Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un stāšanās spēkā datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 49. – Vienoti noteikumi par pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņojošo vielu emisiju, ko izraisa kompresijas aizdedzes motoru un dzirksteļaizdedzes motoru izmantošana transportlīdzekļos

Ar visiem grozījumiem līdz

SATURS

PAPILDINĀJUMI

PIELIKUMI

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. Šos noteikumus piemēro M1, M2, N1 un N2 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem ar standartmasu, kas lielāka par 2 610 kg, un visiem M3 un N3 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem (1).

Pēc izgatavotāja pieprasījuma vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, kas izsniegts saskaņā ar šiem noteikumiem, paplašina arī uz nepabeigtiem transportlīdzekļiem ar standartmasu, kura mazāka par 2 610 kg. Tipa apstiprinājumus paplašina, ja izgatavotājs var pierādīt, ka visas nepabeigtā transportlīdzekļa virsbūves kombinācijas, kas vēl būvējamas, palielina transportlīdzekļa standartmasu tik daudz, lai tā pārsniegtu 2 610 kg.

Pēc izgatavotāja pieprasījuma vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, kas izsniegts saskaņā ar šiem noteikumiem, paplašina arī uz šā transportlīdzekļa paveidiem un versijām ar standartmasu, kura pārsniedz 2 380 kg, ja tie arī izpilda šo noteikumu 4.2. punktā noteiktās prasības attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju un degvielas patēriņu.

1.2. Līdzvērtīgi apstiprinājumi

Saskaņā ar šiem noteikumiem nav jāapstiprina motori, ko iebūvē transportlīdzekļos, kuru standartmasa ir līdz 2 840 kg un kuriem ir izsniegts apstiprinājums kā tipa paplašinājums saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos piemēro šādas definīcijas:

“svarīgas ar emisiju saistītas sastāvdaļas” ir sastāvdaļas, kas galvenokārt paredzētas emisijas kontrolei, proti, jebkura izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, ECU un ar to saistītie sensori un pievadi, kā arī izplūdes gāzu recirkulācijas sistēma (EGR), tostarp visi ar to saistītie filtri, dzesētāji, kontroles vārsti un caurules;

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Pieteikums tipa apstiprinājuma saņemšanai motora sistēmai vai motoru saimei kā atsevišķai tehniskai vienībai

3.2. Pieteikums tipa apstiprinājuma saņemšanai transportlīdzeklim ar apstiprinātu motora sistēmu attiecībā uz emisiju

to pasākumu aprakstu, kas veikti, lai novērstu šajos noteikumos ietverto transportlīdzekļa vadības ierīču darbības sagrozīšanu un to mainīšanu, ieskaitot atjaunināšanas iekārtu, izmantojot izgatavotāja apstiprinātu programmu vai kalibrēšanu;

3.3. Pieteikums tipa apstiprinājuma saņemšanai transportlīdzeklim attiecībā uz emisiju

3.4. Pieteikums par tipa apstiprinājumu piesārņojuma kontroles rezerves iekārtai kā atsevišķai tehniskai vienībai

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Lai saņemtu tipa apstiprinājumu motora sistēmai vai motoru saimei kā atsevišķai tehniskai vienībai, tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim ar apstiprinātu motora sistēmu attiecībā uz emisiju vai tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim attiecībā uz emisiju, izgatavotājs saskaņā ar šo noteikumu nosacījumiem demonstrē, ka transportlīdzekļi vai motora sistēmas ir testētas un atbilst 5. punktā un 4., 6., 7., 9.A, 9.B, 9.C, 10., 11. un 12. pielikumā noteiktajām prasībām. Izgatavotājs arī nodrošina atbilstību 5. pielikumā noteiktajām standartdegvielu specifikācijām.

Lai saņemtu tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim ar apstiprinātu motora sistēmu attiecībā uz emisiju vai tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim attiecībā uz emisiju, izgatavotājs nodrošina atbilstību 6. punktā noteiktajām uzstādīšanas prasībām.

4.2. Lai saņemtu tipa apstiprinājuma paplašinājumu uz tādu citu transportlīdzekļa tipu attiecībā uz emisiju, kurš apstiprināts atbilstīgi šiem noteikumiem un kura standartmasa pārsniedz 2 380 kg, bet nepārsniedz 2 610 kg, izgatavotājs nodrošina atbilstību 12. pielikuma 1. papildinājumā noteiktajām prasībām.

4.3. Lai saņemtu tipa apstiprinājumu divu degvielu motoram vai motoru saimei kā atsevišķai tehniskai vienībai, tipa apstiprinājumu divu degvielu transportlīdzeklim ar apstiprinātu divu degvielu motoru attiecībā uz emisiju vai tipa apstiprinājumu divu degvielu transportlīdzeklim attiecībā uz emisiju, izgatavotājs papildus 4.1. punkta prasībām demonstrē, ka divu degvielu transportlīdzekļiem vai motoram tiek veikti testi un ka tie atbilst 15. pielikuma prasībām.

4.4. Rezervēts (3)

4.5. Lai saņemtu tipa apstiprinājumu motora sistēmai vai motoru saimei kā atsevišķai tehniskai vienībai vai tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim attiecībā uz emisiju, izgatavotājs nodrošina atbilstību degvielas diapazona prasībām universāla degvielas apstiprinājuma saņemšanai vai — dzirksteļaizdedzes motora gadījumā, ko darbina ar dabasgāzi un sašķidrinātu naftas gāzi, — ierobežota diapazona degvielas apstiprinājuma saņemšanai, kā norādīts 4.6. punktā.

4.5.1. Tabulas, kurās sniegts kopsavilkums par prasībām, lai apstiprinātu ar dabasgāzi darbināmus motorus, ar sašķidrinātu naftas gāzi darbināmus motorus un divu degvielu motorus, ir ietvertas 4. papildinājumā.

4.6. Prasības attiecībā uz universālo degvielas grupas tipa apstiprinājumu

Universālu degvielas grupas apstiprinājumu izsniedz saskaņā ar 4.6.1.–4.6.6.1. punktā noteiktajām prasībām.

4.6.1. Cilmes motors atbilst šo noteikumu prasībām attiecībā uz 5. pielikumā minētajām atbilstošajām standartdegvielām. Īpašas prasības attiecas uz motoriem, ko darbina ar dabasgāzi/biometānu (tostarp divu degvielu motoriem), kā noteikts 4.6.3. punktā.

4.6.2. Ja izgatavotājs atļauj motoru saimi darbināt ar tirgus degvielām, kas nav 5. pielikumā vai attiecīgajos tirgus degvielu standartos (piemēram, EN 228 CEN standartos, ja izmanto svinu nesaturošu benzīnu, vai EN 590 CEN standartos, izmantojot dīzeļdegvielu) ietvertās standartdegvielas, piemēram, darbinot ar B100, izgatavotājs papildus 4.6.1. punkta prasībām:

4.6.3. Izmantojot motoru, ko darbina ar dabasgāzi/biometānu, izgatavotājs pierāda, ka cilmes motori spēj pielāgoties jebkura sastāva degvielai, kāda var būt tirgū.

4.6.3.1. Saspiesto dabasgāzi/biometānu (CNG) parasti lieto divu veidu degvielā — degvielā ar lielu siltumietilpību (H gāzē) un degvielā ar mazu siltumietilpību (L gāzē), bet ar ievērojamu izplešanos abos diapazonos; tās ievērojami atšķiras pēc enerģijas ietilpības, ko izsaka ar Wobbe indeksu un λ-nobīdes koeficientu (Sλ). Uzskata, ka dabasgāzes, kuru λ-nobīdes koeficients ir no 0,89 līdz 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08), ietilpst H grupā, savukārt dabasgāzes, kuru λ-nobīdes koeficients ir no 1,08 līdz 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19), ietilpst L grupā. Standartdegvielu sastāvs atspoguļo Sλ galējās atšķirības.

Cilmes motoram jāatbilst šo noteikumu prasībām attiecībā uz standartdegvielām GR (1. degviela) un G25 (2. degviela), kas raksturotas 5. pielikumā, motora degvielas padeves sistēmu starp abiem testiem atkārtoti manuāli neregulējot (ir nepieciešama pašregulācija). Pēc degvielas maiņas ir atļauts bez mērīšanas izpildīt vienu regulēšanas WHTC ciklu ar karsto palaidi. Pēc regulēšanas cikla motoru atdzesē saskaņā ar 4. pielikuma 7.6.1. punktu.

4.6.3.2. Sašķidrinātas dabasgāzes / sašķidrināta biometāna (LNG) gadījumā cilmes motors atbilst šo noteikumu prasībām attiecībā uz standartdegvielu GR (1. degviela) un G20 (2. degviela), kas raksturotas 5. pielikumā, motora degvielas padeves sistēmu starp abiem testiem atkārtoti manuāli neregulējot (ir nepieciešama pašregulācija). Pēc degvielas maiņas ir atļauts bez mērīšanas izpildīt vienu regulēšanas WHTC ciklu ar karsto palaidi. Pēc regulēšanas cikla motoru atdzesē saskaņā ar 4. pielikuma 7.6.1. punktu.

4.6.4 Ja motors, kuru darbina ar saspiestu dabasgāzi/biometānu (CNG), pats pielāgojas darbināšanai ar H grupas gāzēm, no vienas puses, un L grupas gāzēm, no otras puses, un ar slēdžiem pārslēdzas no H grupas uz L grupu un otrādi, tad cilmes motoru katrā slēdža stāvoklī testē ar standartdegvielu, kura atbilst slēdža stāvoklim, kas katrai grupai norādīts 5. pielikumā. Degvielas ir GR (1. degviela) un G23 (3. degviela) H gāzu grupā un G25 (2. degviela) un G23 (3. degviela) L gāzu grupā. Cilmes motoram jāatbilst šo noteikumu prasībām abos slēdža stāvokļos, neregulējot degvielas padevi starp abiem testiem katrā slēdža stāvoklī. Pēc degvielas maiņas ir atļauts bez mērīšanas izpildīt vienu regulēšanas WHTC ciklu ar karsto palaidi. Pēc regulēšanas cikla motoru atdzesē saskaņā ar 4. pielikuma 7.6.1. punktu.

4.6.4.1. Pēc izgatavotāja pieprasījuma motoru var testēt ar kādu trešo degvielu, nevis G23 (3. degviela), ja λ-nobīdes koeficients (Sλ) ir starp 0,89 (t. i., GR mazāko koeficientu) un 1,19 (t. i., G25 lielāko koeficientu), piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šā testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtējumam.

4.6.5. Dabasgāzes motoriem emisijas rezultātu attiecību r katram piesārņotājam nosaka šādi:

vai

kā arī:

4.6.6. Ja lieto sašķidrināto naftas gāzi, izgatavotājs pierāda, ka cilmes motors spēj pielāgoties jebkura sastāva degvielai, kāda var būt tirgū.

Ja lieto sašķidrināto naftas gāzi, sastāvā mainās C3/C4. Šīs atšķirības atspoguļojas standartdegvielās. Cilmes motors bez degvielas padeves pārregulēšanas starp abiem testiem atbilst prasībām par A un B standartdegvielu, kas noteiktas 5. pielikumā. Pēc degvielas maiņas ir atļauts bez mērīšanas izpildīt vienu regulēšanas WHTC ciklu ar karsto palaidi. Pēc regulēšanas cikla motoru atdzesē saskaņā ar 4. pielikuma 7.6.1. punktu.

4.6.6.1. Emisijas rezultātu attiecību r katram piesārņotājam nosaka šādi:

4.7. Prasības ierobežota diapazona degvielas tipa apstiprinājuma piešķiršanai dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar saspiestu dabasgāzi/biometānu vai sašķidrinātu naftas gāzi.

4.7.1. Tāda motora tipa apstiprināšana attiecībā uz izplūdes gāzu emisiju, kas darbojas ar dabasgāzi un kas paredzēts H grupas gāzēm vai L grupas gāzēm.

4.7.1.1. Cilmes motoru testē ar attiecīgo standartdegvielu, kas attiecīgajai grupai noteikta 5. pielikumā. Degvielas ir GR (1. degviela) un G23 (3. degviela) H gāzu grupā un G25 (2. degviela) un G23 (3. degviela) L gāzu grupā. Cilmes motoram jāatbilst šo noteikumu prasībām, neregulējot degvielas padevi starp abiem testiem. Pēc degvielas maiņas ir atļauts bez mērīšanas izpildīt vienu regulēšanas WHTC ciklu ar karsto palaidi. Pēc regulēšanas cikla motoru atdzesē saskaņā ar 4. pielikuma 7.6.1. punktu.

4.7.1.2. Pēc izgatavotāja pieprasījuma motoru var testēt ar kādu trešo degvielu, nevis G23 (3. degviela), ja λ-nobīdes koeficients (Sλ) ir starp 0,89 (t. i., GR mazāko koeficientu) un 1,19 (t. i., G25 lielāko koeficientu), piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šā testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtējumam.

4.7.1.3. Emisijas rezultātu attiecību r katram piesārņotājam nosaka šādi:

vai

kā arī:

4.7.1.4. Kad motoru piegādā pircējam, uz tā jābūt 4.12.8. punktā noteiktajai etiķetei ar norādi, kuras grupas gāzēm motors ir apstiprināts.

4.7.2. Izplūdes gāzu emisijas apstiprinājums motoram, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrināto naftas gāzi un kas paredzēts darbināšanai ar viena konkrēta sastāva degvielu.

4.7.2.1. Cilmes motoram jāatbilst emisijas prasībām, lietojot standartdegvielas GR un G25 dabasgāzes gadījumā, vai A un B standartdegvielām sašķidrinātās naftas gāzes gadījumā, kā norādīts 5. pielikumā. Starp testiem ir atļauts regulēt degvielas padeves sistēmu. Regulēšana ir degvielas padeves datubāzes atkārtota kalibrēšana, nemainot ne kontroles pamatstratēģiju, ne datubāzes pamatstruktūru. Ja nepieciešams, ir atļauts nomainīt daļas, kas tieši saistītas ar degvielas plūsmas daudzumu, piemēram, iesmidzināšanas sprauslas.

4.7.2.2. Pēc izgatavotāja pieprasījuma motoru var pārbaudīt ar standartdegvielām GR un G23 vai standartdegvielām G25 un G23, un tādā gadījumā tipa apstiprinājums ir derīgs tikai tad, ja motoru darbina attiecīgi ar H grupas vai L grupas gāzēm.

4.7.2.3. Motoru piegādājot pircējam, uz tā jābūt 4.12.8. punktā noteiktajai etiķetei ar norādi, kuras grupas gāzēm motors ir kalibrēts.

4.8. Tipa apstiprinājuma prasības saistībā ar konkrētu degvielu motoriem, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi / sašķidrinātu biometānu

Sašķidrinātas dabasgāzes / sašķidrināta biometāna gadījumā tipa apstiprinājumu saistībā ar konkrētu degvielu var piešķirt saskaņā ar prasībām, kas noteiktas 4.8.1. un 4.8.2. iedaļā.

4.8.1. Nosacījumi pieteikumam tipa apstiprinājuma saņemšanai saistībā ar konkrētu degvielu attiecībā uz motoriem, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi / sašķidrinātu biometānu.

4.8.1.1. Izgatavotājs drīkst iesniegt pieteikumu tipa apstiprinājuma saņemšanai saistībā ar konkrētu degvielu attiecībā uz motoru, kuru kalibrē konkrētam sašķidrinātas dabasgāzes sastāvam (4), kā rezultātā λ-nobīdes koeficients neatšķirtos no 5. pielikumā noteiktā G20 degvielas λ-nobīdes koeficienta vairāk kā par 3 %, un etāna saturs nepārsniedz 1,5 %.

4.8.1.2. Visos pārējos gadījumos izgatavotājs iesniedz pieteikumu tipa apstiprinājuma saņemšanai saistībā ar universālu degvielu saskaņā ar 4.6.3.2. punkta specifikācijām.

4.8.2. Īpašas testēšanas prasības tipa apstiprinājuma gadījumā saistībā ar konkrētu degvielu (sašķidrināta dabasgāze).

4.8.2.1. Divu degvielu motoru saimes gadījumā, ja motori ir kalibrēti konkrētam sašķidrinātas dabasgāzes sastāvam2, kā rezultātā λ-nobīdes koeficients neatšķirtos no 5. pielikumā noteiktā G20 degvielas λ-nobīdes koeficienta vairāk kā par 3 %, un etāna saturs nepārsniedz 1,5 %, cilmes motoru testē ar G20 standarta gāzes degvielu, kā noteikts 5. pielikumā.

4.9. Viena saimes motora izplūdes gāzu emisijas tipa apstiprinājums

4.9.1. Izņemot 4.8.2. punktā minēto gadījumu, cilmes motora tipa apstiprinājumu bez turpmākas testēšanas paplašina uz visiem saimes motoriem to darbināšanai ar jebkura tāda sastāva degvielu, kas ietilpst grupā, kurai apstiprināts cilmes motors (tas attiecas uz motoriem, kuri raksturoti 4.7.2. punktā), vai tajā pašā degvielu grupā (tas attiecas uz motoriem, kuri raksturoti 4.6. vai 4.7. punktā), kurai apstiprināts cilmes motora tips.

4.9.2. Ja tehniskais dienests konstatē, ka attiecībā uz izraudzīto cilmes motoru iesniegtais pieteikums pilnībā nepārstāv motoru saimi, kas noteikta 1. pielikuma 1. daļā, tehniskais dienests testēšanai var izraudzīties alternatīvu un, ja nepieciešams, papildu standarta testa motoru.

4.10. Apstiprināšanas prasības iebūvētām diagnosticēšanas sistēmām

4.10.1. Izgatavotāji nodrošina, ka visas motora sistēmas un transportlīdzekļi ir aprīkoti ar OBD sistēmu.

4.10.2. OBD sistēma ir projektēta, konstruēta un uzstādīta transportlīdzeklī saskaņā ar 9.A pielikumu, lai ar tās palīdzību varētu noteikt, reģistrēt un paziņot nolietošanās vai darbības traucējumu veidus, kas aprakstīti minētajā pielikumā, visā transportlīdzekļa kalpošanas laikā.

4.10.3. Izgatavotājs nodrošina, ka OBD sistēma atbilst 9.A pielikumā noteiktajām prasībām, tai skaitā OBD ekspluatācijas veiktspējas prasībām visos parastos un saprātīgi paredzamos braukšanas apstākļos, tostarp 9.B pielikumā noteiktajiem normālas lietošanas nosacījumiem.

4.10.4. Testēšanā izmantojot kvalificētu nolietotu sastāvdaļu, tiek ieslēgts OBD sistēmas darbības traucējumu indikators saskaņā ar 9.B pielikumu. OBD sistēmas darbības traucējumu indikators var tikt ieslēgts arī tad, ja emisijas līmenis nepārsniedz 9.A pielikumā norādītās OBD robežvērtības.

4.10.5. Izgatavotājs nodrošina, ka tiek ievēroti 9.A pielikumā noteiktie OBD motoru saimes ekspluatācijas veiktspējas noteikumi.

4.10.6. Dati, kas attiecas uz OBD ekspluatācijas veiktspēju, glabājas OBD sistēmā un ir pieejami nešifrētā veidā, izmantojot standarta OBD saziņas protokolus atbilstoši 9.A pielikuma noteikumiem.

4.10.7. Pēc izgatavotāja ieskatiem līdz 13.2.3. punktā noteiktajam datumam attiecībā uz jauniem tipa apstiprinājumiem OBD sistēmas var atbilst alternatīviem noteikumiem, kā paredzēts 9.A pielikumā, atsaucoties uz šo punktu.

4.10.8. Pēc izgatavotāja ieskatiem līdz 13.2.2. punktā noteiktajam datumam attiecībā uz jauniem tipa apstiprinājumiem izgatavotājs var piemērot alternatīvus noteikumus attiecībā uz dīzeļmotora daļiņu filtru (DPF), kā paredzēts 9.A pielikuma 2.3.2.2. punktā.

4.11. Apstiprināšanas prasības piesārņojuma kontroles rezerves iekārtām

4.11.1. Izgatavotājs nodrošina, ka piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas, kuras paredzēts uzstādīt motora sistēmās vai transportlīdzekļos, kas saņēmuši tipa apstiprinājumu un uz ko attiecas šie noteikumi, ir ieguvušas tipa apstiprinājumu kā atsevišķas tehniskas vienības saskaņā ar 4.11.2.–4.11.5. punkta prasībām.

Šajos noteikumos katalītiskos pārveidotājus, deNOx ierīces un daļiņu filtrus uzskata par piesārņojuma kontroles iekārtām.

4.11.2. Oriģinālām piesārņojuma kontroles rezerves iekārtām, kas atbilst tipam, uz kuru attiecas 1. pielikuma 1. daļas 3.2.12. punkts, un ko paredzēts uzstādīt transportlīdzeklī, uz kuru attiecas attiecīgais tipa apstiprinājuma dokuments, nav jāatbilst visiem 13. pielikuma noteikumiem ar nosacījumu, ka tās atbilst minētā pielikuma 2.1., 2.2. un 2.3. punkta prasībām.

4.11.3. Izgatavotājs nodrošina, ka piesārņojuma kontroles oriģinālajai iekārtai ir identificējoši marķējumi.

4.11.4. Identificējošajos marķējumos, kas minēti 4.11.3. punktā, ietver šādus datus:

4.11.5. Piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas var saņemt tipa apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem vienīgi tad, kad šo noteikumu 13. pielikumā tiek iekļautas īpašas testēšanas prasības (5).

4.12. Apstiprinājuma marķējumi un etiķetes motoru sistēmām un transportlīdzekļiem

4.12.1. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi skaitļi (pašlaik 06, kas atbilst 06. grozījumu sērijai) norāda grozījumu sēriju, ietverot jaunākos būtiskos tehniskos grozījumus, kas apstiprinājuma piešķiršanas laikā izdarīti šajos noteikumos. Viena un tā pati puse nepiešķir tādu pašu numuru citam motora tipam vai transportlīdzekļa tipam.

4.12.2. Paziņojumu par motora tipa vai transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, apstiprinājuma paplašinājumu, atteikumu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta 1958. gada nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam attiecīgi šo noteikumu 2.A, 2.B vai 2.C pielikumā. Norāda tipa testos iegūtās vērtības.

4.12.3. Katram motoram, kas atbilst motora tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, vai katram transportlīdzeklim, kas atbilst transportlīdzekļa tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā piestiprina starptautiski atzītu apstiprinājuma marķējumu, kuru veido:

4.12.4. Ja transportlīdzeklis vai motors atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem noteikumiem, kas pievienoti nolīgumam, tad valstī, kurā piešķīra apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, 4.12.3.1. punktā paredzētais simbols nav jāatkārto. Šādā gadījumā noteikumu un apstiprinājuma numurus, un visu to noteikumu papildu simbolus, ar kuriem saskaņā un atbilstīgi šiem noteikumiem piešķirts apstiprinājums, ieraksta vertikālās slejās pa labi no 4.12.3.1. punktā paredzētā simbola.

4.12.5. Apstiprinājuma marķējums atrodas apstiprinātā tipa izgatavotāja piestiprinātās datu plāksnītes tuvumā vai uz tās.

4.12.6. Šo noteikumu 3. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējuma izvietojuma piemēri.

4.12.7. Uz motora, kas apstiprināts kā tehniska vienība, papildus apstiprinājuma marķējumam ir jābūt:

4.12.8. Etiķetes

Uz motoriem, kurus darbina ar dabasgāzi un sašķidrināto naftas gāzi un kuru tipa apstiprinājums attiecas uz degvielas grupu, lieto turpmāk minētās etiķetes.

4.12.8.1. Saturs

Sniedz šādu informāciju.

Burtu un ciparu augstums ir vismaz 4 mm.

Piezīme. Ja šādas etiķetes nevar piestiprināt vietas trūkuma dēļ, tad var lietot vienkāršotu kodu. Jānodrošina, lai tādā gadījumā ikvienai personai, kas uzpilda degvielas tvertni vai veic motora un tā palīgierīču apkopi vai remontu, un attiecīgajām iestādēm būtu viegli pieejami paskaidrojumi, kuros iekļauta visa iepriekš minētā informācija. Šo paskaidrojumu vietu un saturu nosaka, vienojoties izgatavotājam un tipa apstiprinātājai iestādei.

4.12.8.2. Īpašības

Etiķetēm jāsaglabājas visu motora lietošanas laiku. Tai jābūt skaidri salasāmai, un burtiem un cipariem tajā jābūt neizdzēšamiem. Turklāt etiķeti piestiprina tā, lai arī stiprinājums saglabātos visu motora lietošanas laiku un etiķeti nevarētu noņemt, to neiznīcinot vai nesabojājot.

4.12.8.3. Novietojums

Etiķeti piestiprina tādai motora daļai, kas nepieciešama motora normālai darbībai un parasti nav jānomaina visu motora ekspluatācijas laiku. Turklāt etiķeti novieto tā, lai tā ir viegli saredzama pēc tam, kad motors ir nokomplektēts ar visām motora darbībai nepieciešamajām palīgierīcēm.

4.13. Ja iesniegts transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikums attiecībā uz tā motoru, 4.12.8. punktā norādīto marķējumu novieto arī degvielas uzpildes atveres tuvumā.

4.14. Ja iesniegts apstiprinājuma pieteikums transportlīdzekļa tipam ar apstiprinātu motoru, 4.12.8. punktā norādīto marķējumu novieto arī degvielas uzpildes atveres tuvumā.

5. PRASĪBAS UN TESTI

5.1. Vispārīga informācija

5.1.1. Izgatavotāji transportlīdzekļus un motorus aprīko tā, lai komponenti, kas varētu ietekmēt emisijas, būtu konstruēti, būvēti un montēti tā, lai parastos izmantošanas apstākļos transportlīdzeklis vai motors atbilstu šiem noteikumiem un to īstenošanas pasākumiem.

5.1.2. Izgatavotājs veic tehniskos pasākumus, lai saskaņā ar šiem noteikumiem nodrošinātu izplūdes gāzu emisijas efektīvu ierobežošanu visā transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā un normālos izmantošanas apstākļos.

5.1.3. Prasības ierobežot ārpuscikla emisiju

5.1.4. Dokumentācijas prasības

Paplašinātā dokumentācijas pakete ietver informāciju par visu AES un BES darbību, tostarp to parametru aprakstu, ko maina kāda AES, un robežnosacījumus, ar kuriem šī stratēģija darbojas, kā arī norādi par tām AES un BES, kas varētu aktivizēties 10. pielikumā aprakstīto testēšanas procedūru apstākļos. Paplašinātā dokumentācijas pakete ietver aprakstu par degvielas padeves sistēmas vadības loģiku, kontroles secību un pārslēgšanas punktiem visos ekspluatācijas režīmos. Tā ietver arī pilnu 11. pielikumā paredzētās sistēmas, kas prasa vadītāja reakciju, aprakstu, tostarp ar to saistītās pārraudzības stratēģijas.

5.1.5. Elektroniskās sistēmas drošības noteikumi

5.2. Specifikācijas, kas attiecas uz gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju

5.2.1. Veicot 4. pielikumā noteiktos testus, gāzveida un daļiņveida vielu emisija nepārsniedz 1. tabulā norādītos daudzumus.

5.2.2. Dzirksteļaizdedzes motoriem, kurus testē saskaņā ar 6. pielikumā izklāstīto procedūru, maksimālais pieļaujamais oglekļa monoksīda saturs izplūdes gāzēs pie normāliem brīvgaitas apgriezieniem atbilst transportlīdzekļa izgatavotāja noteiktajam lielumam. Tomēr maksimālais oglekļa monoksīda saturs nepārsniedz 0,3 % tilpuma.

Pie lieliem brīvgaitas apgriezieniem oglekļa monoksīda saturs izplūdes gāzēs tilpuma izteiksmē nedrīkst pārsniegt 0,2 %, ja motora apgriezienu skaits ir vismaz 2 000 min–1 un lambda ir 1 ± 0,03 vai saskaņā ar izgatavotāja specifikācijām.

5.2.3. Slēgtas kartera ventilācijas sistēmas gadījumā izgatavotājs nodrošina, ka 4. pielikuma 6.10. un 6.11. punktā noteiktajā testā motora ventilācijas sistēma nepieļauj kartera gāzu izplūdi atmosfērā. Ja kartera ventilācijas sistēma ir atvērta, emisiju mēra un pievieno izplūdes gāzes emisijai atbilstoši 4. pielikuma 6.10. punktā izklāstītajiem noteikumiem.

5.3. Maksimālā emisija

Turpmāk 1. tabulā ir norādīta maksimālā emisija saskaņā ar šiem noteikumiem.

1. tabula

Maksimālā emisija

5.4. Izturīguma un nolietojuma koeficienti

Izgatavotājs nosaka nolietojuma koeficientus, kurus izmantos, lai pierādītu, ka motoru saimes vai motora pēcapstrādes sistēmas saimes gāzveida un daļiņveida emisija joprojām atbilst emisijas ierobežojumiem, kas noteikti 5.3. punktā, transportlīdzekļa normālas kalpošanas laikā, kā noteikts turpmāk tekstā.

Procedūras motoru saimes vai motora pēcapstrādes sistēmas saimes atbilstības pierādīšanai transportlīdzekļa normālas kalpošanas laikā ir noteiktas 7. pielikumā.

Šim nolūkam nobraukto kilometru skaits un laika posms, uz kuriem atsaucoties veic testus piesārņojuma kontroles iekārtu ilgizturīgumam tipa apstiprinājuma nolūkā un testus transportlīdzekļa vai motora atbilstībai ekspluatācijas vajadzībām, ir šādi:

160 000 km vai pieci gadi, atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem tiek sasniegts agrāk, ja motors iemontēts M1, N1 un M2 kategorijas transportlīdzeklī;

300 000 km vai seši gadi, atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem tiek sasniegts agrāk, ja motors iemontēts N2 kategorijas transportlīdzekļos, N3 kategorijas transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa nepārsniedz 16 tonnas, un M3 kategorijas I klases, II klases un A klases, un B klases transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa nepārsniedz 7,5 tonnas;

700 000 km vai septiņi gadi, atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem tiek sasniegts agrāk, ja motors iemontēts N3 kategorijas transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa pārsniedz 16 tonnas, un M3 kategorijas, III klases un B klases transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa pārsniedz 7,5 tonnas.

5.5. Prasības NOx kontroles pasākumu pareizas darbības nodrošināšanai

5.5.1. Iesniedzot pieteikumu tipa apstiprinājumam, izgatavotāji sniedz tipa apstiprinātājai iestādei informāciju, kas apliecina, ka NOx sistēma pilda savu emisijas kontroles funkciju visos reģionā (t. i., Eiropas Savienībā) parasti sastopamajos vides apstākļos, jo īpaši zemas temperatūras apstākļos.

Turklāt izgatavotāji sniedz tipa apstiprinātājai iestādei informāciju par izplūdes gāzu recirkulācijas sistēmas (EGR) darbības stratēģiju, ieskaitot informāciju par tās darbību zemas apkārtējās temperatūras apstākļos.

Šajā informācijā arī ietver aprakstu par ietekmi, kādu sistēmas darbība zemas apkārtējās temperatūras apstākļos atstāj uz emisiju.

Informācija par testiem un procedūrām, lai izpildītu šīs prasības, ir sniegta 11. pielikumā.

6. UZSTĀDĪŠANA TRANSPORTLĪDZEKLĪ

6.1. Motora uzstādīšanu transportlīdzeklī veic tādā veidā, lai nodrošinātu visu ar tipa apstiprinājumu saistīto prasību izpildi. Ņem vērā šādus raksturlielumus, kas saistīti ar motora tipa apstiprinājumu:

6.2. Motora ar tipa apstiprinājumu uzstādīšana transportlīdzeklī

Uzstādot transportlīdzeklī motoru, kam piešķirts tipa apstiprinājums kā atsevišķai tehniskai vienībai, papildus jāievēro šādas prasības:

6.3. Ieplūde degvielas tvertnē, izmantojot motoru, ko darbina ar benzīnu vai etanolu (E85)

M1 vai N1 transportlīdzekļu gadījumā ar jebkādiem citiem pasākumiem, kas ļauj panākt tādu pašu rezultātu, piemēram (neizsmeļošs uzskaitījums): ar piesietu tvertnes vāku, ar tvertnes vāku, kurš piestiprināts ar ķēdi, vai ar tādu vāku, kam izmanto to pašu atslēgu gan tvertnes vākam, gan transportlīdzekļa aizdedzei. Šajā pēdējā gadījumā atslēgai ir jābūt izņemamai no tvertnes vāka tikai tad, kad tas ir aizslēgts.

Nodrošina, ka netiek pieļauta pārmērīga iztvaikošanas emisija un degvielas izlīšana, ja nav uzlikts degvielas tvertnes vāks. To var panākt ar kādu no turpmāk minētajiem paņēmieniem:

7. MOTORU SAIME

7.1. Parametri, pēc kuriem definē motoru saimi

Motoru saime, ko noteicis motoru izgatavotājs, atbilst 4. pielikuma 5.2. punktam.

Divu degvielu motora gadījumā motoru saime atbilst arī 15. pielikuma 3.1.1. punktā noteiktajām papildu prasībām.

7.2. Cilmes motora izvēle

Motoru saimes cilmes motora izvēle notiek atbilstoši 4. pielikuma 5.2.4. punktā noteiktajām prasībām.

Divu degvielu motora gadījumā cilmes motoru saime atbilst arī 15. pielikuma 3.1.2. punktā noteiktajām papildu prasībām.

7.3. Tipa paplašinājums, lai motoru saimē ietvertu jaunu motora sistēmu

7.4. Parametri, pēc kuriem definē OBD motoru saimi

OBD motoru saimi nosaka konstrukcijas pamatparametri, kuri ir kopīgi vienas motoru saimes motoru sistēmām saskaņā ar 9.B pielikuma 6.1. punktu.

8. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

8.1. Ikvienu motoru vai transportlīdzekli, uz kura ir šajos noteikumos paredzētais apstiprinājuma marķējums, izgatavo tā, lai tas atbilstu apstiprinātajam tipam attiecībā uz apstiprinājuma veidlapā un tās pielikumos sniegto aprakstu. Ražojumu atbilstības nodrošināšanas procedūras atbilst 1958. gada nolīguma (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājumā izklāstītajām procedūrām, ievērojot 8.2.–8.5. punktā norādītās prasības.

8.2. Vispārīgās prasības

8.3. Piesārņotāju emisija

1. attēls

Ražojumu atbilstības testēšanas shēma

8.4. Iebūvēta diagnosticēšanas (OBD) sistēma

Ja motors, kas izvēlēts no sērijveida ražojumiem, neatbilst 8.4.1. punkta prasībām, pēc nejaušas izvēles principa no sērijveida ražojumiem izvēlas vēl četrus motorus un testē atbilstoši 9.B pielikumam. Testus var veikt motoram, kam ir veikta iepriekšējā piestrāde, kas nepārsniedz 125 stundas.

8.5. Ekspluatācijas pārbaudei nepieciešamā elektroniskā vadības bloka (ECU) informācija

9. EKSPLUATĀCIJĀ ESOŠU TRANSPORTLĪDZEKĻU/MOTORU ATBILSTĪBA

9.1. Ievads

Šajā punktā noteiktas prasības atbilstībai ekspluatācijā tiem transportlīdzekļu tipiem, kuri apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem.

9.2. Ekspluatācijas atbilstība

9.2.1. Lai nodrošinātu tādu transportlīdzekļu vai motora sistēmu ekspluatācijas atbilstību, kas saņēmuši tipa apstiprinājumu atbilstoši šiem noteikumiem, veic pasākumus saskaņā ar 1958. gada nolīguma (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājumu un ar šo noteikumu 8. pielikuma prasībām, ja transportlīdzekļi vai motora sistēmas ir saņēmušas tipa apstiprinājumus atbilstīgi šiem noteikumiem.

9.2.2. Izgatavotāja veiktie tehniskie pasākumi ir tādi, kas nodrošina, ka izplūdes gāzu emisija tiek efektīvi ierobežota visā normālās izmantošanas laikā parastos ekspluatācijas apstākļos. Transportlīdzeklī uzstādītās motora sistēmas atbilstību šo noteikumu nosacījumiem pārbauda parastos ekspluatācijas apstākļos, kā noteikts šo noteikumu 8. pielikumā.

9.2.3. Izgatavotājs paziņo ekspluatācijas atbilstības pārbaudes rezultātus tipa apstiprinātājai iestādei, kas izsniedza sākotnējo tipa apstiprinājumu, saskaņā ar tipa apstiprinājumam iesniegto sākotnējo plānu. Jebkuru atkāpi no sākotnējā plāna pamato, sniedzot tipa apstiprinātājai iestādei pienācīgu pamatojumu.

9.2.4. Ja tipa apstiprinātāja iestāde, kas izsniedza sākotnējo tipa apstiprinājumu, nav apmierināta ar izgatavotāja ziņojumu, kurš iesniegts saskaņā ar 8. pielikuma 10. punktu, vai ja ziņojumā ir pierādījumi par neapmierinošu ekspluatācijas atbilstību, iestāde var likt izgatavotājam veikt testu atbilstības apstiprināšanai. Tipa apstiprinātāja iestāde pārbauda apstiprinošā testa ziņojumu, ko iesniedz izgatavotājs.

9.2.5. Ja tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, nav apmierināta ar ekspluatācijas atbilstības pārbaudes vai atbilstības apstiprināšanas pārbaudes rezultātiem atbilstoši 8. pielikumā izklāstītajiem kritērijiem vai pamatojoties uz līgumslēdzējas puses veiktajām ekspluatācijas pārbaudēm, tā pieprasa, lai izgatavotājs iesniedz korektīvo pasākumu plānu, lai novērstu neatbilstību saskaņā ar šo noteikumu 9.3. punktu un 8. pielikuma 9. punktu.

9.2.6. Jebkura līgumslēdzēja puse var veikt uzraudzības pārbaudi un paziņot tās rezultātus, pamatojoties uz ekspluatācijas atbilstības pārbaudes procedūru, kas noteikta 8. pielikumā. Reģistrē informāciju par iepirkumu, tehnisko apkopi un izgatavotāja līdzdalību šajos pasākumos. Pēc tipa apstiprinātājas iestādes pieprasījuma tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, sniedz nepieciešamo informāciju par tipa apstiprinājumu, lai testēšanu varētu veikt atbilstoši 8. pielikumā noteiktajai procedūrai.

9.2.7. Ja līgumslēdzēja puse demonstrē, ka motora vai transportlīdzekļa tips neatbilst piemērojamajām šā punkta (t. i., 9.2. punkta) un 8. pielikuma prasībām, tā ar savas tipa apstiprinātājas iestādes starpniecību nekavējoties informē tipa apstiprinātāju iestādi, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu. Saņemot tādu pieprasījumu, attiecīgā tipa apstiprinātāja iestāde pēc iespējas drīz un vēlākais sešos mēnešos pēc saņemšanas dienas veic vajadzīgās darbības.

Pēc minētā paziņojuma tā līgumslēdzējas puses tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, nekavējoties informē izgatavotāju, ka motora vai transportlīdzekļa tips neatbilst šo noteikumu prasībām.

9.2.8. Pēc 9.2.7. punktā minētā paziņojuma un gadījumos, kad iepriekš veiktā ekspluatācijas atbilstības pārbaude liecinājusi par atbilstību, tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, var pieprasīt izgatavotājam veikt papildu apstiprinošu pārbaudi pēc apspriešanās ar tās līgumslēdzējas puses ekspertiem, kura ziņoja par transportlīdzekļa neatbilstību.

Ja šādi pārbaudes dati nav pieejami, izgatavotājs 60 darbdienu laikā pēc 9.2.7. punktā minētā paziņojuma saņemšanas vai nu iesniedz tipa apstiprinātājai iestādei, kas izsniedza sākotnējo tipa apstiprinājumu, korektīvo pasākumu plānu saskaņā ar 9.3. punktu, vai veic papildu ekspluatācijas atbilstības pārbaudi, izmantojot līdzvērtīgu transportlīdzekli, lai pārbaudītu, vai motors vai transportlīdzekļa tips tiešām neatbilst prasībām. Gadījumā, ja izgatavotājs var tipa apstiprinātājai iestādei pārliecinoši pierādīt, ka papildu pārbaudes veikšanai ir nepieciešams ilgāks laiks, var piešķirt termiņa pagarinājumu.

9.2.9. Līgumslēdzējas puses eksperti, kas ziņoja par motora vai transportlīdzekļa tipa neatbilstību saskaņā ar 9.2.7. punktu, tiek uzaicināti piedalīties papildu ekspluatācijas atbilstības pārbaudēs, kuras minētas 9.2.8. punktā. Turklāt pārbaužu rezultātus paziņo šai līgumslēdzējai pusei un tipa apstiprinātājām iestādēm.

Ja šīs ekspluatācijas atbilstības vai apstiprinājuma pārbaudes apliecina motora vai transportlīdzekļa tipa neatbilstību, tipa apstiprinātāja iestāde, kas izsniedza sākotnējo tipa apstiprinājumu, pieprasa izgatavotājam iesniegt korektīvo pasākumu plānu, lai novērstu neatbilstību. Korektīvo pasākumu plānu sagatavo saskaņā ar šo noteikumu 9.3. punkta un 8. pielikuma 9. punkta nosacījumiem.

Ja ekspluatācijas atbilstības vai apstiprinājuma testi uzrāda atbilstību, izgatavotājs iesniedz ziņojumu tipa apstiprinātājai iestādei, kas piešķīra sākotnējo tipa apstiprinājumu. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīra sākotnējo tipa apstiprinājumu, iesniedz šo ziņojumu līgumslēdzējai pusei, kura ziņoja par transportlīdzekļa tipa neatbilstību, un tipa apstiprinātājām iestādēm. Ziņojums atspoguļo testu rezultātus atbilstīgi 8. pielikuma 10. punktam.

9.2.10. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, informē līgumslēdzēju pusi, kura konstatēja motora vai transportlīdzekļa tipa neatbilstību piemērojamajām prasībām, par to, kā norit pārrunas ar izgatavotāju, un par to rezultātiem, par pārbaudes testiem un korektīvajiem pasākumiem.

9.3. Korektīvie pasākumi

9.3.1. Pēc tipa apstiprinātājas iestādes pieprasījuma un pēc ekspluatācijas atbilstības pārbaudes saskaņā ar 9.2. punktu izgatavotājs ne vēlāk kā 60 darbdienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas no tipa apstiprinātājas iestādes iesniedz tai korektīvo pasākumu plānu. Ja izgatavotājs var pārliecinoši pierādīt tipa apstiprinātājai iestādei, ka neatbilstības iemesla izpētei un korektīvo pasākumu plāna iesniegšanai ir nepieciešams ilgāks laiks, var piešķirt termiņa pagarinājumu.

9.3.2. Korektīvos pasākumus piemēro visiem ekspluatācijā esošiem motoriem, kas ietilpst vienā motoru saimē, tos var paplašināt arī uz motoru saimēm vai OBD motoru saimēm, kurām varētu būt tādi paši defekti. Nepieciešamību grozīt tipa apstiprinājuma dokumentus izvērtē izgatavotājs un rezultātus paziņo tipa apstiprinātājai iestādei.

9.3.3. Tipa apstiprinātāja iestāde apspriežas ar izgatavotāju, lai vienotos par korektīvo pasākumu plānu un tā izpildi. Ja tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu, konstatē, ka vienošanos nevar panākt, tā veic vajadzīgos pasākumus, tostarp vajadzības gadījumā atsaucot tipa apstiprinājumu, lai attiecīgi nodrošinātu ražoto transportlīdzekļu, sistēmu, komponentu vai atsevišķu tehnisko vienību atbilstību apstiprinātajam tipam. Tipa apstiprinātāja iestāde informē pārējo līgumslēdzēju pušu tipa apstiprinātājas iestādes par veiktajiem pasākumiem. Ja tipa apstiprinājums tiek atsaukts, tipa apstiprinātāja iestāde 20 darbdienu laikā informē pārējo līgumslēdzēju pušu tipa apstiprinātājas iestādes par atsaukšanu un par tās iemesliem.

9.3.4. Tipa apstiprinātāja iestāde 30 darbdienu laikā no dienas, kad tā no izgatavotāja saņēmusi korektīvo pasākumu plānu, vai nu to apstiprina, vai noraida. Šajā pašā termiņā tipa apstiprinātāja iestāde arī informē izgatavotāju un visas līgumslēdzējas puses par savu lēmumu apstiprināt vai noraidīt korektīvo pasākumu plānu.

9.3.5. Izgatavotājs atbild par apstiprinātā korektīvo pasākumu plāna īstenošanu.

9.3.6. Izgatavotājs reģistrē visas atsauktās un saremontētās vai pārveidotās motora sistēmas vai transportlīdzekļus, kā arī darbnīcu, kurā remonts veikts. Tipa apstiprinātāja iestāde var piekļūt šiem datiem pēc pieprasījuma plāna īstenošanas laikā un piecus gadus pēc tā izpildes.

9.3.7. Jebkādu 9.3.6. punktā minēto remontu vai pārveidojumu reģistrē sertifikātā, ko izgatavotājs izsniedz motora vai transportlīdzekļa īpašniekam.

9.4. Prasības un testi ekspluatācijas atbilstības pārbaudei

9.4.1. Ievads

Šis punkts (9.4. punkts) ietver tipa apstiprinājuma ECU datu nosacījumus un testus attiecībā uz ekspluatācijas atbilstību.

9.4.2. Vispārīgas prasības

Ir jābūt iespējai salīdzināt motora griezes momentu Nm, kas veidojas no iepriekš minētās datu plūsmas informācijas, ar vērtībām, kas izmērītas, nosakot motora jaudu saskaņā ar Noteikumiem Nr. 85. Minētajā datu plūsmas informācijā it sevišķi ietver jebkādas korekcijas, ja tādas ir, attiecībā uz palīgierīcēm.

9.4.3. Ekspluatācijas pārbaudei nepieciešamās ECU informācijas pieejamības un atbilstības pārbaude

10. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

11. APSTIPRINĀTA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA UN PAPLAŠINĀŠANA

12. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnībā pārtrauc ražot saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātu tipu, tas attiecīgi informē tipa apstiprinātāju iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas šī tipa apstirinātāja iestāde informē pārējās nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2.A, 2.B vai 2.C pielikumā.

13. PĀREJAS NOTEIKUMI

13.1. Vispārīgi noteikumi

13.1.1. No 06. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt apstiprinājumus saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 06. grozījumu sēriju.

13.1.2. No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 06. grozījumu sērija, puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir ECE apstiprinājumus tikai tādā gadījumā, ja motors atbilst prasībām šajos noteikumos, kuri grozīti ar 06. grozījumu sēriju.

13.2. Jauni tipa apstiprinājumi

13.2.1. Puses, kas piemēro šos noteikumus, no dienas, kad stājas spēkā šo noteikumu 06. grozījumu sērija, ECE apstiprinājumu motora sistēmai vai transportlīdzeklim piešķir tikai tādā gadījumā, ja tie atbilst:

13.2.2. Puses, kas piemēro šos noteikumus, no 2014. gada 1. septembraECE apstiprinājumu motora sistēmai vai transportlīdzeklim piešķir tikai tādā gadījumā, ja tie atbilst:

13.2.3. Puses, kas piemēro šos noteikumus, no 2015. gada 31. decembraECE apstiprinājumu motora sistēmai vai transportlīdzeklim piešķir tikai tādā gadījumā, ja tie atbilst:

13.3. Tipa apstiprinājumu derīgums

13.3.1. No 2014. gada 1. janvāra tipa apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 05. grozījumu sēriju, vairs nav derīgi.

13.3.2. No 2015. gada 1. septembra tipa apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 06. grozījumu sērija, un kas neatbilst 13.2.1. punkta prasībām, vairs nav derīgi.

13.3.3. No 2016. gada 31. decembra tipa apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 06. grozījumu sērija, un kas neatbilst 13.2.2. punkta prasībām, vairs nav derīgi.

13.4. Īpaši noteikumi

13.4.1. Puses, kas piemēro šos noteikumus, var turpināt piešķirt apstiprinājumu tādām motoru sistēmām vai transportlīdzekļiem, kuri atbilst jebkurām iepriekšējām grozījumu sērijām vai jebkurā mērā šiem noteikumiem, ja transportlīdzekļi ir paredzēti pārdošanai vai eksportam uz valstīm, kas piemēro attiecīgās prasības savos valsts tiesību aktos.

13.4.2. Ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu rezerves motori

Puses, kas piemēro šos noteikumus, var turpināt piešķirt apstiprinājumu motoriem, kuri atbilst prasībām šajos noteikumos, kas grozīti ar kādu no iepriekšējām grozījumu sērijām, ja motoru paredzēts izmantot kā rezerves motoru ekspluatācijā esošam transportlīdzeklim un ja minētais iepriekšējais standarts bijis piemērojams dienā, kad sākta transportlīdzekļa ekspluatācija.

13.4.3. Piemērojot 13.4.1. vai 13.4.2. punktā aprakstītās īpašās prasības, 2.A un 2.C pielikuma papildinājuma 1.6. punktā noteiktajā paziņojumā par tipa apstiprinājuma piešķiršanu ietver informāciju, kas attiecas uz šiem noteikumiem.

14. To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī tipa apstiprinātājas iestādes nosaukums un adrese

1958. gada nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī to tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu, tā paplašinājumu, atteikumu vai atsaukumu.

(1) Kā definēts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.) (dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, para. 2. - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.).

(2) Piemēram, tukšas gāzes tvertnes gadījumā.

(3) Šis punkts ir rezervēts alternatīviem noteikumiem attiecībā uz alternatīvām mazjaudas OBD un NOx kontroles prasībām.

(4) Tas parasti attiektos uz sašķidrināto biometānu.

(5) Ir jāpabeidz 13. pielikumā noteiktās vecošanas procedūras izstrāde, pirms var sagatavot tipa apstiprinājumus.

(6) 1958. gada nolīguma līgumslēdzēju pušu pazīšanas numuri ir uzskaitīti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1 - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.

inertās gāzes (N2, He u. c.) … bāze

metāns (CH4) … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu) etāns (C2H6) … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu) propāns (C3H8) … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu) butāns (C4H10) … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu) C5/C5+: … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu) skābeklis (O2) … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu) inertās gāzes (N2, He u. c.) … bāze (%molu) min. (%molu) maks. (%molu)

4. PIELIKUMS

TESTA PROCEDŪRA

1. IEVADS

Šā pielikuma pamatā ir starptautiska harmonizēta lieljaudas transportlīdzekļu sertifikācijas procedūra (WHDC), Vispārējie tehniskie noteikumi (VTN) Nr. 4.

2. REZERVĒTS (1)

3. DEFINĪCIJAS, SIMBOLI UN SAĪSINĀJUMI

3.1. Definīcijas

Šajos noteikumos:

3.1.1. “deklarētā maksimālā jauda (P max)” ir EEK kW izteikta maksimālā jauda (lietderīgā jauda), ko izgatavotājs deklarējis apstiprinājuma pieteikumā;

3.1.2. “aiztures laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju 10 % apjomā no galīgā nolasījuma (t10), paraugu ņemšanas zondi definējot kā atskaites punktu; gāzveida komponentiem tas galvenokārt ir mērāmā komponenta pārvietošanās laiks no parauga ņemšanas zondes līdz detektoram;

3.1.3. “novirze” ir mērinstrumenta nulles vai standartreakcijas atšķirības pirms un pēc emisiju testa;

3.1.4. “pilnas plūsmas atšķaidīšanas metode” ir process, kura laikā tiek sajaukta kopējā izplūdes gāzu plūsma ar atšķaidītāju, pirms analīzei tiek atdalīta atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas daļa;

3.1.5. “liels apgriezienu skaits (nhi)” ir motora lielākais apgriezienu skaits, kas dod 70 % deklarētās maksimālās jaudas;

3.1.6. “mazs apgriezienu skaits (nlo)” ir motora mazākais apgriezienu skaits, kas dod 55 % deklarētās maksimālās jaudas;

3.1.7. “maksimālā jauda (Pmax)” ir kW izteikta maksimālā jauda, ko norādījis izgatavotājs;

3.1.8. “maksimālais griezes momenta apgriezienu skaits” ir motora apgriezienu skaits, motoram radot maksimālo griezes momentu, kā norādījis izgatavotājs;

3.1.9. “normalizētais griezes moments” ir motora griezes moments procentos, kas normalizēts līdz maksimālajam iespējamajam griezes momentam attiecīgajā motora griešanās ātrumā;

3.1.10. “lietotāja pieprasījums” ir motora lietotāja ievade, lai kontrolētu motora darbību; lietotājs var būt persona (t. i., manuāla darbība) vai regulators (t. i., automātiska darbība), kurš mehāniski vai elektroniski nosūta ievades signālu, kas pieprasa motora darbību; ievade var būt ar akseleratora pedāli vai signālu, griezes momenta vadības sviru vai signālu, degvielas padeves sviru vai signālu, ātruma kontroles sviru vai signālu vai ar regulatora iestatījumu vai signālu;

3.1.11. “daļējas plūsmas atšķaidīšanas metode” ir process, kura laikā tiek atdalīta kopējās izplūdes gāzu plūsmas daļa, tad tā tiek sajaukta ar atšķaidītāju atbilstīgā apjomā pirms daļiņu paraugu ņemšanas filtra;

3.1.12. “pakāpenisks vienmērīgs testa cikls” ir testa cikls ar secīgiem vienmērīgiem motora testa režīmiem ar definētu apgriezienu skaitu un griezes momenta kritērijiem katrā režīmā un definētām pakāpēm šo režīmu starplaikos (WHSC);

3.1.13. “nominālais apgriezienu skaits” ir maksimālais apgriezienu skaits pie pilnas slodzes, ko pieļauj regulators, kā norādījis izgatavotājs savā pārdošanas un tehniskās apkopes dokumentācijā, vai, ja šāda regulatora nav, tad apgriezienu skaits, pie kāda motors darbojas ar maksimālo jaudu, kā norādījis izgatavotājs savā pārdošanas un tehniskās apkopes dokumentācijā;

3.1.14. “reakcijas laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju par 90 % no galīgā nolasījuma (t90), parauga ņemšanas zondi definējot kā atskaites punktu, ja mērītā komponenta izmaiņa ir vismaz 60 % no pilnas skalas un notiek ātrāk nekā 0,1 sekundē; sistēmas reakcijas laiku veido sistēmas aiztures laiks un sistēmas pieauguma laiks;

3.1.15. “pieauguma laiks” ir laika starpība starp 10 % un 90 % no galīgā nolasījuma reakcijas (t90 – t10);

3.1.16. “standartreakcija” ir vidējā reakcija uz standartgāzi 30 sekunžu intervālā;

3.1.17. “īpatnējas emisijas” ir masas emisijas, kas izteiktas g/kWh;

3.1.18. “testa cikls” ir secīgi testēšanas punkti, katrs ar noteiktu apgriezienu skaitu un griezes momentu, ko motors ievēro vienmērīgas darbības režīmā (WHSC) vai pārejas ekspluatācijas apstākļos (WHTC);

3.1.19. “transformācijas laiks” ir laika starpība starp izmaiņu komponentā, ko mēra atsauces punktā, un sistēmas reakciju 50 % apjomā no galīgā nolasījuma (t50) vērtības, paraugu ņemšanas zondi definējot kā atsauces punktu; transformācijas laiku izmanto dažādu mērierīču signālu pielīdzināšanai;

3.1.20. “īslaicīgs testa cikls” ir testa cikls ar secīgiem normalizētiem apgriezieniem un griezes momenta vērtībām, kas laika gaitā samērā strauji mainās (WHTC);

3.1.21. “nulles atbildes signāls” ir vidējais atbildes signāls uz nulles gāzi 30 sekunžu laikā.

1. attēls

Sistēmas reakcijas noteikšana

3.2. Vispārīgi simboli

Simbols Vienība Termins a 1 — Regresijas taisnes slīpums a 0 — y krustošanās ar regresijas taisni A/F st — Gaisa un degvielas stehiometriskā attiecība c ppm/ tilpuma % Koncentrācija c d ppm/ tilpuma % Koncentrācija uz sausa pamata c w ppm/ tilpuma % Koncentrācija uz mitra pamata cb ppm/ tilpuma % Fona koncentrācija C d — SSV izplūdes koeficients c gas ppm/ tilpuma % Gāzveida komponentu koncentrācija daļiņas kubikcentimetrā Daļiņu vidējā koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, koriģēta atbilstīgi standartapstākļiem (273.2 K un 101.33 kPa), daļiņas vienā kubikcentimetrā cs,i daļiņas kubikcentimetrā No daļiņu skaitītāja iegūts atsevišķs daļiņu koncentrācijas mērījums atšķaidītā izplūdes gāzē, kuram veic sakritības korekciju un korekciju atbilstīgi standartapstākļiem (273.2 K un 101.33 kPa) d m Diametrs di Daļiņu elektriskās mobilitātes diametrs (30, 50 vai 100 nm) d V m Venturi caurules sašaurinājuma diametrs D 0 m3/s PDP kalibrēšanas funkcijas krustpunkts D — Atšķaidījuma pakāpe Δt s Laika intervāls e Daļiņu skaits, ko emitē vienā kWh e gas g/kWh Gāzveida komponentu īpatnējā emisija e PM g/kWh Cieto daļiņu īpatnējā emisija e r g/kWh Īpatnējā emisija reģenerācijas laikā e w g/kWh Svērtā īpatnējā emisija E CO2 % NOx analizatora CO2 dzēšana E E % Etāna efektivitāte E H2O % NOx analizatora ūdens dzēšana E M % Metāna efektivitāte E NOx % NOx pārveidotāja efektivitāte f Hz Datu paraugu ņemšanas ātrums f a — Laboratorijas gaisa ietekmes koeficients F s — Stehiometriskais koeficients — Gaistošo daļiņu noņēmēja daļiņu vidējās koncentrācijas samazinājuma koeficients, kas raksturīgs testā izmantotajiem atšķaidīšanas iestatījumiem H a g/kg Ieplūdes gaisa absolūtais mitrums H d g/kg Atšķaidītāja absolūtais mitrums i — Indekss, kas norāda uz momentānu mērījumu (piemēram, 1 Hz) k — Kalibrēšanas koeficients, lai koriģētu daļiņu skaitītāja mērījumus līdz attiecīgā standarta instrumenta līmenim, ja tas nenotiek pašā daļiņu skaitītājā; ja kalibrēšanas koeficients ir ietverts daļiņu skaitītājā, iepriekš minētā vienādojuma “k” vērtība ir 1 k c — Oglekļa īpatnējais koeficients k f,d m3/kg degvielas Papildus sadedzinātais tilpums sausām izplūdes gāzēm k f,w m3/kg degvielas Papildus sadedzinātais tilpums mitrām izplūdes gāzēm k h,D — Mitruma korekcijas koeficients NOx aprēķināšanai CI motoriem k h,G — Mitruma korekcijas koeficients NOx aprēķināšanai PI motoriem kr Reģenerācijas korekcija atbilstīgi 6.6.2. punktam vai motoriem bez periodiski reģenerējošas pēcapstrādes kr = 1 k r,d — Reģenerācijas korekcijas (uz leju) koeficients k r,u — Reģenerācijas korekcijas (uz augšu) koeficients k w,a — Koeficients pārrēķinam no sausa uz mitru ieplūdes gaisu k w,d — Koeficients pārrēķinam no sausa uz mitru atšķaidīšanas gaisu k w,e — Koeficients pārrēķinam no sausām uz mitrām atšķaidītām izplūdes gāzēm k w,r — Koeficients pārrēķinam no sausām uz mitrām neapstrādātām izplūdes gāzēm K V — CFV kalibrēšanas funkcija λ — Pārmērīgā gaisa attiecība mb mg Savākto daļiņu parauga masa atšķaidītājā m d kg Atšķaidītāja parauga masa, ko laiž cauri daļiņu paraugu vākšanas filtriem m ed kg Kopējā atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā m edf kg Līdzvērtīgu atšķaidītu izplūdes gāzu masa testa cikla laikā m ew kg Kopējā izplūdes gāzu masa cikla laikā mex kg Kopējā atšķaidīto izplūdes gāzu masa, ko ņem no atšķaidīšanas tuneļa daļiņu skaita paraugam m f mg Daļiņu parauga filtra masa m gas g Gāzveida emisijas masa testa cikla laikā mp mg Savākto daļiņu parauga masa m PM g Daļiņu emisijas masa testa cikla laikā mPM,corr g/tests Daļiņu masa, kam veikta korekcija atbilstīgi iegūto daļiņu skaita plūsmas paraugam m se kg Izplūdes gāzu parauga masa testa cikla laikā m sed kg Atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri atšķaidīšanas kanālam m sep kg Atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas plūst cauri daļiņu savākšanas filtriem m ssd kg Sekundārā atšķaidītāja masa M Nm Griezes moments M a g/mol Ieplūdes gaisa molārmasa M d g/mol Atšķaidītāja molārmasa M e g/mol Izplūdes gāzu molārmasa M f Nm Uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments M gas g/mol Gāzveida komponentu molārmasa M r Nm Noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments N — Testa cikla laikā emitēto daļiņu skaits n — Mērījumu skaits nr — Mērījumu skaits ar reģenerāciju n min-1 Motora rotācijas apgriezienu skaits n hi min-1 Liels motora apgriezienu skaits n lo min-1 Mazs motora apgriezienu skaits n pref min-1 Vēlamais motora apgriezienu skaits n p r/s PDP sūkņa apgriezienu skaits Ncold — Kopējais emitēto daļiņu skaits WHTC aukstās iedarbināšanas testa cikla laikā Nhot — Kopējais emitēto daļiņu skaits WHTC karstās iedarbināšanas testa cikla laikā Nin Daļiņu skaita koncentrācija pirms komponenta Nout Daļiņu skaita koncentrācija pēc komponenta p a kPa Motora ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens p b kPa Kopējais atmosfēras spiediens p d kPa Atšķaidītāja piesātināta tvaika spiediens p p kPa Absolūtais spiediens p r kPa Ūdens tvaika spiediens pēc dzesēšanas vannas p s kPa Sauss atmosfēras spiediens P kW Jauda P f kW Uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda P r kW Noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda qex kg/s Daļiņu skaita parauga masas plūsmas ātrums q mad kg/s Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz sausa pamata q maw kg/s Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mCe kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums neapstrādātās izplūdes gāzēs q mCf kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums motorā q mCp kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā q mdew kg/s Atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mdw kg/s Atšķaidītāja masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q medf kg/s Līdzvērtīgas atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mew kg/s Izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums uz mitra pamata q mex kg/s Parauga masas plūsmas ātrums, ko iegūst atšķaidīšanas kanālā q mf kg/s Degvielas masas plūsmas ātrums q mp kg/s Izplūdes gāzu parauga plūsma daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā qsw kg/s Atšķaidīšanas tunelī atpakaļ ievadītās masas plūsmas ātrums, lai kompensētu ņemto daļiņu skaita paraugu q vCVS m3/s CVS tilpuma ātrums q vs dm3/min Izplūdes gāzu analīzes sistēmas plūsmas ātrums q vt cm3/min Marķiergāzes plūsmas ātrums r2 — Noteikšanas koeficients r d — Atšķaidīšanas koeficients r D — SSV diametra koeficients r h — FID ogļūdeņraža reakcijas koeficients r m — FID metanola reakcijas koeficients r p — SSV spiediena koeficients r s — Vidējais parauga koeficients s Standartnovirze ρ kg/m3 Blīvums ρ e kg/m3 Izplūdes gāzu blīvums σ — Standartnovirze T K Absolūtā temperatūra T a K Ieplūdes gaisa absolūtā temperatūra t s Laiks t 10 s Laiks starp posma ievadi un 10 % no galīgā nolasījuma t 50 s Laiks starp posma ievadi un 50 % no galīgā nolasījuma t 90 s Laiks starp posma ievadi un 90 % no galīgā nolasījuma u — Koeficienta starp gāzes komponentu un izplūdes gāzu blīvumiem (vai molārmasām) dalījums ar 1000 V 0 m3/r PDP gāzes tilpums, ko iesūknē vienā apgriezienā V s dm3 Izplūdes gāzu analīzes stenda sistēmas tilpums W act kWh Faktiskais testa ciklā paveiktais darbs Wact,cold kWh Faktiskais WHTC aukstās iedarbināšanas testa laikā paveiktais darbs atbilstīgi 7.8.6. punktam Wact, hot kWh Faktiskais WHTC aukstās iedarbināšanas testa laikā paveiktais darbs atbilstīgi 7.8.6. punktam W ref kWh Testa cikla atsauces cikla darbs X 0 m3/r PDP kalibrēšanas funkcija

3.3. Simboli un saīsinājumi degvielas sastāva apzīmēšanai

w ALF ūdeņraža daudzums degvielā, % no masas w BET oglekļa daudzums degvielā, % no masas w GAM sēra daudzums degvielā, % no masas w DEL slāpekļa daudzums degvielā, % no masas w EPS skābekļa daudzums degvielā, % no masas α ūdeņraža molārā attiecība (H/C) γ sēra molārā attiecība (S/C) δ slāpekļa molārā attiecība (N/C) ε skābekļa molārā attiecība (O/C)

attiecas uz degvielu CHαO ε N δ S γ

3.4. Simboli un saīsinājumi ķīmisko komponentu apzīmēšanai

C1 Vienam oglekļa atomam ekvivalents ogļūdeņradis CH4 Metāns C2H6 Etāns C3H8 Propāns CO Oglekļa monoksīds CO2 Oglekļa dioksīds DOP Dioktilftalāts HC Ogļūdeņraži H2O Ūdens NMHC Ogļūdeņraži, izņemot metānu NOx Slāpekļa oksīdi NO Slāpekļa oksīds NO2 Slāpekļa dioksīds PM Cietās daļiņas

3.5. Saīsinājumi

CFV Kritiskās plūsmas Venturi caurule CLD Hemiluminiscences detektors CVS Pastāvīga tilpuma parauga ņemšana deNOx NOx pēcapstrādes sistēma EGR Izplūdes gāzu recirkulācija ET Tvaicēšanas caurule FID Liesmas jonizācijas detektors FTIR Furjē transformācijas infrasarkanais spektrofotometrs GC Gāzes hromatogrāfs HCLD Apsildāms hemiluminiscences detektors HFID Apsildāms liesmas jonizācijas detektors LDS Diožu lāzera spektrometrs LPG Sašķidrināta naftas gāze NDIR Nedispersīvi infrasarkanie stari (analizators) NG Dabasgāze NMC Gāzu, izņemot metānu, nošķīrējs OT Izplūdes caurule PDP Pozitīva darba tilpuma sūknis Per cent FS Procenti no pilnas skalas PCF Daļiņu iepriekšējais klasifikators PFS Daļējas plūsmas sistēma PNC Daļiņu skaitītājs PND Daļiņu skaita atšķaidītājs PTS Daļiņu pārvades sistēma PTT Daļiņu pārvades caurule SSV Zemskaņas Venturi caurule VGT Mainīgas ģeometrijas turbīna VPR Gaistošo daļiņu noņēmējs WHSC Starptautiski saskaņots vienmērīgā režīma braukšanas cikls WHTC Starptautiski saskaņots pārejas ekspluatācijas braukšanas cikls

4. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

Motoru sistēma projektēta, konstruēta un montēta tā, lai motors parastos ekspluatācijas apstākļos atbilstu šā pielikuma noteikumiem savas lietošanas laikā, tostarp laikā, kamēr tas uzstādīts transportlīdzeklī, kā noteikts šajos noteikumos.

5. VEIKTSPĒJAS PRASĪBAS

5.1. Gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija

Motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju nosaka WHTC un WHSC testa ciklos, kā aprakstīts 7. punktā. Mērīšanas sistēmas atbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām un specifikācijām, kas noteiktas 9.3. punktā (gāzveida emisiju mērīšanai), 9.4. punktā (daļiņu mērīšanai) un šā pielikuma 2. papildinājumā.

Citas sistēmas vai analizatorus var apstiprināt tipa apstiprinātāja iestāde, ja konstatē, ka tie dod līdzvērtīgus rezultātus atbilstīgi 5.1.1. punktam.

5.1.1. Līdzvērtīgums

Sistēmas līdzvērtīgumu nosaka, pamatojoties uz septiņu (vai vairāku) paraugu pāru korelācijas izpēti starp minēto sistēmu un kādu no sistēmām, kas minēta šajā pielikumā.

“Rezultāti” attiecas uz specifiskā ciklā svērto emisijas vērtību. Korelācijas testu veic tajā pašā laboratorijā, testēšanas telpā un ar to pašu motoru, un to vēlams veikt paralēli. Parauga pāru līdzvērtīgumu nosaka, izmantojot F testa un t testa statistiku, kā aprakstīts 3. papildinājuma A.3.3. punktā, ko iegūst saskaņā ar iepriekš aprakstīto laboratorijas testēšanas telpu un motora apstākļiem. Netipiskas datu kopas nosaka atbilstīgi ISO 5725 un izslēdz no datubāzes. Sistēmas, ko izmanto mijiedarbības testam, apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde.

5.2. Motoru saime

5.2.1. Vispārīgi noteikumi

Motoru saimi raksturo konstrukcijas parametri. Tie ir kopīgi visiem saimes motoriem. Motora izgatavotājs var noteikt, kuri motori ir piederīgi motoru saimei, ja vien tiek ievēroti 5.2.3. punktā noteiktie pieskaitāmības kritēriji. Motoru saimi apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Izgatavotājs sniedz tipa apstiprinātājai iestādei atbilstīgu informāciju par vienas saimes motoru emisijas līmeņiem.

5.2.2. Īpaši gadījumi

Dažos gadījumos parametri var savstarpēji korelēt. Tas jāņem vērā, lai nodrošinātu, ka tikai motori ar līdzīgiem emisijas izplūdes gāzu parametriem tiek ietverti vienā saimē. Izgatavotājs identificē šādus gadījumus un par tiem informē tipa apstiprinātāju iestādi. Tad to ņem vērā kā jaunas motoru saimes izveides kritēriju.

Tādu iekārtu vai īpašību gadījumā, kas nav uzskaitītas 5.2.3. punktā un kas ievērojami ietekmē emisiju līmeni, izgatavotājs identificē iekārtas, pamatojoties uz labu inženiertehnisko praksi, un informē tipa apstiprinātāju iestādi. Tad to ņem vērā kā jaunas motoru saimes izveides kritēriju.

Papildus 5.2.3. punktā uzskaitītajiem parametriem izgatavotājs var ieviest papildkritērijus, kas ļauj definēt ierobežotāka izmēra saimi. Šie parametri nav obligāti tādi parametri, kas ietekmē emisijas līmeni.

5.2.3. Parametri, pēc kuriem definē motoru saimi

5.2.3.1. Sadedzes cikls:

a) divtaktu cikls,

b) četrtaktu cikls,

c) rotormotors,

d) cits.

5.2.3.2. Cilindru konfigurācija

5.2.3.2.1. Cilindru pozīcija blokā:

a) V veidā,

b) rindā,

c) radiāli,

d) cita (F, W utt.).

5.2.3.2.2. Cilindru relatīvā pozīcija

Viena bloka motori var piederēt vienai saimei, ja to cilindra diametra dimensijas vienam centram pret otru ir vienādas.

5.2.3.3. Dzesētājvide:

a) gaiss,

b) ūdens,

c) eļļa.

5.2.3.4. Atsevišķu cilindru darba tilpums

5.2.3.4.1. Motors, kura cilindra darba tilpums ≥ 0,75 dm3

Lai motorus, kuru cilindra darba tilpums ir ≥ 0,75 dm3, uzskatītu par piederīgiem vienai saimei, atsevišķo cilindru darba tilpumu starpība nedrīkst pārsniegt 15 % no lielākā atsevišķā cilindra darba tilpuma saimē.

5.2.3.4.2. Motors, kura cilindra darba tilpums < 0,75 dm3

Lai motorus, kuru cilindra darba tilpums ir < 0,75 dm3, uzskatītu par piederīgiem vienai saimei, atsevišķo cilindru darba tilpumu starpība nedrīkst pārsniegt 30 % no lielākā atsevišķā cilindra darba tilpuma saimē.

5.2.3.4.3. Motors ar atšķirīgiem cilindra darba tilpuma ierobežojumiem

Uzskata, ka motori, kam ir atšķirīgi cilindra darba tilpumi, kas pārsniedz 5.2.3.4.1. un 5.2.3.4.2. punktā noteiktos ierobežojumus, ir piederīgi vienai saimei, ja to apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Apstiprinājuma pamatā ir tehniski elementi (aprēķini, simulācijas, eksperimentu rezultāti utt.), kas parāda, ka ierobežojumu pārsniegšana ievērojami neietekmē izplūdes gāzu emisijas.

5.2.3.5. Gaisa vilkmes metode:

a) dabiska vilkme,

b) ievadīšana ar spiedienu,

c) spiedienu rada ar uzpūtes gaisa dzesētāju.

5.2.3.6. Degvielas tips:

a) dīzeļdegviela,

b) dabasgāze (NG),

c) sašķidrināta naftas gāze (LPG),

d) etanols.

5.2.3.7. Degkameras tips:

a) atvērta kamera,

b) dalītā degkamera,

c) citi tipi.

5.2.3.8. Aizdedzes tips:

a) dzirksteļaizdedze,

b) kompresijas aizdedze.

5.2.3.9. Vārsti un atveres:

a) konfigurācija,

b) vārstu skaits cilindrā.

5.2.3.10. Degvielas padeves tips:

a) šķidrās degvielas padeves tips: i) sūknis un (augsta spiediena) līnija un iesmidzinātājs, ii) rindas sūknis vai sadalītājsūknis, iii) vienības sūknis vai vienības iesmidzinātājs, iv) vienots elements, v) karburators(-i), vi) citi;

b) gāzveida degvielas padeves tips: i) gāzveida degvielas padeve, ii) šķidras degvielas padeve, iii) sajaukšanas bloki, iv) citi;

c) citi tipi.

5.2.3.11. Dažādas iekārtas:

a) izplūdes gāzu recirkulācija (EGR),

b) ūdens iesmidzināšana,

c) gaisa iesmidzināšana,

d) citi.

5.2.3.12. Elektroniskas vadības stratēģija

To, vai motoram ir vai nav elektronisks vadības bloks (ECU), uzskata par saimes pamatkritēriju.

Ja motoru kontrolē elektroniski, izgatavotājs norāda tehniskos elementus, skaidrojot šādu motoru grupēšanu vienā saimē, t. i., norādot iemeslus, kādēļ var sagaidīt, ka šie motori atbildīs tādām pašām emisijas prasībām.

Šādi elementi var būt aprēķini, simulācijas, aplēses, iesmidzināšanas parametru apraksts, eksperimentu rezultāti utt.

Kontrolētas īpašības ir, piemēram:

a) laiks,

b) iesmidzināšanas spiediens,

c) vairākas iesmidzināšanas,

d) padeves spiediens,

e) VGT,

f) EGR.

5.2.3.13. Izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas

Šādu ierīču funkcionēšanu un kombināciju uzskata par kritēriju pieskaitāmībai motoru saimei:

a) oksidācijas katalizators,

b) triju veidu katalizators,

c) deNOx sistēma ar selektīvu NOx samazināšanu (pievienojot samazinošu reaģentu),

d) citas deNOx sistēmas,

e) cieto daļiņu uztvērējs ar pasīvo reģenerāciju,

f) cieto daļiņu uztvērējs ar aktīvo reģenerāciju,

g) citi daļiņu uztvērēji,

h) citas iekārtas.

Ja motors sertificēts bez pēcapstrādes sistēmas neatkarīgi no tā, vai tas ir cilmes motors vai pieder motoru saimei, šādu motoru, kas aprīkots ar oksidācijas katalizatoru, var iekļaut tajā pašā motoru saimē, ja tam nav nepieciešama degviela ar atšķirīgām īpašībām.

Ja tam nepieciešama degviela ar noteiktām īpašībām (piemēram, daļiņu uztvērējiem nepieciešami īpaši degvielas piemaisījumi reģenerācijas procesa nodrošināšanai), lēmumu par šāda motora iekļaušanu tajā pašā motoru saimē pamato izgatavotāja norādītie tehniskie elementi. Šie elementi norāda, ka aprīkotā motora sagaidāmais emisijas līmenis atbilst tādām pašām robežvērtībām kā neaprīkotā motora emisijas līmenis.

Ja motors sertificēts ar pēcapstrādes sistēmu neatkarīgi no tā, vai tas ir cilmes motors vai pieder motoru saimei, un tā cilmes motors aprīkots ar tādu pašu pēcapstrādes sistēmu, tad šādu motoru, ja tas aprīkots ar pēcapstrādes sistēmu, nedrīkst iekļaut tajā pašā motoru saimē.

5.2.4. Cilmes motora izvēle

5.2.4.1. Kompresijas aizdedzes motori

Kad tipa apstiprinātāja iestāde apstiprinājusi motoru saimi, tās cilmes motoru izvēlas, kā primāro kritēriju izmantojot augstāko degvielas padevi taktī ar maksimālo deklarēto griezes momenta apgriezienu skaitu. Ja diviem vai vairākiem motoriem primārais kritērijs ir kopīgs, cilmes motoru izvēlas pēc sekundārā kritērija, kas ir augstākā degvielas padeve taktī ar nominālu apgriezienu skaitu.

5.2.4.2. Dzirksteļaizdedzes motori

Kad tipa apstiprinātāja iestāde apstiprinājusi motoru saimi, tās cilmes motoru izvēlas, izmantojot primāro kritēriju, kas ir lielākais darba tilpums. Ja diviem vai vairākiem motoriem primārais kritērijs ir kopīgs, cilmes motoru izvēlas, izmantojot sekundāro kritēriju šādā prioritāšu secībā:

a) lielākā degvielas padeve taktī ar deklarētās nominālās jaudas apgriezienu skaitu;

b) agrākā aizdedze;

c) mazākais EGR ātrums.

5.2.4.3. Piezīmes par cilmes motora izvēli

Tipa apstiprinātāja iestāde var secināt, ka saimes vissliktāko emisiju vislabāk var raksturot tad, ja veic citu motoru testus. Šādā gadījumā motora izgatavotājs iesniedz atbilstīgu informāciju, lai noteiktu saimes motorus, kam varētu būt augstākais emisiju līmenis.

Ja saimes motoriem piemīt citas īpašības, par kurām var uzskatīt, ka tās ietekmē izplūdes gāzu emisiju, šīs īpašības jāidentificē un jāņem vērā, izvēloties cilmes motoru.

Ja saimes motori atbilst tādām pašām emisijas vērtībām dažādos lietošanas laika periodos, to ņem vērā, izvēloties cilmes motoru.

6. TESTA APSTĀKĻI

6.1. Testa nosacījumi laboratorijā

Motora ieplūdes gaisa absolūto temperatūru (Ta), kas izteikta kelvinos, un sauso atmosfēras spiedienu (ps), kas izteikts kPa, mēra un parametru fa nosaka atbilstīgi turpmāk minētajiem nosacījumiem. Daudzcilindru motoros, kam ir atsevišķas ieplūdes kolektoru grupas, piemēram, V veida motora konfigurācija, ņem atsevišķo grupu vidējo temperatūru. Par parametru f a ziņo kopā ar testa rezultātiem. Lai testa rezultātus labāk atkārtotu un reproducētu, iesaka, ka parametrs f a ir šāds: 0,93 ≤ f a ≤ 1,07.

a) Kompresijas aizdedzes motoriem: motoriem ar dabisko velkmi un mehānisko kompresordzinēju: (1) turbokompresoriem ar ieplūdes gaisa dzesēšanu vai bez tās: (2)

b) Dzirksteļaizdedzes motoriem: (3)

6.2. Motori ar uzpūtes gaisa dzesēšanu

Uzpūtes gaisa temperatūru pieraksta, un pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes tā ir robežās ± 5 K no maksimālās uzpūtes gaisa temperatūras, ko norādījis izgatavotājs. Dzesētājvides temperatūra ir vismaz 293 K (20 °C).

Ja izmanto testa laboratorijas sistēmu vai ārēju ventilatoru, iestata tādu dzesētāja plūsmas ātrumu, lai uzpūtes gaisa temperatūra būtu ± 5 K robežās no maksimālās uzpūtes gaisa temperatūras, ko norādījis izgatavotājs pie nominālā apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Dzesētāja temperatūra un uzpūtes gaisa dzesētāja plūsmas ātrums iepriekš minētajā punktā netiek mainīts visā testa ciklā, ja vien rezultātā uzpūtes gaiss netiek neraksturīgi pārmērīgi atdzesēts. Uzpūtes gaisa dzesētāja tilpumu pamato laba inženiertehniskā prakse, un tas ir raksturīgs attiecībā uz motora lietošanas uzstādīšanu ražošanā. Laboratorijas sistēmu projektē tā, lai līdz minimumam samazinātu kondensāta uzkrāšanos. Uzkrājušos kondensātu pirms emisiju testēšanas novada, un visas novadcaurulītes pilnībā noslēdz.

Ja motora izgatavotājs ir norādījis uzpūtes gaisa dzesēšanas sistēmai spiediena krituma ierobežojumus, ir jānodrošina, lai spiediena kritums uzpūtes gaisa dzesēšanas sistēmā izgatavotāja norādītajos motora stāvokļos atbilst izgatavotāja norādītajiem ierobežojumiem. Spiediena kritumu mēra izgatavotāja norādītajās vietās.

6.3. Motora jauda

Īpatnējo emisiju mērījumu pamatā ir motora jauda un cikla darbs, kā noteikts saskaņā ar 6.3.1.–6.3.5. punktu.

6.3.1. Motora uzstādīšana

Motoru testē ar 6. papildinājumā uzskaitītajām palīgierīcēm/iekārtām.

Ja palīgierīces/iekārtas nav uzstādītas atbilstoši prasībām, to jaudu ņem vērā saskaņā ar 6.3.2.–6.3.5. punktu.

6.3.2. Palīgierīces/iekārtas, kas jāuzstāda emisiju testēšanai

Ja saskaņā ar šā pielikuma 6. papildinājumu prasītās palīgierīces/iekārtas nav lietderīgi uzstādīt testa stendā, to absorbēto jaudu nosaka un atņem no motora jaudas (standartjaudas un faktiskās jaudas), kura izmērīta visā WHTC motora ātruma diapazonā un WHSC testa ātrumiem.

6.3.3. Palīgierīces/iekārtas, kas testēšanas vajadzībām jānoņem no motora

Ja palīgierīces/iekārtas, kas netiek prasītas šā pielikuma 6. papildinājumā, nevar noņemt, to absorbēto jaudu var noteikt un pieskaitīt motora jaudai (standartjaudai un faktiskajai jaudai), kura izmērīta visā WHTC motora ātruma diapazonā un WHSC testa ātrumiem. Ja šī vērtība ir lielāka nekā 3 % no testa apgriezienu maksimālās jaudas, tas ir jāpierāda tipa apstiprinātājai iestādei.

6.3.4. Palīgierīču jaudas noteikšana

Jauda, ko absorbē palīgierīces, jānosaka tikai tad, ja:

a) motoram nav uzstādītas šā pielikuma 6. papildinājumā prasītās palīgierīces/iekārtas un/vai

b) motoram ir uzstādītas palīgierīces/iekārtas, kas netiek prasītas šā pielikuma 6. papildinājumā.

Motora izgatavotājs iesniedz, un tipa apstiprinātāja iestāde apstiprina palīgierīču jaudas vērtības un palīgierīču jaudas noteikšanai izmantojamo mērīšanas/aprēķināšanas metodi par visu testa ciklu darbības diapazonu.

6.3.5. Motora cikla darbs

Standarta un faktisko cikla darbu (skatīt 7.4.8. un 7.8.6. punktu) aprēķina, pamatojoties uz motora jaudu, kas noteikta saskaņā ar 6.3.1. punktu. Šajā gadījumā 4. vienādojumā Pf un Pr ir vienādi ar nulli, un P ir vienāds ar Pm.

Ja saskaņā ar 6.3.2. un/vai 6.3.3. punktu ir uzstādītas palīgierīces/iekārtas, to absorbēto jaudu izmanto, lai koriģētu katru momentāno cikla jaudas vērtību Pm,i saskaņā ar šādu vienādojumu:

(4)

kur

Pm,i ir motora izmērītā jauda, kW Pf,i ir palīgierīču/iekārtu, ar ko jāaprīko motors, absorbētā jauda, kW Pr,i ir palīgierīču/iekārtu, kas jānoņem no motora, absorbētā jauda, kW

6.4. Motora gaisa ieplūdes sistēma

Motora gaisa ieplūdes sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu izmanto, rādot gaisa ieplūdes ierobežojumu ± 300 Pa robežās no izgatavotāja norādītās maksimālās vērtības tīra gaisa tīrītājam pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Ierobežojuma statisko diferenciālo spiedienu mēra izgatavotāja noteiktajā vietā.

6.5. Motora izplūdes gāzu sistēma

Motora izplūdes gāzu sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu izmanto, rādot izplūdes gāzu pretspiedienu 80–100 % robežās no izgatavotāja norādītās maksimālās vērtības pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Ja maksimālais ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatīšanas punkts nedrīkst būt vairāk kā par 1,0 kPa mazāks nekā maksimālā vērtība. Izplūdes gāzu sistēma atbilst izplūdes gāzu paraugu ņemšanas prasībām, kas norādītas 9.3.10. un 9.3.11. punktā.

6.6. Motors ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu

Ja motors aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, izplūdes caurules diametrs ir tāds pats kā lietošanā vai atbilstīgs izgatavotāja norādītajam, t. i., vismaz četri caurules diametri augšpus izplešanās sekcijas sākuma, kur atrodas pēcapstrādes iekārta. Attālums no izplūdes gāzu kolektora atloka vai turbokompresora izejas uz izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu ir tāds pats kā transportlīdzekļa konfigurācijā vai izgatavotāja norādītajās attāluma specifikācijās. Izplūdes gāzu pretspiediens vai ierobežojums atbilst tādiem pašiem kritērijiem, kā minēts iepriekš, un tos var iestatīt ar vārsta palīdzību. Mainīga ierobežojuma pēcapstrādes iekārtām maksimālo izplūdes gāzu ierobežojumu definē izgatavotāja norādītajā pēcapstrādes stāvoklī (nogatavināšanas/novecošanās un reģenerācijas/ielādes līmenis). Ja maksimālais ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatīšanas punkts nedrīkst būt vairāk kā par 1,0 kPa mazāks nekā maksimālā vērtība. Maketa testos un motora kartēšanā pēcapstrādes trauku var noņemt un aizstāt ar līdzvērtīgu trauku, kurā ir neaktīvs katalizatora nesējs.

Emisijas, ko mēra testa ciklā, ir raksturīgas ekspluatācijas emisijām. Ja motors aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kam nepieciešams patērēt reaģentu, visos testos izmantojamo reaģentu norāda izgatavotājs.

Motoriem, kas aprīkoti ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmām, kam nepārtraukti notiek reģenerācija, nav jāveic īpaša testa procedūra, taču reģenerācijas process ir jāpierāda atbilstīgi 6.6.1. punktam.

Motoriem, kas aprīkoti ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmām, kam periodiski notiek reģenerācija, kā aprakstīts 6.6.2. punktā, emisijas rezultātus regulē, lai ņemtu vērā reģenerāciju. Šādā gadījumā vidējā emisija ir atkarīga no reģenerācijas biežuma, kas izteikta tādu testu daļās, kuru laikā notiek reģenerācija.

6.6.1. Nepārtrauktā reģenerācija

Emisijas mēra tādā pēcapstrādes sistēmā, kas stabilizēta, radot atkārtojamas emisijas. Reģenerācijas process notiek vismaz reizi WHTC karstās palaides testa laikā, un izgatavotājs ziņo par apstākļiem, kādos parasti notiek reģenerācija (kvēpu slodze, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.).

Lai uzskatāmi parādītu, ka reģenerācijas process ir nepārtraukts, veic vismaz trīs WHTC karstās palaides testus. Pierādīšanas vajadzībām motoru iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu, motoru impregnē saskaņā ar 7.6.3. punktu un veic pirmo WHTC karstās palaides testu. Turpmākos karstās palaides testus sāk pēc impregnēšanas saskaņā ar 7.6.3. punktu. Testu laikā pieraksta izplūdes gāzu temperatūru un spiedienu (temperatūru pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiedienu utt.).

Ja testa laikā iestājas izgatavotāja ziņotie apstākļi un triju (vai vairāk) WHTC karstās palaides testu rezultātu diapazons nepārsniedz ±25 % vai 0,005 g/kWh, atkarībā no tā, kura vērtība ir lielāka, uzskata, ka pēcapstrādes sistēmai ir nepārtrauktā reģenerācija, un piemēro 7.6. punkta (WHTC) un 7.7. punkta (WHSC) vispārīgos testēšanas noteikumus.

Ja izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmai ir drošības režīms, kas pārslēdzas uz periodiskas reģenerācijas režīmu, to pārbauda atbilstīgi 6.6.2. punktam. Šādā īpašā gadījumā piemērojamos emisijas robežlielumus var pārsniegt un to svērumu neveic.

6.6.2. Periodiska reģenerācija

Attiecībā uz izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kuras pamatā ir periodiskas reģenerācijas process, emisijas mēra vismaz trīs WHTC karstās palaides testos, vienā ar reģenerāciju stabilizētā pēcapstrādes sistēmā un divos bez tās, un rezultātiem veic svērumu saskaņā ar 5. vienādojumu.

Reģenerācijas process notiek vismaz reizi WHTC karstās palaides testa laikā. Motors var būt aprīkots ar slēdzi, kas var neļaut vai ļaut notikt reģenerācijas procesam, ja vien šāda darbība neietekmē sākotnējo motora kalibrēšanu.

Izgatavotājs ziņo par normālu apstākļu parametriem, kādos notiek reģenerācijas process (kvēpu slodze, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.), un tā ilgumu. Izgatavotājs arī norāda reģenerācijas biežumu kā to testu skaitu, kuros notiek reģenerācija, salīdzinājumā ar to testu skaitu, kuros tā nenotiek. Precīza šāda biežuma noteikšanas procedūra balstās uz pamatotu inženiertehnisko atzinumu, un par to jāvienojas ar tipa apstiprinātāju iestādi vai sertificēšanas iestādi.

Izgatavotājs nodrošina pēcapstrādes sistēmu, kas uzlādēta, lai panāktu reģenerāciju WHTC testa laikā. Šā testa vajadzībām motoru iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu, motoru impregnē saskaņā ar 7.6.3. punktu un sāk WHTC karstās palaides testu. Reģenerācija nedrīkst notikt motora iesildīšanas posmā.

Vidējās īpatnējās emisijas starp reģenerācijas posmiem nosaka, izmantojot vidējo aritmētisko lielumu no vairāku aptuveni vienādā attālumā veiktu WHTC karstās palaides testu rezultātiem (g/kWh). Veic vismaz vienu WHTC karstās palaides testu pēc iespējas tuvu pirms reģenerācijas testa un vienu WHTC karstās palaides testu tieši pēc reģenerācijas testa. Kā alternatīvu izgatavotājs var nodrošināt datus, lai parādītu, ka emisijas nemainās (± 25 % vai 0,005 g/kWh, izvēloties lielāko vērtību) starp reģenerācijas posmiem. Šādā gadījumā var izmantot tikai viena WHTC karstās palaides testa emisiju.

Reģenerācijas testa laikā pieraksta visus nepieciešamos datus reģenerācijas noteikšanai (CO vai NOx emisija, temperatūra pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiediens utt.).

Reģenerācijas testa laikā var tikt pārsniegtas piemērojamās emisiju robežvērtības.

Testa procedūras shēma parādīta 2. attēlā.

2. attēls

Periodiskas reģenerācijas shēma

WHTC emisijas ar karsto palaidi jāsver šādi:

(5)

kur

n ir WHTC karstās palaides testu skaits bez reģenerācijas; nr ir WHTC testu skaits ar karsto palaidi un ar reģenerāciju (vismaz viens tests); ir vidējā īpatnējā emisija bez reģenerācijas, g/kWh; ir vidējā īpatnējā emisija ar reģenerāciju, g/kWh.

Lai noteiktu , piemēro turpmāk izklāstītos nosacījumus.

a) Ja reģenerācijai vajadzīgi vairāki WHTC karstās palaides testi, veic secīgus pilnus WHTC karstās palaides testus un turpina mērīt emisijas, neveicot impregnēšanu un neizslēdzot motoru, līdz reģenerācija ir pabeigta, un aprēķina WHTC karstās palaides testu vidējo rādītāju.

b) Ja jebkura WHTC karstās palaides testa laikā tiek pabeigta reģenerācija, testu turpina visā tās laikā.

Ar tipa apstiprinātājas iestādes piekrišanu reģenerācijas korekcijas koeficientus, pamatojoties uz labu inženiertehnisko analīzi, piemēro, vai nu reizinot (c), vai saskaitot (d).

c) Reizinot korekcijas koeficientus aprēķina šādi: (korekcijai uz augšu) (6) (korekcijai uz leju) (6a)

d) Saskaitot korekcijas koeficientus aprēķina šādi: (korekcijai uz augšu) (7) (korekcijai uz leju) (8)

Atsaucoties uz 8.6.3. punktā minētajiem īpatnējo emisiju aprēķiniem, reģenerācijas korekcijas koeficientus piemēro šādi:

e) testam bez reģenerācijas — koeficientu kr,u reizina vai saskaita attiecīgi ar 69. vai 70. vienādojumā iegūto īpatnējo emisiju e vērtību;

f) testam ar reģenerāciju — koeficientu k r,d reizina vai saskaita attiecīgi ar 69. vai 70. vienādojumā iegūto īpatnējo emisiju e vērtību.

Pēc izgatavotāja pieprasījuma reģenerācijas korekcijas koeficientus:

g) var attiecināt uz citiem tās pašas motoru saimes locekļiem;

h) var attiecināt uz citām motoru saimēm, kurās izmanto tādu pašu pēcapstrādes sistēmu, kuru iepriekš apstiprinājusi tipa apstiprinātāja iestāde vai sertificēšanas iestāde, pamatojoties uz izgatavotāja sniegtiem tehniskiem pierādījumiem par līdzīgām emisijām.

6.7. Dzesēšanas sistēma

Izmanto izgatavotāja ieteiktu motora dzesēšanas sistēmu ar pietiekamu jaudu motora noturēšanai normālā darbības temperatūrā.

6.8. Smēreļļa

Izgatavotājs norāda smēreļļu, un tā ir raksturīga tirgū pieejama smēreļļa; testā izmantotās smēreļļas specifikācijas pieraksta un iesniedz kopā ar testa rezultātiem.

6.9. Standartdegvielas specifikācija

Standartdegvielas ir norādītas 5. pielikumā.

Degvielas temperatūra atbilst izgatavotāja ieteikumam.

6.10. Kartera emisijas

Kartera emisijas nedrīkst novadīt tieši apkārtējā vidē, izņemot šādus gadījumus: motori, kas aprīkoti ar turbokompresoriem, sūkņiem, ventilatoriem vai mehāniskajiem kompresoriem gaisa iesūkšanai, drīkst novadīt kartera emisijas apkārtējā atmosfērā, ja kartera emisijas visos emisijas testos tiek apvienotas ar izplūdes gāzu emisijām (fiziski vai matemātiski). Izgatavotāji, kuri izmanto šo izņēmumu, uzstāda motorus tā, lai visas kartera emisijas varētu novadīt emisiju paraugu ņemšanas sistēmā.

Lai izpildītu šā punkta noteikumus, ja kartera emisijas visu ekspluatācijas laiku tiek novadītas izplūdes sistēmā augšpus izplūdes gāzu pēcapstrādei, neuzskata, ka tās tiek novadītas tieši apkārtējā atmosfērā.

Atklātas kartera emisijas izplūdes sistēmā emisiju mērīšanai novada šādi:

a) cauruļu materiālam ir gludas sieniņas, tas vada elektrību un nereaģē ar kartera gāzēm; cauruļu garumu cik vien iespējams samazina;

b) laboratorijas kartera caurulēm ir pēc iespējas mazāks izliekumu skaits un vajadzīgo izliekumu rādiuss ir pēc iespējas lielāks;

c) laboratorijas kartera izplūdes caurules ir apsildītas, ar plānām sieniņām vai izolāciju, un tās atbilst motora izgatavotāja specifikācijām attiecībā uz kartera gāzu pretspiedienu;

d) kartera izplūdes gāzu caurulēm ir jāieplūst neapstrādātās izplūdes gāzēs lejpus jebkurai pēcapstrādes sistēmai, lejpus visiem uzstādītajiem izplūdes sistēmas ierobežojumiem un pietiekami tālu augšpus jebkurām paraugu ņemšanas zondēm, lai pirms paraugu ņemšanas nodrošinātu pilnīgu kartera gāzu sajaukšanos ar motora izplūdes gāzēm. Kartera izplūdes gāzu caurulei ir jāiesniedzas izplūdes gāzu brīvajā plūsmā, lai novērstu robežslāņa efektus un veicinātu sajaukšanos. Kartera izplūdes gāzu caurules izeja var būt vērsta jebkurā virzienā attiecībā pret neapstrādāto izplūdes gāzu plūsmu.

6.11. Pielikuma 6.11.1. un 6.11.2. punktu piemēro dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar benzīnu vai etanolu (E85).

6.11.1. Spiedienu karterī mēra emisijas testēšanas ciklos atbilstošā vietā. Spiedienu ieplūdes kolektorā mēra ar precizitāti ±1 kPa.

6.11.2. Atbilstību 6.10. punktam uzskata par apmierinošu, ja visos 6.11.1. punktā noteiktā mērījuma apstākļos karterī izmērītais spiediens nepārsniedz atmosfēras spiedienu, kāds ir mērījuma laikā.

7. TESTA PROCEDŪRAS

7.1. Emisijas mērīšanas principi

Lai izmērītu īpatnējās emisijas, motoru darbina atbilstīgi 7.2.1. un 7.2.2. punktā definētajiem testa cikliem. Lai izmērītu īpatnējās emisijas, ir jānosaka izplūdes gāzu komponentu masa un atbilstošais motora cikla darbs. Komponentus nosaka ar 7.1.1. un 7.1.2. punktā definētajām paraugu ņemšanas metodēm.

7.1.1. Nepārtraukta paraugu ņemšana

Ņemot paraugus nepārtraukti, tiek nepārtraukti mērīta komponenta koncentrācija neapstrādātās vai atšķaidītās izplūdes gāzēs. Šo koncentrāciju reizina ar (neapstrādāto vai atšķaidīto) izplūdes gāzu nepārtrauktās plūsmas ātrumu emisiju paraugu ņemšanas vietā, lai noteiktu komponenta masas plūsmas ātrumu. Komponenta emisijas testa ciklā nepārtraukti summē. Iegūtā summa ir emitētā komponenta kopējā masa.

7.1.2. Paraugu ņemšana pa partijām

Ņemot paraugus pa partijām, nepārtraukti tiek iegūts un vēlāku mērījumu veikšanai uzglabāts neapstrādātu vai atšķaidītu izplūdes gāzu paraugs. Iegūtais paraugs ir proporcionāls neapstrādāto vai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas ātrumam. Piemērs paraugu ņemšanai pa partijām ir atšķaidītu gāzveida komponentu vākšana maisā un daļiņu (PM) vākšana, izmantojot filtru. Ņemtā parauga partijas koncentrāciju reizina ar kopējo izplūdes gāzu (neapstrādātu vai atšķaidītu) masu vai masas plūsmu, no kuras tas testa ciklā ir ņemts. Reizinājums ir komponenta emisiju kopējā masa jeb masas plūsma. Lai aprēķinātu PM koncentrāciju, uz filtra nogulsnējušās PM no proporcionāli ņemta izplūdes gāzu parauga dala ar filtrēto izplūdes gāzu daudzumu.

7.1.3. Mērīšanas procedūras

Ar šo pielikumu tiek piemēroti divi mērīšanas principi, un abi ir funkcionāli līdzvērtīgi. Abas procedūras var izmantot gan WHTC, gan WHSC testa ciklā:

a) gāzveida komponentus nepārtraukti mēra neapstrādātā izplūdes gāzē un daļiņas nosaka, izmantojot daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu;

b) gāzveida komponentus un daļiņas nosaka, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu (CVS sistēmu).

Ir atļauts kombinēt abus principus (piemēram, neapstrādātu gāzveida komponentu mērīšanu un pilnas plūsmas daļiņu mērīšanu).

7.2. Testa cikli

7.2.1. Īslaicīgs testa cikls WHTC

Īslaicīgs testa cikls WHTC minēts 1. papildinājumā kā normalizētu apgriezienu skaita un griezes momenta vērtību secība sekundē. Lai veiktu testu motoram testēšanas telpā, normalizētās vērtības pārvērš faktiskās vērtībās individuāli testētam motoram, pamatojoties uz motora kartēšanas līkni. Pārvēršanu dēvē par denormalizēšanu, un šādi veidotu testa ciklu sauc par testējamā motora standartciklu. Ar šādām apgriezienu skaita un griezes momenta standartvērtībām cikls notiek testēšanas telpā, un pieraksta apgriezienu skaita, griezes momenta un jaudas faktiskās vērtības. Lai validētu testu, pēc testa pabeigšanas veic regresijas analīzi starp apgriezienu skaita, griezes momenta un jaudas faktiskajām un standartvērtībām.

Īpašo bremžu emisiju aprēķināšanai faktisko cikla darbu aprēķina, integrējot faktisko motora jaudu cikla laikā. Cikla apstiprināšanai faktiskajam cikla darbam jābūt standartcikla darba noteikto robežvērtību diapazonā.

Gāzveida piesārņotāju gadījumā var izmantot nepārtraukto paraugu ņemšanu (neapstrādātas vai atšķaidītas izplūdes gāzes) vai paraugu ņemšanu pa partijām (atšķaidītas izplūdes gāzes). Daļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu atšķaidītāju (piemēram, apkārtējo gaisu) un savāc vienā piemērotā filtrā. WHTC shēma parādīta 3. attēlā.

3. attēls

WHTC testa cikls

7.2.2. Pakāpenisks vienmērīgs testa cikls WHSC

Pakāpenisku vienmērīgu testa ciklu WHSC veido vairāki normalizēti apgriezienu skaita un slodzes režīmi, kurus atsevišķajiem testējamajiem motoriem pārvērš standartvērtībās, pamatojoties uz motora kartēšanas līkni. Motoru darbina noteiktu laiku katrā režīmā, savukārt motora apgriezienu skaitu un slodzi maina lineāri ik pēc 20 ± 1 sekundes. Lai validētu testu, pēc testa pabeigšanas veic regresijas analīzi starp apgriezienu skaita, griezes momenta un jaudas faktiskajām un standartvērtībām.

Testa ciklā nosaka katra gāzveida piesārņotāja, izplūdes gāzu plūsmas un jaudas koncentrāciju. Gāzveida piesārņotājus var pierakstīt nepārtraukti, vai to paraugus var vākt paraugu maisā. Daļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu atšķaidītāju (piemēram, apkārtējo gaisu). Visā testa procedūras laikā ņem vienu paraugu un savāc vienā piemērotā filtrā.

Īpašo bremžu emisiju aprēķināšanai faktisko cikla darbu aprēķina, integrējot faktisko motora jaudu cikla laikā.

WHSC parādīts 1. tabulā. Katram režīmam, izņemot 1. režīmu, sākums tiek definēts kā pārejas no iepriekšējā režīma sākums.

1. tabula

WHSC testa cikls

Režīms Normalizēts apgriezienu skaits (%) Normalizētais griezes moments (%) Režīmu garums(-i), t. sk. 20 s pakāpe 1 0 0 210 2 55 100 50 3 55 25 250 4 55 70 75 5 35 100 50 6 25 25 200 7 45 70 75 8 45 25 150 9 55 50 125 10 75 100 50 11 35 50 200 12 35 25 250 13 0 0 210 Kopā 1 895

7.3. Vispārējā testa secība

Nākamajā grafikā sniegtas norādes, kuras jāievēro testa laikā. Sīka informācija par katru posmu sniegta atbilstīgajā punktā. Vajadzības gadījumā pieļaujamas novirzes no norādēm, bet īpašās prasības katrā punktā ir obligātas.

WHTC testa procedūru veido aukstās palaides tests, kam seko vai nu dabiska, vai piespiedu motora dzesēšana, karstās impregnēšanas periods un karstās palaides tests.

WHSC testa procedūru veido karstās palaides tests, kam seko motora pirmapstrāde WHSC 9. režīmā.

7.4. Motora kartēšana un standartcikls

Pirms motora kartēšanas procedūras veic motora pirmstesta mērījumus, motora pirmstesta veiktspējas pārbaudes un sistēmas pirmstesta kalibrāciju saskaņā ar 7.3. punktā attēloto vispārējo testa secību.

Lai sagatavotos WHTC un WHSC standartcikla izpildei, motoru kartē, darbinot to ar pilnu slodzi, lai noteiktu apgriezienu skaita un maksimālā griezes momenta un apgriezienu skaita un maksimālās jaudas attiecības līknes. Kartēšanas līkni izmanto motora apgriezienu skaita (7.4.6. punkts) un motora griezes momenta (7.4.7. punkts) denormalizēšanai.

7.4.1. Motora iesildīšana

Motoru iesilda ar 75–100 % tā maksimālās jaudas vai atbilstīgi izgatavotāja ieteikumam un pamatotam inženiertehniskajam atzinumam. Iesildīšanas beigās motors jādarbina, lai vismaz 2 minūtes stabilizētu motora dzesētāju un smēreļļu temperatūru ± 2 % robežās no tās vidējām vērtībām vai līdz motora temperatūru kontrolē motora termostats.

7.4.2. Kartēšanas ātruma diapazona noteikšana

Minimālo un maksimālo kartēšanas ātrumu nosaka šādi:

minimālais kartēšanas ātrums = brīvgaitas ātrums, maksimālais kartēšanas ātrums = jeb ātrums, pie kura pilnas slodzes griezes moments nokrītas līdz nullei (izvēlas mazāko lielumu).

7.4.3. Motora kartēšanas līkne

Kad motors ir stabilizēts saskaņā ar 7.4.1. punktu, veic tā kartēšanu saskaņā ar turpmāk izklāstīto procedūru.

a) Motoru izlādē un darbina brīvgaitā.

b) Motoru darbina ar maksimālu lietotāja pieprasījumu pie minimāla kartēšanas ātruma.

c) Motora apgriezienu skaitu palielina vidēji par 8 ± 1 min-1/s no minimālā uz maksimālo kartēšanas ātrumu vai ar pastāvīgu paātrinājumu, lai no minimālā kartēšanas ātruma maksimālais kartēšanas ātrums tiktu sasniegts 4 līdz 6 minūtēs. Motora apgriezienu skaitu un griezes momenta punktus pieraksta paraugātrumam, kas ir vismaz viens punkts sekundē.

Ja negatīvā standarta griezes momenta noteikšanai izvēlas 7.4.7. punkta b) apakšpunktā noteikto metodi, kartēšanas līkni var tieši turpināt ar minimālu lietotāja pieprasījumu no maksimālā uz minimālo kartēšanas ātrumu.

7.4.4. Alternatīva kartēšana

Ja izgatavotājs uzskata, ka minētā kartēšanas metode nav droša vai nav raksturīga kādam motoram, var izmantot alternatīvas kartēšanas metodes. Šādas alternatīvas metodes atbilst specifisku kartēšanas procedūru nolūkam noteikt maksimālo pieejamo griezes momentu pie ikviena apgriezienu skaita, kādu var panākt testa ciklu laikā. Drošības un raksturīguma apsvērumu dēļ gan novirzes no šajā punktā minētajām kartēšanas metodēm, gan pamatojumu to izmantošanai apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Tomēr nekādā gadījumā griezes momenta līkni nevar veikt, ja motora apgriezienu skaits samazinās regulētiem motoriem vai turbokompresoriem.

7.4.5. Atkārtoti testi

Motoru nevajag kartēt pirms katra testa cikla. Motoru atkārtoti kartē pirms testa cikla, ja

a) kopš pēdējās kartēšanas pagājis nesamērīgi garš laikposms, kā noteikts tehniskajā atzinumā, vai

b) motoram veiktas fiziskas izmaiņas, vai tas atkārtoti kalibrēts un tādēļ, iespējams, ir mainījusies tā veiktspēja.

7.4.6. Motora apgriezienu skaita denormalizēšana

Lai izpildītu standartciklus, 1. papildinājuma (WHTC) un 1. tabulas (WHSC) normalizēto apgriezienu skaitu denormalizē, izmantojot šādu vienādojumu:

(9)

Lai noteiktu n pref, aprēķina maksimālā griezes momenta integrāli no motora kartēšanas līknes lieluma n idle līdz n 95h, kas noteikti saskaņā ar 7.4.3. punktu.

Motora apgriezienu skaitu 4. un 5. attēlā definē šādi:

n norm ir 1. papildinājuma un 1. tabulas normalizēts apgriezienu skaits, kas dalīts ar 100, n lo ir mazākais apgriezienu skaits, ja jauda ir 55 % no maksimālās jaudas, n pref ir motora apgriezienu skaits, ja maksimālā kartētā griezes momenta integrālis ir 51 % no visa integrāļa no n idle līdz n 95h, n hi ir lielākais apgriezienu skaits, ja jauda ir 70 % no maksimālās jaudas, n idle ir brīvgaitas apgriezienu skaits, n 95h ir lielākais apgriezienu skaits, ja jauda ir 95 % no maksimālās jaudas.

Motoriem (galvenokārt dzirksteļaizdedzes motoriem) ar stāvu regulatora krituma līkni, kam degvielas padeves pārtraukums neļauj darbināt motoru līdz n hi vai n 95h, piemēro šādus noteikumus:

n hi 9. vienādojumā aizstāj ar n Pmax × 1,02 n 95h aizstāj ar n Pmax × 1,02

4. attēls

Testa apgriezienu skaita definīcija

5. attēls

npref definīcija

7.4.7. Motora griezes momenta denormalizēšana

Griezes momenta vērtības motora dinamometra grafikā šā pielikuma 1. papildinājumā (WHTC) un 1. tabulā (WHSC) normalizē līdz maksimālajam griezes momentam ar konkrēto apgriezienu skaitu. Lai izpildītu standartciklus, katrai standarta apgriezienu skaita vērtībai, kas noteikta saskaņā ar 7.4.6. punktu, iegūtās griezes momenta vērtības denormalizē saskaņā ar 7.4.3. punktā noteikto kartēšanas līkni, piemērojot šādu formulu:

(10)

kur

M norm,i ir normalizētais griezes moments, %, M max,i ir kartēšanas līknes maksimālais griezes moments, Nm, M f,i ir griezes moments, ko absorbē palīgierīces/iekārtas, kas jāuzstāda, Nm, M r,i ir griezes moments, ko absorbē palīgierīces/iekārtas, kas jānoņem, Nm.

Ja palīgierīces/iekārtas uzstāda saskaņā ar šā pielikuma 6.3.1. punktu un 6. papildinājumu, M f un M r ir nulle.

Ar negatīvajām griezes momenta vērtībām motora apgriezienu punktos (šā pielikuma 1. papildinājumā “m”) standartcikla izveides nolūkos papildina nenormalizētās vērtības, ko nosaka vienā no šādiem veidiem:

a) atskaitot 40 % no pozitīvā griezes momenta, kas iespējams attiecīgajā apgriezienu punktā;

b) kartējot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem;

c) nosakot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu ar brīvgaitas apgriezieniem un nhi, un lineāru interpolāciju starp šiem diviem punktiem.

7.4.8. Standartcikla darba aprēķins

Standartcikla darbu nosaka testa ciklā, sinhroni aprēķinot motora jaudas momentānās vērtības no standarta apgriezienu skaita un standarta griezes momenta, kā noteikts 7.4.6. un 7.4.7. punktā. Motora jaudas momentānās vērtības testa ciklā integrē, lai aprēķinātu standartcikla darbu Wref (kWh). Ja nav uzstādītas palīgierīces saskaņā ar 6.3.1. punktu, jaudas momentānās vērtības koriģē, izmantojot 6.3.5. punkta 4. vienādojumu.

Tādu pašu metodiku izmanto, lai integrētu gan motora standartjaudu, gan tā faktisko jaudu. Ja jānosaka vērtības starp blakus esošām standartvērtībām vai blakus esošām izmērītām vērtībām, izmanto lineāro interpolēšanu. Integrējot faktisko cikla darbu, ikvienu negatīvu griezes momenta vērtību noregulē tā, lai tā ir vienāda ar nulli, un tad iekļauj. Ja integrēšanu veic frekvencē, kas mazāka par 5 Hz, un ja noteiktā laika segmentā griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, negatīvo daļu aprēķina un iestata tā, ka tā ir vienāda ar nulli. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā.

7.5. Pirmstesta procedūras

7.5.1. Mēriekārtas uzstādīšana

Instrumentus un paraugu ņemšanas zondes uzstāda pēc vajadzības. Izplūdes cauruli savieno ar pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, ja tādu izmanto.

7.5.2. Mēriekārtas sagatavošana paraugu ņemšanai

Pirms sāk emisiju paraugu ņemšanu, veic šādas darbības:

a) 8 stundu laikā pirms emisiju paraugu ņemšanas saskaņā ar 9.3.4. punktu veic noplūdes pārbaudes;

b) ja paraugus ņem pa partijām, pievieno tīru glabāšanas līdzekli, piemēram, izsūknētu maisiņu;

c) visu mēriekārtu instrumentus startē saskaņā ar instrumenta izgatavotāja instrukcijām un pamatotu inženiertehnisko atzinumu;

d) startē atšķaidīšanas sistēmas, paraugu ņemšanas sūkņus, dzesētājventilatorus un datu apkopošanas sistēmas;

e) ja vajadzīgs, parauga plūsmas ātrumu noregulē vēlamajā līmenī, izmantojot apvada plūsmu;

f) paraugu ņemšanas sistēmas siltummaiņus iepriekš uzsilda vai atdzesē, lai testējot to temperatūras diapazons atbilstu darba temperatūrai;

g) uzkarsētiem vai atdzesētiem komponentiem, piemēram, izplūdes gāzu parauga vadiem, filtriem, dzesētājiem un sūkņiem, ļauj nostabilizēties darba temperatūras diapazonā;

h) izplūdes gāzu atšķaidīšanas sistēmas plūsmu ieslēdz vismaz 10 minūtes pirms secīgas testēšanas;

i) visas elektroniskās integrēšanas ierīces pirms jebkura testēšanas intervāla sākuma iestata vai atiestata nulles stāvoklī.

7.5.3. Gāzes analizatoru pārbaude

Izvēlas gāzes analizatoru diapazonus. Drīkst izmantot emisiju analizatorus ar automātisku vai manuālu diapazona pārslēgšanu. Testa cikla laikā emisiju analizatoru diapazonu nedrīkst pārslēgt. Testa cikla laikā nedrīkst pārslēgt arī analizatora analogā darba pastiprinātāja(-u) iestatījumus.

Visiem analizatoriem nosaka nulles un standartreakciju, izmantojot starptautiski reģistrējamas gāzes, kas atbilst 9.3.3. punkta specifikācijām. FID analizatorus oglekļa skaita bāzei iestata uz vērtību 1 (C1).

7.5.4. Daļiņu paraugu ņemšanas filtra sagatavošana

Vismaz vienu stundu pirms testa filtru ievieto Petri traukā, kurš ir aizsargāts pret putekļu piesārņojumu un kurā notiek gaisa apmaiņa, un to ievieto svēršanas kamerā stabilizācijai. Stabilizācijas perioda beigās filtru nosver un pieraksta taras svaru. Tad filtru uzglabā slēgtā Petri traukā vai aizzīmogotā filtra turētājā, kamēr tas nav nepieciešams testēšanai. Filtru izmanto astoņu stundu laikā pēc tā izņemšanas no svēršanas kameras.

7.5.5. Atšķaidīšanas sistēmas regulēšana

Kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā vai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā nosaka, lai nepieļautu ūdens kondensēšanos sistēmā un iegūtu filtra virsmas temperatūru robežās no 315 K (42 °C) līdz 325 K (52 °C).

7.5.6. Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmas iedarbināšana

Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu iedarbina un darbina uz apvada. Daļiņu fona līmeni atšķaidītājā var noteikt, ņemot paraugam atšķaidītāju, pirms izplūdes gāzes ieplūst atšķaidīšanas tunelī. Mērījumus var veikt pirms vai pēc testa. Ja mērījumus veic gan cikla sākumā, gan beigās, var aprēķināt vidējās vērtības. Ja fona mērījumiem izmanto citādu paraugu ņemšanas sistēmu, mērījumu veic vienlaikus ar testu.

7.6. WHTC cikla izpilde

7.6.1. Motora dzesēšana

Var piemērot dabisko vai piespiedu dzesēšanas procedūru. Attiecībā uz piespiedu dzesēšanu izmanto pamatotu inženiertehnisko atzinumu, iestādot sistēmas tā, lai tās sūta dzesēšanas gaisu visam motoram, dzesēto eļļu cauri motora smērsistēmai, atdzesē dzesēšanas šķidrumu motora dzesēšanas sistēmā un atdzesē izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu. Attiecībā uz piespiedu pēcapstrādes sistēmas dzesēšanu dzesēšanas gaisu neizmanto, kamēr pēcapstrādes sistēma nav atdzisusi un tās temperatūra nav zemāka par katalizatora aktivēšanas temperatūru. Nav atļauta dzesēšanas procedūra, kuras rezultātā veidojas neraksturīgas emisijas.

7.6.2. Tests ar auksto palaidi

Testu ar auksto palaidi uzsāk, kad motora smērvielas, dzesēšanas šķidruma un pēcapstrādes sistēmas temperatūra ir robežās no 293 K līdz 303 K (20 °C un 30 °C). Motoru iedarbina, izmantojot vienu no šādām metodēm:

a) motoru iedarbina atbilstīgi rekomendācijām īpašnieka rokasgrāmatā, izmantojot ražošanas palaišanas motoru un atbilstīgi uzlādētu akumulatoru vai piemērotu jaudas avotu, vai

b) motoru iedarbina, izmantojot dinamometru. Motora apgriezieni sākotnēji ir ± 25 % robežās no tipiskās ekspluatācijas kloķa apgriezienu skaita. Kloķi apstādina 1 sekundi pēc motora iedarbināšanas. Ja motoru neizdodas iedarbināt, kloķi darbinot 15 s, iedarbināšanu pārtrauc un nosaka darbības traucējuma iemeslu, ja vien īpašnieka rokasgrāmatā vai tehniskās apkopes un remonta rokasgrāmatā nav paredzēts garāks kloķa izmantošanas laiks.

7.6.3. Karstās impregnēšanas periods

Tūlīt pēc tam, kad pabeigts tests ar auksto palaidi, motoram veic pirmapstrādi testam ar karsto palaidi, izpildot 10 ± 1 minūšu ilgu karsto impregnēšanu.

7.6.4. Tests ar karsto palaidi

Motoru iedarbina karstās impregnēšanas perioda beigās, kā noteikts 7.6.3. punktā, izmantojot 7.6.2. punktā norādītās procedūras.

7.6.5. Testa secība

Gan testa ar auksto palaidi, gan testa ar karsto palaidi secība sākas motora iedarbināšanas brīdī. Kad motors darbojas, sāk cikla kontroli, lai motora ekspluatācija atbilstu cikla pirmajam uzstādījuma punktam.

WHTC veic atbilstīgi 7.4. punktā noteiktajam standartciklam. Motora apgriezienu un izraudzīto griezes momenta uzstādījuma punktu frekvence ir 5 Hz (ieteicams 10 Hz) vai lielāka. Iestatīšanas punktus aprēķina pēc lineārās interpolācijas starp standartcikla iestatīšanas punktu, kas ir 1 Hz. Faktisko motora apgriezienu skaitu un griezes momentu pieraksta vismaz reizi sekundē testa cikla laikā (1 Hz), un signālus var elektroniski filtrēt.

7.6.6. Ar emisijām saistīto datu vākšana

Testa secības sākumā iedarbina mēriekārtas un vienlaikus:

a) sāk savākt vai analizēt atšķaidīšanas gaisu, ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu;

b)