaz 0,910 Y krustošanās ar regresijas taisni a0 augstākais 10 % no apgriezienu skaita tukšgaitā ± 20 Nm vai ± 2 % no maksimālā griezes momenta, izvēloties lielāko vērtību ± 4 kW vai ± 2 % no maksimālās jaudas, izvēloties lielāko vērtību





3. tabula

Regresijas taisnes pielaides WHSC testam

Apgriezienu skaits Griezes moments Jauda Y pret x aplēses standartkļūda (SEE) augstākais 1 % no testa maksimālā apgriezienu skaita augstākais 2 % no motora maksimālā griezes momenta augstākais 2 % no motora maksimālās jaudas Regresijas taisnes slīpums a1 0,99 līdz 1,01 0,98–1,02 0,98–1,02 Noteikšanas koeficients r2 vismaz 0,990 vismaz 0,950 vismaz 0,950 Y krustošanās ar regresijas taisni a0 augstākais 1 % no testa maksimālā apgriezienu skaita ± 20 Nm vai ± 2 % no maksimālā griezes momenta, izvēloties lielāko vērtību ± 4 kW vai ± 2 % no maksimālās jaudas, izvēloties lielāko vērtību

Tikai regresijas nolūkā ir atļauts izlaist punktus, ja tā norādīts 4. tabulā, pirms veic regresijas aprēķinu. Tomēr šos punktus nedrīkst izlaist cikla darba un emisiju aprēķinam. Punktu izlaišanu var piemērot vai nu visam ciklam, vai kādai tā daļai.

4. tabula

Punkti, kurus drīkst izlaist regresijas analīzē

Notikums Apstākļi Punkti, kurus drīkst izlaist Minimāls lietotāja pieprasījums (tukšgaitas punkts) n ref = 0 % un M ref = 0 % un M act > (M ref – 0,02M maks. kartētais griezes moments) un M act < (M ref + 0,02M maks. kartētais griezes moments) apgriezienu skaits un jauda Minimāls lietotāja pieprasījums (motora darbināšanas punkts) M ref < 0 % jauda un griezes moments Minimāls lietotāja pieprasījums n act ≤ 1,02 n ref un M act > M ref vai n act > n ref un M act ≤ M ref' vai n act > 1,02 n ref un M ref < M act ≤ (M ref + 0,02M maks. kartētais griezes moments) jauda un griezes moments vai apgriezienu skaits Maksimālais lietotāja pieprasījums n act < n ref un M act ≥ M ref vai n act ≥ 0,98 n ref un M act < M ref vai n act < 0,98 n ref un M ref > M act ≥ (M ref– 0,02M maks. kartētais griezes moments) jauda un griezes moments vai apgriezienu skaits

8. EMISIJAS APRĒĶINS

Galīgos testa rezultātus noapaļo līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds izmantots piemērojamā emisijas standartā, paturot vienu papildus zīmīgo ciparu saskaņā ar ASTM E 29-06B. Nav atļauts noapaļot starpvērtības, kas rada galīgo bremzēm raksturīgo emisijas rezultātu.

Aprēķina procedūras paraugi doti 6. papildinājumā.

Emisiju aprēķinu uz molāra pamata saskaņā ar VTN Nr. [xx] par izplūdes gāzu emisiju testa protokolu visurgājējai tehnikai 7. pielikumu atļauts veikt ar tipa apstiprinātājas iestādes iepriekšēju piekrišanu.

8.1. Sausa/mitra stāvokļa korekcija

Ja emisijas mēra uz sausa pamata, izmērīto koncentrāciju pārvērš lielumā uz mitra pamata saskaņā ar šādu vienādojumu:

(12)

kur:

c d ir koncentrācija uz sausa pamata, izteikta ppm vai tilpuma %, kw ir sausa/mitra stāvokļa korekcijas koeficients (k w,a, k w,e vai k w,d atkarībā no attiecīgā izmantotā vienādojuma).

8.1.1. Neapstrādātas izplūdes gāzes

(13)

vai

(14)

vai

(15)

ar

(16)

un

(17)

kur:

H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, w ALF ir ūdeņraža saturs degvielā, % masa, q mf,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, q mad,I ir momentānais sausās ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s, p r ir ūdens tvaika spiediens pēc dzesēšanas vannas, kPa, p b ir kopējais atmosfēras spiediens, kPa, w DEL ir slāpekļa saturs degvielā, % masa, w EPS ir skābekļa saturs degvielā, % masa, α ir degvielas molārā ūdeņraža koeficients, c CO2 ir sausa CO2 koncentrācija, %, c CO ir sausa CO koncentrācija, %.

Būtībā 13. un 14. vienādojums ir identiski, un tajos koeficients 1,008 13. un 15. vienādojumā ir tuvinājums precīzākam saucējam 14. vienādojumā.

8.1.2. Atšķaidīta izplūdes gāze

(18)

vai

(19)

ar

(20)

kur:

α ir degvielas molārā ūdeņraža koeficients, c CO2w ir mitra CO2 koncentrācija, %, c CO2d ir sausa CO2 koncentrācija, %, H d ir atšķaidītāja mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, D ir atšķaidīšanas koeficients (skatīt 8.5.2.3.2. punktu).

8.1.3. Atšķaidītājs

(21)

ar

(22)

kur:

H d ir atšķaidītāja mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa.

8.2. NOx korekcija attiecībā uz mitrumu

Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa apstākļiem, NOx koncentrāciju regulē attiecībā uz mitrumu, izmantojot 8.2.1. vai 8.2.2. punktā norādītos koeficientus. Ieplūdes gaisa mitrumu Ha var iegūt no relatīvā mitruma mērījuma, rasas punkta mērījuma, tvaika spiediena mērījuma vai psihrometrisko termometru pāra mērījuma, izmantojot vispārpieņemtus vienādojumus.

8.2.1. Kompresijas aizdedzes motoriem

(23)

kur:

H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa.

8.2.2. Dzirksteļaizdedzes motoriem

(24)

kur:

H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa.

8.3. Daļiņu filtra masas korekcija

Paraugu ņemšanas filtra masu koriģē, lai ņemtu vērā tā Arhimeda spēku gaisā. Arhimeda spēka korekcija ir atkarīga no paraugu filtra blīvuma, gaisa blīvuma un svaru kalibrēšanas svara blīvuma, neņemot vērā pašu PM noturīgumu. Arhimeda spēka korekciju piemēro gan filtra taras masai, gan filtra bruto masai.

Ja filtra materiāla blīvums nav zināms, izmanto šādus blīvumus:

a) ar teflonu pārklātam stiklšķiedras filtram: 2 300 kg/m3;

b) teflona membrānas filtram: 2 144 kg/m3;

c) teflona membrānas filtram ar polimetilpentāna balsta gredzenu: 920 kg/m3.

Attiecībā uz nerūsējošā tērauda kalibrēšanas svariem izmanto 8 000 kg/m3 lielu blīvumu. Ja kalibrēšanas svaru materiāls ir cits, tā blīvumam jābūt zināmam.

Izmanto šādu vienādojumu:

(25)

ar

(26)

kur:

m uncor ir neregulēta daļiņu filtra masa, mg, ρ a ir gaisa blīvums, kg/m3, ρ w ir svaru kalibrēšanas svara blīvums, kg/m3, ρ f ir daļiņu paraugu ņemšanas filtra blīvums, kg/m3, p b ir kopējais atmosfēras spiediens, kPa, T a ir gaisa temperatūra svaru vidē, K, 28,836 ir gaisa molārā masa pie standartmitruma (282,5 K), g/mol, 8,3144 ir molārā gāzes konstante.

Daļiņu parauga masu mp, ko izmanto 8.4.3. un 8.5.3. punktā, aprēķina šādi:

(27)

kur:

m f,G ir bruto daļiņu filtra masa ar Arhimeda spēka korekciju, mg, m f,T ir daļiņu filtra taras masa ar Arhimeda spēka korekciju, mg.

8.4. Daļējas plūsmas atšķaidīšana (PFS) un nepastrādātu gāzveida piesārņotāju mērīšana

Gāzveida komponentu momentānos koncentrācijas signālus izmanto, lai aprēķinātu masas emisijas, reizinot ar momentāno izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu. Izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu var izmērīt tieši vai aprēķināt, izmantojot ieplūdes gaisa un degvielas plūsmas mērījumu metodes, marķēšanas metodi vai ieplūdes gaisa un gaisa/degvielas attiecības mērījumus. Īpaša vērība jāvelta dažādu instrumentu reaģēšanas laikam. Šīs atšķirības jāņem vērā, laikā regulējot signālus. Attiecībā uz daļiņām izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma signālus izmanto, lai kontrolētu daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmu un iegūtu paraugu proporcionāli izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumam. Proporciju kvalitāti pārbauda, piemērojot regresijas analīzi starp paraugu un izplūdes gāzes plūsmu saskaņā ar 9.4.6.1. punktu. Visa testa iestatījuma shēma parādīta 6. attēlā.

8.4.1. Izplūdes gāzes masas plūsmas noteikšana

8.4.1.1. Ievads

Lai aprēķinātu emisijas neapstrādātās izplūdes gāzēs un kontrolētu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, jāzina izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums. Lai noteiktu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, var izmantot kādu no 8.4.1.3. līdz 8.4.1.7. punktā minētajām metodēm.

8.4.1.2. Reakcijas laiks

Lai aprēķinātu emisiju, kādas 8.4.1.3. līdz 8.4.1.7. punktā minētās metodes reakcijas laikam jābūt vienādam vai īsākam nekā analizatora reakcijas laikam, t. i., ≤ 10 s, kā noteikts 9.3.5. punktā.

Lai kontrolētu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, nepieciešama ātrāka reakcija. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmām ar tiešsaistes kontroli reakcijas laiks ir ≤ 0,3 s. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmām ar paredzamu kontroli, kuras pamatā ir iepriekšreģistrēts tests, izplūdes gāzu plūsmas mērījumu sistēmas reakcijas laiks ir ≤ 5 s un pieauguma laiks ir ≤ 1 s. Sistēmas reakcijas laiku precizē instrumenta izgatavotājs. Kombinētās prasības attiecībā uz izplūdes gāzu plūsmas un daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas reakcijas laiku norādītas 9.4.6.1. punktā.

8.4.1.3. Tiešo mērījumu metode

Momentānas izplūdes gāzu plūsmas tiešo mērījumu veic šādas sistēmas:

a) diferenciālā spiediena ierīces, piemēram, plūsmas mērsprausla (detalizēta informācija atrodama ISO 5167);

b) ultraskaņas plūsmas mērītājs;

c) virpuļplūsmas caurplūdes mērītājs.

Jāveic piesardzības pasākumi, lai nepieļautu mērījumu kļūdas, kas ietekmē emisijas vērtības kļūdas. Šādi piesardzības pasākumi ir iekārtas rūpīga uzstādīšana motora izplūdes gāzu sistēmā atbilstīgi instrumenta izgatavotāja rekomendācijām un pamatotam tehniskajam atzinumam. Īpaši iekārtas uzstādīšana nedrīkst ietekmēt motora veiktspēju un emisijas.

Plūsmas mērītājiem jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām.

8.4.1.4. Gaisa un degvielas mērījumu metode

Tajā ietverta gaisa plūsmas un degvielas plūsmas mērīšana ar atbilstīgiem plūsmas mērītājiem. Momentānu izplūdes gāzu plūsmu aprēķina šādi:

(28)

kur:

q mew, i ir momentānais izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s, q maw, i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s, q mf, i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s.

Plūsmas mērītājiem jāatbilst 9.2. punktā minētajām linearitātes prasībām, bet tiem jābūt pietiekami precīziem, lai atbilstu arī linearitātes prasībām attiecībā uz izplūdes gāzes plūsmu.

8.4.1.5. Marķiergāzes mērījumu metode

Tajā ietverti mērījumi par marķiergāzes koncentrāciju izplūdes gāzē.

Inertās gāzes (piemēram, tīra hēlija) noteiktu apjomu iesmidzina izplūdes gāzes plūsmā kā marķiergāzi. Gāze sajaucas un tiek atšķaidīta ar izplūdes gāzēm, bet nereaģē izplūdes caurulē. Tad mēra gāzes koncentrāciju izplūdes gāzu paraugā.

Lai nodrošinātu pilnīgu marķiergāzes sajaukšanos, izplūdes gāzu paraugu ņemšanas zondi novieto vismaz 1 m vai 30 izplūdes caurules diametrus (izvēlas lielāko vērtību) lejpus marķiergāzes iesmidzināšanas punkta. Paraugu ņemšanas zondi var novietot tuvāk iesmidzināšanas punktam, ja pilnīgu sajaukšanos apstiprina, salīdzinot marķiergāzes koncentrāciju un standartkoncentrāciju, kad marķiergāze tiek iesmidzināta aiz motora.

Marķiergāzes plūsmas ātrumu iestata tā, lai marķiergāzes koncentrācija ar motora tukšgaitas apgriezieniem kļūst mazāka par marķiergāzes analizatora pilno jaudu.

Izplūdes gāzes plūsmu aprēķina šādi:

(29)

kur:

q mew, i ir momentānais izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s, q vt ir marķiergāzes plūsmas ātrums, cm3/min, c mix,i ir marķiergāzes momentānā koncentrācija pēc sajaukšanās, ppm, ρ e ir izplūdes gāzu blīvums, kg/m3 (sal. 4. tabulu), c b ir marķiergāzes fona koncentrācija ieplūdes gaisā, ppm.

Marķiergāzes fona koncentrāciju (c b) var noteikt, aprēķinot vidējo lielumu fona koncentrācijai, ko mēra tūlīt pirms testa un pēc testa.

Ja fona koncentrācija ir mazāka par 1 % no marķiergāzes koncentrācijas pēc sajaukšanās (c mix.i) ar maksimālu izplūdes gāzu plūsmu, fona koncentrāciju var neņemt vērā.

Kopējai sistēmai jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām attiecībā uz izplūdes gāzu plūsmu.

8.4.1.6. Gaisa plūsmas un gaisa un degvielas attiecības mērījumu metode

Tajā ietverts izplūdes gāzu masas aprēķins, izmantojot gaisa plūsmu un gaisa un degvielas attiecību. Momentāno izplūdes gāzu masas plūsmu aprēķina šādi:

(30)

ar

(31)

(32)

kur:

q maw, i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s, A/F st ir stehiometriskā gaisa un degvielas attiecība, kg/kg, λ i ir momentānais liekā gaisa koeficients, c CO2d ir sausā CO2 koncentrācija, %, c COd ir sausā CO koncentrācija, ppm, c HCw ir mitrā HC koncentrācija, ppm.

Gaisa plūsmas mērītājiem un analizatoriem jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām, un kopējai sistēmai jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām attiecībā uz izplūdes gāzu plūsmu.

Ja gaisa un degvielas attiecības mēriekārtu, piemēram, cirkonija tipa sensoru, izmanto liekā gaisa koeficienta mērīšanai, tai jāatbilst 9.3.2.7. punktā noteiktajām specifikācijām.

8.4.1.7. Oglekļa atlikuma metode

Tajā ietverts izplūdes gāzu masas aprēķins no degvielas plūsmas un izplūdes gāzu gāzveida komponentiem, kuros ir ogleklis. Momentāno izplūdes gāzu masas plūsmu aprēķina šādi:

(33)

ar

(34)

un

(35)

kur:

q mf,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, w BET ir oglekļa saturs degvielā, % masa, w ALF ir ūdeņraža saturs degvielā, % masa, w DEL ir slāpekļa saturs degvielā, % masa, w EPS ir skābekļa saturs degvielā, % masa, c CO2d ir sausā CO2 koncentrācija, %, c CO2d,a ir ieplūdes gaisa sausā CO2 koncentrācija, %, c CO ir sausā CO koncentrācija, ppm, c HCw ir mitrā HC koncentrācija, ppm.

8.4.2. Gāzveida komponentu noteikšana

8.4.2.1. Ievads

Gāzveida komponentus neapstrādātā izplūdes gāzē, ko emitē testam iesniegtais motors, mēra ar 9.3. punktā un 3. papildinājumā aprakstītajām mērījumu un paraugu ņemšanas sistēmām. Datu novērtējums ir aprakstīts 8.4.2.2. punktā.

Divas aprēķina procedūras ir aprakstītas 8.4.2.3. un 8.4.2.4. punktā, un tās ir līdzvērtīgas attiecībā uz 2. papildinājumā minēto salīdzināšanas degvielu. Procedūra 8.4.2.3. punktā ir tiešāka, jo tajā izmantotas tabulētas u vērtības komponentu un izplūdes gāzu blīvumu attiecībai. Procedūra 8.4.2.4. punktā ir pareizāka attiecībā uz tām degvielas īpašībām, kuras neatbilst 2. papildinājumā noteiktajām specifikācijām, bet kam nepieciešama elementāra degvielas sastāva analīze.

8.4.2.2. Datu novērtēšana

Attiecīgos datus par emisijām pieraksta un glabā saskaņā ar 7.6.6. punktu.

Lai aprēķinātu gāzveida komponentu masas emisiju, pierakstītās koncentrācijas apliecinājums un izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma apliecinājums ir laiks, ko regulē, transformējot laiku, kā noteikts 3.1.30. punktā. Tādējādi katra gāzveida emisijas analizatora un izplūdes gāzu masas plūsmas sistēmas reakcijas laiku nosaka pēc attiecīgi 8.4.1.2. un 9.3.5. punkta un pieraksta.

8.4.2.3. Masas emisijas, kuras pamatā ir tabulētas vērtības, aprēķins

Piesārņotāju masu (g/testā) nosaka, aprēķinot momentāno masas emisiju no neapstrādātas piesārņotāju koncentrācijas un izplūdes gāzu masas plūsmu, ko regulē, ņemot vērā transformācijas laiku, kā noteikts saskaņā ar 8.4.2.2. punktu, integrējot momentānās vērtības cikla laikā un reizinot integrētās vērtības ar u vērtībām no 5. tabulas. Ja mērījumus veic uz sausa pamata, momentānajām koncentrācijas vērtībām piemēro korekciju no sausa uz mitru atbilstīgi 8.1. punktam, pirms tiek veikti tālāki aprēķini.

Lai aprēķinātu NOx, masas emisiju attiecīgos gadījumos reizina ar mitruma korekcijas koeficientu k h,D, vai k h,G, ko nosaka saskaņā ar 8.2. punktu.

Izmanto šādu vienādojumu:

(g/testā) (36)

kur:

u gas ir attiecīgā izplūdes gāzes komponenta vērtība 5. tabulā, c gas,i ir komponenta momentānā koncentrācija izplūdes gāzēs, ppm, q mew,i ir momentānā izplūdes gāzu masas plūsma, kg/s, f ir datu paraugu ņemšanas ātrums, Hz, n ir mērījumu skaits.

5. tabula

Neapstrādātu izplūdes gāzu u vērtības un komponentu blīvums

Degviela ρ e Gāze NOx CO HC CO2 O2 CH4 ρ gas (kg/m3) 2,053 1,250 (2) 1,9636 1,4277 0,716 u gas (3) Dīzeļd. 1,2943 0,001586 0,000966 0,000479 0,001517 0,001103 0,000553 Etanols 1,2757 0,001609 0,000980 0,000805 0,001539 0,001119 0,000561 CNG (4) 1,2661 0,001621 0,000987 0,000528 (5) 0,001551 0,001128 0,000565 Propāns 1,2805 0,001603 0,000976 0,000512 0,001533 0,001115 0,000559 Butāns 1,2832 0,001600 0,000974 0,000505 0,001530 0,001113 0,000558 LPG (6) 1,2811 0,001602 0,000976 0,000510 0,001533 0,001115 0,000559

8.4.2.4. Masas emisijas, kuras pamatā ir precīzi vienādojumi, aprēķins

Piesārņotāju masu (g/testā) nosaka, aprēķinot momentāno masas emisiju no piesārņotāju neapstrādātām koncentrācijām, u vērtībām un izplūdes gāzu masas plūsmas, ko regulē, izmantojot transformācijas laiku, kā noteikts saskaņā ar 8.4.2.2. punktu, un integrējot momentānās vērtības visā ciklā. Ja mērījumus veic uz sausa pamata, piemēro korekciju no sausa uz mitru saskaņā ar 8.1. punktu attiecībā uz momentānām koncentrācijas vērtībām, pirms veic tālākus aprēķinus.

Lai aprēķinātu NOx, masas emisiju reizina ar mitruma korekcijas koeficientu k h,D vai k h,G, ko nosaka saskaņā ar 8.2. punktu.

Piemēro šādu vienādojumu:

(g/testā) (37)

kur:

u gas,i aprēķina 38. vai 39. vienādojumā, c gas,i ir komponenta momentānā koncentrācija izplūdes gāzēs, ppm, q mew,i ir momentānā izplūdes gāzu masas plūsma, kg/s, f ir datu paraugu ņemšanas ātrums, Hz, n ir mērījumu skaits.

Momentānās u vērtības aprēķina šādi:

(38)

vai

(39)

ar

(40)

kur:

M gas ir gāzveida komponenta molārā masa, g/mol (sal. 6. papildinājumu), M e,i ir izplūdes gāzu momentānā molārā masa, g/mol, ρ gas ir gāzveida komponenta blīvums, kg/m3, ρ e,i ir izplūdes gāzu momentānais blīvums, kg/m3.

Izplūdes gāzu molāro masu M e iegūst no vispārējās degvielas kompozīcijas CH α O ε N δ S γ saskaņā ar pieņēmumu par pilnīgu sadegšanu šādā veidā:

(41)

kur:

q maw,i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz mitra pamata, kg/s, q mf,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, M a ir sausa ieplūdes gaisa molārā masa = 28,965 g/mol.

Izplūdes gāzes blīvumu ρ e aprēķina šādi:

(42)

kur:

q mad,i ir momentānā ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz sausa pamata, kg/s, q mf,i ir momentānā degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, k fw ir degvielai īpatnējs mitro izplūdes gāzu koeficients saskaņā ar 16. vienādojumu 8.1.1. punktā.

8.4.3. Daļiņu noteikšana

8.4.3.1. Datu novērtēšana

Daļiņu masu aprēķina saskaņā ar 27. vienādojumu 8.3. punktā. Lai novērtētu daļiņu koncentrāciju, pieraksta kopējo parauga masu (m sep), kas izplūst cauri filtram testa ciklā.

Saņemot tipa apstiprinātājas iestādes iepriekšēju piekrišanu, daļiņu masu var regulēt attiecībā uz daļiņu līmeni atšķaidītājā, kā noteikts 7.5.6. punktā, atbilstīgi labai tehniskajai praksei un izmantotās daļiņu mērīšanas sistēmas specifiskām konstrukcijas īpatnībām.

8.4.3.2. Masas emisijas aprēķins

Atkarībā no sistēmas konstrukcijas daļiņu masu (g/testā) aprēķina, izmantojot kādu no 8.4.3.2.1. vai 8.4.3.2.2. punktā minētajām metodēm, pēc tam, kad daļiņu parauga masai veikta korekcija saskaņā ar 8.3. punktu.

8.4.3.2.1. Aprēķins, kura pamatā ir parauga koeficients

(43)

kur:

m p ir daļiņu masa, kuras paraugs iegūts cikla laikā, mg, r s ir vidējais parauga koeficients testa cikla laikā,

ar

(44)

kur:

m se ir parauga masa visā ciklā, kg, m ew ir kopējā izplūdes gāzu masas plūsma visā ciklā, kg, m sep ir atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu vākšanas filtriem, kg, m sed ir atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri atšķaidīšanas tunelim, kg.

Kopējās parauga ņemšanas tipa sistēmas gadījumā m sep un m sed ir identiski.

8.4.3.2.2. Aprēķins, kura pamatā ir atšķaidīšanas pakāpe

(45)

kur:

m p ir daļiņu masa, kuras paraugs iegūts visā ciklā, mg, m sep ir atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu savākšanas filtriem, kg, m edf ir līdzvērtīga atšķaidīto izplūdes gāzu masa visā ciklā, kg.

Līdzvērtīgas atšķaidīto izplūdes gāzu masas kopējo masu visā ciklā nosaka šādi:

(46)

(47)

(48)

kur:

q medf,i ir momentānais līdzvērtīgās atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s, q mew,i ir momentānais izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s, r d,i ir momentānā atšķaidīšanas pakāpe, q mdew,i ir momentānais atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s, q mdw,i ir momentānais atšķaidītāja masas plūsmas ātrums, kg/s, f ir datu parauga ņemšanas ātrums, Hz, n ir mērījumu skaits.

8.5. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas mērījums (CVS)

Gāzveida komponentu koncentrācijas signālus, vai nu integrējot visā ciklā, vai veicot paraugu ņemšanu maisiņā, izmanto masas emisijas aprēķinam, reizinot ar atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu. Izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu mēra ar konstantā tilpuma parauga ņemšanas (CVS) sistēmu, kurā var izmantot tilpumregulēšanas sūkni (PDP), kritiskās plūsmas Venturi cauruli (CFV) vai zemskaņas Venturi cauruli (SSV) ar vai bez plūsmas kompensēšanu.

Attiecībā uz paraugu ņemšanu maisiņos un daļiņu paraugu ņemšanu ņem proporcionālu paraugu no atšķaidītajām izplūdes gāzām CVS sistēmā. Sistēmā bez plūsmas kompensācijas parauga plūsmas koeficients pret CVS plūsmu nemainās par vairāk kā ±2,5 % no iestatītā testa punkta. Sistēmā ar plūsmas kompensāciju katram atsevišķajam plūsmas ātrumam jābūt konstantam robežās ±2,5 % no attiecīgā mērķa plūsmas ātruma.

Visa testa iestatījuma shēma parādīta 7. attēlā.

8.5.1. Atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmas noteikšana

8.5.1.1. Ievads

Lai aprēķinātu atšķaidītu izplūdes gāzu emisiju, jāzina atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums. Kopējo atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmu visā ciklā (kg/testā) aprēķina no mērījumu vērtībām visā ciklā un atbilstīgajiem kalibrēšanas datiem par plūsmas mēriekārtu (V 0 attiecībā uz PDP, K V attiecībā uz CFV, C d attiecībā uz SSV), izmantojot kādu 8.5.1.2.–8.5.1.4. punktā minēto metodi. Ja kopējais daļiņu parauga ātrums (m sep) pārsniedz 0,5 % no kopējās CVS plūsmas (m ed), tad CVS plūsmu regulē attiecībā uz m sep vai daļiņu parauga plūsmu atgriež uz CVS pirms plūsmas mēriekārtas.

8.5.1.2. PDP-CVS sistēma

Masas plūsmu visā ciklā aprēķina šādi, ja atšķaidīto izplūdes gāzu temperatūru notur robežās ± 6 K visā ciklā, izmantojot siltummaini:

(49)

kur:

V 0 ir gāzes tilpums, ko izsūknē vienā apgriezienā testa apstākļos, m3/rev, n P ir sūkņa kopējie apgriezieni testā, p p ir absolūtais spiediens pie sūkņa atveres, kPa, T ir atšķaidīto izplūdes gāzu vidējā temperatūra pie sūkņa atveres, K.

Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t. i., bez siltummaiņa), momentāno masas emisiju aprēķina un integrē visā ciklā. Šādā gadījumā atšķaidīto izplūdes gāzu momentāno masu aprēķina šādi:

(50)

kur:

n P,i ir sūkņa kopējie apgriezieni laika intervālā.

8.5.1.3. CFV-CVS sistēma

Masas plūsmu visā ciklā aprēķina šādi, ja atšķaidīto izplūdes gāzu temperatūru notur robežās ± 11 K visā ciklā, izmantojot siltummaini:

(51)

kur:

t ir cikla laiks, s, K V ir kritiskās plūsmas Venturi caurules kalibrēšanas koeficients standartapstākļos, p p ir absolūtais spiediens pie Venturi caurules atveres, kPa, T ir absolūtā temperatūra pie Venturi caurules atveres, K.

Ja izmanto sistēmu bez plūsmas kompensācijas (t. i., bez siltummaiņa), momentāno masas emisiju aprēķina un integrē visā ciklā. Šajā gadījumā atšķaidīto izplūdes gāzu momentāno masu aprēķina šādi:

(52)

kur:

Δti ir laika intervāls, s.

8.5.1.4. SSV-CVS sistēma

Masas plūsmu visā ciklā aprēķina šādi, ja atšķaidīto izplūdes gāzu temperatūru notur robežās ± 11 K visā ciklā, izmantojot siltummaini:

(53)

ar

(54)

kur:

A 0 ir 0,006111, izteikts SI vienībās no d V ir SSV sašaurinājuma diametrs, m, C d ir SSV izplūdes koeficients, p p ir absolūtais spiediens pie Venturi caurules atveres, kPa, T ir temperatūra pie Venturi caurules atveres, K, r p ir SSV sašaurinājuma un atveres absolūtā statiskā spiediena attiecība, r D ir SSV sašaurinājuma diametra d un atveres caurules iekšējā diametra D attiecība.

Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t. i., bez siltummaiņa), momentāno masas emisiju aprēķina un integrē visā ciklā. Šajā gadījumā atšķaidītās izplūdes gāzes momentāno masu aprēķina šādi:

(55)

kur:

Δt i ir laika intervāls, s.

Reālā laika aprēķinu uzsāk ar vai nu saprātīgu vērtību attiecībā uz C d, piemēram, 0,98, vai saprātīgu vērtību attiecībā uz Q ssv. Ja aprēķinu uzsāk ar Q ssv, izmanto Q ssv sākotnējo vērtību, lai novērtētu Reinoldsa skaitli.

Visu emisijas testu laikā Reinoldsa skaitlis pie SSV sašaurinājuma ir Reinoldsa skaitļu diapazonā, ko izmanto kalibrēšanas līknes izveidošanai saskaņā ar 9.5.4. punktu.

8.5.2. Gāzveida komponentu noteikšana

8.5.2.1. Ievads

Gāzveida komponentus atšķaidītās izplūdes gāzēs, ko emitē testam iesniegts motors, mēra, izmantojot 3. papildinājumā aprakstītās metodes. Izplūdes gāzes atšķaida ar filtrētu apkārtējo gaisu, sintētisko gaisu vai slāpekli. Pilnas plūsmas sistēmas plūsmas jaudai jābūt pietiekamai, lai pilnībā nepieļautu ūdens kondensēšanos atšķaidīšanas un paraugu ņemšanas sistēmās. Datu novērtēšanas un aprēķināšanas procedūras ir aprakstītas 8.5.2.2. un 8.5.2.3. punktā.

8.5.2.2. Datu novērtēšana

Attiecīgos datus par emisijām pieraksta un glabā saskaņā ar 7.6.6. punktu.

8.5.2.3. Masas emisijas aprēķināšana

8.5.2.3.1. Sistēmas ar konstantu masas plūsmu

Sistēmām ar siltummaini piesārņotāju masu nosaka, izmantojot šādu vienādojumu:

(g/testā) (56)

kur:

u gas ir attiecīgā izplūdes komponenta vērtība 6. tabulā, c gas ir komponenta vidējā fona koriģētā koncentrācija, ppm, m ed ir kopējā atšķaidīto izplūdes gāzu masa visā ciklā, kg.

Ja mērījumu veic uz sausa pamata, piemēro korekciju no sausa uz mitru saskaņā ar 8.1. punktu.

Lai aprēķinātu NOx, masas emisiju reizina ar mitruma korekcijas koeficientu k h,D vai k h,G, kas noteikts saskaņā ar 8.2. punktu.

U vērtības dotas 6. tabulā. Lai aprēķinātu u gas vērtības, pieņem, ka atšķaidīto izplūdes gāzu blīvums ir vienāds ar gaisa blīvumu. Tādējādi u gas vērtības ir identiskas atsevišķiem gāzes komponentiem, bet atšķirīgas attiecībā uz HC.

6. tabula

Atšķaidītu izplūdes gāzu u vērtības un komponentu blīvums

Degviela ρ de Gāze NOx CO HC CO2 O2 CH4 ρ gas (kg/m3) 2,053 1,250 (7) 1,9636 1,4277 0,716 u gas (8) Dīzeļd. 1,293 0,001588 0,000967 0,000480 0,001519 0,001104 0,000553 Etanols 1,293 0,001588 0,000967 0,000795 0,001519 0,001104 0,000553 CNG (9) 1,293 0,001588 0,000967 0,000517 (10) 0,001519 0,001104 0,000553 Propāns 1,293 0,001588 0,000967 0,000507 0,001519 0,001104 0,000553 Butāns 1,293 0,001588 0,000967 0,000501 0,001519 0,001104 0,000553 LPG (11) 1,293 0,001588 0,000967 0,000505 0,001519 0,001104 0,000553

Var aprēķināt u vērtības, arī izmantojot to pašu aprēķina metodi, kas vispārīgi aprakstīta 8.4.2.4. punktā, proti:

(57)

kur:

M gas ir gāzveida komponenta molārā masa, g/mol (sal. 6. papildinājumu), M e ir izplūdes gāzu molārā masa, g/mol, M d ir atšķaidītāja molārā masa = 28,965 g/mol, D ir atšķaidīšanas koeficients (skatīt 8.5.2.3.2. punktu).

8.5.2.3.2. Fona koriģēto koncentrāciju noteikšana

Gāzveida piesārņotāju vidējo fona koncentrāciju atšķaidītājā atskaita no izmērītās koncentrācijas, lai iegūtu piesārņotāja tīro koncentrāciju. Fona koncentrāciju vidējo vērtību var noteikt, izmantojot paraugu maisiņa metodi vai nepārtraukto mērīšanu ar integrēšanu. Izmanto šādu vienādojumu:

(58)

kur:

c gas,e ir komponenta koncentrācija, kas izmērīta atšķaidītā izplūdes gāzē, ppm, c d ir komponenta koncentrācija, kas izmērīta atšķaidītājā, ppm, D ir atšķaidīšanas pakāpe.

Atšķaidīšanas pakāpi aprēķina šādi:

a) motoriem, kurus darbina ar dīzeļdegvielu un LPG (59)

b) gāzes motoriem, kurus darbina ar NG (60)

Kur:

c CO2,e ir CO2 mitrā koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, % tilp., c HC,e ir HC mitrā koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm C1, c NMHC,e ir NMHC mitrā koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm C1, c CO,e ir CO mitrā koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm, F S ir stehiometriskais koeficients.

Stehiometrisko koeficientu aprēķina šādi:

(61)

kur:

α ir ūdeņraža molārais koeficients degvielā (H/C).

Alternatīvs variants ir izmantot šādu stehiometrisku koeficientu, ja nav zināms degvielas sastāvs:

F S (dīzeļdegviela) = 13,4 F S (LPG) = 11,6 F S (NG) = 9,5

8.5.2.3.3. Sistēmas ar plūsmas kompensāciju

Sistēmām bez siltummaiņa piesārņotāju masu (g/testā) nosaka, aprēķinot momentānās masas emisijas un integrējot momentānās vērtības visā ciklā. Tāpat fona korekciju var piemērot tieši momentānajai koncentrācijas vērtībai. Piemēro šādu vienādojumu:

(62)

kur:

c gas,e ir komponenta koncentrācija, ko mēra atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm, c d ir komponenta koncentrācija, ko mēra atšķaidītājā, ppm, m ed,i ir atšķaidīto izplūdes gāzu momentānā masa, kg, m ed ir atšķaidīto izplūdes gāzu kopējā masa cikla laikā, kg, u gas ir tabulētā vērtība no 6. tabulas, D ir atšķaidīšanas pakāpe.

8.5.3. Daļiņu noteikšana

8.5.3.1. Masas emisijas aprēķināšana

Daļiņu masu (g/testā) aprēķina pēc daļiņu paraugu filtra Arhimeda spēka korekcijas saskaņā ar 8.3. punktu šādi:

(63)

kur:

m p ir daļiņu masa, kuras paraugu ņem visā ciklā, mg, m sep ir atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu savākšanas filtriem, kg, m ed ir atšķaidīto izplūdes gāzu masa visā ciklā, kg,

ar

(64)

kur:

m set ir divkārt atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu filtram, kg, m ssd ir sekundārā atšķaidītāja masa, kg.

Ja daļiņu fona līmeni atšķaidītājā nosaka saskaņā ar 7.5.6 punktu, tad daļiņu masu var regulēt attiecībā uz fonu. Šajā gadījumā daļiņu masu (g/testā) aprēķina šādi:

(65)

kur:

m sep ir atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu savākšanas filtriem, kg, m ed ir atšķaidītu izplūdes gāzu masa visā ciklā, kg, m sd ir atšķaidītāja masa, kura paraugu iegūst, izmantojot fona daļiņu paraugu, kg, m b ir savākto fona daļiņu masa atšķaidītājā, mg, D ir atšķaidīšanas pakāpe, ko nosaka saskaņā ar 8.5.2.3.2. punktu.

8.6. Vispārīgi aprēķini

8.6.1. Svārstības korekcija

Attiecībā uz 7.8.4. punktā paredzēto svārstības pārbaudi koriģēto koncentrācijas vērtību aprēķina šādi:

(66)

kur:

c ref,z ir nulles gāzes standartkoncentrācija (parasti nulle), ppm, c ref,s ir marķiergāzes standartkoncentrācija, ppm, c pre,z ir nulles gāzes pirmstesta koncentrācija analizatorā, ppm, c pre,s ir marķiergāzes pirmstesta koncentrācija analizatorā, ppm, c post,z ir nulles gāzes pēctesta koncentrācija analizatorā, ppm, c post,s ir marķiergāzes pēctesta koncentrācija analizatorā, ppm, cgas ir parauga gāzes koncentrācija, ppm.

Katram komponentam pēc visu citu korekciju piemērošanas saskaņā ar 8.6.3. punktu aprēķina divus īpatnējo emisiju rezultātu komplektus. Vienu komplektu aprēķina, izmantojot nekoriģētas koncentrācijas, bet otru – izmantojot koncentrācijas, kam veiktas svārstību korekcijas saskaņā ar 66. vienādojumu.

Atkarībā no izmantotās mērīšanas sistēmas un aprēķinu metodes nekoriģētos emisiju rezultātus aprēķina attiecīgi saskaņā ar 36., 37., 56., 57. vai 62. vienādojumu. Aprēķinot koriģētās emisijas, lielumu c gas attiecīgi 36., 37., 56., 57. vai 62. vienādojumā aizstāj ar 66. vienādojumā izmantoto lielumu c cor. Arī ja attiecīgajā vienādojumā izmanto momentānās koncentrācijas vērtības c gas,i, kā momentāno vērtību c cor,i izmanto koriģēto vērtību. 57. vienādojumā korekciju piemēro gan izmērītajai, gan fona koncentrācijai.

Salīdzinājumu izsaka procentos no nekoriģētajiem rezultātiem. Nekoriģēto un koriģēt