Oficiālais Vēstnesis L 239 , 22/09/2000 Lpp. 0411 - 0416



Izpildu Komitejas lēmums (1999. gada 28. aprīlis) par sadarbības koordinatoriem (SCH/Com–ex (99)7 Rev. 2) IZPILDU KOMITEJA, ņemot vērā Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas 132. pantu, ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 7. un 47. pantu, ņemot vērā savu 1998. gada 16. septembra Deklarāciju (dokuments SCH/Com–ex (98) Decl. 2 Rev.), IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. Ar šo apstiprina plānu par sadarbības koordinatoru savstarpēju nosūtīšanu, lai konsultētu un palīdzētu drošības un pārbaudes uzdevumu veikšanā pie ārējām robežām (dokuments SCH/I–Front (98)170 Rev. 5). 2. Līgumslēdzējām valstīm ir ieteicams pēc pašu izvēles nekavējoties nosūtīt sadarbības koordinatorus uz tādām vietām, kuras ir iekļautas dokumenta SCH/I–Front (99)9 Rev 3 sarakstā, un vajadzības gadījumā noslēgt vajadzīgos divpusējos nolīgumus. Šis vietu saraksts nav saistošs un to atjaunina atbilstoši izmaiņām. Luksemburgā, 1999. gada 28. aprīlī Priekšsēdētājs C. H. Schapper -------------------------------------------------- SCH/I–Front (98)170 Rev. 5 Sadarbības Koordinatoru Savstarpēja Nosūtīšana, Lai Konsultētu Un Palīdzētu Drošības Un Pārbaudes Uzdevumu Veikšanā Pie Ārējām Robežām Izpildu komiteja 1998. gada 16. septembra sanāksmē pieņēma Deklarāciju SCH/Com–ex (98) Decl. 2 Rev. 2, ar kuru Centrālajai grupai uztic pienākumu pārbaudīt, vai kādas Līgumslēdzējas Puses darbinieku ieteikumi un palīdzība pārbaužu veikšanā pie citas Līgumslēdzējas Puses ārējām robežām, varētu uzlabot robežu drošību. Robežu apakšgrupa 1998. gada 28. septembra sanāksmē pēc detalizētas apspriedes bez iebildumiem pieņēma lēmumu, ka šāda palīdzība un ieteikumi varētu uzlabot robežu drošību. Lai īstenotu Izpildu komitejas piešķirtās pilnvaras atlikušo daļu, ar šo apakšgrupa iesniedz šādu plānu par sadarbības koordinatoru savstarpēju nosūtīšanu, lai ieteiktu un palīdzētu drošības un pārbaudes uzdevumu veikšanā pie ārējām robežām. 1. VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 1.1. Tiesiskais regulējums Sadarbības koordinatoru nosūtīšanu un darbību reglamentē Šengenas Konvencijas 47. panta 1. punkts, 2. punkts un 3. punkts un 7. panta trešais teikums. Šie noteikumi atļauj nosūtīt sadarbības koordinatorus pastāvīgi vai uz laiku, lai paplašinātu un paātrinātu sadarbību starp Līgumslēdzējām Pusēm. Tas īpaši attiecas arī uz savstarpējo palīdzību starp pārrobežu iestādēm pie ārējām robežām. Turklāt šī nosūtīšana izpildes līmenī vienmēr balstās uz tādiem divpusējiem nolīgumiem starp partnervalstīm, kurus vajadzības gadījumā var papildināt ar konkrētākām vienošanām starp attiecīgajām administratīvajām iestādēm. Nolīgumus, kuros atkāpjas no šādiem noteikumiem, tādējādi var noslēgt divpusēji starp valstīm, kuras veic sadarbības koordinatoru apmaiņu. Tomēr divpusēju nolīgumu noslēgšana nekādā veidā nekavē savstarpējās apspriedes un paziņošanu. 1.2. Darbības jomas Sadarbības koordinatorus var norīkot darbā robežpoliciju izpilddienestos, strādājot uz jūras un sauszemes robežām un attiecīgajās lidostās, kā arī krasta apsardzē. Viņi konsultē Šengenas valstu izpilddienestu pastāvīgos darbiniekus un palīdz tiem uzraudzības un pārbaužu pasākumos pie ārējām Šengenas robežām pēc darbinieku lūguma, saskaņā ar vienošanos ar vietējo iestādi un atbilstoši tās norādījumiem. Tādā veidā viņi var veikt novērojumus un vākt pierādījumus, lai izveidotu prezumpciju saistībā ar nelikumīgu ieceļošanu un pārrobežu noziegumiem. Tomēr viņi neveic nekādus uzdevumus, kas attiecas uz valstu suverenitāti. Šos koordinatorus norīko darbā galvenokārt robežšķērsošanas vietās un robežas posmos, kuriem ir īpaša nozīme attiecībā uz nelikumīgu ieceļošanu Šengenas zonā. Sadarbības koordinatoru darbība neskar tās valsts suverenitāti, kurai palīdz; koordinatoru pienākumu veikšana neietekmē tās valsts tiesību aktus un administratīvos noteikumus, kurai palīdz. Sadarbības koordinatoru pienākumus, kuri turpmāk ir uzskaitīti kā piemēri, veic tikai saistībā ar konsultāciju un atbalsta sniegšanu uzņemošās valsts iestādēm, kuras ir atbildīgas par robežpoliciju pienākumiem. Katrā gadījumā pienākumus izpilda: - saskaņā ar valsts tiesību aktiem, - stingri ievērojot īpašos noteikumus dažādajos divpusējos nolīgumos, kurus vajadzības gadījumā var papildināt ar konkrētākām vienošanām, un - saskaņā ar vienošanos ar uzņemošās valsts iestādēm un atbilstoši to norādījumiem. Šie pienākumi var būt: Informācijas apmaiņa - regulāra informācijas ievākšana un apmaiņa par īpašiem gadījumiem, - kontaktu izveidošana starp kompetentajām iestādēm, jo īpaši saskaņā ar Šengenas Konvencijas 39. un 46. pantu, - uzņemšanas valsts iestāžu informēšana par jautājumiem, kas attiecas uz iebraukšanu un izbraukšanu saistībā ar nosūtīto virsnieku izcelsmes valsti. Ieteikumi un palīdzība uzņemošās valsts koordinatoriem - ieteikumi un palīdzība uzņemošās valsts koordinatoriem: - intervējot ceļotājus un - pārbaudot tādu dokumentu autentiskumu, kuri izsniegti nosūtīto koordinatoru izcelsmes valstī. - ieteikumi un palīdzība uzņemošās valsts koordinatoriem tādos robežpolicijas uzraudzības pasākumos kā: - ziņojumu sagatavošana, - deklarāciju rakstīšana, - interviju veikšana, - statistikas apkopošana. - ieteikumi un palīdzība uzņemošās valsts koordinatoriem: - izvērtējot dokumentus, par kuriem sadarbības koordinatori kompetenti, - plānojot robežas uzraudzības pasākumus, - izvērtējot robežpolicijas darbību. - ieteikumi un palīdzība uzņemošās valsts koordinatoriem, atjauninot ziņojumu par stāvokli, - pavadot uzņemošās valsts koordinatorus, kuri veic robežas patruļu. Turklāt lidostās un jūras ostās var veikt arī šādus pienākumus: - ieteikumi/informācija iestādēm par repatriācijas pasākumiem, kurus veic sadarbības koordinatoru izcelsmes valsts, paturot prātā pastāvošos atpakaļuzņemšanas nolīgumus, - ieteikumi nosūtīto koordinatoru izcelsmes valsts ceļotāju vai pārvadātāju kontaktpersonām. 1.3. Sadarbības koordinatoru profils Nosūtāmajiem koordinatoriem jābūt piemērotiem arī profesionālajā un personiskajā ziņā attiecībā uz iespējamajiem ilgtermiņa norīkojumiem uz ārvalstīm. Viņiem jābūt starptautiskai pieredzei. Ja iespējams, tiem ir padziļinātas zināšanas uzņemošās valsts valodā un tie vismaz pārvalda darba valodu, kuru lieto nosūtījuma vietā. Priekšroka ir dodama augsti kvalificētiem, profesionāliem koordinatoriem. 1.4. Apgāde Uzņemošās valsts sniedz nosūtītājai valstij materiāli tehnisko atbalstu, attiecīgi ņemot vērā abu valstu suverenitāti un ievērojot attiecīgo divpusējo nolīgumu. - ciktāl to atļauj vietējie apstākļi, uzņēmēja iestāde nodrošina sadarbības koordinatoriem pašiem savas telpas vai vismaz dod iespēju kopīgi izmantot telpas. Sadarbības koordinatoram ir iespēja kopīgi izmantot visu apgādes bāzi vietējā iestādē. - Sadarbības koordinatora uzturēšanos sedz nosūtītāja valsts. Uzņemšanas valsts palīdz sagādāt izmitināšanas vietu. - Sadarbības koordinatoru oficiālo līdzdalību uzņemošajā valstī (nosūtītājas valsts vēstniecība vai uzņemošās valsts ministrija/iestādes) nosaka divpusējos nolīgumos. - Medicīniskā aprūpe: Nosūtītāja valsts nodrošina, ka uzņemošajā valstī ir pieejams pietiekams veselības apdrošināšanas segums sadarbības koordinatora slimības gadījumā. Vajadzības gadījumā noslēdz papildapdrošināšanu. 2. NORĪKOJUMU VIETAS Robežu apakšgrupa atsevišķi paredz tādu vietu izvēli, kuras ir iesakāmas Šengenas valstīm sadarbības koordinatoru norīkošanai. Šis vietu saraksts nekādā veidā nav saistošs un to atjaunina atbilstoši izmaiņām. 3. IZVĒRTĒJUMS/PAPILDUS PASĀKUMI Šengenas valstis vajadzības gadījumā Robežu apakšgrupā [1] apmainās ar pieredzi par sadarbības koordinatoru nosūtīšanu. [1] Pēc Šengenas integrēšanas Eiropas Savienībā Robežu apakšgrupas darbu turpinās Padomes struktūra, kura ir kompetenta ārējo robežu jautājumos. -------------------------------------------------- SCH/I–Front (99)9 Rev. 3 (Sadarbības koordinatoru savstarpējā nosūtīšana, lai konsultētu un palīdzētu drošības un pārbaudes uzdevumu veikšanā pie ārējām robežām) Saraksts, kurā norādītas tās vietas, kuras šobrīd iesaka Šengenas valstīm sadarbības koordinatoru nosūtīšanai Turpmākajā sarakstā ir vietas, kuras Robežu apakšgrupa šobrīd iesaka Šengenas valstīm sadarbības koordinatoru nosūtīšanai. Šis vietu saraksts nekādā veidā nav saistošs un Robežu apakšgrupa to atjaunina atbilstoši esošajam stāvoklim [1]. 1. Beļģija - Brisele (Zaventem lidosta) 2. Vācija - lidosta Frankfurtē pie Mainas - Minhene (Franz–Joseph–Strauß lidosta) - Frankfurte pie Oderas (sauszemes robeža ar Poliju) - Ludvigsdorfa (sauszemes robeža ar Poliju) - Cinvalde (sauszemes robeža ar Čehijas Republiku) - Vaidhauza (sauszemes robeža ar Čehijas Republiku) - Hamburga (osta) 3. Francija - Marseļa (osta) - Parīze (Roissy–Charles–de–Gaulle lidosta) 4. Grieķija - Atēnas (lidosta) - Saloniki (lidosta) - Kakabija (sauszemes robeža ar Albāniju) - Kastaņesa (sauszemes robeža ar Turciju) - Samosa - Korfa 5. Itālija - Roma — Fiumicino (lidosta) - Brindizi (jūras robeža) - Trapani - Trieste (sauszemes robeža ar Slovēniju) - Milāna (Malpensa lidosta) 6. Nīderlande - Amsterdama (Schiphol lidosta) 7. Austrija - Vīne — Schwechat (lidosta) - Nikelsdorfas automaģistrāle (sauszemes robeža ar Ungāriju) - Špīlfelda (sauszemes robeža ar Slovēniju) - Berga (sauszemes robeža ar Slovākiju) - Drāzenhofene (sauszemes robeža ar Čehijas Republiku) 8. Spānija - Alhesirasa (osta) - Madride (Barajas lidosta) [1] Pēc Šengenas integrēšanas Eiropas Savienībā Robežu apakšgrupas darbu turpinās Padomes struktūra, kura ir kompetenta ārējo robežu jautājumos. --------------------------------------------------