7.

UZSKATA, ka, ņemot vērā iepriekš minēto, jo īpaši svarīgi ir šādi aspekti: a) Eiropas sadarbība jaunatnes politikas jomā ir līdzatbildīga jautājuma par jauniešu dzīves apstākļu kvalitāti Eiropā risināšanā, izmantojot īpašus jaunatnes politikas instrumentus, kā arī uzlabojot jaunatnes dimensijas iestrādi svarīgāko politikas jomu daudznozaru koordinācijā ar saistītām politikas jomām un uzlabojot minēto koordināciju. Sadarbību varētu stiprināt, lai: — uzlabotu jauniešu sociālo integrāciju un atvieglotu viņiem ceļu uz patstāvību, un tādējādi risinātu demogrāfijas problēmas, jo īpaši: — nodrošinot iespēju visiem jauniešiem iegūt vajadzīgās pamatprasmes un zināšanas, — atvieglinot pāreju no izglītības un apmācības uz nodarbinātību, — elastīgumu, arī lielāku mobilitāti, ko prasa no jauniešiem, apvienojot ar nodrošinājumu (“elastīgums un sociāls nodrošinājums”), — veicinot jauniešu uzņēmējdarbības potenciālu un — vajadzības gadījumā, sekmējot politikas, kas sniedz jauniešiem vēl vienu iespēju, lai atgrieztos pie sava cilvēciskā kapitāla attīstīšanas nākotnei, — uzlabotu apstākļus dzīvei daudzkultūru sabiedrībā, izkopjot jauniešu prasmes izmantot dažādu kultūru pieredzi, — veicinātu to, lai tiktu ievērotas cilvēktiesības un tādas vērtības kā iecietība, savstarpēja cieņa, daudzveidība, līdztiesība un solidaritāte, kā arī apkaroti visi diskriminācijas veidi; — vairotu jauniešu labklājību, tostarp nodrošinot apstākļus, kuros tie var ievērot veselīgu dzīvesveidu; — veicinātu jauniešu iesaisti kultūras dzīvē un viņu jaunradi; — atbalstītu jauniešus, ļaujot labāk apvienot darbu, ģimenes un privāto dzīvi, lai viņi, ja to vēlas, varētu nodibināt ģimeni un vienlaicīgi pilnībā iegūt apmācību un izglītību vai uzsākt darba gaitas, — uzlabotu sociālos un ekonomiskos apstākļus, kādos dzīvo jaunieši atpalikušos pilsētu un lauku rajonos. b) Īpaši svarīgi ir jaunatnes politiku attīstīt kā daudznozaru politiku, ciešā sadarbībā ar jauniešiem, kuri aktīvi darbojas jaunatnes jomā, un jaunatnes organizācijām. Līdztekus citiem priekšlikumiem, kas vēl jāizstrādā, esošie strukturētā dialoga instrumenti — piemēram, prezidentvalsts jaunatnes pasākumi un Eiropas Jaunatnes nedēļa — būtu jāizmanto, lai rīkotu neoficiālus forumus, kuros iesaistītos saskarīgu politikas jomu dalībnieki no Padomes, Komisijas un Eiropas Parlamenta. Būtu jātiecas nodrošināt, lai jauniešu pārstāvjus jau sākumā iesaistītu tādu forumu izveidē un īstenošanā, īpaši pievēršoties tādiem jauniešiem, kuru stāvoklis ir nelabvēlīgs no sociālā, kultūras vai saimnieciskā viedokļa. Būtu jāizstrādā priekšlikumi pastiprinātai daudznozaru sadarbībai Padomē un tās struktūrās, kas saistītas ar jaunatnes jomu. c) Regulārs Eiropas ziņojums par jauniešu stāvokli Eiropā varētu palīdzēt analizēt jauniešu problēmas un dzīves apstākļu kvalitāti un pievērst uzmanību šiem jautājumiem, kā arī jauniešu politikas jomu attīstībai Eiropā. Saistībā ar strukturēto dialogu jaunieši varētu aktīvi palīdzēt ziņojumu izstrādē. Ziņojumi būtu jāuztver kā pamanāmi stimuli, lai rosinātu diskusijas par to tematiskajām prioritātēm. Lai izvairītos no papildu ziņošanas pienākumiem, to varētu darīt, izmantojot informāciju, kas iegūta ziņojumu izstrādes gaitā saskaņā ar atklāto koordinācijas metodi, ja iespējams, pievienojot arī attiecīgus dalībvalstīs, jauniešu organizācijās un pētniecības jomā iegūtus datus un strukturētus labas prakses piemērus. d) Lai jaunatnes jomā uzlabotu konsekvenci, saskanību un pārskatāmību, būtu pēc iespējas labāk jāizmanto triju prezidentvalstu sadarbība, pamatojoties uz 18 mēnešu programmām. Saskaņā ar Padomes Reglamentu (6) tas ietvertu laicīgu sadarbību ar trim turpmākām prezidentvalstīm un Komisiju, lai, pamatojoties uz Padomē apstiprināto darba plānu, skaidri būtu apzinātas tematiskās prioritātes trijiem nākamiem gadiem. Prezidentvalstīm būtu īpaši jāpievērš uzmanība, lai ar jauniešiem savstarpēji saistītu konkrētus strukturētā dialoga pasākumus, kā arī, lai pēc problēmu apspriešanas ar jauniešiem darbu varētu turpināt, ņemot vērā apspriedēs panākto. e) Būtu jāizveido pārrobežu sistēma nolūkā atvieglot labas prakses apmaiņu jaunatnes politikā iesaistītiem vietējiem un reģionu dalībniekiem, īpaši uzsverot “mācības no līdzaudžiem” saistībā ar Eiropas Jaunatnes pakta vietējas īstenošanas stratēģijām. Minētajās apmaiņās gūtās atziņas būtu jādara viegli pieejamas visām ieinteresētajām pusēm un tās būtu regulāri jāizvērtē un jāizmanto — arī kā daļa no Jaunatnes ministru ieguldījuma Lisabonas mērķu sasniegšanā. Apmaiņas būtu jāpapildina ar plānošanas, strukturēšanas un izvērtējuma pamatnostādņu kompleksu. Būtu jāapsver apbalvojumu sistēmas izveide, lai pievērstu uzmanību izciliem panākumiem sekmīgā vietējo stratēģiju īstenošanā un uzlabotu informētību par darbu, kas tiek veikts jaunatnes jomā Eiropas mērogā.