Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO/EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 107 – Vienoti noteikumi par M2 vai M3 kategorijas transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz to vispārīgo konstrukciju [2015/922]

Ar visiem grozījumiem līdz:

noteikumu 06. grozījumu sērijai, kas stājās spēkā 2014. gada 10. jūnijā;

04. grozījumu sērijas 4. pielikumam, kas stājās spēkā 2014. gada 9. oktobrī;

05. grozījumu sērijas 2. pielikumam, kas stājās spēkā 2015. gada 15. jūnijā;

01. grozījumu sērijas 6. pielikumam, kas stājās spēkā 2015. gada 15. jūnijā.

SATURS

NOTEIKUMI

PIELIKUMI

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. Šie noteikumi attiecas uz visiem vienstāva, divstāvu, monolītrāmja un posmainiem M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļiem (1).

1.2. Tomēr šo noteikumu prasības nepiemēro šādiem transportlīdzekļiem:

1.3. Šo noteikumu prasības attiecas uz turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem vienīgi tiktāl, ciktāl tās ir savietojamas ar to paredzēto lietojumu un funkcijām:

1.4. Kamēr nav pievienoti attiecīgi noteikumi, šie noteikumi neliedz līgumslēdzējai pusei precizēt prasības, ko piemēro transportlīdzekļiem, kuri jāreģistrē tās teritorijā, attiecībā uz audio un/vai vizuālas maršruta un/vai galamērķa attēlošanas iekārtas ierīkošanas un tehniskajām prasībām neatkarīgi no tā, vai iekārta atrodas transportlīdzeklī vai ārpus tā.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

“Transportlīdzeklis ar zemu grīdu” ir I, II vai A klases transportlīdzeklis, kurā vismaz 35 % no stāvošiem pasažieriem paredzētā laukuma (vai tā priekšējā daļā posmainos transportlīdzekļos, vai apakšstāvā divstāvu transportlīdzekļos) ir laukums bez pakāpieniem, no kura var piekļūt vismaz vienām pasažieru durvīm.

“Divstāvu posmains transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas sastāv no diviem vai vairākiem nekustīgiem posmiem, kurus savstarpēji savieno šarnīrs; katra posma pasažieru saloni vismaz vienā stāvā ir savienoti savā starpā tā, ka pasažieri var brīvi pārvietoties no viena posma uz citu; nekustīgie posmi ir pastāvīgi savienoti tā, ka tos var atdalīt, tikai izmantojot iekārtas, kuras parasti ir pieejamas tikai darbnīcās.

“Posmains transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas sastāv no diviem vai vairākiem nekustīgiem posmiem, kurus savstarpēji savieno šarnīrs; katra posma pasažieru saloni ir savienoti savā starpā tā, ka pasažieri var brīvi pārvietoties no viena posma uz citu; nekustīgie posmi ir pastāvīgi savienoti tā, ka tos var atdalīt, tikai izmantojot iekārtas, kuras parasti ir pieejamas tikai darbnīcās.

“Galvenā eja” ir telpa, pa kuru pasažieri no jebkuras sēdvietas vai sēdvietu rindas, vai katras speciālas vietas personām ratiņkrēslos var piekļūt jebkurai citai sēdvietai vai sēdvietu rindai, vai katrai speciālai vietai personām ratiņkrēslos, vai jebkurai citai piekļuves ejai no vai uz jebkurām pasažieru durvīm vai savienotājkāpnēm un visām pasažieru stāvvietām; tajā neietilpst:

“Piekļuves eja” ir telpa, kas iestiepjas transportlīdzeklī no pasažieru durvīm uz augšu līdz pašai tālākajai augšējā pakāpiena malai (galvenās ejas malai), savienotājkāpņu vai puskāpņu malai. Ja pie durvīm nav pakāpienu, par piekļuves eju uzskata telpu, ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 7.7.1. punkta prasībām, līdz 300 mm attālumam no pārbaudes mērierīces iekšējās virsmas sākumpunkta.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz konstrukcijas pazīmēm:

iesniedz atbildīgais izgatavotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.

3.2. Ja apstiprinājuma pieteikums attiecas uz transportlīdzekli, kas sastāv no šasijas, kam piemontēta apstiprināta tipa virsbūve, termins “izgatavotājs” attiecas uz montētāju.

3.3. Informācijas dokumenta paraugs, kas attiecas uz konstrukcijas pazīmēm, ir sniegts 1. pielikuma 1. daļā.

3.4. Apstiprināmā(-o) transportlīdzekļa(-u) vai virsbūves(-ju) tipa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testu veikšanu.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Ja transportlīdzeklis vai virsbūve, kas iesniegta tipa apstiprinājuma saņemšanai saskaņā ar šiem noteikumiem, atbilst 5. punkta prasībām, minētajam transportlīdzeklim vai virsbūvei piešķir tipa apstiprinājumu.

4.2. Katram apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 06, kas atbilst 06. grozījumu sērijai) norāda jaunākos būtiskākos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nedrīkst piešķirt tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa vai virsbūves tipam 2.2. punkta izpratnē.

4.3. Paziņojumu par transportlīdzekļa vai virsbūves tipa apstiprinājumu vai apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu atbilstīgi šiem noteikumiem nosūta nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā sniegtajam paraugam.

4.4. Katram transportlīdzeklim vai virsbūvei, kas atbilst transportlīdzekļa vai virsbūves tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, piestiprina starptautiski atzītu apstiprinājuma marķējumu, kuru veido:

4.5. Ja transportlīdzeklis atbilst transportlīdzekļa tipam, kuram piešķirts tipa apstiprinājums saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem nolīgumam pievienotiem noteikumiem, valstī, kurā apstiprinājums piešķirts saskaņā ar šiem noteikumiem, nav atkārtoti jānorāda 4.4.1. punktā aprakstītais simbols. Šādā gadījumā šo noteikumu un apstiprinājuma numurus un visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem apstiprinājums piešķirts valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, novieto vertikālās slejās pa labi no 4.4.1. punktā aprakstītā simbola.

4.6. Apstiprinājuma marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.

4.7. Apstiprinājuma marķējumu novieto blakus transportlīdzekļa vai virsbūves datu plāksnei, ko piestiprinājis izgatavotājs, vai uz minētās datu plāksnes.

4.8. Šo noteikumu 2. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējumu izvietojuma piemēri.

5. PRASĪBAS

5.1. Visiem transportlīdzekļiem jāatbilst šo noteikumu 3. pielikumā izklāstītajām prasībām. Virsbūvēm, kurām tipa apstiprinājums piešķirts atsevišķi, jāatbilst 10. pielikumam. Transportlīdzeklim, kura virsbūvei tipa apstiprinājums piešķirts saskaņā ar 10. pielikumu, tipa apstiprinājumu piešķir saskaņā ar minēto pielikumu.

5.2. Saskaņā ar 8. pielikumā izklāstītajiem tehniskajiem noteikumiem I klases transportlīdzekļi ir pieejami personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, tostarp vismaz vienai personai ratiņkrēslā un vieniem bērnu ratiņiem vai atlocītiem saliekamajiem bērnu ratiņiem. Nekustīgas konstrukcijas I klases transportlīdzekļos ratiņkrēsla izvietošanas vietu var apvienot ar atlocītiem saliekamajiem bērnu ratiņiem vai bērnu ratiņiem paredzēto vietu. Šādā gadījumā šajā vietā vai blakus tai ir piestiprinātas zīmes ar šādu tekstu, līdzīgu tekstu vai piktogrammu:

5.3. Līgumslēdzējas puses var brīvi izvēlēties piemērotāko risinājumu, lai panāktu uzlabotu piekļuvi transportlīdzekļiem, kas nav I klases transportlīdzekļi. Tomēr gadījumos, kad transportlīdzekļi, kas nav I klases transportlīdzekļi, ir aprīkoti ar funkcijām vai iekārtām, ko lieto personas ar ierobežotām pārvietošanās spējām un/vai personas ratiņkrēslos, šīs funkcijas vai iekārtas atbilst attiecīgajām 8. pielikuma prasībām.

5.4. Nekas šajos noteikumos neliedz līgumslēdzējas puses valsts iestādēm noteikt, ka konkrēti darbības veidi ir paredzēti transportlīdzekļiem, kas īpaši aprīkoti, lai pārvadātu pasažierus ar ierobežotām pārvietošanās spējām saskaņā ar 8. pielikumu.

5.5. Ja nav norādīts citādi, visus mērījumus veic transportlīdzeklim, kura masa atbilst darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masai, un tas stāv uz līdzenas, horizontālas virsmas un ir normālā braukšanas stāvoklī. Ja ir piestiprināta nolaišanas sistēma, tā ir jānoregulē tā, lai transportlīdzeklis atrastos normālā braukšanas augstumā. Ja virsbūvi apstiprina kā atsevišķu tehnisko mezglu, virsbūves stāvokli attiecībā pret līdzeno horizontālo virsmu norāda izgatavotājs.

5.6. Gadījumos, kad šie noteikumi paredz, ka virsma transportlīdzeklī, kura masa atbilst darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masai, ir horizontālā stāvoklī vai īpašā leņķī, tad gadījumā, kad transportlīdzeklim ir mehāniska piekare, šī virsma var pārsniegt minēto slīpumu vai būt tādā slīpumā, kas piemīt transportlīdzeklim, kura masa atbilst darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masai, ja šī prasība ir ievērota tad, kad transportlīdzeklis ir izgatavotāja noteiktā noslogotā stāvoklī. Ja transportlīdzeklim ir piestiprināta nolaišanas sistēma, to nedrīkst darbināt.

6. TRANSPORTLĪDZEKĻA VAI VIRSBŪVES TIPA APSTIPRINĀJUMA PĀRVEIDOJUMS UN PAPLAŠINĀJUMS

6.1. Visus transportlīdzekļa vai virsbūves tipa pārveidojumus paziņo tipa apstiprinātājai iestādei, kas piešķīrusi transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu. Minētā iestāde var vai nu:

6.2. Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikumu, kurā precizēti veiktie pārveidojumi, saskaņā ar šo noteikumu 4.3. punktā izklāstīto procedūru paziņo nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus.

6.3. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķir apstiprinājuma paplašinājumu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā, informē par to pārējās 1958. gada nolīguma līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus.

7. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

Ražošanas atbilstības nodrošināšanas procedūras atbilst nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) izklāstītajām procedūrām, ievērojot šādas prasības.

8. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

8.1. Apstiprinājumu, kas piešķirts attiecībā uz transportlīdzekļa vai virsbūves tipu saskaņā ar šiem noteikumiem, var atsaukt, ja nav izpildītas 5. punktā minētās prasības.

8.2. Ja nolīguma līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, ko tā pirms tam piešķīrusi, tā paziņo par to pārējām līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā sniegtajam paraugam.

9. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi pārtrauc saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātā transportlīdzekļa vai virsbūves tipa ražošanu, viņš par to informē tipa apstiprinātāju iestādi, kas šo apstiprinājumu piešķīrusi. Pēc atbilstoša paziņojuma saņemšanas minētā iestāde informē par to pārējās 1958. gada nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā sniegtajam paraugam.

10. PĀREJAS NOTEIKUMI

10.1. No 04. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 04. grozījumu sēriju.

10.2. Pēc 24 mēnešiem no 04. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 04. grozījumu sēriju.

10.3. Pēc 36 mēnešiem no 04. grozījumu sērijas stāšanās spēkā līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikties piešķirt valsts/reģionālos apstiprinājumus un pirmreizēju valsts reģistrāciju (pirmo nodošanu ekspluatācijā) transportlīdzeklim, kas neatbilst šo noteikumu 04. grozījumu sērijas prasībām.

10.4. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt apstiprinājuma paplašinājumus attiecībā uz šo noteikumu 03. grozījumu sēriju transportlīdzekļiem, kurus neskar 04. grozījumu sērija.

10.5. Neatkarīgi no 10.2. un 10.3. punkta noteikumiem apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 03. grozījumu sēriju, transportlīdzekļiem, kurus neskar 04. grozījumu sērija, paliek spēkā, un līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, tos turpina atzīt.

10.6. No 05. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 05. grozījumu sēriju.

10.7. Pēc 24 mēnešiem no 05. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 05. grozījumu sēriju.

10.8. Pēc 36 mēnešiem no 05. grozījumu sērijas stāšanās spēkā līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikties piešķirt valsts/reģionālos apstiprinājumus un pirmreizēju valsts reģistrāciju (pirmo nodošanu ekspluatācijā) transportlīdzeklim, kas neatbilst šo noteikumu 05. grozījumu sērijas prasībām.

10.9. Neskarot 10.7. un 10.8. punktu, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina atzīt tipa apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar iepriekšējo grozījumu sēriju un kurus neietekmē 05. grozījumu sērija.

10.10. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt transportlīdzekļiem tādu tipa apstiprinājumu paplašinājumus, kurus neietekmē 05. grozījumu sērija.

10.11. Pēc 48 mēnešiem no 06. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir tipa apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 06. grozījumu sēriju.

10.12. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt tādu tipa apstiprinājumu paplašinājumus, kas esošiem tipiem izsniegti saskaņā ar šo noteikumu 05. grozījumu sēriju.

10.13. Pēc 60 mēnešiem no šo noteikumu 06. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, valsts vai reģionālā tipa apstiprinājuma nolūkā nav pienākuma atzīt transportlīdzekli, kura tips apstiprināts atbilstoši šo noteikumu 05. grozījumu sērijai.

11. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KURI ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMS UN ADRESE

Nolīguma līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas Sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī to tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu, tā paplašinājumu, atteikumu vai atsaukšanu.

12. REZERVĒTS

(1) Kā definēts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2. punkts: www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) Uz šādu transportlīdzekļu izmantošanu var attiekties noteikumi, kurus nosaka valstu administrācijas.

(3) 1958. gada nolīguma līgumslēdzēju pušu pazīšanas numuri ir uzskaitīti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 3. pielikums – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

Virs dzinēja nodalījuma novietota kabīne ir konfigurācija, kurā vairāk nekā puse no dzinēja garuma ir novietota uz aizmuguri no vējstikla pamatnes vistālāk uz priekšu izvirzītā punkta un stūres rata rumba atrodas transportlīdzekļa garuma priekšējā ceturtdaļā.

3. PIELIKUMS

PRASĪBAS, KAS JĀIEVĒRO ATTIECĪBĀ UZ VISIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM

1.–6. (REZERVĒTS)

7. PRASĪBAS

7.1. Vispārīgi norādījumi

7.1.1. Ja vadītāja nodalījums ir bez jumta, tam jābūt īpaši pasargātam pret stipru vēju, pēkšņiem putekļiem, lietusgāzēm u. c.

7.2. Masa un izmēri

7.2.1. Transportlīdzekļi atbilst 11. pielikuma prasībām.

7.2.2. Pasažieriem pieejamā platība

7.2.2.1. Kopējo pasažieriem pieejamo platību S0 aprēķina, no transportlīdzekļa grīdas kopējās platības atņemot šādu platību:

7.2.2.1.1. vadītāja nodalījuma platību;

7.2.2.1.2. pakāpienu pie durvīm platību un jebkura tāda cita pakāpiena platību, kas ir zemāks par 300 mm, un platību, ko pārsedz durvis un to mehānisms, kad tās tiek darbinātas;

7.2.2.1.3. jebkuras citas daļas platību, ja, mērot no grīdas, vertikālā atstarpe virs tās ir mazāka nekā 1 350 mm, turklāt netiek ņemti vērā pieļaujamie izvirzītie elementi, kas minēti šā pielikuma 7.7.8.6.3. un 7.7.8.6.4. punktā. A vai B klases transportlīdzekļiem šo attālumu var samazināt līdz 1 200 mm;

7.2.2.1.4. platību jebkurā transportlīdzekļa vietā, kur pasažieri nevar iekļūt saskaņā ar šā pielikuma 7.9.4. punkta definīciju;

7.2.2.1.5. jebkuras daļas platību, kas ir paredzēta vienīgi preču vai bagāžas pārvadāšanai un kas pasažieriem nav pieejama;

7.2.2.1.6. platību, kas nepieciešama netraucētam apkalpes darbam;

7.2.2.1.7. grīdas platību, ko aizņem kāpnes, puskāpnes, savienotājkāpnes vai pakāpienu virsma.

7.2.2.2. Platību S1, kas pieejama stāvošiem pasažieriem (tikai attiecībā uz A, I un II klases transportlīdzekļiem, kuros ir atļauta stāvošu pasažieru pārvadāšana), aprēķina, atņemot no S0:

7.2.2.2.1. visu to grīdas daļu platību, kuru slīpums pārsniedz maksimālo pieļaujamo vērtību, kas noteikta šā pielikuma 7.7.6. punktā;

7.2.2.2.2. visu to daļu platību, kas nav pieejamas stāvošam pasažierim, kad visas sēdvietas, izņemot nolaižamos sēdekļus, ir aizņemtas;

7.2.2.2.3. visu to daļu platību, kurās tīrais augstums virs grīdas ir mazāks nekā galvenās ejas augstums, kas noteikts šā pielikuma 7.7.5.1. punktā (turekļus šai ziņā neņem vērā);

7.2.2.2.4. platību uz priekšu no vertikālās šķērsplaknes, kas iet cauri vadītāja sēdekļa sēdvirsmas centram (maksimāli uz aizmuguri atvirzītā stāvoklī);

7.2.2.2.5. platību 300 mm apmērā visu sēdekļu priekšā, ja vien tie nav nolaižamie sēdekļi, izņemot sēdekļus, kas ir novietoti sānis, un tādā gadījumā minēto attālumu var samazināt līdz 225 mm. Ja ir maināms sēdekļu izkārtojums, attiecībā uz jebkuru sēdekli, ko uzskata par lietošanā esošu, sk. iepriekš 7.2.2.4. punktu;

7.2.2.2.6. jebkādu platību, kas nav izslēgta 7.2.2.2.1.–7.2.2.2.5. punktā un uz kuras nav iespējams novietot 400 mm × 300 mm lielu taisnstūri;

7.2.2.2.7. II klases transportlīdzekļiem – platību, kurā nav atļauts stāvēt;

7.2.2.2.8. divstāvu transportlīdzekļiem – jebkuru platību augšstāvā;

7.2.2.2.9. ratiņkrēslu nodalījuma(-u) platību, kad uzskata, ka to ir aizņēmusi(-ušas) persona(-as) ratiņkrēslā, sk. iepriekš 7.2.2.4. punktu;

7.2.2.2.10. ratiņkrēslu nodalījuma(-u) platību, kas paredzēta tikai personai(-ām) ratiņkrēslos.

7.2.2.3. Transportlīdzeklī jābūt noteiktam 7.7.8. punkta prasībām atbilstošu sēdvietu skaitam (P), kas nav nolaižami sēdekļi. I, II vai A klases transportlīdzeklī sēdvietu skaits katrā stāvā ir vismaz vienāds ar pasažieriem un (attiecīgā gadījumā) apkalpei pieejamā grīdas laukuma kvadrātmetru skaitu šajā stāvā, šo skaitli noapaļojot uz leju līdz tuvākajam veselajam skaitlim; šo skaitu I klases transportlīdzekļiem, izņemot augšstāvā, var samazināt par 10 %.

7.2.2.4. Ja transportlīdzeklī ir maināms sēdvietu skaits, platību, kas pieejama stāvošiem pasažieriem (S1), un 11. pielikuma 3.3.1. panta noteikumus nosaka pēc vajadzības katram no šiem nosacījumiem:

7.2.2.4.1. tiek aizņemtas visas iespējamās sēdvietas, pēc tam atlikusī platība stāvošiem pasažieriem un, ja paliek pāri vieta, visas ratiņkrēslu vietas;

7.2.2.4.2. tiek aizņemtas visas iespējamās stāvvietas, pēc tam atlikušās sēdvietas, kas pieejamas sēdošiem pasažieriem, un, ja paliek pāri vieta, visas ratiņkrēslu vietas;

7.2.2.4.3. tiek aizņemtas visas iespējamās ratiņkrēslu vietas, pēc tam atlikusī platība stāvošiem pasažieriem un tad visas atlikušās izmantojamās sēdvietas.

7.2.3. Transportlīdzekļu marķēšana

7.2.3.1. Vadītāja nodalījumā nodrošina tādu vietu, kas vadītājam skaidri saskatāma no viņa sēdvietas un kur izvieto 11. pielikuma 3.3. punktā minētos marķējumus:

7.2.3.1.1. attiecīgajā transportlīdzeklī paredzēto maksimālo sēdvietu skaitu;

7.2.3.1.2. vajadzības gadījumā attiecīgajā transportlīdzeklī paredzēto maksimālo stāvvietu skaitu;

7.2.3.1.3. vajadzības gadījumā attiecīgajā transportlīdzeklī paredzēto maksimālo ratiņkrēslu vietu skaitu.

7.2.3.2. (Rezervēts)

7.2.3.3. (Rezervēts)

7.3. Negadījumu novēršana

7.3.1. Ja transportlīdzekļa dzinēja nodalījums atrodas aiz vadītāja nodalījuma, nav iespējams iedarbināt dzinēju no vadītāja sēdvietas, kad galvenais dzinēja piekļuves panelis, kas atrodas transportlīdzekļa aizmugurējā sienā, ir atvērts un ļauj tieši piekļūt detaļām, kas rada apdraudējumu, kad dzinējs darbojas (piemēram, siksnas piedziņas skriemelim).

7.4. Stabilitātes tests

7.4.1. Transportlīdzekļa stabilitātei jābūt tādai, lai netiktu pārsniegts punkts, kad transportlīdzeklis var apgāzties, ja virsmu, uz kuras atrodas transportlīdzeklis, pārmaiņus paceļ 28° leņķī uz abām pusēm no horizontāles.

7.4.2. Lai veiktu šo pārbaudi, transportlīdzeklim jābūt ar darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masu atbilstīgi šo noteikumu 2.18. punkta prasībām, turklāt:

7.4.2.1. uz katra pasažieru sēdekļa (divstāvu transportlīdzekļos tikai augšstāvā) novieto slogu, kas atbilst Q (kā definēts 11. pielikuma 3.2.3.2.1. punktā). Ja vienstāva transportlīdzeklis ir paredzēts stāvošiem pasažieriem vai apkalpes loceklim, kas nesēž, slogu Q vai tiem atbilstošo 75 kg masu smaguma centrus vienlaidus izkārto attiecīgi pa stāvošiem pasažieriem vai apkalpei paredzēto platību 875 mm augstumā. Ja divstāvu transportlīdzeklī ir paredzēts būt apkalpes loceklim, kas nesēž, tam atbilstošo 75 kg masas smaguma centru novieto augšstāva galvenajā ejā 875 mm augstumā. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots, lai pārvadātu bagāžu uz jumta, pie jumta piestiprina vienmērīgi sadalītu masu (BX), kura nav mazāka par masu, ko izgatavotājs ir paziņojis saskaņā ar 11. pielikuma 3.2.3.2.1. punkta prasībām, un kura atbilst šādai bagāžai. Citos bagāžas nodalījumos bagāžu neievieto;

7.4.2.2. ja transportlīdzeklī ir maināma sēdvietu un stāvvietu ietilpība vai tas ir konstruēts tā, lai tajā varētu pārvadāt vienu vai vairākus ratiņkrēslus, attiecībā uz jebkuru pasažieru salona platību, kurā notiek šādas skaita pārmaiņas, 7.4.2.1. punktā noteiktajiem slogiem ir jābūt lielākajam no turpmāk norādītajiem lielumiem: a) masa, kas reprezentē to sēdvietās esošo pasažieru skaitu, kuri var aizņemt šo platību, ieskaitot jebkādu demontējamo sēdvietu masu; vai b) masa, kas reprezentē to stāvošo pasažieru skaitu, kuri var aizņemt šo platību; vai c) masa, kas reprezentē to ratiņkrēslu un to lietotāju masu, kuri var aizņemt šo platību, kopā 250 kg uz katru, attiecīgi novietojot to 500 mm augstumā no grīdas katras ratiņkrēsla vietas centrā; vai d) sēdvietās, stāvvietās un ratiņkrēslos esošo pasažieru masa un jebkāda to iepriekšminēto pasažieru masas kombinācija, kuri var aizņemt šo platību.

7.4.3. Jebkura tāda balsta augstums, ko lieto, lai neļautu transportlīdzekļa ritenim slīdēt sānis pa stabilitātes pārbaudes platformu, ir ne augstāks kā divas trešdaļas no attāluma starp virsmu, uz kuras transportlīdzeklis stāv, pirms tā tiek sašķiebta, un minētā riteņa malu, kas ir vistuvāk minētajai virsmai, kad transportlīdzeklis ir noslogots saskaņā ar 7.4.2. punkta prasībām.

7.4.4. Pārbaudes laikā transportlīdzekļa daļas, kurām nav paredzēts saskarties parastas lietošanas apstākļos, nedrīkst saskarties, un neviena daļa arī nedrīkst tikt bojāta vai nobīdīta.

7.4.5. Kā alternatīvu var lietot arī aprēķina metodi, lai parādītu, ka transportlīdzeklis 7.4.1. un 7.4.2. punktā minētajos apstākļos neapgāzīsies. Šajos aprēķinos ņem vērā šādus parametrus:

7.4.5.1. masu un izmērus;

7.4.5.2. smaguma centra augstumu;

7.4.5.3. atsperu elastīgumu;

7.4.5.4. riepu vertikālā un horizontālā elastīguma rādītājus;

7.4.5.5. pneimatisko atsperu gaisa spiediena kontroles raksturlielumus;

7.4.5.6. momentu centru pozīciju;

7.4.5.7. virsbūves vērpes pretestību. Aprēķina metode ir aprakstīta šā pielikuma papildinājumā.

7.5. Aizsardzība pret ugunsgrēka draudiem

7.5.1. Dzinēja nodalījums

7.5.1.1. Dzinēja nodalījumā nedrīkst lietot nekādu ugunsnedrošu skaņas izolācijas materiālu, kā arī materiālu, kas var piesūkties ar degvielu, smēreļļu vai kādu citu viegli uzliesmojošu vielu, izņemot gadījumus, kad šādu materiālu apsedz ar necaurlaidīgu loksni.

7.5.1.2. Ir jāveic drošības pasākumi, attiecīgi izplānojot dzinēja nodalījuma izkārtojumu vai nodrošinot noteces atveres, lai izvairītos, ciktāl tas ir iespējams, no degvielas, smēreļļas vai jebkādas citas viegli uzliesmojošas vielas uzkrāšanās jebkurā dzinēja nodalījuma vietā.

7.5.1.3. Ievieto karstumizturīga materiāla starpsienu starp dzinēja nodalījumu vai jebkuru citu karstuma avotu (piemēram, ierīci, kuras uzdevums ir absorbēt brīvo enerģiju, transportlīdzeklim braucot pa garu nogāzi, piemēram, palēninātāju, vai ierīci, kas silda virsbūves iekšpusi, tomēr neskaitot ierīces, kas darbojas uz karsta ūdens cirkulācijas pamata) un pārējo transportlīdzekļa daļu. Visiem stiprinājumiem, blīvēm utt., ko lieto saistībā ar šo starpsienu, ir jābūt ugunsdrošiem.

7.5.1.4. Pasažieru salonā var nodrošināt sildierīci, kas nav ar karstu ūdeni darbināma sildierīce, ja vien tā ir izolēta ar attiecīgu pret ierīces radīto temperatūru izturīgu materiālu, nerada toksiskus dūmus un ir novietota tā, ka pasažieri nevar saskarties ar tās karsto virsmu.

7.5.1.5. Ja dzinējs transportlīdzeklī atrodas aiz vadītāja nodalījuma, nodalījumu aprīko ar signalizācijas sistēmu, kas brīdina vadītāju ar skaņas un vizuālu signālu, ja dzinēja nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas apsildes ierīce, kas izmanto degvielu, pārmērīgi paaugstinās temperatūra.

7.5.1.5.1. Signalizācijas sistēma tiek projektēta tā, lai noteiktu temperatūru dzinēja nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas apsildes ierīce, kas izmanto degvielu, ja tiek pārsniegta temperatūra, kas raksturīga normālos ekspluatācijas apstākļos.

7.5.1.5.2. Uzskata, ka 7.5.1.5.1. punkts ir izpildīts, ja pārmērīgu temperatūras pieaugumu uzrauga šādās vietās dzinēja nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas apsildes ierīce, kas izmanto degvielu:

7.5.1.5.2.1. vietās, kur noplūdes gadījumā ugunsnedroši šķidrumi (šķidri vai gāzveida) var nonākt saskarē ar atklātām sastāvdaļām, piemēram, spiedni vai izplūdes gāzu sistēmu, tostarp uz dzinēja uzmontētām sastāvdaļām, kuru darba temperatūra ir vienāda ar vai lielāka par ugunsnedrošu šķidrumu (šķidru vai gāzveida) aizdegšanās temperatūru;

7.5.1.5.2.2. vietās, kur noplūdes gadījumā ugunsnedroši šķidrumi (šķidri vai gāzveida) var nonākt saskarē ar ekranētām sastāvdaļām, piemēram, autonomu apsildes ierīci, kuru darba temperatūra ir vienāda ar vai lielāka par ugunsnedrošu šķidrumu (šķidru vai gāzveida) aizdegšanās temperatūru; un

7.5.1.5.2.3. vietās, kur noplūdes gadījumā ugunsnedroši šķidrumi (šķidri vai gāzveida) var nonākt saskarē ar sastāvdaļām, piemēram, maiņstrāvas ģeneratoru, kura temperatūra kļūmes gadījumā var būt vienāda ar vai lielāka par ugunsnedrošu šķidrumu (šķidru vai gāzveida) aizdegšanās temperatūru.

7.5.1.5.3. Signalizācijas sistēmai jābūt darba kārtībā ikreiz, kad tiek iedarbināta dzinēja iedarbināšanas ierīce, un līdz brīdim, kad tiek iedarbināta dzinēja apturēšanas ierīce, neatkarīgi no transportlīdzekļa stāvokļa.

7.5.2. Elektroiekārtas un instalācijas

7.5.2.1. Visiem kabeļiem jābūt labi izolētiem, un visiem kabeļiem un elektroiekārtām ir jābūt izturīgiem pret temperatūras un mitruma apstākļiem, kas uz tiem iedarbojas. Dzinēja nodalījumā īpaša uzmanība jāpievērš kabeļu un elektroiekārtu spējai izturēt vides temperatūru un visu iespējamo piesārņojošo vielu iedarbību.

7.5.2.2. Nevienu kabeli, ko lieto elektriskajā ķēdē, nedrīkst pārslogot ar strāvu, kas ir lielāka par šim kabelim pieļaujamo, ņemot vērā tā uzstādīšanas veidu un maksimālo apkārtējo temperatūru.

7.5.2.3. Katrai elektriskajai ķēdei, kura baro kādu aprīkojuma mezglu, kas nav starteris, aizdedzes ķēde (dzirksteļaizdedze), kvēlsveces, dzinēja apturēšanas ierīce, uzlādes ķēde un akumulatora zemējums, ir drošinātājs vai jaudas slēdzis. Tomēr ķēdes, kas baro citus aprīkojuma mezglus, var tikt aizsargātas ar kopīgu drošinātāju vai kopīgu jaudas slēdzi, ja vien summā to nominālā jauda nepārsniedz drošinātāja vai jaudas slēdža jaudu. Blīvēšanas gadījumā izgatavotājs sniedz visu attiecīgo tehnisko informāciju pēc tā tehniskā dienesta pieprasījuma, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

7.5.2.4. Visi kabeļi ir labi jāaizsargā un droši jānostiprina tā, lai tos nevarētu sabojāt griežot, skrāpējot vai noberžot.

7.5.2.5. Ja vienā vai vairākās transportlīdzekļa elektriskajās ķēdēs spriegums pārsniedz 100 voltu RMS (vidējo kvadrātisko vērtību), katrā nesazemētā strāvas padeves punktā pievieno manuālu izolācijas slēdzi, ar kuru var atvienot visas šīs ķēdes no galvenās strāvas padeves, to novietojot transportlīdzekļa iekšienē tādā vietā, ko vadītājs var viegli aizsniegt, taču neviens šāds izolācijas slēdzis nedrīkst atslēgt nevienu elektrisko ķēdi, kas nodrošina obligāto ārējo transportlīdzekļa apgaismojumu. Šis punkts neattiecas ne uz augstsprieguma aizdedzes ķēdēm, ne uz autonomām ķēdēm transportlīdzekļa aprīkojuma mezglā.

7.5.2.6. Visus elektriskos kabeļus izvieto tā, lai tie nevarētu saskarties ar kādu degvielas šļūteni vai kādu izplūdes gāzu sistēmas sastāvdaļu vai tikt pārkarsēti, izņemot gadījumus, kad ir nodrošināts piemērots īpašs izolācijas materiāls un aizsargmateriāls, piemēram, elektromagnētiskam izplūdes gāzu ventilim.

7.5.3. Akumulatori

7.5.3.1. Visiem akumulatoriem jābūt labi nostiprinātiem un viegli sasniedzamiem.

7.5.3.2. Akumulatora nodalījumu nošķir no pasažieru salona un vadītāja nodalījuma, un tā ventilāciju nodrošina no ārpuses.

7.5.3.3. Akumulatora spailes ir jāaizsargā pret īssavienojuma risku.

7.5.4. Ugunsdzēšamie aparāti un pirmās palīdzības aprīkojums

7.5.4.1. Jāparedz vieta vienam vai vairākiem ugunsdzēšamajiem aparātiem, no kuriem viens atrodas pie vadītāja sēdekļa. A vai B klases transportlīdzekļos katra nepieciešamā ugunsdzēšamā aparāta vieta ir vismaz 8 dm3, un I, II vai III klases transportlīdzekļos – vismaz 15 dm3. Divstāvu transportlīdzeklī jāparedz vieta papildu ugunsdzēšamajam aparātam augšstāvā.

7.5.4.2. Jāparedz vieta vienai vai vairākām pirmās palīdzības aptieciņām. Šai vietai ir jābūt vismaz 7 dm3 ar minimālo izmēru 80 mm.

7.5.4.3. Ugunsdzēšamos aparātus un pirmās palīdzības aptieciņas var aizsargāt pret zādzību vai sabojāšanu (piemēram, ievietojot aizslēdzamā skapītī salonā vai aiz sasitama stikla), ja vien šo priekšmetu atrašanās vietas ir skaidri marķētas un ir nodrošināti līdzekļi, ar kuriem avārijas gadījumā tos var viegli izņemt no minētajām vietām.

7.5.5. Materiāli

Nedrīkst lietot ugunsnedrošus materiālus 100 mm attālumā no izplūdes gāzu sistēmas sastāvdaļām, jebkuras augstsprieguma elektriskās iekārtas vai cita būtiska karstuma avota, ja vien materiāls nav efektīvi izolēts. Vajadzības gadījumā ir jānodrošina izolācija, lai novērstu eļļu vai citu ugunsnedrošu materiālu saskaršanos ar izplūdes gāzu sistēmu vai jebkuru citu būtisku karstuma avotu. Šajā punktā par ugunsnedrošu materiālu uzskata tādu materiālu, kas nav paredzēts pretestībai tik augstām temperatūrām, kuras iespējams novērot minētajā vietā.

7.5.6. Ugunsgrēka atklāšana

7.5.6.1. Transportlīdzekļi ir aprīkoti ar signalizācijas sistēmu, kas konstatē vai nu temperatūras pārmērīgu paaugstināšanos, vai dūmus tualetēs, vadītāja guļvietas nodalījumos un citos atsevišķos nodalījumos.

7.5.6.2. Pēc briesmu konstatēšanas 7.5.6.1. punktā minētā sistēma raida vadītājam gan skaņas, gan vizuālu signālu vadītāja nodalījumā.

7.5.6.3. Signalizācijas sistēmai jābūt darba kārtībā ikreiz, kad tiek iedarbināta dzinēja iedarbināšanas ierīce, un līdz brīdim, kad tiek iedarbināta dzinēja apturēšanas ierīce, neatkarīgi no transportlīdzekļa stāvokļa.

7.6. Izejas

7.6.1. Izeju skaits

7.6.1.1. Transportlīdzeklī ir vismaz divas durvis – vai nu divas pasažieru durvis, vai vienas pasažieru durvis un vienas avārijas durvis. Katram divstāvu transportlīdzeklim ir divas durvis apakšstāvā (sk. arī 7.6.2.3. punktu). Minimālais nepieciešamais pasažieru durvju skaits ir šāds:

Pasažieru skaits Pasažieru durvju minimālais skaits I un A klase II klase III un B klase 9–45 1 1 1 46–70 2 1 1 71–100 3 (2 divstāvu transportlīdzekļa gadījumā) 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. Katrā nekustīgajā posmaina transportlīdzekļa daļā ir jābūt vismaz vienām durvīm, izņemot I klases posmaina transportlīdzekļa priekšdaļu, kurā ir jābūt vismaz divām durvīm.

7.6.1.3. Šīs prasības kontekstā pasažieru durvis, kas ir aprīkotas ar mehānisku vadības sistēmu, neuzskata par avārijas durvīm, izņemot gadījumus, ja tās nepieciešamības gadījumā var viegli atvērt ar rokām, kad ir iedarbināta 7.6.5.1. punktā minētā vadības ierīce.

7.6.1.4. Minimālajam avārijas izeju skaitam ir jābūt tādam, lai katrā atsevišķā nodalījumā kopā būtu norādītais izeju skaits:

To pasažieru un apkalpes locekļu skaits, kuri var izvietoties katrā nodalījumā vai stāvā Minimālais izeju kopskaits 1–8 2 9–16 3 17–30 4 31–45 5 46–60 6 61–75 7 76–90 8 91–110 9 111–130 10 > 130 11

Katra atsevišķa stāva (divstāvu transportlīdzeklim) un katra atsevišķa nodalījuma izeju skaitu nosaka atsevišķi. Tualetes nodalījumi vai kambīzes nav uzskatāmi par atsevišķiem nodalījumiem avārijas izeju skaita noteikšanai. Avārijas lūkas var ieskaitīt tikai kā vienu izeju iepriekšminēto avārijas izeju skaitā.

7.6.1.5. Katru nekustīgo posmaina transportlīdzekļa daļu uzskata par atsevišķu transportlīdzekli izeju minimālā skaita un izvietojuma noteikšanai, izņemot 7.6.2.4. punkta vajadzībām. Savienojošu eju starp posmiem neuzskata par izeju. Tualetes nodalījumi vai kambīzes nav uzskatāmi par atsevišķiem nodalījumiem avārijas izeju skaita noteikšanai. Pasažieru skaitu nosaka katrai nekustīgajai transportlīdzekļa daļai. Plakni, kas ietver šarnīra horizontālo asi starp transportlīdzekļa savienotām nekustīgajām daļām un ir perpendikulāra transportlīdzekļa garenasij, kad tas brauc taisni uz priekšu, uzskata par robežu starp daļām.

7.6.1.6. Divviru pasažieru durvis skaita kā divas durvis, un dubultu vai daudzkārtīgu logu skaita kā divus avārijas logus.

7.6.1.7. Ja no vadītāja nodalījuma nevar nokļūt pasažieru salonā pa eju, kas ļauj:

a) 4. pielikuma 6. attēlā norādītās cilindriskās mērierīces priekšmalai aizsniegties vismaz līdz vertikālās šķērsplaknes, kas ir tangenciāla vadītāja sēdekļa atzveltnes vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam tā vistālāk uz aizmuguri atvirzītajā stāvoklī, un

b) no šīs plaknes pārvietot 4. pielikuma 7. attēlā norādīto paneli uz priekšu no saskares pozīcijas ar cilindrisko mērierīci, līdz tā sasniedz vismaz vertikālo šķērsplakni, kas ir tangenciāla vadītāja sēdekļa spilvena vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam, tad ievēro 7.6.1.7.1.–7.6.1.7.5. punkta prasības. 7.6.1.7.1. Vadītāja nodalījumam ir divas izejas, kas nav vienā un tajā pašā sānu sienā. Ja viena no izejām ir logs, attiecīgais logs ir vismaz 400 000 mm2 liels, šajā laukumā ir iespējams ievietot 500 mm × 700 mm lielu taisnstūri, un tas atbilst 7.6.8. punktā norādītajām prasībām attiecībā uz avārijas logiem. 7.6.1.7.2. Blakus vadītājam var atrasties viens vai divi sēdekļi papildu personām, un šādā gadījumā abām 7.6.1.7.1. punktā minētajām izejām ir jābūt durvīm. Vadītāja durvis uzskata par avārijas durvīm šajos sēdekļos sēdošajām personām, ja vien ir iespējams virzīt pārbaudes mērierīci no šiem pasažieru sēdekļiem uz transportlīdzekļa ārpusi caur vadītāja durvīm (sk. 4. pielikuma 27. attēlu). Pārbaudot piekļuvi vadītāja durvīm, piemēro 7.7.3.2. punktā minētās prasības, izmantojot pārbaudes mērierīci, kuras 7.7.3.3. punktā aprakstītais izmērs ir 600 × 400 mm. Pasažieru durvis ir vadītāja durvīm pretējā transportlīdzekļa pusē, un tās atzīst arī par avārijas izeju vadītājam. 7.6.1.7.3. Šā pielikuma 7.6.3.–7.6.7., 7.7.1., 7.7.2. un 7.7.7. punktu neattiecina uz vadītāja nodalījumā paredzētajām izejām, kā minēts 7.6.1.7.1. un 7.6.1.7.2. punktā. 7.6.1.7.4. Šā pielikuma 7.6.1.7.1. un 7.6.1.7.2. punktā aprakstītajos apstākļos vadītāja nodalījumā paredzētās izejas un izejas to sēdvietu pasažieriem, kas atrodas blakus vadītājam, neuzskata nedz par vienām no durvīm, kas nepieciešamas atbilstoši 7.6.1.1. un 7.6.1.2. punktam, nedz par vienām no avārijas izejām, kas nepieciešamas atbilstoši šā pielikuma 7.6.1.4. punktam, attiecībā uz pārējo pasažieru salonu. 7.6.1.7.5. Nodalījumā, kas ietver vadītāja nodalījumu un sēdekļus blakus vadītājam, var izvietot ne vairāk kā piecus papildu sēdekļus, ja šie papildu sēdekļi un to aizņemtā vieta atbilst visām šo noteikumu prasībām un vismaz viena no avārijas izejām, kas nepieciešamas atbilstoši 7.6.1.4. punktam, ir durvis, pa kurām var iekļūt pasažieru salonā un kuras atbilst šā pielikuma 7.6.3.1.2. punkta prasībām attiecībā uz avārijas durvīm.

7.6.1.8. Ja vadītāja nodalījumam var piekļūt no pasažieru salona pa eju, kas atbilst 7.6.1.7. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām, un visām sēdvietām cieši līdzās šim vadītāja nodalījumam var piekļūt no tā paša pasažieru salona pa eju, kas atbilst vienam no šā pielikuma 7.7.5.1.1. punktā aprakstītajiem nosacījumiem, vadītāja nodalījumam nav vajadzīga ārēja izeja.

7.6.1.9. Ja 7.6.1.8. punktā aprakstītajos apstākļos A vai B klases transportlīdzekļos ir paredzētas vadītāja durvis, tās var uzskatīt par avārijas durvīm pasažieriem, ja:

7.6.1.9.1. vadītāja durvis atbilst šā pielikuma 7.6.3.1.2. punktā norādītajām prasībām par avārijas durvju izmēru;

7.6.1.9.2. vadītāja durvis atbilst 7.6.1.7.2. punktā norādītajām prasībām;

7.6.1.9.3. vieta, kas paredzēta vadītāja sēdeklim, ir savienota ar galveno pasažieru salonu, izmantojot piemērotu eju; šo prasību uzskata par izpildītu, ja 7.7.5.1. punktā minētā pārbaudes mērierīce var netraucēti virzīties no galvenās ejas, līdz mērierīces priekšgals sasniedz vertikālo plakni, kas ir tangenciāla vadītāja sēdekļa atzveltnes vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam (sēdeklis ir novietots maksimāli uz aizmuguri atvirzītā stāvoklī), un no šīs plaknes 7.7.3.3. punktā aprakstīto pārbaudes mērierīci iespējams virzīt uz avārijas durvīm virzienā, kurš noteikts minētajā punktā (sk. 4. pielikuma 28. attēlu), sēdeklim un stūres ratam atrodoties vidusstāvoklī.

7.6.1.10. Šā pielikuma 7.6.1.8. un 7.6.1.9. punkts neizslēdz iespēju, ka starp vadītāja sēdvietu un pasažieru salonu var atrasties durvis vai kāds cits norobežojums, ja vien vadītājs avārijas gadījumā šādu norobežojumu var ātri atvērt. Vadītāja durvis, kuras atrodas ar šādu norobežojumu aizsargātā nodalījumā, neierēķina pasažieru izeju skaitā.

7.6.1.11. II, III un B klases transportlīdzekļos papildus avārijas durvīm un logiem ierīko avārijas lūkas. Divstāvu transportlīdzekļu gadījumā šīs lūkas ierīko tikai augšstāva jumtā. Minimālais lūku skaits ir šāds:

Pasažieru skaits (divstāvu transportlīdzekļos – augšstāvā) Minimālais lūku skaits nepārsniedz 30 l pārsniedz 30 2

Izņemot 7.6.1.12. punktā norādīto gadījumu, lūkas var ierīkot arī I un A klases transportlīdzekļos. Trolejbusa jumtā avārijas lūkas neierīko.

7.6.1.12. Lūkas neierīko vietās, kurās ir uzstādītas tādas tehniskās detaļas, kas rada iespējamu apdraudējumu pasažieriem, kuri izmanto avārijas lūkas (piemēram, augstsprieguma sistēmas, sistēmas, kas satur bīstamus šķidrumus un/vai gāzi, u. c.).

7.6.1.13. Katras savienotājkāpnes uzskata par izeju no divstāvu transportlīdzekļa augšstāva.

7.6.1.14. Visām personām, kas atrodas divstāvu transportlīdzekļa apakšstāvā, avārijas situācijā ir pieejama izeja no transportlīdzekļa bez nepieciešamības pārvietoties uz augšstāvu.

7.6.1.15. Divstāvu transportlīdzekļa augšstāva galvenajai ejai jābūt savienotai, izmantojot vienu vai vairākas savienotājkāpnes, ar pasažieru durvju piekļuves eju vai apakšstāva galveno eju 3 m attālumā no pasažieru durvīm:

7.6.1.15.1. I klases transportlīdzekļu gadījumā nodrošina vismaz vienas kāpnes un vienas puskāpnes, ja augšstāvā pārvadā vairāk nekā 50 pasažieru;

7.6.1.15.2. II un III klases transportlīdzekļu gadījumā nodrošina vismaz vienas kāpnes un vienas puskāpnes, ja augšstāvā pārvadā vairāk nekā 30 pasažieru.

7.6.1.16. Gadījumos, kad transportlīdzeklim nav jumta, izejas uz stāvu bez jumta atbilst tām prasībām, kas nav pretrunā faktam, ka transportlīdzeklim nav jumta.

7.6.1.17. A vai B klases transportlīdzekļu gadījumā, ja pretī vadītāja durvīm ir durvis, tās var uzskatīt par vienu no nepieciešamajām izejām pasažieriem, ja:

7.6.1.17.1. blakus vadītāja nodalījumam nav vairāk kā viena pasažieru sēdvieta un

7.6.1.17.2. tās atbilst 7.6.1.9. punkta nosacījumiem.

7.6.2. Izeju izvietojums

7.6.2.1. I, II un III klases transportlīdzekļi atbilst turpmāk norādītajām prasībām.

7.6.2.1.1. Pasažieru durvis atrodas tajā transportlīdzekļa pusē, kura atrodas tuvāk ceļa malai, atbilstīgi satiksmes plūsmas virzienam, kuram transportlīdzeklis ir paredzēts un kā to deklarējis izgatavotājs šo noteikumu 1. pielikuma 1. daļas 1. papildinājuma 2.8. punktā norādītajā paziņojuma veidlapā. Vismaz vienas no durvīm ir transportlīdzekļa priekšpuses daļā. Tas neizslēdz:

7.6.2.1.1.1. īpaši projektētas durvis transportlīdzekļa aizmugurē vai sānos, lai personas ratiņkrēslos tās izmantotu pasažieru durvju vietā; vai

7.6.2.1.1.2. papildu durvis transportlīdzekļa aizmugurē galvenokārt preču vai bagāžas iekraušanai/izkraušanai, tomēr nepieciešamības gadījumā pasažieri var tās izmantot; vai

7.6.2.1.1.3. vienas vai vairākas papildu pasažieru durvis transportlīdzekļa pretējā pusē, ja transportlīdzekļi ir projektēti izmantošanai apstākļos, kad pasažieru iekāpšana/izkāpšana nepieciešama abās transportlīdzekļa pusēs. Šādi aprīkoti transportlīdzekļi ir apgādāti ar vadības ierīci(-ēm), kas ļauj vadītājam bloķēt to durvju normālu darbību, kuras pašlaik netiek izmantotas.

7.6.2.2. A un B klases transportlīdzekļi atbilst šādām prasībām.

7.6.2.2.1. Pasažieru durvis atrodas tajā transportlīdzekļa pusē, kura atrodas tuvāk ceļa malai, atbilstīgi satiksmes plūsmas virzienam, kuram transportlīdzeklis ir paredzēts un kā to deklarējis izgatavotājs šo noteikumu 1. pielikuma 1. daļas 1. papildinājuma 2.8. punktā norādītajā paziņojuma veidlapā.

7.6.2.2.2. Izejas ir izvietotas tā, lai katrā transportlīdzekļa pusē atrastos vismaz viena izeja.

7.6.2.2.3. Gan pasažieru salona priekšpusē, gan aizmugures pusē ir vismaz viena izeja.

7.6.2.3. Ja pasažieru salonā ir 10 m2 vai lielāks laukums S0, divas no 7.6.1.1. punktā minētajām durvīm atdala tā, lai attālums starp to vertikālajām šķērsplaknēm, kas iet caur to laukuma centru, nebūtu mazāks par:

7.6.2.3.1. vienstāva transportlīdzeklī 40 % no kopējā pasažieru salona garuma, mērot paralēli transportlīdzekļa garenasij. Posmainā transportlīdzeklī šo prasību izpilda, ja divas dažādu daļu durvis atdala tā, ka attālums starp durvīm nav mazāks par 40 % no kopējā apvienotā pasažieru salona (visu daļu) garuma. Ja vienas no šīm durvīm ietilpst divviru durvīs, šo attālumu mēra starp divām durvīm, kas atrodas vistālāk viena no otras;

7.6.2.3.2. divstāvu transportlīdzeklī divām no 7.6.1.1. punktā minētajām durvīm jābūt nošķirtām tā, lai attālums starp vertikālajām šķērsplaknēm, kas iet caur to laukuma centriem, ir vai nu 25 % no transportlīdzekļa kopējā garuma, vai 40 % no kopējā pasažieru salona garuma apakšstāvā; šis noteikums nav spēkā, ja durvis atrodas dažādās transportlīdzekļa pusēs. Ja vienas no šīm durvīm ietilpst divviru durvīs, šo attālumu mēra starp divām durvīm, kas atrodas vistālāk viena no otras.

7.6.2.4. Izejas (divstāvu transportlīdzeklī katrā stāvā) ir jāizvieto tā, lai to skaits abās transportlīdzekļa pusēs būtu faktiski vienāds. (Tas nenozīmē, ka jānodrošina papildu izejas virs skaita, kas noteikts 7.6.1. punktā.) Ja izeju skaits pārsniedz prasīto minimālo izeju skaitu, nav jānodrošina, lai tas būtu vienāds abās transportlīdzekļa pusēs.

7.6.2.5. Vismaz viena izeja ir izvietota transportlīdzekļa aizmugurē vai priekšpusē:

7.6.2.5.1. I un A klases transportlīdzekļu gadījumā 7.6.2.5. punkta prasības ir izpildītas, ja ir ierīkota avārijas lūka; vai, ja piemēro 7.6.1.12. punktu, katrā transportlīdzekļa pusē papildus 7.6.1. punktā norādītajām izejām ir ierīkota vēl viena izeja.

7.6.2.5.2. Divstāvu transportlīdzekļu gadījumā 7.6.2.5. punkta prasības attiecina tikai uz augšstāvu.

7.6.2.6. Izejas transportlīdzekļa vienā pusē ir pienācīgi sadalītas visā pasažieru salona garumā.

7.6.2.7. Transportlīdzekļa aizmugurē ir atļautas durvis, ja vien tās nav pasažieru durvis.

7.6.2.8. Nepieciešamās avārijas lūkas izvieto šādi:

a) ja ir tikai viena lūka, tā ir izvietota pasažieru salona vidējā trešdaļā; vai

b) ja ir divas lūkas, tās ir vismaz 2 m atstatus, šo attālumu mērot starp tuvākajām atveru malām taisnē, kas iet paralēli transportlīdzekļa garenasij.

7.6.3. Minimālie izeju izmēri

7.6.3.1. I, II un III klases transportlīdzekļi atbilst šādām prasībām:

7.6.3.1.1. pasažieru durvīm ir atvere, kas rada pieeju saskaņā ar šā pielikuma 7.7.1. punktā norādītajām prasībām;

7.6.3.1.2. avārijas durvīm ir atvere ar minimālo augstumu 1 450 mm un minimālo platumu 600 mm;

7.6.3.1.3. avārijas logu minimālais laukums ir 400 000 mm2. Šajā laukumā ir iespējams iezīmēt taisnstūri, kura izmēri ir 500 mm × 700 mm;

7.6.3.1.4. avārijas logs, kurš atrodas transportlīdzekļa aizmugures virsmā, atbilst prasībām, kas norādītas 7.6.3.1.3. punktā, vai šā avārijas loga atvērumā ir iespējams iezīmēt 350 mm augstu un 1 550 mm platu taisnstūri, kura stūri var būt noapaļoti tā, ka izliekuma rādiuss nepārsniedz 250 mm;

7.6.3.1.5. avārijas lūku atveres minimālais laukums ir 450 000 mm2. Šajā laukumā ir iespējams iezīmēt taisnstūri, kura izmēri ir 600 mm × 700 mm.

7.6.3.2. A un B klases transportlīdzekļi var atbilst 7.6.3.1. punktā norādītajām prasībām (A klases transportlīdzekļi atbilst I klases transportlīdzekļu prasībām un B klases transportlīdzekļi atbilst II un III klases transportlīdzekļu prasībām) vai 7. pielikuma 1.1. punktā minētajām prasībām.

7.6.4. Tehniskās prasības visām pasažieru durvīm

7.6.4.1. Visām pasažieru durvīm viegli jāveras no iekšpuses un ārpuses, kad transportlīdzeklis stāv (tas nav obligāti attiecībā uz braucošu transportlīdzekli). Tomēr šo prasību neuzskata par tādu, kas aizliedz durvju slēgšanu no ārpuses, ja vien tās vienmēr iespējams atvērt no iekšpuses.

7.6.4.2. Jebkura vadības ierīce vai ierīce durvju atvēršanai no ārpuses atrodas 1 000–1 500 mm attālumā no zemes un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. I, II un III klases transportlīdzekļos katra vadības ierīce vai ierīce durvju atvēršanai no iekšpuses atrodas 1 000–1 500 mm attālumā no grīdas virsmas vai vadības iekārtai tuvākā pakāpiena virsmas un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. Tas neattiecas uz vadības ierīcēm, kas atrodas vadītāja zonā.

7.6.4.3. Visas vienlaidu manuālās pasažieru durvis, kuras ir iestiprinātas eņģēs vai nostiprinātas uz ass, nostiprina tā, lai atvērtām durvīm saskaroties ar nekustīgu priekšmetu, kad transportlīdzeklis kustas uz priekšu, šīs durvis vērtos ciet.

7.6.4.4. Ja manuālās pasažieru durvis ir aprīkotas ar aizkritņa slēdzeni, tai ir jāslēdzas divās pakāpēs.

7.6.4.5. Pasažieru durvju iekšpusē nedrīkst būt nekāda ierīce, kas ir paredzēta iekšējo pakāpienu aizsegšanai, kad durvis ir ciet. Tas neizslēdz iespēju, ka pakāpienu padziļinājumā, durvīm esot aizvērtām, atrodas durvju darbības mehānisms un cits aprīkojums, kas piestiprināts durvju iekšpusei, ja tas neveido pacēlumu uz grīdas, uz kuras stāv pasažieri. Šis mehānisms un aprīkojums nedrīkst būt pasažieriem bīstams.

7.6.4.6. Ja tiešā redzamība nav pietiekama, ierīko optiskas vai cita veida ierīces, lai vadītājs no savas vietas spētu saskatīt pasažieri, kas atrodas tiešā pasažieru durvju tuvumā vai nu no iekšpuses, vai ārpuses, ja šādas durvis nav automātiskas pasažieru durvis.

I klases divstāvu transportlīdzekļos šī prasība attiecas arī uz visu pasažieru durvju iekšpusi un visu to savienotājkāpņu tiešo tuvumu, kas ved uz augšstāvu.

Ja pasažieru durvis atrodas tāda transportlīdzekļa aizmugurē, kura ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, šī prasība ir izpildīta, ja vadītājs spēj pamanīt 1,3 m garu personu, kura stāv 1 m aiz transportlīdzekļa.

Lai izpildītu šā punkta prasības, var izmantot atpakaļskata spoguļus, ja tiek nodrošināts braukšanai nepieciešamais redzes lauks.

Ja durvis atrodas aiz posmaina transportlīdzekļa posmainās daļas, spoguļi netiek uzskatīti par pietiekamu optisko ierīci.

7.6.4.7. Visām durvīm, kas veras uz transportlīdzekļa iekšpusi, un to mehānismam ir jābūt veidotiem tā, lai tie paredzētajos ekspluatācijas apstākļos nevarētu ievainot pasažierus. Vajadzības gadījumā ierīko pienācīgas aizsargierīces.

7.6.4.8. Ja pasažieru durvis atrodas līdzās durvīm uz tualeti vai citu iekšējo nodalījumu, tās ir jānodrošina pret nejaušu atvēršanos. Šo prasību tomēr nepiemēro, ja durvis automātiski tiek aizslēgtas, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.6.4.9. Transportlīdzekļiem, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, transportlīdzekļa aizmugurē esošo pasažieru durvju puses nedrīkst atvērties vairāk nekā 115° un mazāk nekā 85° leņķī, un atvērtā stāvoklī tām ir automātiski jāsaglabā šāds stāvoklis. Tas neizslēdz iespēju ignorēt šo aizturi un atvērt durvis plašāk par minēto leņķi, kad tas ir droši; piemēram, lai atpakaļgaitā tuvotos augstai iekraušanas platformai vai atvērtu durvis 270° leņķī, lai varētu atbrīvot iekraušanas zonu transportlīdzekļa aizmugurē.

7.6.4.10. Pasažieru durvis jebkurā atvērtā stāvoklī nedrīkst kavēt nevienas obligātās izejas izmantošanu vai nepieciešamo piekļuvi tai.

7.6.4.11. Ja ir paredzēta nakts bloķēšanas sistēma, piemēro šādus nosacījumus:

7.6.4.11.1. bloķēšanas sistēma automātiski atslēdzas, kad tiek ieslēgta aizdedze; vai

7.6.4.11.2. vadītājs saņem brīdinājuma signālu, kas norāda, ka vienu vai vairāku durvju nakts bloķēšanas sistēma turpina darboties, kad aizdedze ir ieslēgta. Vienu signālu var izmantot vairākām durvīm.

7.6.5. Papildu tehniskās prasības mehāniskām pasažieru durvīm

7.6.5.1. Avārijas gadījumā, transportlīdzeklim stāvot vai braucot ar ātrumu 5 km/h vai mazāk, visas mehāniskās pasažieru durvis ir iespējams atvērt no iekšpuses un, ja tās nav aizslēgtas, no ārpuses, izmantojot vadības ierīces, kuras neatkarīgi no tā, vai darbojas energoapgāde:

7.6.5.1.1. ignorē visas pārējās durvju vadības ierīces;

7.6.5.1.2. durvju iekšējo vadības ierīču gadījumā atrodas 300 mm attālumā no durvīm vismaz 1 000 mm augstumā virs pirmā pakāpiena (izņemot durvju iekšējās vadības ierīces, kas minētas 8. pielikuma 3.9.1. punktā);

7.6.5.1.3. ir viegli saskatāmas un skaidri identificējamas, tuvojoties durvīm un stāvot to priekšā, un tās ir skaidri jāmarķē kā izmantojamas avārijas gadījumā, ja tās papildina parastās durvju atvēršanas vadības ierīces;

7.6.5.1.4. var darbināt viena persona, kas stāv tieši durvju priekšā;

7.6.5.1.5. var aktivizēt kustības bloķētāju;

7.6.5.1.6. liek durvīm atvērties tādā platumā, ka 7.7.1.1. punktā minētā mērierīce var tās šķērsot 8 sekundēs pēc vadības ierīču iedarbināšanas, vai dod iespēju durvis viegli atvērt ar rokām tādā platumā, ka 7.7.1.1. punktā minētā mērierīce var tās šķērsot 8 sekundes pēc vadības ierīču iedarbināšanas;

7.6.5.1.7. var būt aizsargātas ar ierīci, kuru var viegli noņemt vai salauzt, lai piekļūtu avārijas vadības ierīcei; par avārijas vadības ierīces iedarbināšanu vai vadības ierīci aizsargājošā pārsega noņemšanu vadītāju brīdina gan ar skaņas, gan vizuāla signāla palīdzību; un

7.6.5.1.8. vadītāja darbinātām durvīm, kuras neatbilst 7.6.5.6.2. punkta prasībām, ir tādas, ka pēc to iedarbināšanas, lai atvērtu durvis, un atgriešanās normālajā stāvoklī durvis neaizveras tik ilgi, līdz vadītājs nav iedarbinājis durvju aizvēršanas vadības ierīci.

7.6.5.1.9. Durvīm jābūt nodrošinātām pret atvēršanos, ja transportlīdzeklis brauc ar ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.6.5.2. Var nodrošināt ierīci, kuru darbina vadītājs no sava sēdekļa, lai atvienotu ārējās avārijas vadības ierīces un nobloķētu pasažieru durvis no ārpuses. Šajā gadījumā ārējām avārijas vadības ierīcēm jāatbloķējas automātiski, kad tiek palaists dzinējs vai pirms tam, kad transportlīdzeklis sasniedz ātrumu 20 km/h. Pēc tam ārējās avārijas vadības ierīces neatslēdzas automātiski, bet tikai pēc vadītāja iejaukšanās.

7.6.5.3. Vadītājam jāspēj darbināt visas vadītāja darbinātās pasažieru durvis, sēžot vadītāja sēdeklī un lietojot vadības ierīces, kuras ir skaidri un nepārprotami marķētas, izņemot gadījumus, kad lieto ar kāju darbināmas ierīces.

7.6.5.4. Katrām mehāniskajām pasažieru durvīm ir jāiedarbina vizuāls indikators, kas vadītājam, sēžot normālā stāvoklī, ir skaidri redzams jebkādos parastos apkārtējā apgaismojuma apstākļos un brīdina viņu, ja durvis nav pilnīgi aizvērušās. Šis indikators norāda, kad durvju nekustīgā konstrukcija atrodas starp pilnīgi atvērtu stāvokli un punktu, kas ir 30 mm attālumā no pilnīgi aizvērta stāvokļa. Vienu indikatoru var izmantot vienām vai vairākām durvīm. Šādu indikatoru tomēr nepierīko tādām priekšējām pasažieru durvīm, kuras neatbilst 7.6.5.6.1.1. un 7.6.5.6.1.2. punkta prasībām.

7.6.5.5. Ja ir vadības ierīces, ar kurām vadītājs var atvērt un aizvērt mehāniskas pasažieru durvis, tās ir tādas, lai vadītājs varētu mainīt durvju kustību jebkurā brīdī, tām atveroties vai aizveroties.

7.6.5.6. Visu mehānisko pasažieru durvju konstrukcija un vadības ierīču sistēma ir tāda, lai pasažieri nevarētu ievainot vai iespiest durvīs, kad tās aizveras.

7.6.5.6.1. Šo prasību uzskata par izpildītu, ja ir izpildītas šādas divas prasības:

7.6.5.6.1.1. pirmā prasība – ja jebkurā 6. pielikumā aprakstītajā mērījumu punktā durvju aizvēršanai pretojas iespīlēšanas spēks, kas nepārsniedz 150 N, durvīm atkal automātiski pilnīgi jāatveras un, izņemot automātiskas pasažieru durvis, jāpaliek pilnīgi atvērtām līdz durvju aizvēršanas vadības ierīces iedarbināšanai. Iespīlēšanas spēku var izmērīt ar jebkuru metodi, kurai piekrīt tipa apstiprinātāja iestāde. Vadlīnijas ir izklāstītas šo noteikumu 6. pielikumā. Maksimālais spēks uz īsu brīdi var pārsniegt 150 N, tomēr nepārsniedzot 300 N. Atkārtotās atvēršanas sistēmu var pārbaudīt ar testa stieni, kura šķērsgriezums ir 60 mm augsts, 30 mm plats un kuram ir noapaļoti stūri 5 mm rādiusā;

7.6.5.6.1.2. otrā prasība – gadījumos, kad durvīs iespiež pasažiera plaukstas locītavu vai pirkstus: 7.6.5.6.1.2.1. durvis atkal automātiski pilnīgi atveras un, izņemot automātiskas pasažieru durvis, paliek pilnīgi atvērtas līdz durvju aizvēršanas vadības ierīces iedarbināšanai; vai 7.6.5.6.1.2.2. pasažiera plaukstas locītavu vai pirkstus bez grūtībām var izvilkt no durvīm, neriskējot pasažieri savainot. Šo prasību var pārbaudīt ar roku vai ar 7.6.5.6.1.1. punktā minēto testa stieni, kas vienā galā nosmailināts 300 mm garumā, tā biezumam samazinoties no 30 mm līdz 5 mm. Tas nedrīkst būt nopulēts vai ieziests. Ja durvis iespiež stieni, to iespējams viegli izvilkt; vai 7.6.5.6.1.2.3. durvis paliek stāvoklī, kas neiespīlē testa stieni, kura šķērsgriezums ir 60 mm augsts, 20 mm plats un kuram ir noapaļoti stūri 5 mm rādiusā. Šis stāvoklis nepārsniedz pilnīgas aizvēršanās stāvokli par vairāk kā 30 mm.

7.6.5.6.2. Priekšējām pasažieru durvīm 7.6.5.6. punkta prasību uzskata par izpildītu, ja durvis:

7.6.5.6.2.1. atbilst 7.6.5.6.1.1. un 7.6.5.6.1.2. punkta prasībām vai

7.6.5.6.2.2. ja tām ir mīkstas malas; šīs malas tomēr nedrīkst būt tik mīkstas, ka, durvīm iespiežot 7.6.5.6.1.1. punktā minēto testa stieni, durvju cietā konstrukcija sasniedz pilnīgas aizvēršanās stāvokli.

7.6.5.7. Ja mehāniskās pasažieru durvis aizvērtā stāvoklī notur vienīgi nepārtraukta barošanas avota darbība, ir jānodrošina vizuāla brīdinājuma ierīce, kas informē vadītāju par jebkādu ar durvīm saistītā barošanas avota defektu.

7.6.5.8. Kustības bloķētājam, ja tāds ir pierīkots, ir jādarbojas vienīgi tad, ja ātrums ir mazāks par 5 km/h, un tas nedrīkst darboties, ja ātrums ir lielāks.

7.6.5.9. Ja transportlīdzeklis nav aprīkots ar kustības bloķētāju, iedarbojas brīdinājuma skaņas signāls, ko dzird vadītājs, ja, transportlīdzeklim izkustoties, kādas mehāniskās pasažieru durvis nav pilnīgi aizvērušās. Šis brīdinājuma skaņas signāls attiecībā uz 7.6.5.6.1.2.3. punkta prasībām atbilstošām durvīm iedarbojas, transportlīdzekļa ātrumam pārsniedzot 5 km/h.

7.6.6. Papildu tehniskās prasības automātiskām pasažieru durvīm

7.6.6.1. Atvēršanas ierīču iedarbināšana

7.6.6.1.1. Izņemot gadījumus, kas norādīti 7.6.5.1. punktā, visu automātisko pasažieru durvju atvēršanas ierīces ir iespējams iedarbināt un atslēgt tikai vadītājam no savas sēdvietas.

7.6.6.1.2. Iedarbināšanu un atslēgšanu var veikt tieši, izmantojot slēdzi, vai netieši, piemēram, atverot un aizverot priekšējās pasažieru durvis.

7.6.6.1.3. Kad vadītājs iedarbina atvēršanas ierīces, tas tiek norādīts transportlīdzekļa iekšpusē un arī ārpusē, ja durvis ir atveramas no ārpuses; indikatoram (piemēram, apgaismotai spiedpogai, apgaismotai zīmei) ir jābūt uz durvīm vai blakus durvīm, uz kurām tas attiecas.

7.6.6.1.4. Ja mehānismu iedarbina tieši, t. i., ar slēdzi, sistēmas funkcionālais stāvoklis skaidri jānorāda vadītājam, piemēram, ar slēdža stāvokli, indikatora spuldzi vai apgaismotu slēdzi. Slēdzi īpaši marķē un ierīko tā, lai to nevarētu sajaukt ar citām vadības ierīcēm.

7.6.6.2. Automātisku pasažieru durvju atvēršana

7.6.6.2.1. Kad vadītājs ir iedarbinājis atvēršanas ierīces, pasažieri var atvērt durvis šādā veidā:

7.6.6.2.1.1. no iekšpuses, piemēram, nospiežot spiedpogu vai šķērsojot gaismas barjeru; un

7.6.6.2.1.2. no ārpuses – izņemot gadījumus, kad durvis ir paredzētas tikai izejai un attiecīgi marķētas –, piemēram, nospiežot apgaismotu spiedpogu, spiedpogu zem apgaismotas zīmes vai līdzīgu ierīci, kas marķēta ar attiecīgām norādēm.

7.6.6.2.2. Šā pielikuma 7.6.6.2.1.1. punktā minēto spiedpogu nospiešana un 7.7.9.1. punktā minēto sakaru līdzekļu izmantošana saziņai ar vadītāju var raidīt signālu, kas tiek saglabāts un, vadītājam iedarbinot durvju atvēršanas ierīces, veic durvju atvēršanu.

7.6.6.3. Automātisku pasažieru durvju aizvēršana

7.6.6.3.1. Kad automātiskās pasažieru durvis ir atvērušās, tām atkal automātiski jāaizveras, kad ir pagājis noteikts laika intervāls. Ja šā intervāla laikā transportlīdzeklī iekāpj vai no tā izkāpj pasažieris, drošības ierīcei (piemēram, jutīgam grīdas panelim, gaismas barjerai, vienvirziena ejai) ir jānodrošina pietiekams šā durvju aizvēršanās laika pagarinājums.

7.6.6.3.2. Ja pasažieris iekāpj transportlīdzeklī vai izkāpj no tā durvju aizvēršanās laikā, aizvēršanās process ir automātiski jāpārtrauc un durvīm atkal jāatveras. Aizvēršanās procesu var apturēt, iedarbinot vienu no 7.6.6.3.1. punktā minētajām drošības ierīcēm vai jebkuru citu ierīci.

7.6.6.3.3. Durvis, kas aizvērušās automātiski saskaņā ar 7.6.6.3.1. punktu, pasažierim ir jāspēj atkārtoti atvērt saskaņā ar 7.6.6.2. punktu; šo prasību nepiemēro, ja vadītājs ir atslēdzis durvju atvēršanas ierīces.

7.6.6.3.4. Pēc tam, kad vadītājs ir atslēdzis automātisko pasažieru durvju atvēršanas ierīces, atvērtās durvis aizveras saskaņā ar 7.6.6.3.1. un 7.6.6.3.2. punktu.

7.6.6.4. Automātiskā aizvēršanas procesa aizkavēšana, ja durvis marķētas īpašām vajadzībām, piemēram, pasažieriem ar bērnu ratiņiem, pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām utt.

7.6.6.4.1. Vadītājam jāspēj aizkavēt automātisko aizvēršanās procesu, iedarbinot īpašu vadības ierīci. Arī pasažierim jāspēj aizkavēt automātisko aizvēršanās procesu, nospiežot speciālu spiedpogu.

7.6.6.4.2. Automātiskā aizvēršanās procesa aizkavēšana vadītājam ir jānorāda, piemēram, ar vizuāla indikatora palīdzību.

7.6.6.4.3. Jebkurā gadījumā vadītājam jābūt iespējai atjaunot automātisko aizvēršanās procesu.

7.6.6.4.4. Pēc tam uz šādu durvju aizvēršanos attiecas 7.6.6.3. punkts.

7.6.7. Tehniskās prasības avārijas durvīm

7.6.7.1. Avārijas durvīm ir viegli jāatveras no iekšpuses un ārpuses, kad transportlīdzeklis stāv. Tomēr šo prasību neuzskata par tādu, kas aizliedz durvju slēgšanu no ārpuses, ja vien tās vienmēr iespējams atvērt no iekšpuses, lietojot parasto atvēršanas mehānismu.

7.6.7.2. Avārijas durvis, kad tās lieto paredzētajiem mērķiem, nav mehāniskas durvis, izņemot gadījumus, kad šīs durvis atkal neaizveras, līdz vadītājs nav iedarbinājis aizvēršanās vadības ierīci, ja vai nu 7.6.5.1. punktā paredzētā pasažieru durvju vadības ierīce, vai speciālu avārijas durvju vadības ierīce, kas atbilst 7.6.5.1. punkta prasībām, ir iedarbināta un atgriezta parastajā stāvoklī. Kad ir iedarbināta viena no 7.6.5.1. punktā minētajām vadības ierīcēm, durvis atveras tādā platumā, ka 7.7.2.1. punktā minētā mērierīce var tās šķērsot ne ilgāk kā 8 sekundēs pēc vadības ierīces iedarbināšanas, vai ir iespējams durvis viegli atvērt ar rokām tādā platumā, ka mērierīce var tās šķērsot ne ilgāk kā astoņas sekundēs pēc vadības ierīces iedarbināšanas. Turklāt avārijas durvis nedrīkst būt bīdāmas durvis, izņemot gadījumus, kad transportlīdzekļa ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus. Transportlīdzekļiem, kam ir bīdāmas durvis, attiecībā uz kurām ir pierādīts, ka tās var atvērt, nelietojot instrumentus, kad saskaņā ar Noteikumiem Nr. 33 ir veikts frontālās barjeras trieciena tests, šīs durvis uzskata par avārijas durvīm.

7.6.7.3. Katrai vadības ierīcei vai ierīcei avārijas durvju atvēršanai (divstāvu transportlīdzekļos apakšstāvā) no ārpuses jāatrodas 1 000–1 500 mm attālumā no zemes un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. I, II un III klases transportlīdzekļos katrai vadības ierīcei vai ierīcei avārijas durvju atvēršanai no iekšpuses jāatrodas 1 000–1 500 mm attālumā no grīdas virsmas vai vadības iekārtai tuvākā pakāpiena virsmas un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. Tas neattiecas uz vadības ierīcēm, kas atrodas vadītāja zonā.

Šā pielikuma 7.6.7.2. punktā minēto vadības ierīci mehānisku durvju atvēršanai var izvietot arī saskaņā ar 7.6.5.1.2. punktu.

7.6.7.4. Ja transportlīdzekļa sānos ierīkotas avārijas durvis ar eņģēm, tad eņģes jāpiestiprina durvju priekšējai malai un durvīm jāveras uz āru. Ir atļautas siksnas, ķēdes vai citas drošības ierīces, ja vien tās netraucē durvīm atvērties un palikt atvērtā stāvoklī vismaz 100° leņķī. Prasību par vismaz 100° leņķi nepiemēro, ja ir nodrošināti līdzekļi, kas ļauj brīvi piekļūt avārijas durvju izejai.

7.6.7.5. Avārijas durvis nodrošina pret nejaušu iedarbošanos. Šo prasību tomēr nepiemēro, ja avārijas durvis automātiski tiek aizslēgtas, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.6.7.6. Visām avārijas durvīm jābūt aprīkotām ar skaņas signālu, kas vadītāju brīdina, ja durvis nav cieši aizvērtas. Brīdinājuma signāls iedarbojas, ja tiek izkustināts durvju slēdzis vai rokturis, nevis sakustoties pašām durvīm.

7.6.7.7. Ja ir paredzēta nakts bloķēšanas sistēma, piemēro šādus nosacījumus:

7.6.7.7.1. bloķēšanas sistēma automātiski atslēdzas, kad tiek ieslēgta aizdedze; vai

7.6.7.7.2. vadītājs saņem brīdinājuma signālu, kas norāda, ka vienu vai vairāku durvju nakts bloķēšanas sistēma turpina darboties, kad aizdedze ir ieslēgta. Vienu signālu var izmantot vairākām durvīm.

7.6.8. Tehniskās prasības avārijas logiem

7.6.8.1. Visiem veramiem vai izgrūžamiem avārijas logiem jāveras uz ārpusi. Izgrūžamā tipa logi nedrīkst pilnīgi atdalīties no transportlīdzekļa, kad tos lieto. Izgrūžamajiem logiem ir jādarbojas tā, lai efektīvi novērstu iespēju tos izgrūst nejauši.

7.6.8.2. Katram avārijas logam:

7.6.8.2.1. ir jābūt tādam, lai to viegli un uzreiz varētu atvērt no transportlīdzekļa iekšpuses un ārpuses, izmantojot attiecīgi paredzētu ierīci. Šis noteikums atļauj izmantot arī, piemēram, laminēta stikla vai plastmasas rūtis; vai

7.6.8.2.2. jābūt ar viegli izsitamu bezšķembu stiklu. Šis iepriekšminētais noteikums neļauj izmantot laminēta stikla vai plastmasas rūtis. Blakus katram avārijas logam nodrošina ierīci, ko var viegli sasniegt transportlīdzeklī esošās personas, lai dotu iespēju izsist katru šādu logu. Ierīce avārijas logu stikla izsišanai transportlīdzekļa aizmugurē jānovieto centrā virs vai zem avārijas loga, vai ierīce jānovieto blakus katram loga galam.

7.6.8.3. Katram avārijas logam, ko var aizslēgt no ārpuses, ir jābūt konstruētam tā, lai to jebkurā laikā varētu atvērt no transportlīdzekļa iekšpuses.

7.6.8.4. Ja avārijas logs ir tāds logs, kura eņģes atrodas horizontālā augšējā malā, ir jānodrošina piemērota ierīce, kas noturētu to pilnīgi atvērtā stāvoklī. Katram veramam avārijas logam ir jādarbojas tā, lai tas neradītu šķēršļus brīvai kustībai no transportlīdzekļa iekšpuses vai ārpuses.

7.6.8.5. Transportlīdzekļa sānos ierīkota avārijas loga apakšējās malas augstums no grīdas vidējā līmeņa tieši zem minētā loga (neņemot vērā dažādas vietēja rakstura izmaiņas, piemēram, riteni vai transmisijas kārbu), nedrīkst pārsniegt 1 200 mm, bet nedrīkst būt arī mazāks par 650 mm veramam avārijas logam vai par 500 mm, ja avārijas logam ir izsitams stikls.

Tomēr verama avārijas loga apakšējās malas augstumu var samazināt ne vairāk kā līdz 500 mm, ja vien loga atvērumam ir pierīkots aizsargs līdz 650 mm augstumam, lai novērstu iespēju, ka pasažieri var izkrist no transportlīdzekļa. Ja loga atvērumam ir pierīkots aizsargs, loga atvēruma izmēri virs aizsarga nedrīkst būt mazāki par minimālajiem izmēriem, kādi ir noteikti avārijas logam.

7.6.8.6. Katram veramam avārijas logam, ko nevar skaidri saskatīt no vadītāja sēdvietas, ir jābūt aprīkotam ar brīdinājuma skaņas signālu, kas brīdina vadītāju, ja logs nav pilnībā aizvērts. Šo ierīci iedarbina loga slēdzis, nevis paša loga sakustēšanās.

7.6.9. Tehniskās prasības avārijas lūkām

7.6.9.1. Katrai avārijas lūkai ir jādarbojas tā, lai tā neradītu šķēršļus brīvai kustībai no transportlīdzekļa iekšpuses vai ārpuses.

7.6.9.2. Jumta avārijas lūkām ir jābūt izgrūžamām, veramām vai izgatavotām no viegli izsitama drošības stikla. Grīdas lūkām ir jābūt vai nu veramām, vai izgrūžamām, un tām jābūt aprīkotām ar brīdinājuma skaņas signālu, kas brīdina vadītāju, ja lūka nav cieši aizvērta. Šo ierīci iedarbina grīdas lūkas slēdzis, nevis pašas lūkas sakustēšanās. Grīdas avārijas lūkas ir jānodrošina pret nejaušu atvēršanos. Šo prasību tomēr nepiemēro, ja grīdas lūka automātiski aizslēdzas, transportlīdzeklim pārsniedzot ātrumu 5 km/h.

7.6.9.3. Ja atver izgrūžama tipa lūkas, tās nedrīkst pilnīgi atdalīties no transportlīdzekļa, lai neradītu draudus citiem satiksmes dalībniekiem. Izgrūžamajām avārijas lūkām ir jādarbojas tā, lai efektīvi novērstu iespēju tās izgrūst nejauši. Izgrūžamās grīdas lūkas var izgrūst vienīgi pasažieru salonā.

7.6.9.4. Veramām avārijas lūkām eņģes jāierīko gar lūkas malu virzienā uz transportlīdzekļa priekšpusi vai aizmuguri, un tām jāatveras vismaz 100° leņķī. Veramās avārijas grīdas lūkas var atvērt vienīgi pasažieru salonā.

7.6.9.5. Avārijas lūkām jābūt viegli atveramām vai noņemamām gan no iekšpuses, gan ārpuses. Šo prasību tomēr neuzskata par tādu, kas izslēgtu iespēju aizslēgt avārijas lūku transportlīdzekļa drošības apsvērumu dēļ, kad tas ir neuzraudzīts, ja vien avārijas lūku vienmēr var atvērt vai noņemt no transportlīdzekļa iekšienes, izmantojot parastu atvēršanas vai noņemšanas mehānismu. Viegli izsitamas lūkas gadījumā lūkas tuvumā novieto ierīci, ko var viegli sasniegt transportlīdzeklī esošās personas, lai nodrošinātu iespēju izsist šādu lūku.

7.6.10. Tehniskās prasības ievelkamiem pakāpieniem

Ja ir pierīkoti ievelkamie pakāpieni, tie atbilst šādām prasībām:

7.6.10.1. ievelkamo pakāpienu darbību var sinhronizēt ar attiecīgo pasažieru durvju vai avārijas durvju darbību;

7.6.10.2. kad durvis ir aizvērtas, neviena ievelkamā pakāpiena daļa nedrīkst būt izvirzīta pāri virsbūves līnijai par vairāk kā 10 mm;

7.6.10.3. kad durvis ir atvērtas un ievelkamais pakāpiens ir izvirzītā stāvoklī, tā virsmai ir jāatbilst šā pielikuma 7.7.7. punkta prasībām;

7.6.10.4. ja pakāpiens ir mehāniski darbināms, tam jābūt tādam, ka transportlīdzeklis pats no sevis nevar izkustēties, ja pakāpiens ir izvirzītā stāvoklī. Ja pakāpienu darbina manuāli, jābūt skaņas signālam, kas brīdinātu vadītāju, ka pakāpiens nav pilnīgi ievilkts;

7.6.10.5. mehāniski darbināms pakāpiens nedrīkst izvirzīties tad, kad transportlīdzeklis ir kustībā. Ja pakāpiena darbību nodrošinošā ierīce ir bojāta, pakāpiens ievelkas un paliek ievilktā stāvoklī. Tomēr attiecīgo durvju darbībā nedrīkst rasties traucējumi, ja rodas šāds bojājums vai ja pakāpiens ir sabojāts vai bloķēts;

7.6.10.6. kad uz mehāniski darbināma ievelkamā pakāpiena stāv pasažieris, attiecīgās durvis nedrīkst aizvērties. Šīs prasības ievērošanu var pārbaudīt, pakāpiena centrā novietojot 15 kg smagu masu, kas atbilst maza bērna svaram. Šo prasību nepiemēro durvīm, kas atrodas tiešā vadītāja redzes laukā;

7.6.10.7. (rezervēts)

7.6.10.8. ievelkamo pakāpienu stūrus, kas ir vērsti uz priekšu vai aizmuguri, noapaļo ne mazāk kā 5 mm rādiusā; malas noapaļo vismaz 2,5 mm rādiusā;

7.6.10.9. kad pasažieru durvis ir atvērtas, ievelkamam pakāpienam ir droši jāsaglabā izvirzīts stāvoklis. Ja vienlaidu pakāpiena centrā novieto 136 kg smagu masu vai dubulta pakāpiena centrā novieto 272 kg smagu masu, tas nevienā punktā nedrīkst ieliekties vairāk par 10 mm, mērot attiecībā pret transportlīdzekļa virsbūvi.

7.6.11. Drošības zīmes

7.6.11.1. Visas drošības zīmes atbilst ISO standarta 3864-1:2011 6.5. punktā ietvertajām prasībām.

7.6.11.2. Visas šajos noteikumos prasītās drošības zīmes izmanto, lai sniegtu tikai vienu drošības paziņojumu. Informāciju sniedz piktogrammu veidā, tomēr vārdi, burti un skaitļi var papildināt piktogrammu kombinācijā uz tās pašas zīmes. To izvieto un pavērš tā, lai tā būtu viegli saprotama.

7.6.11.2.1. Drošības zīmēs ievēro principus, kas norādīti turpmāk sniegtajos izvietojuma piemēros, t. i., galvenes daļā attēlots drošības paziņojums, otrajā daļā instruējoša informācija un trešajā, papildu, kājenes daļā mazāk svarīgs teksts.

7.6.11.2.2. Piktogrammās, kurās norāda darbības, kas jāveic lietotājam, attēlo personu vai personas attiecīgo daļu, darbinot aprīkojumu vai ierīci.

7.6.11.2.3. Piktogrammās, kurās norāda nepieciešamo kustību, attiecīgā gadījumā attēlo kustības virzienā vērstu bultu. Ja nepieciešama rotācijas kustība, izmanto izliektu bultu.

7.6.11.2.4. Ja jādarbina ierīces, jānoņem paneļi vai jāatver durvis, piktogrammā norāda darbību virzības gaitu.

7.6.11.2.5. Papildu vārdu mazo burtu, atsevišķu burtu un skaitļu minimālais augstums ir 8 mm. Vārdus neraksta tikai ar lielajiem burtiem.

7.6.11.3. Visas drošības zīmes, kas redzamas no transportlīdzekļa iekšpuses, ir no luminiscējoša materiāla, kura spilgtuma samazināšanās raksturlielumi atbilst vismaz standarta ISO 17398:2004 2. tabulas C apakšklasifikācijai, mērot saskaņā ar minētā standarta 7.11. punktu.

7.6.11.4. Drošības zīmes neizvieto vietās, kurās tās var būt slikti saskatāmas transportlīdzekļa darbības laikā. Tomēr avārijas logu var aizklāt ar aizkariem vai žalūzijām, ja papildu drošības zīme norāda, ka aiz šiem aizkariem vai žalūzijām atrodas avārijas logs.

7.6.11.5. Katru avārijas izeju un jebkuru citu izeju, kas atbilst avārijas izejas prasībām, marķē ar vienu no attiecīgajām piktogrammām, kas aprakstītas standarta ISO 7010:2011 3. tabulā; piktogrammas ir salasāmas gan no transportlīdzekļa iekšpuses, gan no ārpuses.

7.6.11.6. Drošības zīmes izvieto blakus, ap vai uz visām iekšējām un ārējām avārijas vadības ierīcēm un avārijas logu izsišanas ierīcēm.

7.6.11.7. Neviena drošības zīmes daļa nenosedz iespējamo aizsardzību pret ļaunprātīgu izmantošanu, piemēram, aizsegu.

7.6.11.8. Valodu, kurā jāraksta jebkādas teksta veida drošības zīmes, lai ievērotu 7.6.11.1.–7.6.11.7. punkta prasības, nosaka apstiprinātāja iestāde, ņemot vērā valsti/valstis, kur pieteikuma iesniedzējs ir paredzējis tirgot transportlīdzekli, vajadzības gadījumā sazinoties ar attiecīgās valsts/attiecīgo valstu kompetentajām iestādēm. Ja transportlīdzekļa reģistrācijas valsts/valstu iestāde ir nomainījusi valodu, šī pārmaiņa neliek atkārtot tipa apstiprināšanas procesu.

7.6.12. Pasažieru durvju apgaismojums

7.6.12.1. Var nodrošināt pasažieru durvju apgaismojumu nolūkā izgaismot 7.6.12.2.2. punktā noteikto līdzeno, horizontālo grīdas virsmas daļu, lai palīdzētu iekāpjošiem un izkāpjošiem pasažieriem un ļautu vadītājam no sava sēdekļa pamanīt pasažieri uz šīs grīdas virsmas daļas.

7.6.12.2. Pasažieru durvju apgaismojums, ja tas ir ierīkots:

7.6.12.2.1. ir baltā krāsā;

7.6.12.2.2. apgaismo līdzenu, horizontālu grīdas virsmas daļu, kuras platums ir 2 m, mērot no plaknes, kas paralēla transportlīdzekļa garenvirziena vertikālajai vidusplaknei un kas šķērso aizvērtu pasažieru durvju tālāko punktu, garumā, kas sniedzas no šķērsplaknes, kura šķērso aizvērtu pasažieru durvju maksimāli uz priekšu esošo malu, līdz šķērsplaknei, kura šķērso aiz pasažieru durvīm maksimāli uz priekšu esošo riteņu ass līniju, vai, ja šādu riteņu nav, līdz šķērsplaknei, kas šķērso transportlīdzekļa aizmuguri;

7.6.12.2.3. apgaismojumam ir ierobežots apžilbinājums ārpus grīdas virsmas zonas, kuras maksimālais platums ir 5 m, mērot no transportlīdzekļa sāna, un kuras maksimālo garumu ierobežo šķērsplakne, kas šķērso transportlīdzekļa priekšgalu, un šķērsplakne, kas šķērso transportlīdzekļa aizmuguri;

7.6.12.2.4. ja apgaismes ierīces zemākā mala ir mazāk nekā 2 m no grīdas virsmas, tā ne vairāk kā par 50 mm ietiecas transportlīdzekļa kopējā platumā, kas izmērīts, neietverot šo ierīci, un tās izliekuma rādiuss ir vismaz 2,5 mm;

7.6.12.2.5. tiek ieslēgts un izslēgts manuāli ar atsevišķu slēdzi; un

7.6.12.2.6. tiek ierīkots tā, ka ierīci var ieslēgt tikai tad, kad pasažieru durvis tiek darbinātas un transportlīdzekļa ātrums nepārsniedz 5 km/h, un tā tiek izslēgta automātiski, pirms transportlīdzeklis sasniedz ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.7. Iekšējais aprīkojums

7.7.1. Piekļūšana pasažieru durvīm (sk. 4. pielikuma 1. attēlu)

7.7.1.1. Brīvā telpa, kas iestiepjas transportlīdzeklī no sānu sienas, kurā ir ierīkotas durvis, ir tāda, ka pa to var brīvi pārvietot vienu testa mērierīci, kuras izmēri atbilst 4. pielikuma 1. attēlā noteiktās 1. vai 2. testa mērierīces izmēriem.

Testa mērierīce jātur paralēli durvju atverei, kad to virza no sākuma stāvokļa, kur virsmas plakne, kura atrodas vistuvāk transportlīdzekļa iekšpusei, ir tangenciāla attiecībā pret atveres tālāko malu, līdz stāvoklim, kur tā pieskaras pirmajam pakāpienam, aiz kura mērierīci notur taisnā leņķī attiecībā pret durvju lietotāja iespējamo kustības virzienu.

7.7.1.2. (Rezervēts)

7.7.1.3. Ja testa mērierīces viduslīnija ir šķērsojusi 300 mm attālumu no tās sākuma stāvokļa un testa mērierīce ir pieskārusies pakāpiena vai grīdas virsmai, tā ir jānotur šajā stāvoklī.

7.7.1.4. Cilindriskā figūra (sk. 4. pielikuma 6. attēlu), kuru lieto galvenās ejas gabarītu pārbaudei, tad jāvirza no galvenās ejas tādā virzienā, kādā iespējams pārvietoties personai, kas izkāpj no transportlīdzekļa, līdz šīs figūras viduslīnija ir sasniegusi vertikālo plakni, kas ietver augšējā pakāpiena augšmalu, vai arī līdz plakne, kas ir tangenciāla attiecībā pret augšējo cilindru, pieskaras dubultpanelim, atkarībā no tā, kas notiek vispirms, un tad figūra jānotur šajā stāvoklī (sk. 4. pielikuma 2. attēlu).

7.7.1.5. Starp cilindrisko figūru, kas atrodas 7.7.1.4. punktā noteiktajā stāvoklī, un dubultpaneli, kas atrodas 7.7.1.3. punktā norādītajā stāvoklī, ir jābūt brīvai vietai, kuras augšējās un apakšējās robežas ir parādītas 4. pielikuma 2. attēlā. Caur šo brīvo vietu var brīvi pārvietot vertikālu paneli, kura forma un izmēri ir tādi paši, kādi ir cilindriskajai formai (7.7.5.1. punkts), un tā centra šķērsgriezums un biezums nepārsniedz 20 mm. Šo paneli pārvieto no cilindriskās formas tangenciālā stāvokļa, līdz tā ārmala saskaras ar dubultpaneļa iekšmalu un pieskaras plaknei vai plaknēm, ko veido pakāpiena augšmalas, virzot paneli uz to pusi, uz kuru iespējams pārvietoties personai, kas izmanto durvis (sk. 4. pielikuma 2. attēlu).

7.7.1.6. Brīvās ejas gabarīti attiecībā uz šo figūru neietver telpu līdz 300 mm katra nesaspiesta sēdekļa spilvena priekšā, ja šis sēdeklis ir novietots braukšanas virzienā vai pretēji tam, vai 225 mm sēdekļiem, kas novietoti sānis, un telpu līdz sēdekļa spilvena virsmas augstumam (sk. 4. pielikuma 25. attēlu).

7.7.1.7. Ja sēdeklis ir nolaižams, šo telpu nosaka sēdeklim lietošanas stāvoklī.

7.7.1.8. Tomēr nolaižams sēdeklis vai vairāki nolaižami sēdekļi, ko lieto apkalpe, lietošanas stāvoklī var aizšķērsot piekļuves eju pasažieru durvīm, ja:

7.7.1.8.1. gan pašā transportlīdzeklī, gan paziņojuma veidlapā (sk. 1. pielikumu) ir skaidri norādīts, ka šis sēdeklis ir paredzēts vienīgi apkalpei;

7.7.1.8.2. šis sēdeklis salokās automātiski, kad to nelieto, tādējādi ļaujot izpildīt šā pielikuma 7.7.1.1. vai 7.7.1.2. un 7.7.1.3., 7.7.1.4. un 7.7.1.5. punkta prasības;

7.7.1.8.3. durvis neuzskata par obligāto izeju šā pielikuma 7.6.1.4. punkta izpratnē; un

7.7.1.8.4. kad sēdeklis ir lietošanas stāvoklī, kā arī salocītā stāvoklī, neviena šā sēdekļa daļa neizvirzās uz priekšu vertikālajā plaknē, kas šķērso vadītāja sēdekļa sēdvirsmas centru, kad vadītāja sēdeklis ir maksimāli atbīdīts atpakaļ, un transportlīdzekļa pretējā pusē pierīkotā ārējā atpakaļskata spoguļa centru.

7.7.1.9. Transportlīdzekļiem, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, ieeju un gaiteni, pa kuru pasažieri iekļūst transportlīdzeklī, uzskata par brīvu, ja:

7.7.1.9.1. mērot paralēli transportlīdzekļa garenasij, ir brīva telpa, kas jebkurā punktā ir vismaz 220 mm un jebkurā punktā, kas atrodas vairāk nekā 500 mm virs grīdas vai pakāpieniem, – 550 mm (4. pielikuma 3. attēls);

7.7.1.9.2. mērot perpendikulāri transportlīdzekļa garenasij, ir brīva telpa, kas jebkurā punktā ir vismaz 300 mm un jebkurā punktā, kas atrodas vairāk nekā 1 200 mm virs grīdas vai pakāpieniem vai mazāk nekā 300 mm zem griestiem, – 550 mm (4. pielikuma 4. attēls).

7.7.1.10. Pasažieru durvju un avārijas durvju izmērus, kas norādīti 7.6.3.1. punktā, un prasības, kas izklāstītas šā pielikuma 7.7.1.1.–7.7.1.7., 7.7.2.1.–7.7.2.3., 7.7.5.1. un 7.7.8.5. punktā, nepiemēro B klases transportlīdzeklim ar tehniski pieļaujamo maksimālo masu, kas nepārsniedz 3,5 tonnas, un ar ne vairāk kā 12 pasažieru sēdvietām, ja no katras sēdvietas var brīvi piekļūt vismaz divām durvīm.

7.7.1.11. Maksimālais grīdas slīpums piekļuves ejā nedrīkst pārsniegt 5 %.

7.7.1.12. Piekļuves eju virsmai ir jābūt neslīdīgai.

7.7.2. Piekļuve avārijas durvīm (sk. 4. pielikuma 5. attēlu)

Turpmāk norādītās prasības nepiemēro vadītāja durvīm, ko lieto kā avārijas izeju transportlīdzekļos, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus.

7.7.2.1. Izņemot 7.7.2.4. punktā paredzētos gadījumus, pa brīvo telpu starp galveno eju un avārijas durvju atveri var brīvi pārvietot vertikālu cilindru, kura diametrs ir 300 mm un augstums ir 700 mm no grīdas un kurš balsta otru vertikālu cilindru, kura diametrs ir 550 mm, šā veidojuma kopējam augstumam sasniedzot 1 400 mm.

Augšējā cilindra diametru augšpusē var samazināt līdz 400 mm, ierēķinot nobīdi pret horizontāli, kas nepārsniedz 30°.

7.7.2.2. Pirmā cilindra pamats atrodas otrā cilindra projekcijas robežās.

7.7.2.3. Ja gar šo eju ierīkoti nolaižamie sēdekļi, brīvā telpa cilindra pārvietošanai jānosaka, kad šie sēdekļi ir izmantošanas stāvoklī.

7.7.2.4. Dubultcilindra vietā var lietot mērierīci, kas aprakstīta 7.7.5.1. punktā (sk. 4. pielikuma 6. attēlu).

7.7.3. Piekļuve avārijas logiem

7.7.3.1. No galvenās ejas uz transportlīdzekļa ārpusi pa katru avārijas logu jābūt iespējams pārvietot pārbaudes mērierīci.

7.7.3.2. Mērierīces kustības virzienam ir jābūt tādam pašam, kādā ir paredzēta pasažiera pārvietošanās, viņam evakuējoties no transportlīdzekļa. Pārbaudes mērierīce jātur perpendikulāri šim pārvietošanās virzienam, un tā nedrīkst saskarties ar šķēršļiem.

7.7.3.3. Pārbaudes mērierīce ir plāna plāksne, kuras izmēri ir 600 mm × 400 mm, bet stūri ir noapaļoti līdz 200 mm rādiusam. Tomēr, ja avārijas logs ir transportlīdzekļa aizmugurē, pārbaudes mērierīces izmēri var būt arī 1 400 mm × 350 mm, bet stūri noapaļoti līdz 175 mm rādiusam.

7.7.4. Piekļuve avārijas lūkām

7.7.4.1. Avārijas lūkas jumtā

7.7.4.1.1. Izņemot I un A klases transportlīdzekļus, vismaz vienai avārijas lūkai jābūt novietotai tā, lai četrās pusēs nošķelta 1 600 mm augsta piramīda ar sānu leņķi 20° pieskartos sēdekļa daļai vai līdzvērtīgam atbalstam. Piramīdai ir vertikāla ass, un tās mazākā daļa saskaras ar avārijas lūkas atveres zonu. Atbalsti var būt salokāmi vai pārvietojami, ja vien tos var nobloķēt to lietošanas stāvoklī. Šo stāvokli uzskata par pārbaudes stāvokli.

7.7.4.1.2. Ja jumta struktūras biezums ir lielāks par 150 mm, mazākā piramīdas daļa saskaras ar avārijas lūkas atveres zonu jumta ārējās virsmas līmenī.

7.7.4.2. Avārijas lūkas grīdā

Ja avārijas lūka ir ierīkota grīdā, pa to ir jānodrošina tieša un brīva piekļuve transportlīdzekļa ārpusei un tā ir jāierīko tur, kur virs lūkas ir brīva vieta, kas atbilst galvenās ejas augstumam. Jebkuram karstuma avotam vai kustīgajām daļām ir jāatrodas vismaz 500 mm no lūkas atveres jebkuras daļas.

Ir jāspēj pārvietot pārbaudes mērierīci, kas ir plāna plāksne, kuras izmēri ir 600 mm × 400 mm, bet stūri ir noapaļoti līdz 200 mm rādiusam, virzot to horizontālā stāvoklī no vietas, kas atrodas 1 m virs transportlīdzekļa grīdas, līdz zemei.

7.7.5. Galvenās ejas (sk. 4. pielikuma 6. attēlu)

7.7.5.1. Transportlīdzekļa galvenajai(-ām) ejai(-ām) ir jābūt projektētai(-ām) un konstruētai(-ām) tā, lai pa to/tām varētu brīvi pārvietot mērierīci, kas sastāv no diviem cilindriem ar kopēju asi, starp kuriem novietots apgriezts nošķelts konuss, ja mērierīcei ir 4. pielikuma 6. attēlā norādītie izmēri.

Mērierīce var saskarties ar saitēs iekārtiem turekļiem, ja tādi ir ierīkoti, vai citiem elastīgiem priekšmetiem, piemēram, sēdekļu drošības jostu sastāvdaļām, un viegli pabīdīt tās nost.

I un A klases transportlīdzekļos 4. pielikuma 6. attēlam atbilstoša mērierīce nedrīkst saskarties ar monitoru vai displeju, kas piestiprināts pie griestiem virs galvenās ejas.

II, III un B klases transportlīdzekļos 4. pielikuma 6. attēlam atbilstoša mērierīce var saskarties ar monitoru vai displeju, kas piestiprināts pie griestiem virs galvenās ejas, ja nepieciešamais maksimālais spēks šāda monitora vai displeja izkustināšanai, lai atbrīvotu ceļu mērierīcei, kad to pārvieto pa galveno eju abos virzienos, nepārsniedz 20 N. Pēc tam, kad monitors vai displejs atbrīvojis ceļu, tas paliek saliektā stāvoklī.

Ja I, II vai A klases transportlīdzeklis ir aprīkots ar norobežojumu, 4. pielikuma 6. attēlam atbilstoša mērierīce var saskarties ar šo norobežojumu, ja nepieciešamais maksimālais spēks šāda norobežojuma izkustināšanai, lai atbrīvotu ceļu, nepārsniedz 50 N, mērot 4. pielikuma 6. attēlam atbilstošas mērierīces un norobežojuma saskares punktā un spēku piemērojot perpendikulāri norobežojumam.

Maksimālo spēku piemēro abos mērierīces kustības virzienos.

Ja transportlīdzeklī blakus norobežojumam ir ierīkots pacēlājs, pacēlāja darbības laikā norobežojumu uz laiku var bloķēt.

7.7.5.1.1. Ja sēdekļa vai sēdekļu rindas priekšā nav izejas:

7.7.5.1.1.1. Ja sēdekļi novietoti braukšanas virzienā, 7.7.5.1. punktā noteiktās cilindriskās mērierīces priekšmalai jāaizsniedzas vismaz līdz vertikālajai šķērsplaknei, kas ir tangenciāla vistālāk uz priekšu izvirzītās rindas sēdekļa atzveltnes vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam, un tā ir jānotur šajā stāvoklī. No šīs plaknes jābūt iespējams virzīt 4. pielikuma 7. attēlā norādīto paneli tā, ka, sākot no saskares vietas ar cilindrisko mērierīci, tā paneļa puse, kas pavērsta uz transportlīdzekļa ārpusi, tiek pārvietota uz priekšu 660 mm attālumā.

7.7.5.1.1.2. Ja sēdekļi novietoti sānis, cilindriskās mērierīces priekšdaļai jāaizsniedz vismaz šķērsplakne, kas sakrīt ar vertikālo plakni, kura šķērso priekšējā sēdekļa centru (4. pielikuma 7. attēls).

7.7.5.1.1.3. Ja sēdekļi novietoti pretēji braukšanas virzienam, cilindriskās mērierīces priekšdaļai jāaizsniedz vismaz vertikālā šķērsplakne, kas ir tangenciāla priekšējās rindas vai sēdekļa spilvenu virsmai (4. pielikuma 7. attēls).

7.7.5.2. (Rezervēts)

7.7.5.3. III klases transportlīdzekļos sēdekļus vienā vai abās galvenās ejas pusēs var pārvietot sānis, tādējādi radot iespēju samazināt galvenās ejas platumu līdz tādam lielumam, kas atbilst apakšējā cilindra diametram 220 mm, ar nosacījumu, ka ar šāda sēdekļa darbināšanas mehānismiem, kuri ir viegli pieejami personai, kas stāv galvenajā ejā, pietiek, lai viegli un, ja iespējams, automātiski atkal novietotu sēdekli, pat sēdekli ar svaru, tādā stāvoklī, kas atbilst minimālajam platumam 300 mm.

7.7.5.4. Posmainos transportlīdzekļos 7.7.5.1. punktā definētā mērierīce var netraucēti šķērsot posmaino daļu jebkurā stāvā, kur paredzēta pasažieru pāreja starp diviem posmiem. Neviena šīs daļas mīkstā pārklājuma daļa, tostarp plēšas, nedrīkst iestiepties galvenajā ejā.

7.7.5.5. Galvenajās ejās var būt ierīkoti pakāpieni. Šādu pakāpienu platums nedrīkst būt mazāks par galvenās ejas platumu pakāpienu augšpusē.

7.7.5.6. Nolaižamie sēdekļi, kas ļautu pasažieriem sēdēt galvenajā ejā, nav atļauti. Tomēr nolaižamie sēdekļi ir atļauti citās transportlīdzekļa vietās, ja tie netraucē galvenās ejas pārbaudes mērierīces kustību lejup pa galveno eju, kad tie ir atvērtā (sēdēšanai paredzētā) stāvoklī.

7.7.5.7. Sānis bīdāmi sēdekļi, kuri kādā stāvoklī var ietiekties galvenajā ejā, nav atļauti, izņemot III klases transportlīdzekļos, ievērojot 7.7.5.3. punktā izklāstītos nosacījumus.

7.7.5.8. Transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas šā pielikuma 7.7.1.9. punkts, galvenā eja nav nepieciešama, ja vien ir ievēroti piekļuves izmēri, kas noteikti minētajā punktā.

7.7.5.9. Galveno eju virsmai ir jābūt neslīdīgai.

7.7.6. Galvenās ejas slīpums

Galvenās ejas slīpums nedrīkst pārsniegt:

7.7.6.1. garenvirzienā: 7.7.6.1.1. 8 % – I, II vai A klases transportlīdzeklim; vai 7.7.6.1.2. 12,5 % – III un B klases transportlīdzeklim; un

7.7.6.2. šķērsvirzienā 5 % – visu klašu transportlīdzekļiem.

7.7.7. Pakāpieni (sk. 4. pielikuma 8. attēlu)

7.7.7.1. Pasažieru vajadzībām paredzēto pakāpienu maksimālais un minimālais augstums un minimālais dziļums pie pasažieru un avārijas durvīm, kā arī transportlīdzekļa iekšpusē ir norādīts 4. pielikuma 8. attēlā.

7.7.7.1.1. Nevienu pāreju no pazeminātas galvenās ejas uz sēdekļu zonu neuzskata par pakāpienu. Tomēr vertikālais attālums starp galvenās ejas virsmu un sēdekļu zonas grīdu nedrīkst pārsniegt 350 mm.

7.7.7.2. Pakāpiena augstumu mēra tā ārmalas platuma centrā, nodrošinot, ka riepas un spiediens tajās ir tāds, kā noteicis izgatavotājs tehniski pieļaujamajai maksimālajai pilnajai masai (M).

7.7.7.3. Pirmā pakāpiena augstumu attiecībā pret zemi mēra, kad transportlīdzeklis, kura masa atbilst darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masai, kā definēts šo noteikumu 2.18. punktā, novietots uz līdzenas zemes un riepas un spiediens tajās ir tāds, kā noteicis izgatavotājs tehniski pieļaujamajai maksimālajai pilnajai masai (M), kas norādīta saskaņā ar šo noteikumu 2.19. punktu.

7.7.7.4. Ja ir vairāki pakāpieni, katrs pakāpiens var ietiekties nākamā pakāpiena vertikālās pārvirzes zonā ne vairāk kā 100 mm un šādai pārvirzei pār apakšējo pakāpienu ir jāatstāj vismaz 200 mm brīva virsma (skatīt 4. pielikuma 8. attēlu), turklāt pakāpienu galiem ir jābūt tādiem, lai pēc iespējas samazinātu paklupšanas risku. Visiem pakāpienu galiem vizuāli jākontrastē ar to tuvāko apkārtni.

7.7.7.5. Katra pakāpiena platumam un formai ir jābūt tādai, lai uz tā varētu novietot turpmākajā tabulā norādīto taisnstūri, turklāt lai attiecīgā taisnstūra pārkares laukums pāri šim pakāpienam nepārsniegtu 5 % no taisnstūra laukuma. Divviru durvju ejā šī prasība ir jāizpilda katrai durvju ejas pusei.

Pasažieru skaits > 22 ≤ 22 Zona Pirmais pakāpiens (mm) 400 × 300 400 × 200 Pārējie pakāpieni (mm) 400 × 200 400 × 200

7.7.7.6. Visu pakāpienu virsmai ir jābūt neslīdīgai.

7.7.7.7. Maksimālais pakāpiena slīpums jebkurā virzienā nedrīkst pārsniegt 5 %.

7.7.8. Pasažieru sēdekļi (tostarp nolaižami sēdekļi) un vieta sēdošiem pasažieriem

7.7.8.1. Minimālais sēdekļa platums (sk. 4. pielikuma 9. attēlu)

7.7.8.1.1. Minimālais sēdekļa spilvena platums, F izmērs (4. pielikuma 9. attēls), mērot no vertikālās plaknes, kas šķērso minētās sēdvietas centru, ir šāds:

7.7.8.1.1.1. 200 mm – I, II, A vai B klasei; vai

7.7.8.1.1.2. 225 mm – III klasei.

7.7.8.1.2. Katrai sēdvietai pieejamās vietas minimālais platums, G izmērs (4. pielikuma 9. attēls), mērot no vertikālās plaknes, kas šķērso minētās sēdvietas centru, 270–650 mm augstumā virs nesaspiesta sēdekļa spilvena, ir vismaz šāds:

7.7.8.1.2.1. 250 mm – atsevišķiem sēdekļiem; vai

7.7.8.1.2.2. 225 mm – nepārtrauktām sēdekļu rindām diviem vai vairāk pasažieriem.

7.7.8.1.3. Transportlīdzekļiem, kuru platums nepārsniedz 2,35 m:

7.7.8.1.3.1. katrai sēdvietai pieejamās vietas platums, mērot no vertikālās plaknes, kas šķērso minētās sēdvietas centru, 270–650 mm augstumā virs nesaspiesta sēdekļa spilvena, ir 200 mm (sk. 4. pielikuma 9.A attēlu). Ja ir izpildītas šā punkta prasības, 7.7.8.1.2. punkta prasības nepiemēro; un

7.7.8.1.3.2. III klases transportlīdzekļu gadījumā minimālais sēdekļa spilvena platums, F izmērs (4. pielikuma 9.A attēls), mērot no vertikālās plaknes, kas šķērso minētās sēdvietas centru, ir vismaz 200 mm. Ja ir izpildītas šā punkta prasības, 7.7.8.1.1.2. punkta prasības nepiemēro.

7.7.8.1.4. Transportlīdzekļiem, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, ja sēdekļi atrodas pie transportlīdzekļa sienas, pieejamā vieta augšdaļā neietver 20 mm platu un 100 mm augstu trijstūra formas laukumu (sk. 4. pielikuma 10. attēlu). Turklāt uzskata, ka neņem vērā vietu, kas ir vajadzīga drošības jostām un to stiprinājumiem, kā arī saules aizsegiem.

7.7.8.1.5. Mērot galvenās ejas platumu, nav jāņem vērā tas, vai iepriekšminētā pieejamā vieta iesniedzas vai neiesniedzas galvenajā ejā.

7.7.8.2. Sēdekļa spilvena minimālais dziļums (K izmērs, sk. 4. pielikuma 11. attēlu)

Sēdekļa spilvena minimālais dziļums ir šāds:

7.7.8.2.1. 350 mm – I, A vai B klases transportlīdzekļos; un

7.7.8.2.2. 400 mm – II vai III klases transportlīdzekļos.

7.7.8.3. Sēdekļa spilvena augstums (H izmērs, sk. 4. pielikuma 11.a attēlu)

Nesaspiesta sēdekļa spilvena augstums attiecībā pret grīdu ir tāds, ka attālums no grīdas līdz horizontālajai plaknei, kas ir tangenciāla priekšējai augšējai sēdekļa spilvena virsmai, ir 400–500 mm robežās; šo augstumu tomēr var samazināt līdz ne mazāk kā 350 mm pie riteņu arkām (ņemot vērā 7.7.8.5.2. punktā paredzētās pielaides) un pie dzinēja/transmisijas nodalījuma.

7.7.8.4. Vieta starp sēdekļiem (sk. 4. pielikuma 12. attēlu)

7.7.8.4.1. Attiecībā uz sēdekļiem, kas ir vērsti uz vienu un to pašu pusi, attālums starp sēdekļa atzveltnes priekšpusi un tam priekšā esošā sēdekļa atzveltnes aizmuguri (H izmērs), kad to mēra horizontāli un jebkurā augstumā virs grīdas starp sēdekļa spilvena augšējās virsmas līmeni un punktu, kurš atrodas 620 mm virs grīdas, ir ne mazāks kā:

H I, A un B klase 650 mm II un III klase 680 mm

7.7.8.4.2. Visus mērījumus veic, kad sēdekļa spilvens un atzveltne nav saspiesti, vertikālā plaknē, kas šķērso atsevišķas sēdvietas viduslīniju.

7.7.8.4.3. Kad šķērseniski novietoti sēdekļi ir vērsti cits pret citu, minimālais attālums starp pretī esošo sēdekļu atzveltņu priekšpusēm, kad to mēra augstākajā sēdekļu spilvenu punktā, ir vismaz 1 300 mm.

7.7.8.4.4. Mērījumus nolaižamiem pasažieru sēdekļiem un regulējamiem vadītāja sēdekļiem veic, kad sēdekļu atzveltnes un citas regulējamas daļas atrodas normālā lietošanas stāvoklī, kā norādījis izgatavotājs.

7.7.8.4.5. Mērījumus sēdekļiem ar atvāžamiem galdiņiem, kas piestiprināti pie sēdekļu atzveltnes, veic, kad šie galdiņi ir salocītā (paceltā) stāvoklī.

7.7.8.4.6. Sēdekļiem, kas uzmontēti uz sliedes vai citas sistēmas, kura ļauj operatoram vai lietotājam viegli mainīt transportlīdzekļa iekšpuses konfigurāciju, mērījumus veic normālā lietošanas stāvoklī, ko norādījis izgatavotājs tipa apstiprinājuma pieteikumā.

7.7.8.5. Vieta sēdošiem pasažieriem (sk. 4. pielikuma 13. attēlu)

7.7.8.5.1. Sēdeklim aiz starpsienas vai jebkuras citas stingras konstrukcijas, kas nav sēdeklis, nodrošina minimālu brīvo vietu katras pasažieru sēdvietai nepieciešamās vietas priekšā (kā norādīts 7.7.8.6. punktā) atbilstoši 4. pielikuma 13. attēlam. Starpsiena, kuras aprises aptuveni atbilst atlaista sēdekļa atzveltnes aprisēm, var ietiekties šajā brīvajā vietā. Ja A vai B klases transportlīdzekļos ir sēdekļi blakus vadītāja sēdeklim, ir atļauta kontroles un instrumentu paneļa, ātruma pārslēgšanas ierīces, vējstikla, saules aizsega, drošības jostu un to stiprinājumu ietiekšanās šajā brīvajā vietā.

7.7.8.5.2. Sēdeklim aiz sēdekļa un/vai sēdeklim, kas vērsts pret galveno eju, jānodrošina, kā norādīts 4. pielikuma 11.b attēlā, minimālā brīvā vieta kājām vismaz 300 mm dziļumā un saskaņā ar šā pielikuma 7.7.8.1.1. punktā paredzēto platumu. Ir atļauts, ka šajā brīvajā vietā atrodas sēdekļu kājas, pasažieru kāju balsti un 7.7.8.6. punktā paredzētie izvirzītie elementi, ja paliek pietiekami daudz vietas pasažieru kājām. Šī kājām atvēlētā vieta var daļēji atrasties galvenajā ejā un/vai virs tās, bet nedrīkst kļūt par šķērsli, mērot minimālo galvenās ejas platumu saskaņā ar 7.7.5. punktu. Ja A vai B klases transportlīdzekļos ir sēdekļi blakus vadītāja sēdeklim, ir atļauta drošības jostu un to stiprinājuma ietiekšanās šajā brīvajā vietā.

7.7.8.5.3. Minimālais tādu prioritāro sēdvietu skaits, kas atbilst 8. pielikuma 3.2. punkta prasībām, I klases transportlīdzekļos ir četras, II klases transportlīdzekļos – divas un A klases transportlīdzekļos – viena. III klases vai B klases transportlīdzekļu, uz ko attiecas 8. pielikuma prasības, gadījumā minimālais prioritāro sēdvietu skaits ir divas III klases transportlīdzekļos un viena B klases transportlīdzekļos.

Sēdekli, kurš ir salokāms, kad netiek izmantots, nedrīkst paredzēt kā prioritāru sēdvietu.

7.7.8.6. Brīva vieta virs sēdvietām

7.7.8.6.1. Vienstāva transportlīdzekļos virs katras sēdvietas un – izņemot sēdekli(-ļus) blakus vadītāja sēdeklim A vai B klases transportlīdzekļos – virs attiecīgās kājām atvēlētās vietas ir jābūt brīvai vietai, kuras augstums ir vismaz 900 mm, mērot no nesaspiesta sēdekļa spilvena augstākā punkta, un vismaz 1 350 mm no vidējā grīdas līmeņa kājām atvēlētajā vietā. Transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas šā pielikuma 7.7.1.10. punkts, un arī sēdeklim(-ļiem) blakus vadītāja sēdeklim A vai B klases transportlīdzekļos šo izmēru var samazināt līdz 1 200 mm, mērot no grīdas, un 800 mm, mērot no nesaspiesta sēdekļa spilvena augstākā punkta.

Divstāvu transportlīdzekļos katrai sēdvietai jābūt vismaz 900 mm brīvam augstumam, mērot no nesaspiesta sēdekļa spilvena augstākā punkta. Augšstāvā šo brīvo augstumu var samazināt līdz 850 mm.

7.7.8.6.2. Šī brīvā vieta atrodas virs zonas, ko ierobežo:

7.7.8.6.2.1. vertikālas garenplaknes 200 mm uz katru pusi no sēdvietas vertikālās vidusplaknes; un

7.7.8.6.2.2. vertikāla šķērsplakne, kas šķērso vistālāk uz aizmuguri izvirzīto sēdekļa atzveltnes augšējo punktu, un vertikāla šķērsplakne 280 mm pirms nesaspiesta sēdekļa spilvena vistālāk uz priekšu izvirzītā punkta, kuru katrā gadījumā mēra pie sēdvietas vertikālās vidusplaknes.

7.7.8.6.3. No 7.7.8.6.1. un 7.7.8.6.2. punktā norādītās brīvās vietas malām var izslēgt šādas zonas:

7.7.8.6.3.1. ārmalas sēdekļu augšdaļai, kas atrodas pie transportlīdzekļa iekšējās sienas, – zonu ar 150 mm augstu un 100 mm platu taisnstūra šķērsgriezumu (sk. 4. pielikuma 14. attēlu);

7.7.8.6.3.2. ārmalas sēdvietu augšdaļai – zonu ar trijstūra šķērsgriezumu, kura virsotne atrodas 700 mm attālumā no augšas un kura pamats ir 100 mm plats (sk. 4. pielikuma 15. attēlu). Netiek iekļauta arī drošības jostām un to stiprinājumiem un saules aizsegiem nepieciešamā vieta;

7.7.8.6.3.3. ārmalas sēdvietu padziļinājumam kājām – zonu, kuras šķērsgriezuma laukums nepārsniedz 0,02 m2 (0,03 m2 transportlīdzekļiem ar zemu grīdu) un kuras maksimālais platums nepārsniedz 100 mm (150 mm transportlīdzekļiem ar zemu grīdu) (sk. 4. pielikuma 16. attēlu);

7.7.8.6.3.4. transportlīdzekļa, kura ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, sēdvietām, kas atrodas vistuvāk virsbūves aizmugures stūriem, brīvās vietas ārējo aizmugures malu var noapaļot līdz rādiusam, kas nepārsniedz 150 mm (sk. 4. pielikuma 17. attēlu).

7.7.8.6.4. Brīvajā vietā, kas definēta 7.7.8.6.1., 7.7.8.6.2. un 7.7.8.6.3. punktā, ir atļauti šādi papildu izvirzīti elementi:

7.7.8.6.4.1. cita sēdekļa atzveltnes, balstu un stiprinājumu izvirzījums (piemēram, atvāžams galdiņš);

7.7.8.6.4.2. transportlīdzeklim, kura ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, – riteņa arkas izvirzījums, ja vien ir izpildīts viens no turpmāk izklāstītajiem diviem nosacījumiem: 7.7.8.6.4.2.1. izvirzītais elements nesniedzas tālāk par sēdvietas vertikālo vidusplakni (sk. 4. pielikuma 18. attēlu); vai 7.7.8.6.4.2.2. sēdoša pasažiera kājām paredzētās 300 mm dziļās zonas tuvākā mala nav izvirzīta tālāk par 200 mm no nesaspiesta sēdekļa spilvena malas un tālāk par 600 mm no sēdekļa atzveltnes priekšas, šos mērījumus veicot sēdvietas vertikālajā vidusplaknē (sk. 4. pielikuma 19. punktu). Ja ir divi sēdekļi, kas novietoti viens otram pretī, šo noteikumu attiecina tikai uz vienu no šiem sēdekļiem un atlikusī sēdošu pasažieru kājām paredzētā vieta ir vismaz 400 mm;

7.7.8.6.4.3. ja transportlīdzeklī, kura ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, ir sēdekļi blakus vadītāja sēdeklim – izvirzīts kontroles/instrumentu panelis, vējstikls, saules aizsegi, drošības jostas un to stiprinājumi un griestu daļa transportlīdzekļa priekšā;

7.7.8.6.4.4. izvirzīti paverami logi un to stiprinājumi.

7.7.9. Saziņa ar vadītāju

7.7.9.1. I, II un A klases transportlīdzekļos pasažieriem ir jānodrošina iespēja paziņot vadītājam par vēlēšanos apturēt transportlīdzekli. Visas šādas sakaru vadības ierīces ir darbināmas ar plaukstu. Atbilstošajām sakaru ierīcēm jābūt pietiekamā skaitā vienmērīgi izvietotām visā transportlīdzekļa garumā ne augstāk kā 1 500 mm no grīdas; tas neizslēdz iespēju ierīkot augstāk izvietotas papildu sakaru ierīces. Vadības ierīcēm vizuāli jākontrastē ar tuvāko apkārtni. Vienas vai vairāku apgaismotu zīmju iedegšanās pasažieriem norāda, ka vadības ierīces ir ieslēgtas. Zīmē parādās vārdi “autobuss pietur” vai līdzvērtīgs uzraksts un/vai atbilstoša piktogramma, un tā paliek izgaismota, kamēr atveras pasažieru durvis. Posmainiem transportlīdzekļiem šādām zīmēm ir jābūt katrā nekustīgajā transportlīdzekļa daļā. Divstāvu transportlīdzekļiem šādām zīmēm ir jābūt katrā stāvā. Visiem izmantotajiem teksta marķējumiem piemēro 7.6.11.4. punkta noteikumus.

7.7.9.2. Saziņa ar apkalpes nodalījumu

Ja apkalpes nodalījums ir ierīkots bez piekļuves vadītāja nodalījumam vai pasažieru salonam, nodrošina sakaru līdzekli saziņai starp vadītāja un apkalpes nodalījumu.

7.7.9.3. Saziņa ar tualetes nodalījumu

Tualetes nodalījumi jāaprīko ar līdzekļiem, lai izsauktu palīdzību ārkārtas situācijā.

7.7.10. Karsto dzērienu automāti un virtuves aprīkojums

7.7.10.1. Karsto dzērienu automātus un virtuves aprīkojumu ierīko un norobežo tā, lai avārijas bremzēšanas vai straujas virziena maiņas dēļ karsts ēdiens vai dzēriens nevarētu uzlīt virsū nevienam pasažierim.

7.7.10.2. Transportlīdzekļos, kuros ir karsto dzērienu automāti un virtuves aprīkojums, visiem pasažieru sēdekļiem ir jābūt īpaši aprīkotiem, lai tajos varētu novietot karstu ēdienu vai dzērienu, kad transportlīdzeklis kustas.

7.7.11. Durvis uz iekšējiem nodalījumiem

Ikvienas durvis uz tualeti vai citu iekšēju nodalījumu:

7.7.11.1. automātiski aizveras un nedrīkst būt aprīkotas ar nekādām bloķēšanas ierīcēm, kas tās noturētu atvērtas, ja atvērtā stāvoklī šīs