Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 100 – Vienoti noteikumi par to, kā apstiprināmi transportlīdzekļi attiecībā uz konkrētām prasībām elektriskajam spēka piedziņas blokam [2015/505]

Ar visiem grozījumiem līdz

02. grozījumu sērijas 1.papildinājumam, kas stājies spēkā 2014. gada 10. jūnijā

SATURS

NOTEIKUMI

PIELIKUMI

8 C

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. I daļa: drošības prasības attiecībā uz elektrisko spēka piedziņas bloku visos M un N (1) kategorijas autotransporta līdzekļos, kuru maksimālais projektētais ātrums ir lielāks par 25 km/h un kuri ir aprīkoti ar vienu vai vairākiem vilces motoriem, ko darbina ar elektroenerģiju un kas nav pastāvīgi pieslēgti elektrotīklam, kā arī attiecībā uz tām augstsprieguma komponentēm un sistēmām, kuras ir galvaniski pieslēgtas elektriskā spēka piedziņas bloka augstsprieguma kopnei.

Šo noteikumu I daļa neattiecas uz autotransporta līdzekļu pēcsadursmes drošības prasībām.

1.2. II daļa: drošības prasības attiecībā uz atkārtoti uzlādējamo enerģijas akumulēšanas sistēmu (AUEAS) M un N kategorijas autotransporta līdzekļiem, kas aprīkoti ar vienu vai vairākiem ar elektroenerģiju darbināmiem vilces motoriem un kas nav pastāvīgi pieslēgti elektrotīklam.

Šo noteikumu II daļa neattiecas uz atkārtoti uzlādējamām enerģijas akumulēšanas sistēmām, kuras primāri tiek lietotas motora iedarbināšanas un/vai apgaismojuma un/vai citu palīgsistēmu elektroapgādes vajadzībām.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos piemēro šādas definīcijas.

“Aizsegs” ir daļa, kas nodrošina aizsardzību pret tiešu pieskaršanos spriegumaktīvajām daļām no jebkura piekļuves virziena.

“Savienotājsistēma atkārtoti uzlādējamas enerģijas akumulēšanas sistēmas (AUEAS) lādēšanai” ir elektriska ķēde, ko izmanto AUEAS lādēšanai no ārēja elektroenerģijas avota, ieskaitot transportlīdzekļa pievadi.

“C līmenis” no “n C” ir konstanta testējamās ierīces strāva, ar kuru 1/n stundā testējamo ierīci vai uzlādēt vai izlādēt 0–100 procentu diapazonā no uzlādes stāvokļa.

“Elektriskā šasija” ir to strāvvadošo daļu komplekts, kas ir savienotas elektriski; komplekta potenciālu izmanto kā referenci.

“Korpuss” ir daļa, ar ko norobežo iekšējos elementus un nodrošina aizsardzību pret tiešu pieskaršanos no jebkura piekļuves virziena.

“Atklāta strāvvadošā daļa” ir vadītājdaļa, kurai var pieskarties, ievērojot IPXXB līmeņa aizsardzību, un kura nepilnīgas izolācijas apstākļos elektriski uzlādējas. To skaitā ietilpst zem pārsega esošās daļas, kuras var noņemt, neizmantojot instrumentus.

“Aizdegšanās” ir uguns izdalīšanās no testējamās ierīces. Atsevišķas dzirksteles un īsslēgumu caur elektrisko loku neuzskata par uguni.

“Uzliesmojošs elektrolīts” ir elektrolīts, kas satur vielas, kuras klasificētas kā 3. kategorijas “uzliesmojošs šķidrums” saskaņā ar dokumentu “UN Recommendations on the Transport of Dangerous Goods – Model Regulations (ANO Ieteikumi par bīstamo preču pārvadāšanu – Paraugnoteikumi) (17. redakcija, 2011. gada jūnijs) I sējums, 2.3. nodaļa” (2) .

“Bagāžas nodalījums” ir bagāžas glabāšanai transportlīdzeklī paredzēta telpa, kas ir ierobežota ar jumtu, pārsegu, grīdu, sānu sienām, kā arī aizsegu un korpusu, kas paredzēti, lai aizsargātu braucējus no tiešas pieskaršanās spriegumaktīvajām daļām, un kas ir atdalīta no pasažieru nodalījuma ar priekšējo vai aizmugurējo starpsienu.

“Pasažieru nodalījums” ir telpa braucēju uzņemšanai, kas ir ierobežota ar jumtu, grīdu, sānu sienām, durvīm, loga stiklu, priekšējo un aizmugurējo starpsienu vai aizmugurējām durvīm, kā arī ar aizsegiem un korpusiem, kuri paredzēti, lai aizsargātu braucējus no tiešas pieskaršanās spriegumaktīvajām daļām.

“Apkopes slēdzis” ir ierīce elektriskās ķēdes izslēgšanai, veicot AUEAS, kurināmā elementu bloka u. c. pārbaudi un apkopi.

“Uzlādes līmenis (SOC)” ir testējamajā ierīcē pieejamā elektriskā lādiņa apjoms, kas izteikts procentos no nominālās ietilpības.

“Cietais izolators” ir vadojumu izolējošs pārklājums, kas aizsargā pret tiešu pieskaršanos spriegumaktīvajām daļām no jebkura piekļuves virziena; pārsegi, ar kuriem izolē savienotāju spriegumaktīvās daļas, un laka vai krāsa, kas paredzēta izolācijas nodrošināšanai.

c)

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. I daļa. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz elektrodrošību, tostarp augstsprieguma sistēmu elektrodrošību.

3.1.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikums saistībā ar konkrētām prasībām attiecībā uz elektrisko spēka piedziņas bloku, ko iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā noteiktā kārtībā pilnvarots pārstāvis.

3.1.2. Apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trijos eksemplāros un šādas papildu ziņas:

3.1.3. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testiem, un, ja vajadzīgs, pēc ražotāja ieskatiem, ar tehniskā dienesta piekrišanu vai nu papildu transportlīdzekli(-ļus), vai tās transportlīdzekļa daļas, kas ir būtiskas, lai tehniskais dienests varētu veikt testu(-s), kas minēti šo noteikumu 6. punktā.

3.2. II daļa. Atkārtoti uzlādējamu enerģijas akumulēšanas sistēmu (AUEAS) apstiprināšana.

3.2.1. Pieteikumu AUEAS tipa vai atsevišķas tehniskas vienības apstiprināšanai attiecībā uz AUEAS drošības prasībām iesniedz AUEAS ražotājs vai tā noteiktā kārtībā pilnvarots pārstāvis.

3.2.2. Apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trijos eksemplāros un saskaņā ar šādām papildu ziņām:

3.2.3. AUEAS tipa sastāvdaļas(-u) paraugu apstiprina, un pēc ražotāja izvēles un ar tehniskā dienesta piekrišanu tās transportlīdzekļa daļas, kas ir būtiskas testēšanas vajadzībām, iesniedz tehniskajam dienestam, kurš ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu izpildi.

3.3. Tipa apstiprinātāja iestāde pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas pārliecinās, vai ir pienācīgi veikti priekšdarbi ražošanas atbilstības efektīvas kontroles nodrošināšanai.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Ja saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināšanai iesniegtais tips atbilst šo noteikumu attiecīgajās daļās noteiktajām prasībām, tad šis tips tiek apstiprināts.

4.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik šo noteikumu esošajā redakcijā 02) norāda uz grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos būtiskos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti līdz apstiprinājuma izdošanas dienai. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam.

4.3. Paziņojums par apstiprinājuma piešķiršanu vai noraidīšanu, paplašināšanu vai atsaukšanu, vai transportlīdzekļa tipa pilnīgu ražošanas izbeigšanu atbilstīgi šiem noteikumiem tiek iesniegts līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot veidlapu, kas atbilst 1. pielikuma 1. vai 2. daļā sniegtajam paraugam saskaņā ar šiem noteikumiem.

4.4. Katram transportlīdzeklim vai AUEAS, kā arī atsevišķai tehniskajai vienībai, kas atbilst tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, piestiprina starptautisku apstiprinājuma marķējumu, kuru veido:

pa labi no 4.4.1. punktā minētā apļa – šo noteikumu numurs, aiz tā burts “R”, defise un apstiprinājuma numurs.

4.5. Ja transportlīdzeklis vai AUEAS atbilst tipam, kas apstiprināts saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem noteikumiem, kuri pievienoti minētajam nolīgumam, valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, 4.4.1. punktā paredzētais simbols nav jāatkārto; šādā gadījumā šo noteikumu un apstiprinājuma numuru un visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem piešķirts apstiprinājums valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, novieto vertikālās slejās pa labi no 4.4.1. punktā paredzētā simbola.

4.6. Apstiprinājuma marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.

4.6.1. Transportlīdzeklim apstiprinājuma marķējumu piestiprina uz ražotāja piestiprinātās transportlīdzekļa datu plāksnītes vai tās tuvumā.

4.6.2. AUEAS vai atsevišķai tehniskai vienībai, kas ir apstiprināta kā AUEAS, ražotājs apstiprinājuma marķējumu piestiprina uz galvenā AUEAS elementa.

4.7. Šo noteikumu 2. pielikumā ir pievienoti apstiprinājuma marķējuma izkārtojuma paraugi.

5. I DAĻA. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ TRANSPORTLĪDZEKĻA ELEKTRODROŠĪBU

5.1. Aizsardzība pret elektriskās strāvas triecienu

Šīs elektrodrošības prasības piemēro augstsprieguma kopnēm apstākļos, kad tās nav savienotas ar ārēju augstsprieguma elektroenerģijas avotu.

5.1.1. Aizsardzība pret tiešu pieskaršanos

Aizsardzība pret tiešu pieskaršanos spriegumaktīvajām daļām ir nepieciešama arī attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar AUEAS tipu, kurš apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu II daļu.

Aizsardzība pret tiešu pieskaršanos spriegumaktīvajām daļām atbilst 5.1.1.1. un 5.1.1.2. punktam. Aizsargelementi (cietais izolators, aizsegs, korpuss utt.) ir tādi, lai tos nevarētu atvērt, izjaukt vai noņemt, neizmantojot instrumentus.

5.1.1.1. Pasažieru vai bagāžas nodalījumā esošo spriegumaktīvo daļu aizsardzībai nodrošina IPXXD aizsardzības līmeni.

5.1.1.2. Spriegumaktīvo daļu aizsardzībai zonās, kas nav pasažieru vai bagāžas nodalījumā, nodrošina IPXXB aizsardzības līmeni.

5.1.1.3. Savienotāji

Tiek uzskatīts, ka savienotāji (tostarp transportlīdzekļa pievadi) atbilst šai prasībai, ja:

tie ir aprīkoti ar slēgmehānismu un pārējās sastāvdaļas atdalāmas no savienotāja, izmantojot instrumentus; vai

c)

5.1.1.4. Apkopes slēdzis

Ja bez instrumentiem atverams, izjaucams vai noņemams apkopes slēdzis tiek bez instrumentiem atvērts, izjaukts vai noņemts, ir pieļaujams ievērot aizsardzības līmeni IPXXB.

5.1.1.5. Marķējums

5.1.1.5.1. Gadījumā, ja AUEAS ir augstsprieguma jauda, uz AUEAS vai tā tuvumā ir jābūt redzamam attēlā redzamajam simbolam. Simbola pamats ir dzeltens, bet malas un bulta ir melna:

Augstsprieguma iekārtas marķējums

5.1.1.5.2. Šis simbols ir redzams arī uz korpusiem un aizsegiem, kuri noņemšanas gadījumā atklāj augstsprieguma ķēdes spriegumaktīvās daļas. Šis noteikums ir neobligāts attiecībā uz visiem augstsprieguma kopņu savienotājiem. Šo noteikumu nepiemēro šādos gadījumos:

5.1.1.5.3. Augstsprieguma kopņu kabeļus, kas nav ievietoti korpusos, marķē ar oranžu ārējo izolāciju.

5.1.2. Aizsardzība pret netiešu saskari

Aizsardzība pret netiešu saskari ir nepieciešama arī transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar jebkuru AUEAS tipu, kas apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu II daļu.

5.1.2.1. Aizsardzībai pret elektriskās strāvas triecienu netiešas saskares gadījumā atklātas strāvvadošās daļas, piemēram, strāvu vadošus aizsegus vai korpusus, galvaniski un droši savieno ar elektrisko šasiju, izmantojot elektrisko vadu vai zemējuma vadu, vai, piemēram, ar metināšanas vai skrūvju palīdzību, lai nerastos bīstams potenciāls.

5.1.2.2. Pretestība starp visām atklātajām strāvvadošajām daļām un elektrisko šasiju ir mazāka par 0,1 omu, strāvas stiprumam esot ne mazākam par 0,2 ampēriem.

Šī prasība ir ievērota, ja galvaniskais savienojums ir nodrošināts ar metināšanas palīdzību.

5.1.2.3. Mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kurus paredzēts savienot ar iezemēto ārējo elektroenerģijas avotu, izmantojot vadītājsavienojumu, tiek nodrošināta ierīce, ar kuras palīdzību nodrošina elektriskās šasijas galvanisko savienojumu ar zemi.

Šī ierīce nodrošina savienojumu ar zemi, pirms transportlīdzeklim pievada ārējo spriegumu, un saglabā šo savienojumu, līdz transportlīdzeklim ārējais spriegums vairs netiek pievadīts.

Atbilstību šai prasībai apliecina vai nu izmantojot savienotāju, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs, vai veicot analīzi.

5.1.3. Izolācijas pretestība

Šis punkts neattiecas uz šasijām pievienotām elektriskajām ķēdēm, ja maksimālais spriegums starp jebkuru aktīvo daļu un elektrisko šasiju vai starp jebkādām atklātajām strāvvadošajām daļām nepārsniedz 30 V (maiņstrāva, vidējā kvadrātiskā vērtība) vai 60 V (līdzstrāva).

5.1.3.1. Elektriskais spēka piedziņas bloks, kas sastāv no atsevišķām līdzstrāvas vai maiņstrāvas kopnēm

Ja maiņstrāvas augstsprieguma kopnes un līdzstrāvas augstsprieguma kopnes ir savstarpēji galvaniski izolētas, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju līdzstrāvas kopnēm ir vismaz 100 Ω/V pie darba sprieguma un maiņstrāvas kopnēm vismaz 500 Ω/V pie darba sprieguma.

Mērījumus veic saskaņā ar 4.A pielikumu “Izolācijas pretestības mērīšanas metode transportlīdzekļa līmeņa testam”.

5.1.3.2. Elektriskais spēka piedziņas bloks, kas sastāv no kombinētām līdzstrāvas un maiņstrāvas kopnēm

Ja maiņstrāvas augstsprieguma kopnes un līdzstrāvas augstsprieguma kopnes ir galvaniski savienotas, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju ir vismaz 500 Ω/V pie darba sprieguma.

Tomēr, ja visas augstsprieguma maiņstrāvas kopnes ir aizsargātas, izmantojot vienu no diviem turpmāk minētajiem paņēmieniem, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju ir 100 Ω/V pie darba sprieguma:

Izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju var tikt apliecināta, izmantojot aprēķinus, mērījumus vai abu paņēmienu kombināciju.

Mērījumus veic saskaņā ar 4.A pielikumu “Izolācijas pretestības mērīšanas metode transportlīdzekļa līmeņa testam”.

5.1.3.3. Ar kurināmā elementiem darbināmi transportlīdzekļi

Ja laika gaitā obligāto prasību par izolācijas pretestību nevar ievērot, aizsardzību nodrošina ar kādu no šiem līdzekļiem:

5.1.3.4. Prasības attiecībā uz AUEAS lādēšanai paredzētas savienotājsistēmas izolācijas pretestību.

Transportlīdzekļa pievadam, ko paredzēts vadoši savienots ar iezemēto ārējo maiņstrāvas elektroenerģijas avotu, un elektriskajai ķēdei, kas ir galvaniski savienota ar transportlīdzekļa pievadu AUEAS lādēšanas laikā, izolācijas pretestība starp augstsprieguma kopni un elektrisko šasiju ir vismaz 1 ΜΩ, kad lādētāja savienotājs ir atvienots. Mērījumu laikā AUEAS var atvienot.

5.2. Atkārtoti uzlādējama enerģijas akumulēšanas sistēma (AUEAS)

5.2.1. Attiecībā uz transportlīdzekli ar AUEAS tiek izpildīta vai nu 5.2.1.1. punktā, vai 5.2.1.2. punktā minētā prasība.

5.2.1.1. Attiecībā uz AUEAS, kuras tips ir apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu II daļu, to uzstāda saskaņā ar AUEAS ražotāja sniegtajiem norādījumiem un saskaņā ar aprakstu, kas sniegts šo noteikumu 6. pielikuma 2. daļā.

5.2.1.2. AUEAS atbilst attiecīgajām šo noteikumu 6. punktā minētajām prasībām.

5.2.2. Gāzes uzkrāšanās

Lai novērstu ūdeņraža gāzes uzkrāšanos, nodalījumus, kuros atrodas atklāta tipa vilces baterijas un kuros var rasties ūdeņraža gāze, aprīko ar ventilatoru vai ventilācijas kanālu.

5.3. Funkcionālā drošība

Kad transportlīdzeklim kļūst iespējams “braukšanas aktīvais režīms” vadītājam tiek dots vismaz īslaicīgs signāls.

Tomēr šo noteikumu nepiemēro apstākļos, kad transportlīdzekli tieši vai netieši ar dzinējspēku nodrošina iekšdedzes motors.

Atstājot transportlīdzekli, vadītājs ar signāla palīdzību (piemēram, ar optisku vai skaņas signālu) tiek informēts, ja transportlīdzeklis joprojām ir braukšanas aktīvajā režīmā.

Ja lietotājs var ārēji uzlādēt iebūvētu AUEAS, transportlīdzeklis nedrīkst spēt kustēties, izmantojot vilces sistēmu tikmēr, kamēr ārējā elektroenerģijas avota savienotājs ir fiziski savienots ar transportlīdzekļa pievadu.

Prasības ievērošanu apliecina, izmantojot savienotāju, ko norādījis automobiļa ražotājs.

Vadītājam tiek norādīts braukšanas virziena vadības ierīces stāvoklis.

5.4. Ūdeņraža emisiju noteikšana

5.4.1. Šī pārbaude ir veicama visiem transportlīdzekļiem, kas ir aprīkoti ar atklāta tipa vilces baterijām. Ja AUEAS ir apstiprināta saskaņā ar šo noteikumu II daļu un uzstādīta saskaņā ar 5.2.1.1. punktu, šo testu transportlīdzekļa apstiprināšanas procesā var izlaist.

5.4.2. Minēto pārbaudi veic saskaņā ar šo noteikumu 7. pielikumā aprakstīto metodi. Paraugus ņem un analīzi veic saskaņā ar metodēm, kas ir paredzētas attiecībā uz ūdeņradi. Ir iespējams apstiprināt arī citas analīzes metodes, ja ir pierādīts, ka tās sniedz ekvivalentus rezultātus.

5.4.3. Normālas uzlādes procedūras laikā saskaņā ar 7. pielikumā minētajiem nosacījumiem ūdeņraža emisijas 5 stundu laikā ir mazākas par 125 g vai laikā t2 (stundās) mazākas par 25 × t2 g.

5.4.4. Uzlādē, ko veic ar tāda lādētāja palīdzību, kurš uzrāda kļūmi (nosacījumi ir doti 7. pielikumā), ūdeņraža emisijas ir mazākas par 42 g. Turklāt lādētājam iespējamā atteice ierobežojama līdz 30 minūtēm.

5.4.5. Visu ar AUEAS lādēšanu saistīto darbību, tostarp uzlādes apturēšanas, vadība notiek automātiski.

5.4.6. Nav iespējams uzlādes fāzes vadīt manuāli.

5.4.7. Parastas darbības, piemēram, pievienošana zemsprieguma elektrotīklam un atvienošana no tā vai enerģijas padeves pārtraukumi nedrīkst ietekmēt uzlādes fāžu vadības sistēmu.

5.4.8. Par nozīmīgām uzlādes kļūmēm pastāvīgi norāda indikators. Nozīmīga kļūme ir kļūme, kas var izraisīt lādētāja nepareizu darbību turpmākas lādēšanas laikā.

5.4.9. Lietošanas pamācībā ražotājam ir jānorāda, ka transportlīdzeklis atbilst minētajām prasībām.

5.4.10. Transportlīdzekļa tipam piešķirto apstiprinājumu attiecībā uz ūdeņraža emisijām var paplašināt, ietverot dažādus transportlīdzekļu tipus, kas ir no vienas un tās pašas transportlīdzekļu saimes, kas aprakstīta 7. pielikuma 2. papildinājumā sniegtajā saimes definīcijā.

6. II DAĻA. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ ATKĀRTOTI UZLĀDĒJAMU ENERĢIJAS AKUMULĒŠANAS SISTĒMU (AUEAS) DROŠUMU

6.1. Vispārīga informācija

Tiek piemērota šo noteikumu 8. pielikumā noteiktā procedūra.

6.2. Vibrācija

6.2.1. Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.A pielikumu.

6.2.2. Pieņemšanas kritēriji

6.2.2.1. Testa laikā nevar konstatēt:

c)

Iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

6.2.2.2. Augstsprieguma AUEAS izolācijas pretestība, ko mēra pēc testa saskaņā ar šo noteikumu 4.B pielikumu, nav mazāka par 100 Ω/V.

6.3. Termiskā trieciena un cikliskā testēšana

6.3.1. Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.B pielikumu.

6.3.2. Pieņemšanas kritēriji

6.3.2.1. Testa laikā nevar konstatēt:

c)

Iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

6.3.2.2. Augstsprieguma AUEAS izolācijas pretestība, ko mēra pēc testa saskaņā ar šo noteikumu 4.B pielikumu, nav mazāka par 100 Ω/V.

6.4. Mehāniskā iedarbība

6.4.1. Mehānisks trieciens

Pēc ražotāja izvēles testu var veikt vai nu kā

c)

6.4.1.1. Transportlīdzekļa līmeņa tests

Atbilstību tālāk sniegtajā 6.4.1.3. punktā noteiktajām pieņemšanas kritēriju prasībām, var pierādīt ar AUEAS, kas uzstādītas transportlīdzekļiem, kuri ir bijuši pakļauti transportlīdzekļa sadursmes testiem saskaņā ar Noteikumu Nr. 12 3. pielikumu vai Noteikumu Nr. 94. 3. pielikumu attiecībā uz frontālu triecienu, un Noteikumu Nr. 95, 4. pielikumu attiecībā uz triecienu pa sāniem. Apkārtējā temperatūra un uzlādes stāvoklis ir saskaņā ar minētajiem noteikumiem.

Saskaņā ar šo punktu testēto AUEAS apstiprināšana ir ierobežojama tikai konkrētam transportlīdzekļa tipam.

6.4.1.2. Sastāvdaļu līmeņa tests

Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.C pielikumu.

6.4.1.3. Pieņemšanas kritēriji

Testa laikā nevar konstatēt:

no AUEAS ārpus pasažieru nodalījuma noplūst ne vairāk kā 7 % no AUEAS elektrolīta tilpuma (uz atklāta tipa vilces baterijām attiecas arī ierobežojums – ne vairāk kā 5 litri);

laika posmā, kas sākas no trieciena un ilgst 30 minūtes pasažieru nodalījumā nenotiek elektrolīta noplūde no AUEAS;

Pēc tam, kad transportlīdzekļa līmeņa tests (6.4.1.1. punkts) paveikts, AUEAS, kas atrodas pasažieru nodalījumā, paliek savā vietā un AUEAS sastāvdaļas paliek AUEAS robežās. Neviena jebkuras AUEAS daļa, kas atrodas ārpus pasažieru nodalījuma, trieciena testa procedūras laikā vai pēc tam nenonāk pasažieru nodalījumā.

Pēc tam, kad sastāvdaļu līmeņa tests (6.4.1.2. punkts) paveikts, stiprinājumi notur testējamo ierīci savā vietā, un tās sastāvdaļas paliek tās robežās.

Augstsprieguma AUEAS gadījumā testējamās ierīces izolācijas pretestība visai AUEAS nodrošina vismaz 100 Ω/V, ko mēra pēc testēšanas saskaņā ar šo noteikumu 4.A. vai 4.B pielikumu, vai arī attiecībā uz testējamo ierīci tiek nodrošināts aizsardzības līmenis IPXXB.

Attiecībā uz AUEAS, kas testētas saskaņā ar 6.4.1.2. punktu, pierādījumus par iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

Lai pārliecinātos par atbilstību 6.4.1.3. punkta c1) apakšpunktam, ja nepieciešams, fiziskās drošības līdzeklim (korpusam) uzklāj attiecīgu pārklājumu, lai pārliecinātos, vai trieciena testu rezultātā no AUEAS nenotiek elektrolīta noplūdes. Ja vien ražotājs nenodrošina līdzekļus dažādo šķidrumu noplūžu diferencēšanai, visas noplūdes uzskata par elektrolīta noplūdēm.

6.4.2. Mehāniskā integritāte

Šis tests attiecas tikai uz AUEAS, kas paredzētas uzstādīšanai M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļos.

Pēc ražotāja izvēles testu var veikt, vai nu kā

6.4.2.1. Transportlīdzeklim atbilstošs tests

Pēc ražotāja izvēles testēšanu var veikt vai nu kā

c)

Ja AUEAS ir uzstādīta zonā starp līniju no transportlīdzekļa aizmugures malas perpendikulāri transportlīdzekļa centra līnijai un 300 mm uz priekšu un paralēli šai līnijai, ražotājs tehniskajam dienestam pierāda transportlīdzeklī esošās AUEAS mehāniskās integritātes efektivitāti.

Saskaņā ar šo punktu testētās AUEAS apstiprinājums attiecas tikai uz konkrētā transportlīdzekļa tipu.

6.4.2.1.1. Transportlīdzekļa līmeņa dinamiskā testēšana

Atbilstību prasībām, kas noteiktas tālāk minētā 6.4.2.3. punkta pieņemšanas kritērijiem, var pierādīt, izmantojot AUEAS, kas uzstādīta transportlīdzekļiem, kuri ir bijuši pakļauti transportlīdzekļa sadursmes testiem saskaņā ar Noteikumu Nr. 12 vai 94 3. pielikumu attiecībā uz frontālu triecienu, kā arī Noteikumu Nr. 95 4. pielikumu attiecībā uz triecienu no sāniem. Apkārtējā temperatūra un uzlādes stāvoklis ir saskaņā ar minētajiem noteikumiem.

6.4.2.1.2. Transportlīdzeklim raksturīgo sastāvdaļu testēšana

Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.D pielikumu.

Saspiešanas spēku, kas aizstāj paredzēto spēku, kurš noteikts 8.D pielikuma 3.2.1. punktā, nosaka transportlīdzekļa ražotājs, izmantojot datus vai nu no faktiskajiem trieciena testiem vai to simulācijas, kā noteikts Noteikumu Nr. 12 vai Nr. 94 3. pielikumā par pārvietošanās virzienu un saskaņā ar Noteikumu Nr. 95 4. pielikumu par horizontāli perpendikulāru virzienu attiecībā pret pārvietošanās virzienu. Šos spēkus apstiprina tehniskais dienests.

Ražotāji, vienojoties ar tehnisko dienestu, var izmantot spēkus, kas izriet no datiem, kuri iegūti no alternatīvām sadursmes testa procedūrām, bet šiem spēkiem jābūt lielākiem vai vienādiem ar spēkiem, kas būtu iegūti, izmantojot datus saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem.

Ražotājs var noteikt, kuras detaļas pieder AUEAS mehāniskajai aizsardzībai izmantotajām transportlīdzekļa korpusa daļām. Testu veic ar AUEAS, kas piemontēta minētā transportlīdzekļa konstrukcijai tādā veidā, kas atbilst tās uzstādīšanas veidam transportlīdzeklī.

6.4.2.2. Sastāvdaļu līmeņa tests

Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.D pielikumu.

AUEAS, kas apstiprinātas saskaņā ar šo punktu, tiek montētas zonā, kas atrodas starp divām plaknēm: a) vertikāla plakne perpendikulāri transportlīdzekļa centra līnijai, kas atrodas 420 mm uz aizmuguri no transportlīdzekļa priekšējās malas, un b) vertikāla plakne perpendikulāri transportlīdzekļa centra līnijai, kas atrodas 300 mm uz priekšu no transportlīdzekļa aizmugurējās malas.

Montāžas ierobežojumi ir dokumentēti 6. pielikumā – 2. daļa.

Saspiešanas spēku, kas norādīts 8.D pielikuma 3.2.1. punktā var aizstāt ar vērtību, kādu norādījis ražotājs, ja trieciena spēku dokumentē 6. pielikuma 2. daļā kā montāžas ierobežojumu. Šajā gadījumā transportlīdzekļa ražotājs, kas izmanto šādu AUEAS, apstiprināšanas procesa laikā saskaņā ar šo noteikumu I daļu pierāda, ka saskares spēks ar AUEAS nepārsniegs AUEAS ražotāja deklarēto skaitli. Minēto spēku nosaka transportlīdzekļa ražotājs, izmantojot datus vai nu no faktiskajiem sadursmju testiem vai to simulācijas, kā noteikts Noteikumu Nr. 12 vai Nr. 94 3. pielikumā par pārvietošanās virzienu un saskaņā ar Noteikumu Nr. 95 4. pielikumu par horizontāli perpendikulāru virzienu attiecībā pret pārvietošanās virzienu. Šos spēkus apstiprina ražotājs kopā ar tehnisko dienestu.

Ražotāji, vienojoties ar tehnisko dienestu, var izmantot spēkus, kas izriet no datiem, kuri iegūti no alternatīvām sadursmes testa procedūrām, bet šiem spēkiem jābūt lielākiem vai vienādiem ar spēkiem, kas būtu iegūti, izmantojot datus saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem.

6.4.2.3. Pieņemšanas kritēriji

Testa laikā nevar konstatēt:

no AUEAS ārpus pasažieru nodalījuma noplūst ne vairāk kā 7 % no AUEAS elektrolīta tilpuma (uz atklāta tipa vilces baterijām attiecas arī ierobežojums – ne vairāk kā 5 litri);

laika posmā, kas sākas no trieciena un ilgst 30 minūtes pasažieru nodalījumā nenotiek elektrolīta noplūde no AUEAS;

Augstsprieguma AUEAS gadījumā testējamās ierīces izolācijas pretestība visai AUEAS nodrošina vismaz 100 Ω/V, ko mēra saskaņā ar šo noteikumu 4.A vai 4.B pielikumu, vai arī attiecībā uz testējamo ierīci tiek nodrošināts aizsardzības līmenis IPXXB.

Ja testēšana notiek saskaņā ar 6.4.2.2. punktu, iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

Lai pārliecinātos par atbilstību 6.4.2.3. punkta c1) apakšpunktam, ja nepieciešams, fiziskās drošības līdzeklim (korpusam) uzklāj attiecīgu pārklājumu, lai pārliecinātos, vai trieciena testu rezultātā no AUEAS nenotiek elektrolīta noplūdes. Ja vien ražotājs nenodrošina līdzekļus dažādo šķidrumu noplūžu diferencēšanai, visas noplūdes uzskata par elektrolīta noplūdēm.

6.5. Ugunsizturība

Šis tests ir nepieciešams AUEAS, kurās ir uzliesmojošs elektrolīts.

Šis tests nav nepieciešams, ja AUEAS transportlīdzeklī ir uzstādīta tā, ka AUEAS apvalka zemākā virsma atrodas vairāk nekā 1,5 m virs zemes. Ja AUEAS apakšējā virsma ir vairāk nekā 1,5 m virs zemes, šo testu var veikt pēc ražotāja izvēles. Testēts tiek viens paraugs.

Pēc ražotāja izvēles testu var veikt vai nu kā:

6.5.1. Transportlīdzekļa līmeņa tests

Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.E pielikuma 3.2.1. punktu.

Saskaņā ar šo punktu testētās AUEAS apstiprinājums attiecas tikai uz konkrētā transportlīdzekļa tipu.

6.5.2. Sastāvdaļu līmeņa tests

Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.E pielikuma 3.2.2. punktu.

6.5.3. Pieņemšanas kritēriji

6.5.3.1. Testa laikā testējamā ierīce neuzrāda nekādas eksplozijas pazīmes.

6.6. Ārējā aizsardzība pret īssavienojumu

6.6.1. Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.F pielikumu.

6.6.2. Pieņemšanas kritēriji

6.6.2.1. Testa laikā nevar konstatēt:

c)

Iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

6.6.2.2. Augstsprieguma AUEAS izolācijas pretestība, ko mēra pēc testa saskaņā ar šo noteikumu 4.B pielikumu, nav mazāka par 100 Ω/V.

6.7. Aizsardzība pret pārmērīgu uzlādēšanu

6.7.1. Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.G pielikumu.

6.7.2. Pieņemšanas kritēriji

6.7.2.1. Testa laikā nevar konstatēt:

c)

Iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

6.7.2.2. Augstsprieguma AUEAS izolācijas pretestība, ko mēra pēc testa saskaņā ar šo noteikumu 4.B pielikumu, nav mazāka par 100 Ω/V.

6.8. Aizsardzība pret pārmērīgu izlādēšanos

6.8.1. Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.H pielikumu.

6.8.2. Pieņemšanas kritēriji

6.8.2.1. Testa laikā nevar konstatēt:

c)

Iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

6.8.2.2. Augstsprieguma AUEAS izolācijas pretestība, ko mēra pēc testa saskaņā ar šo noteikumu 4.B pielikumu, nav mazāka par 100 Ω/V.

6.9. Aizsardzība pret pārkaršanu

6.9.1. Šis tests veicams saskaņā ar šo noteikumu 8.I pielikumu.

6.9.2. Pieņemšanas kritēriji

6.9.2.1. Testa laikā nevar konstatēt:

c)

Iespējamu elektrolīta noplūdi pārbauda vizuāli, neveicot testējamās ierīces daļu demontāžu.

6.9.2.2. Augstsprieguma AUEAS izolācijas pretestība, ko mēra pēc testa saskaņā ar šo noteikumu 4.B pielikumu, nav mazāka par 100 Ω/V.

6.10. Emisijas

Vērā tiek ņemta parastas lietošanas laikā notiekošā enerģijas pārveidošanas procesa radīto gāzu emisijas iespējamība.

6.10.1. Atklāta tipa vilces baterijas, atbilst šo noteikumu 5.4. punkta prasībām attiecībā uz ūdeņraža emisijām.

Tiek uzskatīts, ka sistēmas ar slēgtu ķīmisku procesu (piemēram, litija-jonu akumulatori) parastos ekspluatācijas apstākļos nerada emisijas.

Slēgtu ķīmisko procesu apraksta un dokumentē akumulatora ražotājs, 6. pielikums – 2. daļa.

Citas tehnoloģijas izvērtē ražotājs un tehniskais dienests attiecībā uz iespējamajām emisijām parastos ekspluatācijas apstākļos.

6.10.2. Pieņemšanas kritēriji

Nosacījumus ūdeņraža emisijām sk. šo noteikumu 5.4. punktā.

Slēgtām sistēmām, kurās notiek slēgts ķīmisks process, emisiju pārbaude nav nepieciešama.

7. TIPA APSTIPRINĀJUMA PĀRVEIDOJUMI UN PAPLAŠINĀŠANA

7.1. Par katru gadījumu, kad pārveidots transportlīdzeklis vai AUEAS tips, saskaņā ar šiem noteikumiem ziņo tipa apstiprinātājai iestādei, kas apstiprinājusi transportlīdzekļa vai AUEAS tipu. Šī iestāde var vai nu

pieprasīt vēl vienu testa protokolu no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

7.2. Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma noraidīšanu, precizējot izmaiņas, saskaņā ar iepriekš 4.3. punktā noteikto procedūru paziņo nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro šos noteikumus.

7.3. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma paplašinājumu, piešķir sērijas numuru katrai paziņojuma veidlapai, kura izveidota šādam paplašinājumam, un par to informē pārējās 1958. gada līgumslēdzējas puses, kuras piemēro šos noteikumus, nosūtot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā (1. vai 2. daļā) iekļautajam paraugam.

8. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

8.1. Transportlīdzekļus vai AUEAS, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, ražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam tipam, ievērojot šo noteikumu attiecīgās(-o) daļas(-u) prasības.

8.2. Lai pārbaudītu, vai iepriekš 8.1. punktā minētās prasības ir izpildītas, izdara ražojumam atbilstošas pārbaudes.

8.3. Apstiprinājuma turētājs jo īpaši:

8.4. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā drīkst pārbaudīt atbilstības kontroles metodes, ko piemēro katrā ražotnē.

8.4.1. Katrā inspekcijā inspektoram, kas to veic, uzrāda testu reģistrus un ražošanas uzskaites datus.

8.4.2. Inspektors izlases veidā var ņemt paraugus testu veikšanai ražotāja laboratorijā. Obligāto paraugu skaitu var noteikt pēc paša ražotāja pārbaužu rezultātiem.

8.4.3. Ja kvalitātes līmenis izrādās nepietiekams vai šķiet nepieciešams veikt izdarīto testu derīguma pārbaudi saskaņā ar 8.4.2. punktu, inspektors atlasa paraugus, ko nosūta tehniskajam dienestam, kurš ir izdarījis tipa apstiprinājuma testus.

8.4.4. Kompetentā iestāde var veikt visus šajos noteikumos paredzētos testus.

8.4.5. Parasti tipa apstiprinātāja iestāde inspekcijas veic reizi gadā. Ja šo apmeklējumu laikā tiek konstatēti neapmierinoši rezultāti, tad tipa apstiprinātājai iestādei jānodrošina, lai pēc iespējas ātri tiktu veikti visi nepieciešamie pasākumi ražošanas atbilstības atjaunošanai.

9. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

9.1. Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto transportlīdzekļa vai AUEAS tipa apstiprinājumu var atsaukt, ja tiek konstatēta neatbilstība 8. punktā minētajām prasībām vai ja transportlīdzeklis/AUEAS vai to sastāvdaļas neiztur iepriekš 8.3.5. punktā paredzētos testus.

9.2. Ja līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, ko tā iepriekš piešķīrusi, tā nekavējoties paziņo par to pārējām līgumslēdzējām pusēm, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā (1. vai 2. daļā) iekļautajam paraugam.

10. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma īpašnieks pilnībā izbeidz saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātā transportlīdzekļa/AUEAS tipa ražošanu, tas informē iestādi, kas apstiprinājumu piešķīrusi. Minētā iestāde, saņēmusi attiecīgo paziņojumu, informē pārējās 1958. gada līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst šo noteikumu 1. pielikumā (1. vai 2. daļā) iekļautajam paraugam.

11. PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU, KĀ ARĪ TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMI UN ADRESES

1958. gada nolīgumu noslēgušās puses, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas Sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas atbildīgi par apstiprinājuma testu veikšanu, kā arī to tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdota apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu, atteikšanu vai atsaukšanu, vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu.

12. PĀREJAS NOTEIKUMI

12.1. No 02. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt tipa apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 02. grozījumu sēriju.

12.2. Pēc 36 mēnešiem kopš 02. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst prasībām, ko paredz šie noteikumi saskaņā ar 02. sērijas grozījumiem.

12.3. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina piešķirt apstiprinājumus tiem transportlīdzekļu tipiem, kuri atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar iepriekšējām grozījumu sērijām, [36] mēnešus no 02. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas.

12.4. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt paplašinājumu apstiprinājumam, kas ir saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām.

12.5. Neatkarīgi no iepriekš izklāstītajiem pārejas noteikumiem līgumslēdzējām pusēm, kas šos noteikumus sāk piemērot pēc visjaunākās grozījumu sērijas stāšanās spēkā, nav pienākums pieņemt apstiprinājumus, kas piešķirti saskaņā ar jebkuru no iepriekšējām šo noteikumu grozījumu sērijām.

(1) Kā definēts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.), dokumenta ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2. punktā.

(2) www.unece.org/trans/danger/publi/unrec/rev17/17files_e.html

(3) 1958. gada līgumslēdzēju pušu pazīšanas numuri ir doti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3.

Abi posmi nodrošina kustību vienā un tajā pašā plaknē un vienā un tajā pašā virzienā līdz 90° leņķim (pielaide no 0 līdz + 10°).

Veicot testu attiecībā uz IPXXB, posmainais testēšanas pirksts var iekļūt 80 mm dziļi atverē, tomēr atdures virsma (diametrs 50 mm × 20 mm) tajā neiekļūst. Uzsākot no taisnas pozīcijas, abus testēšanas pirksta posmus vienu pēc otras loka leņķī līdz 90 grādiem attiecībā pret pirksta blakus esošā posma asi loka un novieto visās iespējamajās pozīcijās.

Iekšējie aizsegi tiek uzskatīti par daļu no korpusa.

Piekļuves zondi, pielietojot spēku, kā norādīts tabulā, spiež pret korpusa atverēm. Ja zonde daļēji vai pilnīgi iekļūst atverē, to novietojot jebkurā iespējamajā stāvoklī, atdures virsma nekādā gadījumā pilnīgi neizkļūst cauri atverei.

Augstsprieguma kopnei padod spriegumu no transportlīdzekļa AUEAS un/vai enerģijas pārveidošanas sistēmu, un AUEAS un/vai enerģijas pārveidošanas sistēmas sprieguma līmenis visā testa laikā ir vismaz nominālais darba spriegums, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs.

Ja sistēmai ir vairāki sprieguma diapazoni (piemēram, paaugstinošā pārveidotāja dēļ) galvaniski savienotā ķēdē un dažas sastāvdaļas nevar izturēt visas ķēdes darba spriegumu, izolācijas pretestību starp šīm sastāvdaļām un elektrisko šasiju var mērīt atsevišķi, pievadot vismaz pusi no to darba sprieguma, pirms tam atvienojot minētās sastāvdaļas.

Izolatora pretestības testēšanas instrumentu pievieno starp spriegumaktīvajām daļām un elektrisko šasiju. Pēc tam mēra izolācijas pretestību, pievadot līdzstrāvas spriegumu, kas ir vismaz puse no augstsprieguma kopnes darba sprieguma.

2.1. Mērīšanas metode, izmantojot spriegumu no avotiem, kas atrodas ārpus transportlīdzekļa

Lai izvairītos no īssavienojuma, elektriskās strāvas trieciena utt., ir ievērojama vislielākā piesardzība, jo, lai iegūtu šo apstiprinājumu, var būt nepieciešamas tiešas darbības ar augstsprieguma ķēdi.

Gadījumos, kad izmērītās vērtības nav stabilas, jo darbojas, piemēram, iebūvēta izolācijas pretestības monitoringa sistēma u. c., var veikt mērījumu veikšanai nepieciešamos pielāgojumus, piemēram, pārtraukt attiecīgās ierīces darbību vai noņemt to. Turklāt, kad ierīce ir noņemta, izmantojot rasējumus utt., pārbauda, vai nemainīsies izolācijas pretestība starp spriegumaktīvajām daļām un elektrisko šasiju.

Izolācijas pretestības mērījumus veic, izvēloties atbilstošu mērīšanas metodi no šā pielikuma 2.1. līdz 2.2. punktā uzskaitītajām metodēm atkarībā no spriegumaktīvo daļu elektriskā lādiņa vai izolācijas pretestības utt.

Izolācijas pretestību katrai transportlīdzekļa augstsprieguma kopnei mēra vai nosaka ar aprēķiniem, izmantojot mērījumu vērtības no katras augstsprieguma kopnes daļas vai sastāvdaļas vienības (turpmāk – dalītais mērījums).

Ja sistēmai galvaniski savienotā ķēdē ir vairāki sprieguma diapazoni (piemēram, paaugstinošā pārveidotāja dēļ) un dažas sastāvdaļas nevar izturēt visas ķēdes darba spriegumu, izolācijas pretestību starp šīm sastāvdaļām un zemējuma savienojumu var mērīt atsevišķi, pievadot vismaz pusi no to darba sprieguma, pirms tam atvienojot minētās sastāvdaļas.

1.1. Mērīšanas metode, izmantojot spriegumu no ārējiem avotiem

Ievēro vislielāko piesardzību, lai izvairītos no īssavienojumiem, elektriskās strāvas triecieniem utt., jo, lai iegūtu šo apstiprinājumu, var būt vajadzīga tieša iejaukšanās augstsprieguma ķēdē.

Gadījumos, kad vērtības nav stabilas, jo darbojas, piemēram, izolācijas pretestības monitoringa sistēma, var veikt vajadzīgos pielāgojumus, lai veiktu mērījumus, piemēram, pārtraukt ierīces darbību vai noņemt to. Turklāt, kad ierīce ir noņemta, izmantojot rasējumus utt., pierāda, ka tas nemainīs izolācijas pretestību starp spriegumaktīvajām daļām un zemējuma savienojumu, ko ražotājs norādījis kā pievienošanas punktu elektriskajai šasijai, kad tā tiek uzstādīta transportlīdzeklim.

Izolācijas pretestības mērījumus veic, izvēloties atbilstošu mērīšanas metodi no šā pielikuma 1.1. līdz 1.2. punktā uzskaitītajām metodēm atkarībā no spriegumaktīvo daļu elektriskā lādiņa vai izolācijas pretestības utt.

7. PIELIKUMS

AUEAS UZLĀDES PROCEDŪRU GAITĀ RADUŠOS ŪDEŅRAŽA EMISIJU NOTEIKŠANA

1. IEVADS

Šajā pielikumā raksturota procedūra, kā saskaņā ar šo noteikumu 5.4. punktu noteikt visu autotransporta līdzekļu AUEAS uzlādes procedūras laikā radušās ūdeņraža emisijas.

2. TESTA APRAKSTS

Ūdeņraža emisiju tests (šī pielikuma 7.1. attēls) tiek veikts, lai noteiktu ūdeņraža emisijas AUEAS uzlādes procedūrās ar lādētāju. Testā ir šādi posmi:

a) transportlīdzekļa/AUEAS sagatavošana;

b) AUEAS izlāde;

c) ūdeņraža emisiju apjoma noteikšana normālas uzlādes gaitā;

d) ūdeņraža emisiju noteikšana uzlādē, kurā notikusi lādētāja kļūme.

3. TESTĒŠANA

3.1. Transportlīdzekļa līmeņa tests

3.1.1. Transportlīdzeklis ir labā mehāniskā stāvoklī, un septiņu dienu laikā pirms testa tam jābūt nobraukušam vismaz 300 km. Minētajā laikā transportlīdzeklis aprīkots ar AUEAS, kam veic šo ūdeņraža emisiju testu.

3.1.2. Ja AUEAS izmanto temperatūrā, kas pārsniedz istabas temperatūru, operators ievēro ražotāja noteikto procedūru, lai AUEAS temperatūru saglabātu normālā darbības diapazonā.

Ražotāja pārstāvis spēj apliecināt, ka AUEAS temperatūras saglabāšanas sistēma nav bojāta un tai nav jaudas defektu.

3.2. Sastāvdaļu līmeņa tests

3.2.1. AUEAS ir labā mehāniskā stāvoklī un tā ir bijusi pakļauta vismaz 5 standarta cikliem (kā noteikts 8. pielikuma papildinājumā).

3.2.2. Ja AUEAS izmanto temperatūrā, kas pārsniedz istabas temperatūru, operators ievēro ražotāja noteikto procedūru, lai AUEAS temperatūru saglabātu tās normālajā darbības diapazonā.

Ražotāja pārstāvis spēj apliecināt, ka AUEAS temperatūras saglabāšanas sistēma nav bojāta un tai nav jaudas defektu.

AUEAS uzlādes procedūru gaitā radušos ūdeņraža emisiju noteikšana

4. TESTĒŠANAS IEKĀRTA ŪDEŅRAŽA EMISIJU TESTAM

4.1. Šasijas dinamometrs

Šasijas dinamometrs atbilst Noteikumu Nr. 83 06. grozījumu sērijas prasībām.

4.2. Ūdeņraža emisiju mērīšanas kamera

Ūdeņraža emisiju mērīšanas kamera ir hermētiska mērīšanas kamera, kurā var ievietot testējamo transportlīdzekli/AUEAS. Transportlīdzeklim/AUEAS ir pieeja no visām pusēm, un kamerai, kad tā ir aizvērta, ir jābūt gāzes necaurlaidīgai saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājumu. Kameras iekšēja virsma ir necaurlaidīga, un tā nereaģē ar ūdeņradi. Temperatūras saglabāšanas sistēma spēj kontrolēt kameras iekšienē esošā gaisa temperatūru, lai tā atbilstu noteiktajai temperatūrai visā testa laikā ar vidējo pielaidi ± 2 K.

lai kompensētu tilpuma izmaiņas, ko rada ūdeņraža emisijas kamerā, var izmantot maināma tilpuma vai cita veida testēšanas iekārtu. Maināma tilpuma kamera paplašinās un samazinās atbilstīgi ūdeņraža emisijām kamerā. Iekšējā tilpuma izmaiņas var uztvert divējādi – ar pārvietojamiem paneļiem vai tādu grīdas konstrukciju, kurā necaurlaidīgi maisi kamerā paplašinās vai samazinās atbilstīgi iekšējā spiediena izmaiņām, notiekot apmaiņai ar ārpus kameras esošo gaisu. Visas tilpuma kompensēšanas konstrukcijas saglabā kameras integritāti, kā noteikts šā pielikuma 1. papildinājumā.

Jebkura tilpuma kompensēšanas metode ierobežo atšķirību starp iekšējo kameras spiedienu un barometrisko spiedienu, lai tā nepārsniegtu ± 5 kPa.

Kamera ir nostiprināma noteiktā tilpumā. Maināma tilpuma kamera spēj uztvert izmaiņas no tās “nominālā tilpuma” (skatīt 7. pielikuma 1. papildinājuma 2.1.1. punktu), ņemot vērā ūdeņraža emisijas testa laikā.

4.3. Analīzes sistēmas

4.3.1. Ūdeņraža analizators

4.3.1.1. Atmosfēru kamerā uzrauga, izmantojot ūdeņraža analizatoru (elektroķīmisku detektoru) vai hromatogrāfu ar īpatnējās siltumvadītspējas noteikšanu. Parauga gāzi ņem no kameras vienas sānu sienas vai jumta viduspunkta, un visas apvadplūsmas novirza atpakaļ kamerā, vēlams, tieši zem sajaukšanas ventilatora.

4.3.1.2. Ūdeņraža analizatora reakcijas laiks līdz 90 % no galīgā nolasījuma ir mazāk nekā 10 sekundes. Tā stabilitāte ir labāka par 2 % no pilnas skalas pie nulles un 80 ± 20 % no pilnas skalas 15 minūšu laikā visiem darbības diapazoniem.

4.3.1.3. Analizatora atkārtojamības precizitāte, kas izteikta kā viena standartnovirze, ir labāka par 1 % no pilnas skalas pie nulles un 80 ± 20 % no pilnas skalas visiem izmantotajiem diapazoniem.

4.3.1.4. Analizatora darbības diapazonus izvēlas tā, lai panāktu labāko izšķirtspēju mērījumu kalibrēšanas un noplūdes pārbaudes procedūru laikā.

4.3.2. Ūdeņraža analizatora datu reģistrēšanas sistēma

Ūdeņraža analizators tiek aprīkots ar ierīci, kas vismaz reizi minūtē reģistrē elektrisko signālu. Reģistrēšanas sistēmas ekspluatācijas raksturlielumi ir vismaz līdzvērtīgi reģistrējamajam signālam, tādējādi nodrošinot pastāvīgu rezultātu reģistrēšanu. Reģistrētie dati skaidri atspoguļo normālā uzlādes testa un kļūmīgās darbības sākumu un beigas.

4.4. Temperatūras reģistrēšana

4.4.1. Temperatūras sensori kameras temperatūru reģistrē divos punktos, no kuriem tiek iegūta vidējā vērtība. Mērījumu punkti kamerā atrodas apmēram 0,1 m no katras sānu sienas vertikālās centra līnijas 0,9 ± 0,2 m augstumā.

4.4.2. Temperatūru galvanisko elementu tuvumā reģistrē sensori.

4.4.3. Ūdeņraža emisiju mērīšanas gaitā temperatūru reģistrē vismaz reizi minūtē.

4.4.4. Temperatūras reģistrēšanas sistēmas precizitāte ir ± 1,0 K un temperatūras mērījumu izšķirtspēja ir ± 0,1 K.

4.4.5. Reģistrēšanas vai datu apstrādes sistēmas izšķirtspēja ir ± 15 sekundes.

4.5. Spiediena reģistrēšana

4.5.1. Atšķirību Δp starp barometrisko spiedienu testēšanas zonā un kameras iekšējo spiedienu ūdeņraža emisiju mērīšanas laikā reģistrē vismaz reizi minūtē.

4.5.2. Spiediena reģistrēšanas sistēmas precizitāte ir ± 2 hPa, un spiediena mērījumu izšķirtspēja ir ± 0,2 hPa.

4.5.3. Reģistrēšanas vai datu apstrādes sistēmas izšķirtspēja ir ± 15 sekundes.

4.6. Sprieguma un strāvas intensitātes reģistrēšana

4.6.1. Veicot ūdeņraža emisiju mērījumus, vismaz reizi minūtē reģistrē lādētāja spriegumu un (baterijas) strāvas intensitāti.

4.6.2. Sprieguma reģistrēšanas sistēmas precizitāte ir ± 1 V, un sprieguma izšķirtspēja ir ± 0,1 V.

4.6.3. Strāvas intensitātes reģistrēšanas sistēmas precizitāte ir ± 0,5 A, un strāvas intensitātes izšķirtspēja ir ± 0,05 A.

4.6.4. Reģistrēšanas vai datu apstrādes izšķirtspēja ir ± 15 sekundes.

4.7. Ventilatori

Kamera ir aprīkota ar vienu vai vairākiem ventilatoriem vai gaispūšiem ar jaudu no 0,1 līdz 0,5 m3/s, ar ko rūpīgi sajaukt atmosfēru telpā. Izdarot mērījumus, kamerā ir iespējams sasniegt vienmērīgu temperatūru un ūdeņraža koncentrāciju. Kamerā esošais transportlīdzeklis nedrīkst būt pakļauts tiešai gaisa plūsmai no ventilatoriem vai gaispūšiem.

4.8. Gāzes

4.8.1. Kalibrēšanai un darbībai ir pieejamas šādas tīrās gāzes:

a) attīrīts sintētisks gaiss (tīrība līdzvērtīga < 1 ppm C1; < 1 ppm CO; < 400 ppm CO2; < 0,1 ppm NO); skābekļa saturs 18–21 % no tilpuma;

b) ūdeņradis (H2), tīrība vismaz 99,5 %.

4.8.2. Kalibrēšanas un gāzes un standartgāzes satur ūdeņraža (H2) un attīrīta sintētiskā gaisa maisījumus. Kalibrēšanas gāzu faktiskā koncentrācija ir ± 2 % robežās no nominālajām vērtībām. To atšķaidīto gāzu precizitāte, kuras iegūtas, izmantojot gāzu atdalītāju, ir ± 2 % robežās no nominālās vērtības. Koncentrācijas, kas norādītas 1. papildinājumā, var iegūt arī ar gāzu atdalītāju, par atšķaidīšanas gāzi izmantojot sintētisko gaisu.

5. TESTĒŠANAS PROCEDŪRA

Tests sastāv no šādiem pieciem posmiem:

a) Transportlīdzekļa/AUEAS sagatavošana;

b) AUEAS izlādēšana;

c) Ūdeņraža emisiju noteikšana normālas uzlādes gaitā;

d) AUEAS izlādēšana;

e) Ūdeņraža emisiju noteikšana uzlādē, kurā notikusi lādētāja kļūme.

Ja transportlīdzeklis/AUEAS starp diviem posmiem ir jāpārvieto uz nākamā testa vietu, to paveic aizstumjot.

5.1. Transportlīdzekļa līmeņa tests

5.1.1. Transportlīdzekļa sagatavošana

Pārbauda, vai veikta AUEAS vecināšana, pārliecinoties, ka transportlīdzeklis septiņu dienu laikā pirms testēšanas veicis vismaz 300 km. Minētajā laikā transportlīdzeklis ir aprīkots ar AUEAS, kurai paredzēts veikt ūdeņraža emisiju testu. Ja to nevar pierādīt, tad piemēro šādu procedūru.

5.1.1.1. AUEAS izlādes un sākotnējās uzlādes

Procedūru sāk, izlādējot transportlīdzekļa AUEAS, trīsdesmit minūtes braucot pa testa trasi vai uz šasijas dinamometra ar vienmērīgu ātrumu, kas ir 70 % ± 5 % no transportlīdzekļa maksimālā ātruma.

Izlādi pārtrauc:

a) ja transportlīdzeklis nevar braukt ar ātrumu, kas ir 65 % no maksimālā trīsdesmit minūšu ātruma; vai

b) ja norādījumu apturēt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēta kontrolaparatūra; vai

c) kad nobraukti 100 km.

5.1.1.2. AUEAS sākotnējā uzlāde

Uzlādēšanu veic:

a) ar uzlādes ierīci;

b) istabas temperatūrā – no 293 K līdz 303 K.

Procedūrā neizmanto nekādus ārējos lādētājus.

AUEAS ir uzlādēta, kad lādētājs automātiski izslēdzas.

Šī procedūra ietver visus īpašās uzlādes veidus, kurus var ierosināt automātiski vai manuāli, piemēram, izlīdzinājuma vai apkopes uzlāde.

5.1.1.3. Procedūru, kas aprakstīta 5.1.1.1. un 5.1.1.2. punktā, atkārto divreiz.

5.1.2. AUEAS izlāde

AUEAS izlāde tiek veikta, braucot pa testa trasi vai uz šasijas dinamometra ar vienmērīgu ātrumu, kas ir 70 % ± 5 % no transportlīdzekļa maksimālā trīsdesmit minūšu ātruma.

Izlādi pārtrauc:

a) ja norādījumu apturēt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēta kontrolaparatūra; vai

b) kad transportlīdzekļa maksimālais ātrums ir mazāks par 20 km/h.

5.1.3. Izgarojumu uztveršana

Piecpadsmit minūšu laikā pēc baterijas izlādes, kas precizēta 5.2. punktā, transportlīdzekli novieto stāvēšanai izgarojumu uztveršanas zonā. Transportlīdzekli atstāj stāvam vismaz 12 stundas, bet ne vairāk kā 36 stundas laikā starp AUEAS izlādes beigām un ūdeņraža emisiju testu normālas uzlādes gaitā. Šajā laikā transportlīdzekli novieto izgarojumu uztveršanas zonā 293 K ± 2 K temperatūrā.

5.1.4. Ūdeņraža emisiju tests normālas uzlādes gaitā

5.1.4.1. Pirms pabeidz izgarojumu uztveršanu, dažas minūtes vēdina mērījumu kameru, līdz iegūst stabilu ūdeņraža fonu. Arī kameras gaisa sajaukšanas ventilators(-i) šajā laikā ir ieslēgts(-i).

5.1.4.2. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un iestata mērīšanas diapazonu.

5.1.4.3. Beidzot izgarojumu uztveršanu, testa transportlīdzekli ar izslēgtu motoru un atvērtiem logiem un bagāžas nodalījumu ievieto mērījumu kamerā.

5.1.4.4. Transportlīdzekli pieslēdz elektrotīklam. AUEAS uzlādē normālā uzlādes procedūrā, kas precizēta tālāk sniegtajā 5.1.4.7. punktā.

5.1.4.5. Divu minūšu laikā pēc elektriskā savienojuma izveides normālās uzlādes posmā kameras durvis aizver un hermētiski noslēdz.

5.1.4.6. Kad kamera ir noslēgta, sākas normālā uzlāde ūdeņraža emisiju testēšanas nolūkā. Lai iegūtu sākotnējos CH2i, Ti un Pi nolasījumus normālas uzlādes testēšanas nolūkā, veic ūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena mērījumus.

Šos skaitļus izmanto noteiktajiem ūdeņraža emisiju aprēķiniem (šā pielikuma 6. punkts). Normālās uzlādes posmā apkārtējā temperatūra kamerā nedrīkst būt mazāka par 291 K un lielāka par 295 K.

5.1.4.7. Normālās uzlādes procedūra

Normālo uzlādi veic ar lādētāju, un tā sastāv no šādiem posmiem:

a) uzlāde t1 laikā ar nemainīgu strāvas stiprumu;

b) pārmērīga uzlāde t2 laikā ar nemainīgu strāvas stiprumu. Pārmērīgas uzlādes intensitāti nosaka ražotājs, un tā atbilst izlīdzinājuma uzlādē izmantotajai.

AUEAS ir uzlādēta, kad lādētājs automātiski izslēdzas, kad uzlādes laiks sasniedz t1 + t2. Šis uzlādes laiks nepārsniedz t1 + 5 stundas, pat ja standarta mērinstruments vadītajam dod skaidru norādījumu, ka baterija vēl nav pilnībā uzlādēta.

5.1.4.8. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa beigām noregulē uz nulli un tajā iestata mērīšanas diapazonu.

5.1.4.9. Emisiju paraugu ņemšanas perioda beigas ir t1 + t2 vai t1 + 5 stundas pēc sākotnējo paraugu ņemšanas uzsākšanas, kā noteikts 5.1.4.6. punktā. Dažādos patērēta laika periodus reģistrē. Lai normālās uzlādes testam iegūtu galīgos nolasījumus CH2f, Tf un Pf, ko izmanto šā pielikuma 6. punktā noteiktajiem aprēķiniem, izmēra ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu.

5.1.5. Ūdeņraža emisiju noteikšana uzlādē, kurā notikusi lādētāja kļūme

5.1.5.1. Ilgākais septiņas dienas pēc tam, kad pabeigts iepriekšējais tests, sāk procedūru ar transportlīdzekļa AUEAS izlādi saskaņā ar šā pielikuma 5.1.2. punktu.

5.1.5.2. Atkārto šā pielikuma 5.1.3. punktā paredzētās procedūras posmus.

5.1.5.3. Pirms pabeidz izgarojumu uztveršanu, dažas minūtes vēdina mērījumu kameru, līdz iegūst stabilu ūdeņraža fonu. Arī kameras gaisa sajaukšanas ventilators(-i) šajā laikā ir ieslēgts(-i).

5.1.5.4. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un iestata mērīšanas diapazonu.

5.1.5.5. Beidzot izgarojumu uztveršanu, testa transportlīdzekli ar izslēgtu motoru un atvērtiem logiem un bagāžas nodalījumu ievieto mērījumu kamerā.

5.1.5.6. Transportlīdzekli pieslēdz elektrotīklam. AUEAS uzlādē saskaņā ar uzlādes procedūru kļūmes gadījumam, kas precizēta tālāk sniegtajā 5.1.5.9. punktā.

5.1.5.7. Divu minūšu laikā pēc elektriskā savienojuma izveides uzlādes posmā kļūmes gadījumam kameras durvis aizver un hermētiski noslēdz.

5.1.5.8. Kad kamera ir noslēgta, sākas kļūmes gadījumam paredzētā uzlāde ūdeņraža emisiju testēšanas nolūkā. Lai iegūtu sākotnējos CH2i, Ti un Pi nolasījumus kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes testēšanas nolūkā, veic ūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena mērījumus.

Šos skaitļus izmanto noteiktajiem ūdeņraža emisiju aprēķiniem (šā pielikuma 6. punkts). Kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes posmā apkārtējā temperatūra kamerā nedrīkst būt mazāka par 291 K un lielāka par 295 K.

5.1.5.9. Kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes procedūra

Kļūmes gadījumam paredzēto uzlādi veic ar iebūvētu lādētāju, un tā sastāv no šādiem posmiem:

a) uzlāde t′1 laikā ar nemainīgu strāvas stiprumu;

b) uzlāde ar maksimālo ražotāja ieteikto strāvas stiprumu 30 minūtes. Šajā posmā lādētājs piegādā maksimālā stipruma strāvu atbilstoši ražotāja ieteikumiem.

5.1.5.10. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa beigām noregulē uz nulli un tajā iestata mērīšanas diapazonu.

5.1.5.11. Testa perioda beigas ir t′1 + 30 minūtes pēc sākotnējo paraugu ņemšanas sākšanas, kā noteikts 5.1.5.8. punktā. Reģistrē patērēto laiku. Lai kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes testēšanas nolūkā iegūtu galīgos nolasījumus CH2f, Tf un Pf, ko izmanto šā pielikuma 6. punktā noteiktajiem aprēķiniem, izmēra ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu.

5.2. Sastāvdaļu līmeņa tests

5.2.1. AUEAS sagatavošana

Pārbauda, vai veikta AUEAS vecināšana, lai pārliecinātos, ka ir izpildīti vismaz 5 AUEAS standarta cikli (kā noteikts 8. pielikuma papildinājumā).

5.2.2. AUEAS izlāde

AUEAS tiek izlādēta 70 ± 5 % robežās no sistēmas nominālās jaudas.

Izlāde tiek pārtraukta, ja ir sasniegts ražotāja noteiktais minimālais uzlādes stāvoklis.

5.2.3. Izgarojumu uztveršana

15 minūšu laikā pēc izlādes beigām AUEAS, kā noteikts iepriekš 5.2.2. punktā, un pirms ūdeņraža emisijas testa uzsākšanas, vismaz 12 stundas un ne vairāk kā 36 stundas veic AUEAS izgarojumu uztveršanu, temperatūrai esot 293 K ± 2 K robežās.

5.2.4. Ūdeņraža emisiju tests normālas uzlādes gaitā

5.2.4.1. Pirms pabeidz AUEAS izgarojumu uztveršanu, dažas minūtes vēdina mērījumu kameru, līdz iegūst stabilu ūdeņraža fonu. Arī kameras gaisa sajaukšanas ventilators(-i) šajā laikā ir ieslēgts(-i).

5.2.4.2. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un iestata mērīšanas diapazonu.

5.2.4.3. Kad izgarojumu uztveršanas periods ir pabeigts, AUEAS ievieto mērījumu kamerā.

5.2.4.4. AUEAS uzlādi veic saskaņā ar normālo uzlādes procedūru, kas noteikta tālāk sniegtajā 5.2.4.7. punktā.

5.2.4.5. Divu minūšu laikā pēc elektriskā savienojuma izveides normālās uzlādes posmā kameru aizver un hermētiski noslēdz.

5.2.4.6. Kad kamera ir noslēgta, sākas normālā uzlāde ūdeņraža emisiju testēšanas nolūkā. Lai iegūtu sākotnējos CH2i, Ti un Pi nolasījumus normālas uzlādes testēšanas nolūkā, veic ūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena mērījumus.

Šos skaitļus izmanto noteiktajiem ūdeņraža emisiju aprēķiniem (šā pielikuma 6. punkts). Normālās uzlādes posmā apkārtējā temperatūra kamerā nedrīkst būt mazāka par 291 K un lielāka par 295 K.

5.2.4.7. Normālās uzlādes procedūra

Normālo uzlādi veic ar piemērotu lādētāju, un tā sastāv no šādiem posmiem:

a) uzlāde t1 laikā ar nemainīgu strāvas stiprumu;

b) pārmērīga uzlāde t2 laikā ar nemainīgu strāvas stiprumu. Pārmērīgās uzlādes intensitāti nosaka ražotājs, un tā atbilst izlīdzinājuma uzlādē izmantotajai intensitātei.

AUEAS ir uzlādēta, kad lādētājs automātiski izslēdzas, kad uzlādes laiks sasniedz t1 + t2. Šis uzlādes laiks nepārsniedz t1 + 5 stundas pat tad, ja atbilstošs mērinstruments dod skaidru norādījumu, ka AUEAS vēl nav pilnībā uzlādēta.

5.2.4.8. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa beigām noregulē uz nulli un tajā iestata mērīšanas diapazonu.

5.2.4.9. Emisijas paraugu ņemšanas perioda beigas ir t1 + t2 vai t1 + 5 stundas pēc sākotnējo paraugu ņemšanas sākšanas, kā noteikts iepriekš sniegtajā 5.2.4.6. punktā. Dažādos patērēta laika periodus reģistrē. Lai normālās uzlādes testam iegūtu testa galīgos nolasījumus CH2f, Tf un Pf, ko izmanto šā pielikuma 6. punktā noteiktajiem aprēķiniem, izmēra ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu.

5.2.5. Ūdeņraža emisiju noteikšana uzlādē, kurā notikusi lādētāja kļūme

5.2.5.1. Testa procedūru sāk ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad pabeigts 5.2.4. punktā aprakstītais tests; procedūru sāk, izlādējot transportlīdzekļa AUEAS saskaņā ar iepriekš sniegto 5.2.2. punktu.

5.2.5.2. Atkārto iepriekš sniegtajā 5.2.3. punktā paredzētās procedūras posmus.

5.2.5.3. Pirms pabeidz izgarojumu uztveršanu, dažas minūtes vēdina mērījumu kameru, līdz iegūst stabilu ūdeņraža fonu. Arī kameras gaisa sajaukšanas ventilators(-i) šajā laikā ir ieslēgts(-i).

5.2.5.4. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa noregulē uz nulli un iestata mērīšanas diapazonu.

5.2.5.5. Kad izgarojumu uztveršana ir pabeigta, AUEAS ievieto mērījumu kamerā.

5.2.5.6. AUEAS uzlādē saskaņā ar uzlādes procedūru kļūmes gadījumam, kas noteikta tālāk sniegtajā 5.2.5.9. punktā.

5.2.5.7. Divu minūšu laikā pēc elektriskā savienojuma izveides uzlādes posmā kļūmes gadījumam kameru aizver un hermētiski noslēdz.

5.2.5.8. Kad kamera ir noslēgta, sākas kļūmes gadījumam paredzētā uzlāde ūdeņraža emisiju testēšanas nolūkā. Lai iegūtu sākotnējos CH2i, Ti un Pi nolasījumus kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes testam, veic ūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena mērījumus.

Šos skaitļus izmanto noteiktajiem ūdeņraža emisiju aprēķiniem (šā pielikuma 6. punkts). Kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes posmā apkārtējā temperatūra kamerā nedrīkst būt mazāka par 291 K un lielāka par 295 K.

5.2.5.9. Kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes procedūra

Kļūmes gadījumam paredzēto uzlādi veic ar piemērotu lādētāju, un tā sastāv no šādiem posmiem:

a) uzlāde t1 laikā ar nemainīgu strāvas stiprumu;

b) uzlāde ar maksimālo ražotāja ieteikto strāvas stiprumu 30 minūtes. Šajā posmā lādētājs piegādā maksimālā stipruma strāvu atbilstoši ražotāja ieteikumiem.

5.2.5.10. Ūdeņraža analizatoru tieši pirms testa beigām noregulē uz nulli un tajā iestata mērīšanas diapazonu.

5.2.5.11. Testa perioda beigas ir t′1 + 30 minūtes pēc sākotnējo paraugu ņemšanas sākšanas, kā noteikts 5.2.5.8. punktā. Reģistrē patērēto laiku. Lai kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes testēšanas nolūkā iegūtu galīgos nolasījumus CH2f, Tf un Pf, ko izmanto tālāk sniegtajā 6. punktā noteiktajiem aprēķiniem, izmēra ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu.

6. APRĒĶINS

Šā pielikuma 5. punktā raksturotie ūdeņraža emisiju testi ļauj aprēķināt ūdeņraža emisijas normālas uzlādes posmā un kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes posmā. Katra posma ūdeņraža emisijas aprēķina, izmantojot sākotnējo un galīgo ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un spiedienu kamerā, kā arī kameras tīro tilpumu.

Izmanto šādu formulu:

kur:

MH2 = ūdeņraža masa gramos, CH2 = izmērītā ūdeņraža koncentrācija kamerā, ppm tilpums, V = tīrais kameras tilpums kubikmetros (m3), kas koriģēts attiecībā uz transportlīdzekļa tilpumu, kuram ir atvērti logi un bagāžas nodalījums. Ja transportlīdzekļa tilpums nav noteikts, tilpumam atskaita 1,42 m3, Vout = kompensācijas tilpums kubikmetros pie testa temperatūras un spiediena, T = kameras apkārtējās vides temperatūra, K, P = absolūtais spiediens kamerā, kPa, k = 2,42,

kur: i ir sākotnējais nolasījums, f ir galīgais nolasījums.

6.1. Testa rezultāti

AUEAS ūdeņraža masas emisijas ir:

MN = ūdeņraža masas emisijas normālas uzlādes testā gramos, MD = ūdeņraža masas emisijas kļūmes gadījumam paredzētās uzlādes testam gramos.

1. papildinājums Iekārtu kalibrēšana ūdeņraža emisiju testiem 1. KALIBRĒŠANAS BIEŽUMS UN METODES Visam aprīkojumam jābūt kalibrētam pirms tā sākotnējās izmantošanas un pēc tam tik, cik bieži nepieciešams, un jebkurā gadījumā mēnesi pirms tipa apstiprināšanas testēšanas. Izmantojamās kalibrēšanas metodes ir aprakstītas šajā papildinājumā. 2. KAMERAS KALIBRĒŠANA 2.1. Kameras iekšējā tilpuma sākotnējā noteikšana 2.1.1. Pirms sākotnējās izmantošanas kameras iekšējo tilpumu nosaka tālāk aprakstītajā veidā. Rūpīgi izdara kameras iekšējo izmēru mērījumus, ņemot vērā neregularitāti, piemēram, balstus. Atbilstoši šiem mērījumiem nosaka kameras iekšējo tilpumu. Kad kamera tiek uzturēta 293 K apkārtējās vides temperatūrā, tai jābūt nostiprinātai noteiktā tilpumā. Šim nominālajam tilpumam jābūt atkārtojamam ± 0,5 % robežās no paziņotās vērtības. 2.1.2. Tīro iekšējo tilpumu nosaka, atskaitot no kameras iekšējā tilpuma 1,42 m3. Lieluma 1,42 m3 vietā var izmantot testa transportlīdzekļa tilpumu ar atvērtu bagāžas nodalījumu un logiem vai AUEAS. 2.1.3. Kameru pārbauda, kā norādīts šā pielikuma 2.3. punktā. Ja ūdeņraža masa neatbilst ievadītās masas ± 2 % robežām, ir jāveic korekcija. 2.2. Kameras fona emisiju noteikšana Šajā darbībā nosaka, vai kamerā nav materiālu, kas izdala ievērojamu daudzumu ūdeņraža. Testu veic, uzsākot ekspluatēt kameru, pēc jebkurām darbībām kamerā, kas var ietekmēt fona emisijas, un vismaz reizi gadā. 2.2.1. Kameru ar maināmu tilpumu var izmantot vai nu ar nostiprināta, vai nenostiprināta tilpuma konfigurāciju, kā raksturots 2.1.1. punktā. Tālāk minētajā četru stundu periodā apkārtējās vides temperatūru uztur 293 K ± 2 K robežās. 2.2.2. Kameru var noslēgt, un sajaukšanas ventilatoru var izmantot 12 stundu laikā pirms četru stundu ilgās fona paraugu ņemšanas sākšanas. 2.2.3. Analizatoru (nepieciešamības gadījumā) kalibrē, noregulē uz nulli un iestata mērīšanas diapazonu. 2.2.4. Kameru vēdina, līdz iegūst stabilu ūdeņraža nolasījumu, un ieslēdz sajaukšanas ventilatoru, ja tas vēl nav izdarīts. 2.2.5. Pēc tam kameru noslēdz un izmēra ūdeņraža fona koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu. Tie ir sākotnējie nolasījumi CH2i, Ti un Pi, ko izmanto kameras fona aprēķinam. 2.2.6. Kameru uz četrām stundām atstāj neskartu, sajaukšanas ventilatoram esot ieslēgtam. 2.2.7. Beidzoties šim laikam, ūdeņraža koncentrāciju kamerā izmēra ar to pašu analizatoru. Izmēra arī temperatūru un barometrisko spiedienu. Šie ir galīgie nolasījumi CH2f, Tf un Pf. 2.2.8. Aprēķina ūdeņraža masas izmaiņas kamerā testa laikā saskaņā ar šā pielikuma 2.4. punktu. Tās nedrīkst pārsniegt 0,5 g. 2.3. Kameras kalibrēšana un ūdeņraža aiztures testēšana Kameras kalibrēšana un ūdeņraža aiztures testēšana paredz aprēķinātā tilpuma pārbaudi (iepriekš sniegtais 2.1. punkts) un iespējamās noplūdes ātruma mērījumus. Noplūdes ātrumu no kameras nosaka, uzsākot ekspluatēt kameru, pēc jebkurām darbībām kamerā, kas var ietekmēt kameras viengabalainību, un pēc tam vismaz reizi mēnesī. Ja sešas secīgas ikmēneša aiztures pārbaudes ir veiktas veiksmīgi bez labošanas, pēc tam kameras noplūdes ātrumu var noteikt reizi ceturksnī, kamēr nav vajadzīga labošana. 2.3.1. Kamera ir jāvēdina, līdz tiek sasniegta stabila ūdeņraža koncentrācija. Ieslēdz sajaukšanas ventilatoru, ja vien tas jau nav izdarīts. Ūdeņraža analizatoru noregulē uz nulli, kalibrē, ja nepieciešams, un iestata mērīšanas diapazonu. 2.3.2. Kamera ir nostiprināta nominālā tilpuma pozīcijā. 2.3.3. Tad ieslēdz apkārtējās vides temperatūras kontroles sistēmu un noregulē uz sākotnējo temperatūru 293 K, ja tas nav izdarīts iepriekš. 2.3.4. Kad kamerā ir stabila 293 K ± 2 K temperatūra, kameru noslēdz un izmēra fona koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu. Tie ir sākotnējie nolasījumi CH2i, Ti un Pi, ko izmanto kameras kalibrēšanā. 2.3.5. Atbrīvo fiksējošās ierīces, kas kameru notur nominālā tilpuma pozīcijā. 2.3.6. Kamerā ievada apmēram 100 g ūdeņraža. Šo ūdeņraža masu mēra ar precizitāti ± 2 % no izmērītās vērtības. 2.3.7. Ļauj kameras saturam piecas minūtes sajaukties, tad izmēra ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu. Tie ir galīgie nolasījumi CH2f, Tf un Pf, ko izmanto kameras kalibrēšanā, kā arī sākotnējie nolasījumi CH2f, Tf un Pf aiztures pārbaudei. 2.3.8. Pamatojoties uz iepriekš sniegtajā 2.3.4. un 2.3.7. punktā minētajiem nolasījumiem un tālāk sniegtajā 2.4. punktā minēto formulu, aprēķina kamerā esošā ūdeņraža masu. Tā ir ± 2 % no ūdeņraža masas, kas izmērīta saskaņā ar iepriekš sniegto 2.3.6. punktu. 2.3.9. Ļauj kameras saturam sajaukties vismaz 10 stundas. Kad šis laiks pagājis, izmēra un reģistrē galīgo ūdeņraža koncentrāciju, temperatūru un barometrisko spiedienu. Tie ir galīgie nolasījumi CH2f, Tf un Pf ūdeņraža aiztures pārbaudei. 2.3.10. Izmantojot tālāk sniegtajā 2.4. punktā minēto formulu, aprēķina ūdeņraža masu no nolasījumiem, kas minēti iepriekš sniegtajā 2.3.7. un 2.3.9. punktā. Masa nedrīkst atšķirties par vairāk kā 5 % no ūdeņraža masas, kas minēta iepriekš sniegtajā 2.3.8. punktā. 2.4. Aprēķins Tīrās ūdeņraža masas izmaiņas aprēķinu kamerā izmanto, lai noteiktu kamerā esošo ogļūdeņražu fona apjomu un noplūdes ātrumu. Lai aprēķinātu masas izmaiņas, sākotnējos un galīgos ūdeņraža koncentrācijas, temperatūras un barometriskā spiediena nolasījumus ievieto šādā formulā. kur: MH2 = ūdeņraža masa gramos, CH2 = izmērītā ūdeņraža koncentrācija kamerā, ppm tilpums, V = kameras tilpums kubikmetros (m3), kas izmērīts saskaņā ar 2.1.1. punktu, Vout = kompensācijas tilpums kubikmetros pie testa temperatūras un spiediena, T = kameras apkārtējās vides temperatūra, K, P = absolūtais spiediens kamerā, kPa, k = 2,42, kur: i ir sākotnējais nolasījums, f ir galīgais nolasījums. 3. ŪDEŅRAŽA ANALIZATORA KALIBRĒŠANA Analizators jākalibrē, izmantojot gaisa sastāvā esošo ūdeņradi un attīrītu sintētisko gaisu. Skatīt 7. pielikuma 4.8.2. punktu Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu kalibrē, izmantojot tālāk sniegto procedūru. 3.1. Analizatora kalibrēšanas līkni izveido vismaz pēc pieciem kalibrēšanas punktiem, kas ir izvietoti pēc iespējas vienmērīgi. Augstākās koncentrācijas kalibrēšanas gāzes nominālajai koncentrācijai jābūt vismaz 80 % no pilnas skalas. 3.2. Kalibrēšanas līkni aprēķina ar mazāko kvadrātu metodi. Ja iegūtā polinoma pakāpe ir lielāka par trīs, kalibrēšanas punktu skaitam ir jābūt vismaz vienādam ar polinoma pakāpi, kam pieskaitīts skaitlis divi. 3.3. Kalibrēšanas līkne no katras kalibrēšanas gāzes nominālās vērtības nedrīkst atšķirties par vairāk kā 2 %. 3.4. Izmantojot polinomu vērtības, kas iegūtas saskaņā ar 3.2. punktu, sagatavo tabulu ar analizatora nolasījumu attiecību pret reālo koncentrāciju pa soļiem, kas nepārsniedz 1 % no pilnas skalas. Tas jāveic attiecībā uz katru kalibrēto analizatora diapazonu. Tabulā ietver arī citus attiecīgus datus, proti, šādus: a) kalibrēšanas datums; b) mērīšanas diapazona iestatījuma un nulles potenciometra nolasījumi (vajadzības gadījumā); c) nominālā skala; d) atsauces dati par katru izmantoto kalibrēšanas gāzi, e) katras izmantotās kalibrēšanas gāzes reālā un norādītā vērtība kopā ar procentuālo atšķirību; f) analizatora kalibrēšanas spiediens. 3.5. Var izmantot alternatīvas metodes (piemēram, datorizētu elektroniski vadītu diapazona pārslēgšanu), ja tehniskajam dienestam pierādīts, ka šīs metodes nodrošina līdzvērtīgu precizitāti.