Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 55 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu sastāvu mehāniskās sakabes sastāvdaļu apstiprināšanu [2018/862]

Ar visiem grozījumiem līdz:

01. sērijas grozījumu 7. papildinājumam – spēkā stāšanās datums: 2018. gada 10. februāris

SATURA RĀDĪTĀJS

NOTEIKUMI

PIELIKUMI

1. PIEMĒROŠANAS JOMA

1.1. Šie noteikumi nosaka prasības, kurām jāatbilst mehāniskajām sakabes ierīcēm un sastāvdaļām, lai tās starptautiski atzītu par savstarpēji savietojamām.

1.2. Šie noteikumi attiecas uz ierīcēm un sastāvdaļām, kas paredzētas:

1.3. Šie noteikumi attiecas uz:

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos lieto šādas definīcijas.

Standarta mehāniskās sakabes ierīces un sastāvdaļas atbilst standarta izmēriem un raksturojošajiem lielumiem, kas doti šajos noteikumos. Tās ir savstarpēji apmaināmas savā klasē neatkarīgi no izgatavotāja.

Nestandarta citas mehāniskās sakabes ierīces un sastāvdaļas neatbilst šajos noteikumos dotajiem standarta izmēriem un raksturojošajiem lielumiem un nevar tikt savienotas ar standarta sakabes ierīcēm un sastāvdaļām. Tās ir ierīces, kas neatbilst nevienai klasei no A līdz L, T vai W atbilstoši uzskaitījumam 2.6. punktā un ir paredzētas speciālajam smagsvara transportam, vai dažādas ierīces, kas atbilst esošiem nacionālajiem standartiem.

nestandarta dažādas automātiskas skavas veida sakabes ar jūgstieni, ietverot to pielāgoto piekabes daļu, ar integrētu automātisku elektrisko un pneimatisko savienotāju starp velkošo transportlīdzekli un velkamo transportlīdzekli. Abas mehāniskās daļas apstiprina kā saskaņotu pāri.

C klase

Tālvadības sistēmas ir ierīces un sastāvdaļas, kas dara iespējamu sakabes ierīces darbināšanu no transportlīdzekļa kabīnes vai ārpus tās.

Tālindikatori ir ierīces un sastāvdaļas, kas norāda uz to, ka savienošanās ir veikta un ka bloķēšanas ierīces ir saslēgušās.

ekvivalentais vertikālā paātrinājuma koeficients centrālass piekabes savienojuma punktā atkarībā no velkošā transportlīdzekļa aizmugurējās(-o) ass(-u) balstiekārtas veida – sk. šo noteikumu 8. pielikuma 2.2. punktu.

C

“Centrālass piekabe” ir piekabe, kuras jūgstienis nevar būt kustība vertikālā plaknē neatkarīgi no piekabes un kuras ass vai asis atrodas tuvu piekabes smaguma centram, kad tā vienmērīgi noslogota. Vertikālā slodze uz velkošā transportlīdzekļa sakabi nepārsniedz 10 % no piekabes maksimālās masas vai 1 000 kg, piemērojot mazāko lielumu.

“Pilnīga mehāniskā saslēgšanās” ir tāda ierīces un tās sastāvdaļu konstrukcija un ģeometrija, ka tā neatvērsies un neatvienosies jebkādu spēku vai to komponentu ietekmē, kādiem tā tiek pakļauta normālas lietošanas un testu laikā.

3. MEHĀNISKĀS SAKABES IERĪCES VAI SASTĀVDAĻAS APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Apstiprinājuma pieteikumu iesniedz tirdzniecības nosaukuma vai preču zīmes turētājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.

3.2. Katra mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno šādu informāciju, piemēram, izmantojot 1. pielikumā doto paziņojuma veidlapu:

rasējumus trīs eksemplāros, kuri ir pietiekami detalizēti, lai noteiktu ierīci vai sastāvdaļu, un kuros ir norādīts, kā to uzstāda transportlīdzeklī; rasējumos norāda apstiprinājuma numura un cita marķējuma vietu un telpu, kā noteikts 7. punktā;

3.2.3.1. Raksturojošie lielumi ir vismaz vienādi ar tādiem, ko piemēro velkošā transportlīdzekļa, piekabes un to kombinācijas maksimālajai pieļaujamajai masai;

visi paraugi ir pilnīgi pabeigti, tostarp ir veikta galīgā virsmas apstrāde. Tomēr, ja galīgā virsmas apstrāde ir krāsošana vai pārklāšana ar epoksīdpulveri, to var neveikt;

4. VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS MEHĀNISKAJĀM SAKABES IERĪCĒM VAI SASTĀVDAĻĀM

4.1. Katram paraugam jāatbilst 5. un 6. pielikumā noteiktajām izmēra un stiprības specifikācijām. Pēc 6. pielikumā noteiktajiem testiem nedrīkst būt plaisas, lūzumi vai jebkāda pārmērīga, paliekoša deformācija, kas varētu negatīvi ietekmēt ierīces vai sastāvdaļas apmierinošu darbību.

4.2. Mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas visas detaļas, kuru atteice var izraisīt transportlīdzekļa un piekabes atvienošanos, izgatavo no tērauda. Citus materiālus drīkst izmantot ar nosacījumu, ka izgatavotājs šos noteikumus piemērojošās līgumslēdzējas puses tipa apstiprinātājai iestādei vai tehniskajam dienestam ir pierādījis to līdzvērtību.

4.3. Mehāniskajām sakabes ierīcēm vai sastāvdaļām ir jābūt drošām darbībā, un savienošanu un atvienošanu var veikt viena persona bez instrumentu izmantošanas. Izņemot T klases sakabes ierīces, tādu piekabju pievienošanai, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa ir lielāka par 3,5 tonnām, ir atļautas tikai automātisku savienošanu pieļaujošas ierīces.

4.4. Mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas jākonstruē un jāizgatavo tā, lai parastos ekspluatācijas apstākļos un ar dilstošo daļu pareizu apkopi un nomaiņu tās turpina apmierinoši darboties un saglabā šajos noteikumos noteiktos raksturlielumus.

4.5. Visas mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas ir jākonstruē tā, ka tās mehāniski pilnīgi saslēdzas un saslēgts stāvoklis ir bloķēts vismaz ar vienu papildu pilnīgu mehānisku saslēgumu, ja vien 5. pielikumā nav izvirzītas papildu prasības. Alternatīvi var būt divas vai vairākas atsevišķas ietaises, lai nodrošinātu ierīces funkcionalitāti, bet katra no tām ir konstruēta tā, lai notiktu pilnīga mehāniskā saslēgšanās, un to testē atsevišķi saskaņā ar 6. pielikumā noteiktajām prasībām. Pilnīga mehāniskā saslēgšanās ir tāda, kas definēta 2.14. punktā.

Atsperu spēku drīkst izmantot tikai, lai nobloķētu ierīci un novērstu vibrāciju ietekmi, kas varētu izraisīt ierīces sastāvdaļu tādu pārvietošanos, ka ierīce var atvērties un atvienoties.

Jebkuras vienas atsperes atteice vai trūkums nedrīkst ļaut visai ierīcei atvērties vai atvienoties.

4.6. Katrai ierīcei vai sastāvdaļai pievieno uzstādīšanas un lietošanas instrukciju, kas sniedz pietiekamu informācija ikvienai kompetentai personai par ierīces pareizu uzstādīšanu un pienācīgu ekspluatāciju – sk. arī 7. pielikumu. Instrukcijas ir vismaz tās valsts valodā, kurā ierīci piedāvās pārdošanai. Ja ierīces un sastāvdaļas piegādā kā oriģinālo aprīkojumu, ko uzstāda transportlīdzekļa vai virsbūves izgatavotājs, uzstādīšanas instrukcijas drīkst nebūt, bet transportlīdzekļa vai virsbūves izgatavotājs ir atbildīgs par transportlīdzekļa lietotāja nodrošināšanu ar nepieciešamajām instrukcijām sakabes ierīces vai sastāvdaļas pareizai ekspluatācijai.

4.7. A klases, K klases vai S klases ierīcēm vai sastāvdaļām, ja attiecināms, ko izmanto piekabēs, kuru maksimālā pieļaujamā masa nepārsniedz 3,5 tonnas un kuras izgatavo ar transportlīdzekļa izgatavotāju nesaistīts izgatavotājs, un ja ierīces un sastāvdaļas paredzēts uzstādīt pēc transportlīdzekļa pārdošanas, augstumu un citus sakabes uzstādīšanas raksturojumus visos gadījumos pārbauda tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests saskaņā ar 7. pielikuma 1. punktu.

4.8. Vilkšanas balsteņi/vilkšanas sijas, kas paredzētas līdz 3,5 t smagu piekabju vilkšanai, satur stiprinājuma vietas, kur iespējams uzstādīt sekundārās sakabes ierīces vai ierīces, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu piekabes vadīšanu un/vai automātisku apstāšanos galvenās sakabes ierīces atvēršanās gadījumā. Izņemot atdalāmus mezglus, kā alternatīvu stiprinājuma vietu var ierīkot sakabes sastāvdaļā, kas uzstādīta uz vilkšanas balsteņa/vilkšanas sijas. Uzstādīšana un lietošanas instrukcijas, kas norādītas 4.6. punktā, ietver visu informāciju par šo stiprinājuma vietu pareizu lietošanu.

4.8.1. Sekundārās sakabes un/vai drošības troses stiprinājuma vietas izkārto tā, lai ekspluatācijas laikā sekundārā sakabe vai drošības trose neierobežotu normālu sakabes savienojumu vai netraucētu normālu inerces bremzēšanas sistēmas darbību. Vienu atsevišķu stiprinājuma vietu ierīko 100 mm robežās no vertikālās plaknes, kas šķērso sakabes savienojuma centru. Ja tas nav praktiski iespējams, ierīko divas stiprinājuma vietas – katru savā vertikālās viduslīnijas pusē un vienādā attālumā no tās, bet ne tālāk par 250 mm. Stiprinājuma vieta(-as) atrodas iespējami tālu un augstu uz aizmuguri, cik praktiski iespējams.

4.8.2. Iepriekš minētās stiprinājuma vietas atbilst 6. pielikuma 3.1.8. punktā noteiktajām prasībām.

4.9. Sakabes galvas/sakabes jūgstieņa cilpas, kas paredzētas uzstādīšanai O1 piekabēs bez bremzēm, aprīko ar sekundāru sakabes ierīci vai vismaz ar sekundārās sakabes ierīces(-ču) stiprinājuma vietu(-ām).

4.9.1. Stiprinājuma vieta(-s) ir izvietotas tā, lai sekundārā(-ās) sakabes ierīce(-es) ekspluatācijas laikā neierobežotu normālu sakabes savienošanos.

4.9.2. Iepriekš minētā(-ās) stiprinājuma vieta(-as) atbilst 6. pielikuma 3.2.4. punktā noteiktajām prasībām.

4.10. Lielas slodzes un citām nestandarta dažādām S klases un T klases sakabes ierīcēm un sastāvdaļām piemēro attiecīgās 5., 6. un 7. pielikuma prasības vislīdzīgākajai standarta vai nestandarta ierīcei vai sastāvdaļai.

5. PIETEIKUMS AR MEHĀNISKU SAKABES IERĪCI VAI SASTĀVDAĻU APRĪKOTA TRANSPORTLĪDZEKĻA APSTIPRINĀŠANAI

5.1. Ja transportlīdzekļa izgatavotājs iesniedz ar mehānisku sakabes ierīci vai sastāvdaļu aprīkota transportlīdzekļa apstiprināšanas pieteikumu, vai atļauj izmantot transportlīdzekli jebkāda veida piekabes vilkšanai, tad pēc sakabes ierīces vai sastāvdaļas iespējamā tipa apstiprinājuma pieteikuma labticīgā iesniedzēja vai līgumslēdzējas puses tipa apstiprinātājas iestādes vai tehniskā dienesta pieprasījuma transportlīdzekļa izgatavotājs dara pieejamu šim iesniedzējam vai iestādei, vai tehniskajam dienestam 2. pielikuma papildinājumā noteikto informāciju, lai ļautu sakabes ierīces vai sastāvdaļas izgatavotājam pienācīgi konstruēt un izgatavot mehānisko sakabes ierīci vai sastāvdaļu šim transportlīdzeklim. Pēc mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas iespējamā tipa apstiprinājuma pieteikuma labticīgā iesniedzēja lūguma jebkādu 2. pielikuma papildinājumā doto informāciju, kas ir tipa apstiprinātājas iestādes rīcībā, sniedz šim iesniedzējam.

5.2. Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas uzstādīšanu iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.

5.3. Lai tipa apstiprinātāja iestāde varētu aizpildīt 2. pielikumā doto paziņojuma veidlapu, tam pievieno šādu informāciju:

5.3.1. transportlīdzekļa tipa detalizētu aprakstu saskaņā ar 2. pielikuma papildinājumu un mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas detalizētu aprakstu un pēc tipa apstiprinātājas iestādes vai tehniskā dienesta pieprasījuma – ierīces vai detaļas apstiprinājuma veidlapas kopiju;

5.3.2. Svītrots

5.3.2.1. Svītrots

5.3.3. rasējumus trīs eksemplāros, kuri ir pietiekami detalizēti, lai noteiktu ierīci vai sastāvdaļu, un kuros ir norādīts, kā to uzstāda transportlīdzeklī; rasējumos norāda apstiprinājuma numura un cita marķējuma vietu un telpu, kā noteikts 7. punktā;

5.3.4. ierīces vai sastāvdaļas detalizētu tehnisko aprakstu, norādot, jo īpaši, tipu un izmantotos materiālus;

5.3.5. paziņojumu par piemērojamajiem raksturojošajiem veiktspējas lielumiem D, Dc, S, V un U, kā noteikts 2.11. punktā;

5.3.5.1. Transportlīdzeklī uzstādītā sakabes aprīkojuma raksturojošos veiktspējas lielumus pārbauda saskaņā ar šo noteikumu 8. pielikumu, piemērojot maksimālo pieļaujamo velkošā transportlīdzekļa, piekabes un to kombinācijas masu.

5.3.6. Transportlīdzekļa paraugu, kas atbilst apstiprināmajam tipam un aprīkots ar mehānisko sakabes ierīci, iesniedz tipa apstiprinātājai iestādei vai tehniskajam dienestam, kas drīkst pieprasīt arī ierīces vai sastāvdaļas papildu paraugus;

5.3.7. Transportlīdzekli, kam nav visu tipam atbilstošo sastāvdaļu, drīkst pieņemt ar nosacījumu, ka pieteikuma iesniedzējs var pierādīt tipa apstiprinātājai iestādei vai tehniskajam dienestam, ka sastāvdaļu trūkums neietekmē pārbaudes rezultātus, ciktāl tas attiecas uz šo noteikumu prasībām.

6. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS AR MEHĀNISKO SAKABES IERĪCI VAI SASTĀVDAĻU APRĪKOTIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM

6.1. Transportlīdzeklim uzstādītajai mehāniskajai sakabes ierīcei vai sastāvdaļai jābūt apstiprinātai saskaņā ar šo noteikumu 3. un 4. punkta un 5. un 6. pielikuma prasībām.

6.2. Mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas uzstādīšanai jāatbilst šo noteikumu 7. pielikuma prasībām.

6.3. Sakabes ierīcei vai sastāvdaļai ir pievienota lietošanas instrukcija, kas satur jebkādus īpašus norādījumus par ekspluatāciju, kas atšķiras no šā tipa sakabes ierīces vai sastāvdaļas parastās ekspluatācijas, un norādījumus par savienošanu un atvienošanu dažādos darba režīmos, piemēram, pie dažādiem leņķiem starp velkošo un velkamo transportlīdzekli. Katram transportlīdzeklim šīs lietošanas instrukcijas ir pievienotas vismaz tās valsts valodā, kurā transportlīdzekli piedāvās pārdošanai.

7. MARĶĒJUMI

7.1. Uz apstiprināšanai iesniegtajām mehāniskajām sakabes ierīcēm un sastāvdaļām jābūt izgatavotāja, piegādātāja vai pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumam vai preču zīmei.

7.2. Jābūt pietiekamai vietai 8.5. punktā minētajai un 3. pielikumā attēlotajai apstiprinājuma marķējuma zīmei. Šī vieta ir norādīta 3.2.2. punktā minētajos rasējumos.

7.3. Blakus 7.2. un 8.5. punktā minētajai apstiprinājuma marķējuma zīmei mehāniskajai sakabes ierīcei vai sastāvdaļai jābūt marķētai ar sakabes klasi, kā noteikts 2.6. punktā, un attiecīgajiem raksturīgajiem lielumiem, kā noteikts 2.11. punktā un parādīts 4. pielikumā. Šo marķējumu novietojums ir norādīts 3.2.2. punktā minētajos rasējumos.

Raksturojošie lielumi nav jāmarķē gadījumos, ja šie lielumi ir definēti šajos noteikumos minētajā klasifikācijā, piemēram, no A50-1 līdz A50-5 klasei.

7.4. Ja mehāniskā sakabes ierīce vai sastāvdaļa ir apstiprināta alternatīviem raksturojošiem lielumiem tajā pašā sakabes vai ierīces klasē, uz ierīces vai sastāvdaļas marķē ne vairāk kā divas alternatīvas.

7.5. Ja mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas izmantošana ir jebkā ierobežota, piemēram, to nedrīkst izmantot ar vadķīļiem, šo ierobežojumu marķē uz ierīces vai sastāvdaļas.

7.6. Visi marķējumi ir pastāvīgi un skaidri salasāmi, kad ierīce vai sastāvdaļa ir uzstādīta transportlīdzeklī.

8. APSTIPRINĀJUMS

8.1. Apstiprinājumu piešķir, ja mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas tipa paraugs(-i) atbilst šo noteikumu prasībām un ir izpildītas 10. punkta prasības.

8.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 01) norāda grozījumu sēriju, kas ietver jaunākos būtiskākos tehniskos grozījumus, kas izdarīti šajos noteikumos apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nedrīkst piešķirt to pašu numuru citam šajos noteikumos minētam ierīces vai sastāvdaļas tipam.

8.3. Paziņojumu par apstiprinājumu vai apstiprinājuma paplašinājumu, atteikumu vai anulēšanu, vai par pilnīgu ražošanas izbeigšanu attiecībā uz mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas tipu, kas apstiprināts atbilstīgi šiem noteikumiem, nosūta šos noteikumu piemērojošajām 1958. gada Nolīguma pusēm, izmantojot šo noteikumu 1. pielikumā vai 2. pielikumā norādītajam paraugam atbilstošu paziņojuma veidlapu.

8.4. Papildus 7.1. punktā noteiktajai marķējuma zīmei katrai mehāniskajai sakabes ierīcei vai sastāvdaļai, kas apstiprināta atbilstīgi šiem noteikumiem, 7.2. punktā minētajā vietā piestiprina 8.5. punktā aprakstīto apstiprinājuma marķējuma zīmi.

8.5. Apstiprinājuma marķējuma zīme ir starptautiska marķējuma zīme, ko veido:

9. MEHĀNISKĀS SAKABES IERĪCES, SASTĀVDAĻAS VAI TRANSPORTLĪDZEKĻA PĀRVEIDOJUMS UN APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀJUMS

9.1. Par visiem mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas, vai transportlīdzekļa tipa, kas noteikts 2.10. punktā, pārveidojumiem ziņo tipa apstiprinātājai iestādei vai tehniskajam dienestam, kas piešķīris apstiprinājumu. Tad tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests drīkst vai nu:

9.2. Par apstiprinājuma apliecinājumu vai atteikumu, norādot pārveidojumu, paziņo šos noteikumus piemērojošajām līgumslēdzējām pusēm 8.3. punktā noteiktajā kārtībā.

9.3. Apstiprinājuma paplašinājumu izsniedzošā tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests piešķir sērijas numuru šādam paplašinājumam un informē citas šos noteikumus piemērojošās līgumslēdzējas puses 8.3. punktā noteiktajā kārtībā.

10. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBAS PROCEDŪRAS

Ražošanas atbilstības procedūras atbilst Nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324 E/ECE/TRANS/505/Rev. 2) izklāstītajām procedūrām, ievērojot šādas prasības:

10.1. apstiprinājuma turētājs nodrošina ražošanas atbilstības testu rezultātu reģistrēšanu un pievienoto dokumentu pieejamību laikposmā, par ko vienojas ar tipa apstiprinātāju iestādi vai tehnisko dienestu. Šis laikposms nav ilgāks par 10 gadiem pēc ražošanas pilnīgas izbeigšanas;

10.2. tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests, kas piešķīris tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrā ražošanas uzņēmumā piemērotās atbilstības kontroles metodes. Parasti šīs pārbaudes veic reizi divos gados.

11. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

11.1. Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto apstiprinājumu attiecībā uz mehāniskās sakabes ierīces vai sastāvdaļas tipu var anulēt, ja nav ievērotas prasības vai ja ierīce vai sastāvdaļa ar apstiprinājuma marķējuma zīmi neatbilst apstiprinātajam tipam.

11.2. Ja šos noteikumus piemērojošā līgumslēdzēja puse anulē tās iepriekš piešķirto apstiprinājumu, tā nekavējoties par to paziņo citām šos noteikumus piemērojošajām līgumslēdzējām pusēm, izmantojot šo noteikumu 1. vai 2. pielikumā norādītajam paraugam atbilstošo paziņojuma veidlapu.

12. RAŽOŠANAS PILNĪGA IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnībā pārtrauc ražot saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātu sakabes ierīces vai sastāvdaļas tipu, viņš par to informē tipa apstiprinātāju iestādi vai tehnisko dienestu, kas piešķīris apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests informē par to pārējās šos noteikumus piemērojošās 1958. gada Nolīguma līgumslēdzējas puses, izmantojot šo noteikumu 1. vai 2. pielikumā dotajam paraugam atbilstošo paziņojuma veidlapu.

13. PĀREJAS NOTEIKUMI

13.1. Kamēr Apvienoto Nāciju ģenerālsekretārs nav informēts citādi, šos noteikumus piemērojošās līgumslēdzējas puses, kas ir Eiropas Savienības dalībvalstis, paziņo, ka attiecībā uz mehāniskajām sakabes ierīcēm un sastāvdaļām tām ir saistoši Nolīguma, kuram šie noteikumi pievienoti, uzliktie pienākumi attiecībā uz šādām ierīcēm un sastāvdaļām, kas paredzētas transportlīdzekļiem kategorijās, kas nav M1.

13.2. No šo noteikumu 01. sērijas grozījumu 5. papildinājuma oficiālās spēkā stāšanās dienas neviena šos noteikumus piemērojošā līgumslēdzēja puse neatsakās piešķirt vai atzīt tipa apstiprinājumu saskaņā ar 01. sērijas grozījumu 5. papildinājumu.

13.3. Līdz 12 mēnešiem pēc 01. sērijas grozījumu 5. papildinājuma spēkā stāšanās dienas šos noteikumus piemērojošās līgumslēdzējas puses var turpināt piešķirt tipa apstiprinājumus saskaņā ar šo noteikumu 01. sērijas grozījumiem, neņemot vērā 5. papildinājuma noteikumus.

14. PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTIEM ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU UN TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMI UN ADRESES

14.1. Šos noteikumus piemērojošās 1958. gada Nolīguma līgumslēdzējas puses paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, un tipa apstiprinātāju iestāžu, kas piešķir tipa apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu, apstiprinājuma paplašinājumu, atteikumu vai anulēšanu vai ražošanas pilnīgu izbeigšanu, nosaukumus un adreses.

(1) Konvencijas par ceļu satiksmi izpratnē (Vīne, 1968. gads, 1. panta t) un u) punkts).

(2) Tehniski pieļaujamā masa var būt lielāka nekā nacionālajos tiesību aktos noteiktā maksimālā pieļaujamā masa.

(3) 1958. gada nolīguma līgumslēdzēju pušu pazīšanas numuri ir norādīti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3- www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

22. Šim paziņojumam pievienots to dokumentu saraksts, kuri deponēti tipa apstiprinātājā iestādē, kas piešķīra apstiprinājumu, un kurus var saņemt pēc pieprasījuma.

c)

c)

22. Šim paziņojumam pievienots to dokumentu saraksts, kuri deponēti tipa apstiprinātājā iestādē, kas piešķīra apstiprinājumu, un kurus var saņemt pēc pieprasījuma.

Piezīme. Apstiprinājuma numuru un papildu simbolus novieto apļa tuvumā un vai nu virs, vai zem “E” burta, vai arī pa labi vai pa kreisi no šā burta. Apstiprinājuma numura cipari atrodas vienā un tajā pašā “E” burta pusē un ir vērsti vienā un tajā pašā virzienā. Apstiprinājuma numuros nelieto romiešu ciparus, lai novērstu to sajaukšanu ar citiem simboliem.

c

c

C50-X D130 D c 90 S1000 V35 apzīmētu nestandarta C50-X klases jūgstieņa sakabi ar maksimālo D lielumu 130 kN, maksimālo pieļaujamo D c lielumu 90 kN, maksimālo pieļaujamo pielikto statisko vertikālo masu 1 000 kg un maksimālo pieļaujamo V lielumu 35 kN.

13.3.6. Tālvadības ierīces atteices gadījumā ir vismaz viena cita iespēja atvērt sakabi avārijas situācijā. Ja šim nolūkam ir vajadzīgs instruments, to iekļauj transportlīdzekļa instrumentu komplektā. Šā pielikuma 3.6. punktā noteiktās prasības nav piemērojamas roksvirām, ko izmanto tikai sakabes atvienošanai avārijas situācijā.

13.3.2. Ir īpašs slēdzis (piem., galvenais slēdzis, svira vai vārsts), kas ļauj sakabes ierīci atvērt vai saslēgt ar tālvadības ierīci. Ja šis galvenais slēdzis neatrodas autovadītāja kabīnē, tas nedrīkst būt brīvi sasniedzams nepiederošām personām, vai arī tas ir noslēdzams. Sakabes praktiska darbināšana no vadītāja kabīnes drīkst būt iespējama tikai tad, ja ir novērsta nejaušas darbināšanas iespēja, piemēram, darbināšana ar divām rokām.

13.2.6. Atvienojot vienu no divām bloķēšanas ierīcēm, nodziest zaļais optiskais signāls un iedegas sarkanais optiskais signāls (ja uzstādīts).

13.2.2. Pāreju no atvērta stāvokļa uz noslēgtu un divkārt bloķētu stāvokli norāda ar zaļu optisku signālu.

c

Aizvērtā stāvoklī sakabi bloķē ar divām pilnīgas mehāniskas saslēgšanās bloķēšanas ierīcēm, no kurām vienas atteices gadījumā otra paliek darba režīmā.

Āķveida sakabi izmanto tikai ar jūgstieņa toroidālo cilpu, un, ja to izmanto ar L klases jūgstieņa toroidālo cilpu, K klases sakabes ierīcei ir šā pielikuma 10.2. punktā noteiktie savienojuma kustības grādi.

Atbalsta-sakabes ierīce ir bloķēta saslēgtā stāvoklī ar divām pilnīgas bloķēšanas mehāniskajām ierīcēm, no kurām vienas ierīces atteices gadījumā darbojas otra.

G50 klases atbalsta-sakabes ierīču konstrukcija ir tāda, lai to varētu izmantot kopā ar H50 klases sakabes tapām, un tās kopā atbilst noteiktajiem raksturojumiem.

6.2. Urbumu shēma C klases standarta jūgstieņa sakabes uzstādīšanai atbilst 15. attēlam un 10. tabulai.

5.5. Jūgstieņiem, kas paredzēti izmantošanai centrālass piekabēs, ir pretestības moments pret sānu spēkiem, kas ir vismaz puse no pretestības vertikālajiem spēkiem.

5.3.2. Augstumu regulējošās ierīces spēj regulēt jūgstieņa cilpu vai lodgalvas uzmavu vismaz 300 mm uz augšu vai leju no horizontāles virs zemes līmeņa. Šajā diapazonā jūgstienis ir regulējams bez pakāpēm vai ar maksimums 50 mm pakāpēm, mērot pie jūgstieņa cilpas vai lodgalvas uzmavas.

c

Standarta jūgstieņa cilpas un to stiprinājuma līdzekļi ir piemēroti un testēti 7. tabulā norādītajiem slodzes lielumiem.

Bukses nedrīkst iemetināt jūgstieņa cilpās. D50 klases jūgstieņa cilpām ir 4.2. punktā dotie izmēri. D50-X klases jūgstieņa cilpu kāta forma nav konkretizēta, taču 210 mm attālumā no cilpas centra tā augstums “h” un platums “b” atrodas 6. tabulā norādītajās robežās.

c

stiepes un spiedes triecienslodzi pa garenvirziena asi, kuras cēlonis ir atstarpe starp pirkstu un jūgstieņa cilpu, mazina ar atsperi un/vai slāpējošām ierīcēm (izņemot C 50-1 klasi);

Aizvērtā stāvoklī tapu bloķē ar divām pilnīgas mehāniskās saslēgšanas bloķēšanas ierīcēm, no kurām vienas atteices gadījumā otra saglabā funkcionalitāti.

Mazāki žokļi ir atļauti C 50-X klases jūgstieņa sakabēm, ja to izmantošana ir ierobežota līdz centrālass piekabēm, kuru maksimālā pieļaujamā masa ir līdz 3,5 tonnām, vai ja iepriekš dotajā tabulā norādīto žokļu izmantošana nav iespējama tehnisku iemeslu dēļ, un ja turklāt ir īpaši apstākļi, tādi kā vizuālie palīglīdzekļi automātisku savienošanas operāciju drošai veikšanai, un ja izmantošanas joma ir ierobežota apstiprinājumā saskaņā ar sakabes ierīces izgatavotāja sniegto informāciju 1. pielikumā dotajā paziņojuma veidlapā.

Žokļa minimālais nepieciešamais izmērs ir atkarīgs no sakabes D lieluma:

Ja žoklis vai detaļa, kas balsta žokli, var griezties ap horizontālo šķērsasi, savienojums, kas nodrošina rotācijas iespēju, tiek noturēts normālā pozīcijā ar bloķējošu momentu. Šis moments ir pietiekams, lai nepieļautu 200 N liela spēka, kas vērsts vertikāli augšup no žokļa augšējās daļas, iedarbības radītu savienojuma novirzi no tā normālās pozīcijas. Bloķējošais moments ir lielāks par šā pielikuma 3.6. punktā minēto momentu, ko rada roksviras darbināšana. Ir iespējams manuāli atgriezt žokli normālā pozīcijā. Žoklis, kas rotē ap horizontālo šķērsasi, tiek apstiprināts tikai, lai izturētu tikai masu S līdz 50 kg un ar V-lielumu līdz 5 kN.

2.4. Ja sakabes galva nav savienota ar transportlīdzekli, tās horizontālā rotācija ir vismaz 90° uz katru pusi no sakabes lodgalvas viduslīnijas un stiprinājuma, kā aprakstīts šā pielikuma 1. punktā. Vienlaikus ir brīvas vertikālas kustības 20° leņķis virs un zem horizontāles. Saistībā ar horizontālās rotācijas 90° leņķi ir iespēja pagriezties ap horizontālo asi abos virzienos par 25° sānsveres leņķi. Šāds savienojums iespējams pie visiem horizontālās rotācijas leņķiem:

c

6. PIELIKUMS

MEHĀNISKO SAKABES IERĪČU VAI SASTĀVDAĻU TESTĒŠANA

1. Vispārīgas testēšanas prasības

1.1. Sakabes ierīču paraugiem veic gan stiprības, gan darbības testus. Testus veic, ņemot vērā visnelabvēlīgākos apstākļus.

Lai noteiktu visnelabvēlīgākos apstākļus, var veikt teorētisku novērtēšanu. Pēc iespējas veic fizisku testēšanu, bet, ja nav citādi noteikts, tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests drīkst neveikt fizisku izturības testu, ja sastāvdaļas vienkāršā konstrukcija ļauj veikt teorētisku novērtēšanu.

Visos gadījumos teorētiskās novērtēšanas nodrošina rezultātu tādu pašu kvalitāti, kā dinamiskā vai statiskā testēšana. Šaubu gadījumā izšķirošs ir fiziskās testēšanas rezultāti.

Skatīt arī šo noteikumu 4.10. punktu.

1.2. Sakabes ierīču stiprību pārbauda dinamiskajā testā (ilgizturības tests). Atsevišķos gadījumos var būt nepieciešami papildu statiskie testi (sk. šā pielikuma 3. punktu).

1.3. Dinamisko testu (izņemot testu saskaņā ar šā pielikuma 3.10. punktu) veic ar aptuveni sinusoidālu slogojumu (mainīgu un/vai pulsējošu) un konkrētajam materiālam atbilstošu spriegumu ciklu skaitu. Nedrīkst rasties plaisas vai lūzumi.

1.4. Noteiktajos statiskajos testos pieļaujama tikai neliela paliekošā deformācija. Ja nav noteikts citādi, paliekošā plastiskā deformācija pēc atslogošanas nedrīkst būt lielāka par 10 % no slodzes testa laikā izmērītās maksimālās deformācijas. Ja deformācijas mērīšana testa laikā rada testētājam risku, šo statiskā testa daļu var neizpildīt ar nosacījumu, ka to pašu parametru pārbauda citos testos, tādos kā dinamiskais tests.

1.5. Pieņēmumi par slogojumu dinamiskajos testos pamatojas uz spēka horizontālo komponenti transportlīdzekļa garenass virzienā un spēka vertikālo komponenti. Transportlīdzekļa garenasij perpendikulāras spēka horizontālās komponentes un momentus neņem vērā ar nosacījumu, ka tiem ir pavisam maznozīmīgi. Šī vienkāršošana neattiecas uz testa procedūru saskaņā ar šā pielikuma 3.10. punktu.

Ja sakabes ierīces, tās stiprinājuma pie transportlīdzekļa vai papildu sistēmu stiprinājuma (tādu kā stabilizatori, tuvās sakabes ierīces utt.) konstrukcija rada papildu spēkus vai momentus, tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests drīkst pieprasīt papildu testu veikšanu.

Spēka horizontālo komponenti transportlīdzekļa garenass virzienā izsaka teorētiski aprēķināts atskaites spēks D vai Dc lielums. Spēka vertikālo komponenti, kad attiecināms, izsaka statiska, vertikāla slodze S savienojuma punktā un pieņemtā slodze V vai atbalsta-sakabes ierīces gadījumā – statiska, vertikāla slodze U.

1.6. Raksturojošos lielumus D, Dc, S, V un U, kas ir testu pamatā un kas noteikti šo noteikumu 2.11. punktā, ņem no izgatavotāja sniegtās informācijas tipa apstiprinājuma pieteikumā – sk. 1. un 2. pielikumā doto paziņojuma veidlapu.

1.7. Jebkura noslēdzoša bloķēšanas ierīce, kuru notur atsperes spēks, paliek noslēgtā stāvoklī, kad uz to iedarbojas spēks, kas pielikts visnelabvēlīgākajā virzienā un ir ekvivalents bloķēšanas mehānisma trīskāršai masai.

2. Testu procedūras

Ja izmanto testa procedūru saskaņā ar šā pielikuma 3.10. punktu, 2.1., 2.2., 2.3. un 2.5. punktu nepiemēro.

2.1. Dinamisko un statisko testu veikšanai paraugu novieto piemērotā izmēģinājumu stendā ar spēka pielikšanas iespēju tā, lai uz to neiedarbotos nekādi papildu spēki vai momenti, izņemot paredzēto testa spēku. Mainīgu testu gadījumā pieliktā spēka virziens nedrīkst novirzīties par vairāk nekā ± 1° no noteiktā virziena. Pulsējošiem un statiskiem testiem leņķi iestata atbilstoši maksimālajam testa spēkam. Tam parasti vajadzīgs savienojums spēka pielikšanas punktā (t. i., sakabes punktā) un otrs savienojums piemērotā attālumā.

2.2. Testa frekvence nedrīkst pārsniegt 35 Hz. Izvēlētā frekvence ir labi nošķirta no veicamā testa rezonanses frekvencēm, tostarp testētās ierīces frekvenci. Asinhronā testēšanā abu spēku komponentu frekvences var atšķirties aptuveni par 1 % un maksimāli par 3 %. No tērauda izgatavotām sakabes ierīcēm spriegumu ciklu skaits ir 2 × 106. Ierīcēm, kas nav izgatavotas no tērauda, var būt nepieciešams lielāks ciklu skaits. Lai noteiktu plaisāšanu testa laikā, izmanto krāsvielas iesūkšanās metodi plaisāšanas testā vai līdzvērtīgu metodi.

2.3. Pulsēšanas testos testa spēks mainās no maksimālā testa spēkam līdz mazākam, minimālajam testa spēkam, kas nedrīkst būt lielāks par 5 % no maksimālā testa spēka, ja vien nav citādi noteikts konkrētajā testēšanas procedūrā.

2.4. Statiskajos testos, kas nav šā pielikuma 3.2.3. punktā noteiktie speciālie testi, testa spēku pieliek ātri un vienmērīgi un jāuztur vismaz 60 sekundes.

2.5. Testējamās sakabes ierīces vai sastāvdaļas būtu jānostiprina izmēģinājumu stendā iespējami stingri tādā pozīcijā, kādā tās tiks izmantotas transportlīdzeklī. Nostiprināšanai izmanto ierīces, kuras norādījis izgatavotājs vai pieteikuma iesniedzējs, un tām būtu jābūt sakabes ierīces vai sastāvdaļas stiprināšanai uz transportlīdzekļa paredzētajām un/vai ar identiskām mehāniskajām īpašībām.

2.6. Sakabes ierīces vai sastāvdaļas testē tādā formā, kā izmanto uz ceļa. Tomēr pēc izgatavotāja ieskata un vienošanās ar tehnisko dienestu elastīgās sastāvdaļas drīkst neitralizēt, ja tas nepieciešams testa procedūrai un ja tam nebūs nesamērīga ietekme uz testa rezultātu.

Paātrinātās testa procedūrās pārkarsušās elastīgās sastāvdaļas drīkst nomainīt testa laikā. Testa slodzes var piemērot ar īpašām ierīcēm bez brīvgājiena.

3. Specifiskas testēšanas prasības

Ja izmanto testa procedūru saskaņā ar šā pielikuma 3.10. punktu, 3.1.1. līdz 3.1.6. punkta prasības nepiemēro.

3.1. Sakabes lodgalvas un vilkšanas balsteņi

3.1.1. Mehāniskās sakabes ierīces ar lodgalvām var būt šādu tipu:

a) viengabala sakabes lodgalvas, tostarp ierīces ar savstarpēji neapmaināmām, noņemamām lodgalvām (sk. 20.a un 20.b attēlu);

b) sakabes lodgalvas, kas sastāv no vairākām demontējamām daļām (sk. 20.c, 20.d un 20.e attēlu);

c) vilkšanas balsteņi bez lodgalvas (sk. 20.f attēlu).

20. attēls

Lodgalvas tipa vilkšanas balsteņu shēmas

a Viengabala vilkšanas balstenis un sakabes lodgalva b Pati lodgalva drīkst būt manuāli noņemama bez instrumentu izmantošanas, piemēram, ar bajonetsavienojumu c Vilkšanas balstenis ar lodgalvu, kas noņemama ar instrumentu palīdzību d Vilkšanas balstenis ar noņemamu lodgalvu uz vienota atbalsta, piemēram, A50 klases e Vilkšanas balstenis ar lodgalvu, kas noņemama ar instrumentu palīdzību f Vilkšanas balstenis bez lodgalvas

3.1.2. Pamata tests ir dinamiskais ilgizturības tests. Testa paraugs satur sakabes lodgalvu, lodgalvas kaklu un stiprinājumus, kas nepieciešami mezgla piestiprināšanai transportlīdzeklim. Sakabes lodgalvu un vilkšanas balsteni stingri nostiprina pārbaudes stendā, kas spēj radīt mainīgu spēku, tādā faktiskā stāvoklī, kādā to ir paredzēts izmantot.

3.1.3. Sakabes lodgalvas un vilkšanas balsteņa stiprinājuma vietu novietojumu norāda transportlīdzekļa izgatavotājs (sk. šo noteikumu 2. pielikuma papildinājumu).

3.1.4. Testam iesniegtajām ierīcēm jābūt nodrošinātām ar visām sastāvdaļām un informāciju par šo ierīču konstrukcijas īpatnībām, kas var ietekmēt stiprības kritērijus, (piemēram, elektrisko kabeļu spraudligzdas, marķējumi utt.). Testa parauga komplektā jābūt visām sastāvdaļām līdz stiprinājuma vietām vai montāžas punktiem transportlīdzeklī. Testa protokolā norāda transportlīdzekļa izgatavotāja sniegto informāciju par sakabes lodgalvas ģeometrisko novietojumu un sakabes ierīces stiprinājuma vietām attiecībā pret atskaites līniju. Testa stendā atkārto stiprinājuma punktu visas relatīvās pozīcijas attiecībā pret atskaites līniju, par kuriem velkošā transportlīdzekļa izgatavotājs sniedz visu vajadzīgo informāciju sakabes ierīces izgatavotājam.

3.1.5. Testa stendā nostiprinātajam paraugam veic mainīgu spriegumu testu, iedarbojoties uz lodgalvu 21. vai 22. attēlā norādītajā leņķī.

Testa leņķa virzienu nosaka vertikālā attiecība starp horizontālo atskaites līniju, kas novilkta caur lodgalvas centru un horizontālo līniju, kas novilta caur sakabes ierīces stiprināšanas vietu, kura atrodas visaugstāk un vistuvāk – mērot horizontālā plaknē – vertikālai šķērsplaknei, kas iet caur lodgalvas centru. Ja stiprināšanas vietas līnija atrodas virs horizontālās atskaites līnijas, testu veic leņķī α = + 15° ± 1°, un, ja tā atrodas zemāk, testu veic leņķī α = – 15° ± 1° (sk. 21. attēlu). Stiprināšanas vietas, ko ņem vērā, nosakot testa leņķi, norāda transportlīdzekļa izgatavotājs, un šīs vietas pārvada lielākos vilkšanas spēkus uz velkošā transportlīdzekļa konstrukciju.

Leņķi izvēlas, lai ņemtu vērā vertikālo statisko un dinamisko slodzi, un tas ir piemērojams vienīgi pieļaujamai statiskai slodzei, kas nepārsniedz:

S = 120 × D [N]

Ja statiskā vertikālā slodze pārsniedz iepriekš aprēķināto, tad abos gadījumos leņķis jāpalielina līdz 20°.

Dinamisko testu veic ar šādu testa spēku:

Fhs res = ±0,6 D

3.1.6. Testa procedūru piemēro dažādiem sakabes ierīču tipiem (sk. šā pielikuma 3.1.1. punktu) šādi.

3.1.6.1. Viengabala sakabes lodgalvas, tostarp ierīces ar savstarpēji neapmaināmām, noņemamām lodgalvām (sk. 20.a un 20.b attēlu) 3.1.6.1.1. Stiprības testu 20.a un 20.b attēlā norādītajām ierīcēm veic atbilstoši 3.1.5. punkta prasībām. 21. attēls Testa spēka pielikšanas leņķi Piezīme. Atskaites līnijai paralēlā līnija šķērso augstākā un tuvākā punkta centru, kuros transportlīdzeklī montē vilkšanas balsteni – sk. 6. pielikuma 3.1.5. punktu. 22. attēls Testa spēka pielikšanas leņķi Piezīme. Mainīgā testa spēka Fhs res virziens atkarībā no lodgalvas centra horizontālās atskaites līnijas atrašanās vietas attiecībā pret šai atskaites līnijai paralēlo līniju – sk. 21. attēlu.

3.1.6.2. Sakabes lodgalvas ar demontējamām detaļām Izšķir šādas kategorijas: a) vilkšanas balstenis un lodgalva (sk. 20.c attēlu); b) vilkšanas balstenis un lodgalva uz vienota atbalsta (sk. 20.d attēlu); c) vilkšanas balstenis ar noņemamu lodgalvu (sk. 20.e attēlu); d) vilkšanas balstenis bez lodgalvas (sk. 20.f attēlu). 3.1.6.2.1. Stiprības testu 20.c līdz 20.f attēlā norādītajām ierīcēm veic atbilstoši 3.1.5. punkta prasībām. Izmērus “e” un “f” kopā ar ražošanas pielaidi ± 5 mm norāda testa protokolā. Vilkšanas balsteņa (sk. 20.f attēlu) testu veic ar uzstādītu lodgalvu (uz atbalsta). Ņem vērā tikai tos testa rezultātus, kas iegūti, pārbaudot vilkšanas balsteni starp stiprinājuma punktiem un lodgalvas atbalsta stiprinājuma virsmu. Izmēru “e” un “f” izgatavošanas pielaide ir ± 5 mm, un to precizē sakabes ierīces izgatavotājs.

3.1.6.3. Sakabes ierīces ar mainīgiem izmēriem “e” un “f” demontējamām un savstarpēji apmaināmām sakabes lodgalvām – sk. 22. attēlu. 3.1.6.3.1. Šādu velkošo balsteņu stiprības testus veic saskaņā ar 3.1.5. punkta prasībām. 3.1.6.3.2. Ja visnelabvēlīgāko konfigurāciju var noteikt, vienojoties izgatavotājam un tipa apstiprinātājai iestādei vai tehniskajam dienestam, pietiek testēt šo vienu konfigurāciju. Pretējā gadījumā testē vairākus lodgalvas novietojumus pēc vienkāršotas testa programmas saskaņā ar 3.1.6.3.3. punktu. 3.1.6.3.3. Vienkāršotajā testa programmā lielumam “f” jāatrodas starp noteikto lielumu fmin un lielumu fmax, kas nepārsniedz 100 mm. Lodgalvai jāatrodas 130 mm attālumā emax no atbalsta. Lai iekļautu visus iespējamos lodgalvas novietojumus, laukumā, ko veido horizontālais attālums no stiprinājuma virsmas un f (fmin līdz fmax) vertikālais diapazons, testē divas ierīces: a) vienu – ar lodgalvu augstākajā (fmax) novietojumā; un b) vienu – ar lodgalvu zemākajā (fmin) novietojumā. Testa spēka pielikšanas leņķis mainās – pozitīvs vai negatīvs – atkarībā no lodgalvas centra horizontālās atskaites līnijas attiecības pret paralēlo līniju, kas šķērso augstāko un tuvāko sakabes ierīces stiprinājuma vietu. Izmantojamie leņķi norādīti 22. attēlā.

3.1.7. Ja noņemamos lodgalvas mezglus nestiprina ar skrūvēm, piemēram, ar atsperu skavām, un ja ierīces pilnīgas mehāniskās saslēgšanās aspekts netiek testēts dinamiskajā testā, ierīcei veic statisko testu, pieliekot spēku lodgalvai vai pilnīgas mehāniskās saslēgšanās ierīcei atbilstošā virzienā. Ja pilnīgas mehāniskās saslēgšanās ierīce notur lodgalvu vertikālā stāvoklī, statiskajā testā lodgalvai pieliek augšupvirzītu vertikālu spēku, ekvivalentu “D” lielumam. Ja pilnīgas mehāniskās saslēgšanās ierīce notur lodgalvu, izmantojot šķērsvirziena horizontālo konstrukciju, statisko testu veic, pieliekot šajā virzienā spēku, kas ekvivalents 0,25 D. Pilnīgas mehāniskās saslēgšanās ierīcei nedrīkst būt nekādas kļūmes vai bojājumi, kas varētu nelabvēlīgi ietekmēt tās funkciju.

3.1.8. Sekundārās sakabes stiprinājuma vietām, kas minētas 4.8. punktā, jāiztur horizontāls statiskais spēks, kas ekvivalents 2D ar maksimāli 15 kN. Ja drošības trosei ir atsevišķa stiprināšanas vieta, tai jāiztur horizontālais statiskais spēks, kas ekvivalents D.

3.2. Sakabes galvas

3.2.1. Pamata tests ir ilgizturības tests ar mainīgu testa spēku, kam seko statiskais tests (pacelšanas tests) tam pašam testa paraugam.

3.2.2. Dinamisko testu veic A klases atbilstošas stiprības sakabes lodgalvai. Sakabes galvu un sakabes lodgalvu pārbaudes stendā izvieto atbilstoši izgatavotāja norādījumiem un orientē tādā stāvoklī, kas atbilst to savstarpējam stāvoklim normālos ekspluatācijas apstākļos. Jānovērš iespēja, ka uz ierīces paraugu bez testa spēka darbojas citi papildu spēki. Testa spēks jāpieliek līnijas virzienā, kas šķērso lodgalvas centru un virzīta slīpi uz leju un atpakaļ 15° leņķī (sk. 23. attēlu). Ierīces parauga ilgizturības testu veic ar šādu testa spēku:

Fhs res w = ± 0,6 D

Ja maksimālā atļautā statiskā vertikālā masa S pārsniedz 120 D, testa leņķis jāpalielina līdz 20°.

23. attēls

Dinamiskais tests

3.2.3. Veic arī statisko atdalīšanas testu. Testā izmantotās sakabes ierīces lodgalvas diametrs ir no 49,00 līdz 49,13 mm, lai tas atbilstu dilušu sakabes lodgalvu. Atdalīšanas spēku Fa pieliek perpendikulāri sakabes galvas šķērsvirziena un garenvirziena viduslīnijas asīm, ātri un vienmērīgi palielinot līdz:

Fa = g(C + S/1 000) kN un noturot 10 sekundes.

Ne sakabes galva drīkst atdalīties no lodgalvas, ne arī kādai no sakabes galvas sastāvdaļām drīkst būt jebkāds paliekošs bojājums, kas varētu negatīvi ietekmēt tās darbību.

3.2.4. Sekundārās(-o) sakabes ierīces(-ču) stiprinājuma vietām, kas minētas 4.9. punktā, jāiztur horizontālais statiskais spēks, kurš ekvivalents 2D ar maksimāli 15 kN.

3.3. Jūgstieņa sakabes ierīces un vilkšanas sijas

3.3.1. Testa paraugam veic ilgizturības testu. Sakabes ierīci aprīko ar visiem stiprinājumiem, kas nepieciešami stiprināšanai pie transportlīdzekļa. Visas starpierīces, kuras uzstāda starp jūgstieņa sakabēm un transportlīdzekļa rāmi (t. i., vilkšanas sijas) testē ar tādiem pašiem spēkiem kā sakabi. Testējot standarta jūgstieņa sakabēm paredzētas vilkšanas sijas, vertikālo slodzi piemēro garenvirzienā mērītā attālumā no stiprināšanas vietu vertikālās plaknes, kas vienāds ar attiecīgās standarta sakabes ierīces pozīciju.

3.3.2. Jūgstieņa sakabes ierīces svārstsviras tipa jūgstieņiem (S = 0)

Veic dinamisko testu ar horizontālu mainīgo spēku Fhw= ± 0,6 D, ko pieliek pa līniju, kas paralēla zemei un šķērso sakabes pirksta centru velkošā transportlīdzekļa vidējā garenplaknē.

3.3.3. Jūgstieņa sakabes izmantošanai centrālass piekabēs (S > 0)

3.3.3.1. Centrālass piekabes masa līdz 3,5 tonnām: jūgstieņu sakabes izmantošanai centrālass piekabēs, kuru masa ir 3,5 tonnas vai mazāka, testē tāpat kā sakabes lodgalvas un vilkšanas balsteņus, kā aprakstīts šā pielikuma 3.1. punktā.

3.3.3.2. Centrālass piekabes masa pārsniedz 3,5 tonnas:

asinhronā ilgizturības testā paraugam pieliek testa spēku horizontālā un vertikālā virzienā. Horizontālais iedarbības virziens ir paralēls zemei, pa velkošā transportlīdzekļa vidējo garenplakni, caur sakabes pirksta centru. Vertikālais iedarbības virziens ir perpendikulāra horizontālajam iedarbības virzienam, pa sakabes pirksta garenisko viduslīniju.

Jūgstieņa sakabes un jūgstieņa cilpas iestiprināšanas ierīces pārbaudes stendā ir tādas, kādas paredzētas to stiprināšanai uz transportlīdzekļa saskaņā ar izgatavotāja uzstādīšanas norādījumiem.

Pieliek šādus testa spēkus: 14. tabula Testa spēki Testa spēks Vidējais lielums (kN) Amplitūda (kN) Horizontālais spēks 0 ± 0,6 Dc (sk. piezīmi) Vertikālais spēks S × g/1 000 ± 0,6 V (sk. piezīmi) Piezīme. T klases specializētām jūgstieņa sakabēm šos lielumus samazina līdz ± 0,5Dc un ± 0,5V. Vertikālo un horizontālo komponentu forma ir sinusoidāla, un tās pieliek asinhroni, to frekvenču atšķirība ir no 1 līdz 3 procentiem.

3.3.4. Sakabes pirksta bloķēšanas ierīces statiskais tests

Jūgstieņa sakabēm nepieciešams testēt arī saslēgumu un jebkādas bloķēšanas ierīces ar statisko spēku 0,25 D, kas iedarbojas atvēršanas virzienā. Testā saslēgums nedrīkst atvērties, un nedrīkst rasties nekādi bojājumi. Cilindriskiem sakabes pirkstiem ir pietiekams 0,1 D liels testa spēks.

3.4. Jūgstieņa cilpas

3.4.1. Jūgstieņa cilpām veic tādu pašu dinamisko testēšanu kā jūgstieņa sakabēm. Jūgstieņa cilpas, kuras izmanto vienīgi piekabēm ar svārstsviras tipa jūgstieņiem, kas pieļauj brīvu vertikālo kustību, pakļauj mainīgam spēkam, kā noteikts 3.3.2. punktā. Jūgstieņa cilpas, kuras paredzēts izmantot arī centrālass piekabēs, testē tāpat kā lodgalvu sakabes galvas (3.2. punkts) piekabēm ar masu C līdz 3,5 tonnām un tāpat kā jūgstieņa sakabes (3.3.3.2. punkts) centrālass piekabēm ar masu C, kas pārsniedz 3,5 tonnas.

3.4.2. L klases toroidālās cilpas testē saskaņā ar 3.4.2.1. un 3.4.2.2. punktu.

3.4.2.1. Tām veic pulsēšanas testus montāžas konfigurācijā, kas atbilst uzstādīšanai transportlīdzeklī. Testu veic, izmantojot K klases sakabi. Alternatīvi, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi vai tehnisko dienestu, sakabes ierīci var aizstāt ar spīlēm, kas nodrošina tādu pašu vidi.

3.4.2.2. Tām veic dinamisko testēšanu, kā aprakstīts 3.4.1. punktā, attiecībā uz K klases sakabes ierīces attiecīgajiem raksturojošajiem lielumiem, ko norādījis izgatavotājs.

3.4.3. Jūgstieņa cilpu testu veic, mainīgajam spēkam iedarbojoties arī uz daļām, ko izmanto jūgstieņa cilpas stiprināšanai pie jūgstieņi. Visas elastīgās starpdetaļas jāiespīlē.

3.5. Āķveida sakabes

3.5.1. K klases āķveida sakabēm jāiztur šā pielikuma 3.5.2. punktā noteiktais dinamiskais tests.

3.5.2. Dinamiskais tests

3.5.2.1. Dinamiskajam testam jābūt pulsējošam, izmantojot L klases toroidālo cilpu, un ar sakabes ierīci, kas uzstādīta tā, kā atrastos transportlīdzeklī, un ar visām vajadzīgajām detaļām uzstādīšanai transportlīdzeklī. Tomēr elastīgās sastāvdaļas drīkst būt neitrālizētas, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi vai tehnisko dienestu.

3.5.2.2. Āķveida sakabes, ko paredzēts izmantot ar piekabēm ar svārstsviras tipa jūgstieni – kad sakabei pieliktais vertikālais spēks S ir nulle – testē, kā aprakstīts 3.3.2. punktā.

3.5.2.3. Āķveida sakabes izmantošanai centrālass piekabēm (S > 0): 3.5.2.3.1. āķveida sakabes, kuras paredzēts izmantot centrālass piekabēm ≤ 3,5 tonnas, testē, kā aprakstīts šā pielikuma 3.1. punktā; 3.5.2.3.2. āķveida sakabes, kuras paredzēts izmantot centrālass piekabēm ar masu lielāku par 3,5 tonnām, testē, kā aprakstīts šā pielikuma 3.3.3.2. punktā.

3.5.3. Sakabes bloķēšanas ierīces statiskais tests

Āķveida sakabēm nepieciešams testēt arī saslēgšanās un jebkādas bloķēšanas ierīces ar statisko spēku 0,6 D, kas iedarbojas atvēršanas virzienā. Testā saslēgums nedrīkst atvērties. Pēc testa saslēgumam/bloķēšanas ierīcei jābūt funkcionāliem.

3.6. Jūgstieņi

3.6.1. Jūgstieņus testē tāpat kā jūgstieņa cilpas (sk. 3.4. punktu). Tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests var neveikt ilgizturības testu, ja sastāvdaļas vienkāršā konstrukcija ļauj veikt stiprības teorētisku novērtējumu. Paredzētos spēkus centrālass piekabes ar masu C līdz 3,5 tonnām jūgstieņa teorētiskai pārbaudei ņem no ISO 7641/1:1983. Paredzētos spēkus centrālass piekabes ar masu C lielāku par 3,5 tonnām jūgstieņa teorētiskai pārbaudei aprēķina šādi:

Fsp = (g × S/1 000) + V,

kur spēka amplitūda V ir noteikta šo noteikumu 2.11.4. punktā.

Pieļaujamiem spriegumiem atkarībā no projektētās masas piekabēm ar kopējo masu C lielāku par 3,5 tonnām, jāatbilst ISO 7641/1:1983 standarta 5.3. punktam. Izliektam jūgstieņiem (piem., “S” formas) un piekabju jūgstieņiem ņem vērā spēka horizontālo komponenti Fhp = 1,0 × D.

3.6.2. Piekabju jūgstieņiem, kas var brīvi kustēties vertikālā plaknē, papildus ilgizturības testam vai teorētiskajai stiprības pārbaudei, pārbauda arī lieces izturību ar teorētisku aprēķinu, kur paredzētais spēks ir 3,0 × D vai ar lieces testu, kur spēks ir 3,0 × D. Aprēķina gadījumā pieļaujamais spriegums atbilst ISO 7641/1:1983 5.3. punktam.

3.6.3. Vadāmo asu lieces pretestību pārbauda ar teorētisko aprēķinu vai lieces testu. Savienojuma punkta centrā pieliek horizontālu sānu statisko spēku. Šā spēka lielumu izvēlas tā, lai moments 0,6 × Av × g (kNm) tiktu pielikts aptuveni priekšējās ass centrā. Pieļaujamajiem spriegumiem jāatbilst ISO 7641/1:1983 5.3. punktā noteiktajām prasībām.

Tomēr, ja vadāmās asis veido sapārotās asis, tandēmu vai priekšējos ratiņus (stūrējamus ratiņus), momentu palielina līdz 0,95 × Av × g (kNm).

3.7. Atbalsta-sakabes ierīces

3.7.1. Pamata stiprības tests ir dinamiskais tests un statiskais tests (pacelšanas tests). Atbalsta-sakabes ierīcēm, kas paredzētas puspiekabju piespiedu stūrēšanai, veic papildu statisko testu (lieces tests). Testu nolūkā atbalsta-sakabes ierīci aprīko ar visiem stiprinājumiem, kas vajadzīgi tās stiprināšanai pie transportlīdzekļa. Stiprināšanas metodei jābūt identiskai tai, kādu izmanto transportlīdzeklī. Nav pieļaujama aprēķina metodes izmantošana fiziskas testēšanas vietā.

3.7.2. Statiskie testi

3.7.2.1. Standarta atbalsta-sakabes ierīču, kurās paredzēts izmantot vadķīli vai līdzīgu ierīci puspiekabju piespiedu stūrēšanai (sk. šo noteikumu 2.7. punktu), atbilstošu stiprību testē ar statisko lieces testu stūrēšanas ierīces darbības diapazonā, vienlaikus pieliekot slodzi atbalsta-sakabes ierīcei. Maksimālo pieļaujamo vertikālo slodzi U atbalsta-sakabes ierīcei pieliek vertikāli pret sakabi tās darba pozīcijā, izmantojot pietiekama izmēra stingru plāksni, kas pilnībā pārklāj sakabi.

Pieliktās slodzes rezultējošajam spēkam jābūt virzītam caur atbalsta-sakabes ierīces horizontālā savienojuma centru.

Sakabes tapas vadotņu atlokiem vienlaicīgi pieliek horizontālu sānspēku, kas atbilst puspiekabes piespiedu stūrēšanai vajadzīgo spēku. Šā spēka lielumu un darbības virzienu izvēlas tā, lai moments 0,75m × D iedarbotos uz sakabes tapas centru, izmantojot spēku, kas iedarbojas uz 0,5 m ± 0,1 m garu sviras plecu. Pieļaujama visu nominālo izmēru paliekoša plastiskā deformācija līdz 0,5 %. Nedrīkst parādīties plaisas.

3.7.2.2. Visām atbalsta-sakabes ierīcēm veic statisko pacelšanas testu. Līdz celšanas spēkam Fa = g × U sakabes plāksnei nedrīkst rasties nekāds būtisks, paliekošs saliekums, kas pārsniedz 0,2 % no tās platuma.

G50 klases standarta atbalsta-sakabes ierīcēm un salīdzināmām sakabēm tādam pašam sakabes tapas diametram pie celšanas spēka Fa = g × 2,5 U sakabes tapa nedrīkst atvienoties no sakabes. Nestandarta sakabēm, kur izmanto sakabes tapas ar diametru lielāku par 50 mm, piemēram, 90 mm, celšanas spēkam jābūt Fa = g × 1,6 U ar minimālo lielumu 500 kN.

Spēku pieliek ar sviru, kuras viens gals stiprināts pie sakabes plāksnes un kuras otrs gals tiek celts 1,0 līdz 1,5 metru attālumā no sakabes tapas centra (sk. 24. attēlu).

Sviras plecam jāatrodas 90° leņķī pret tapas ieejas virzienu sakabes ierīcē. Ja visnelabvēlīgākais gadījums ir acīm redzams, jātestē ir tas. Ja visnelabvēlīgākais gadījums nav viegli nosakāms, tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests izlemj, kuru pusi testēt. Nepieciešams tikai viens tests.

24. attēls

Atbalsta-sakabes ierīču pacelšanas tests

1 līdz 1,5 m

Skats no aizmugures

3.7.3. Dinamiskais tests

Atbalsta-sakabes ierīcei veic mainīgu spriegumu testu pārbaudes stendā (asinhronais dinamiskais tests), vienlaikus iedarbojoties mainīgam horizontālam un pulsējošam vertikālam spēkam.

3.7.3.1. Atbalsta-sakabes ierīcēm, kas nav paredzētas puspiekabju piespiedu stūrēšanai, izmanto šādus spēkus:

Horizontālais : Fhw = ± 0,6 × D Vertikālais : FsO = g × 1,2 U FsU = g × 0,4 U

Šie abi spēki jāpieliek transportlīdzekļa vidējā garenplaknē, abu spēku – FsO un FsU iedarbības līnijām šķērsojot sakabes savienojuma centru.

Vertikālais spēks Fs mainās robežās no + g × 1,2 U līdz + g × 0,4 U, un horizontālais spēks – starp ± 0,6 D.

3.7.3.2. Atbalsta-sakabes ierīcēm, kas paredzētas puspiekabju piespiedu stūrēšanai, izmanto šādus spēkus:

Horizontālais : Fhw = ± 0,675 D Vertikālais : FsO un FsU kā noteikts 3.7.3.1. punktā.

Šo spēku darbības virzieni ir norādīti 3.7.3.1. punktā.

3.7.3.3. Atbalsta-sakabes ierīču dinamisko testu veikšanai starp sakabes plāksni un piekabes plāksni ieklāj piemērotu smērvielu, lai maksimālais berzes koeficients μ ≤ 0,15.

3.8. Atbalsta-sakabes iekārtu montāžas plāksnes

Atbalsta-sakabes ierīču dinamisko testu, kas aprakstīts 3.7.3. punktā, un statisko testu, kas aprakstīts 3.7.2. punktā, piemēro arī montāžas plāksnēm. Montāžas plāksnēm ir pietiekami veikt pacelšanas testu tikai vienā pusē. Testa pamatā ir maksimālais norādītais sakabes uzstādīšanas augstums, maksimālais norādītais platums un montāžas plāksnes konstrukcijas minimālais norādītais garums. Šo testu veikt nav nepieciešams, ja konkrētā montāžas plāksne ir identiska tādai, kas jau testēta, izņemot, ja tā ir šaurāka un/vai garāka un kopējais tās augstums ir mazāks. Nav pieļaujama aprēķina metodes izmantošana fiziskas testēšanas vietā.

3.9. Puspiekabju sakabes tapas

3.9.1. Paraugam pārbaudes stendā veic dinamisko testu ar mainīgu spriegumu. Sakabes tapas testēšanu nedrīkst apvienot ar atbalsta-sakabes ierīces testēšanu. Testu veic tā, lai spēks tiktu pielikts arī stiprinājumiem, kas vajadzīgi sakabes tapas stiprināšanai pie puspiekabes. Nav pieļaujama aprēķina metodes izmantošana fiziskas testēšanas vietā.

3.9.2. Sakabes tapai darba stāvoklī veic dinamisko testu ar mainīgu horizontālo spēku Fhw = ±0,6 D.

Spēka iedarbības virzienam jāiet caur sakabes tapas cilindriskās daļas vismazākā diametra centru tapai ar diametru 50,8 mm, kas pieder H50 klasei (sk. 5. pielikuma 18. attēlu).

3.10. Alternatīvs ilgizturības tests sakabes lodgalvām un vilkšanas balsteņiem ar D-vērtību ≤ 14 kN

Kā alternatīvu 3.1. punktā aprakstītajai testa procedūrai sakabes lodgalvas un vilkšanas balsteņus ar D-vērtību ≤ 14 kN var testēt šādi.

3.10.1. Ievads

Turpmāk aprakstītais ilgizturības tests sastāv no daudzasu testa ar 3 slodzes virzieniem, ar vienlaikus pieliktiem spēkiem, noteiktām maksimālajām amplitūdām un noguruma ekvivalencēm (slodzes intensitātes lielumi atbilstoši turpmāk tekstā dotajai definīcijai).

3.10.2. Testa prasības

3.10.2.1. Slodzes intensitātes lieluma (LIV) definīcija

LIV ir skalārs lielums, kas norāda vienas slodzes izmaiņas laikā nozīmīgumu attiecībā uz izturības aspektiem (identisks bojājumu kopumam). Bojājumu kopuma noteikšanai izmanto kalnraču pamatlikumu. Lai to noteiktu, ņem vērā slodzes amplitūdas un katras amplitūdas atkārtošanās skaitu (vidējo slodžu ietekmi neņem vērā).

S-N līkne (Baskina līkne) attēlo slodzes amplitūdas attiecībā pret atkārtošanos skaitu (SA,i vs. Ni). Tai dubultajā logaritmiskajā diagrammā (t. i., katra amplitūda/pieliktais testa spēks SA,i attiecināts pret ierobežotu ciklu skaitu Ni) ir konstants slīpums k. Līkne attēlo analizētās struktūras teorētisko noguruma robežu.

Slodzes izmaiņas laikā uzskaita ar slodzes amplitūdas attiecības pret atkārtošanos skaitu (SA,i vs. ni) diapazona pāru diagrammu. Attiecības ni/Ni summa visām pieejamajiem amplitūdas līmeņiem SA,i ir vienāda ar LIV.

amplitūda SA

cikli N; n

3.10.2.2. Noteiktie LIV un maksimālās amplitūdas

Izmanto šādu koordinātu sistēmu:

x virziens: garenvirziens/pretējs braukšanas virzienam;

y virziens: pa labi attiecībā pret braukšanas virzienu;

z virziens: vertikāli uz augšu.

Slodzes izmaiņas laikā tad var izteikt starpvirzienos, pamatojoties uz galvenajiem virzieniem (x,y,z), aprēķinot ar šādiem vienādojumiem (α = 45; α′ = 35,2):

Fxy(t) = Fx(t) × cos(α) + Fy(t) × sin(α)

Fxz(t) = Fx(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)

Fyz(t) = Fy(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)

Fxyz(t) = Fxy(t) × cos(α′) + Fz(t) × sin(α′)

Fxzy(t) = Fxz(t) × cos(α′) – Fy(t) × sin(α′)

Fyzx(t) = Fyz(t) × cos(α′) – Fx(t) × sin(α′)

LIV, kas izteikts katram virzienam (arī kombinētajiem virzieniem), aprēķina kā attiecības ni/Ni summu visiem pieejamajiem amplitūdas līmeņiem, kas noteikti attiecīgajā virzienā.

Lai pierādītu ierīces, kurai pieprasīts tipa apstiprinājums, minimālo noguruma ilgizturību, ilgizturības testā jāsasniedz vismaz šādus LIV:

LIV (1 kN ≤ D ≤ 7 kN) LIV (7 kN < D ≤ 14 kN) LIVx 0,0212 0,0212 LIVy lineārā regresija starp: D = 1 kN: 7,026 e– 4; D = 7 kN: 1,4052 e– 4 1,4052 e– 4 LIVz 1,1519 e– 3 1,1519 e– 3 LIVxy lineārā regresija starp: D = 1 kN: 6,2617 e– 3; D = 7 kN: 4,9884 e– 3 4,9884 e– 3 LIVxz 9,1802 e– 3 9,1802 e– 3 LIVyz lineārā regresija starp: D = 1 kN: 7,4988 e– 4; D = 7 kN: 4,2919 e– 4 4,2919 e– 4 LIVxyz lineārā regresija starp: D = 1 kN: 4,5456 e– 3; D = 7 kN: 3,9478 e– 3 3,9478 e– 3 LIVxzy lineārā regresija starp: D = 1 kN: 5,1977 e– 3; D = 7 kN: 4,3325 e– 3 4,3325 e– 3 LIVyzx lineārā regresija starp: D = 1 kN: 4,5204 e– 3; D = 7 kN: 2,9687 e– 3 2,9687 e– 3

Lai no minētajiem LIV iegūtu slodzes izmaiņas laikā, slīpumam jābūt k = 5 (sk. definīciju 3.10.2.1. punktā). Baskina līknei jāiet caur amplitūdas punktu SA = 0,6 × D ar ciklu skaitu N = 2 × 106.

Izgatavotāja deklarēto statisko vertikālo slodzi S (kā noteikts šo noteikumu 2.11.3. punktā) uz sakabes ierīci pievieno vertikālajām slodzēm.

Testa laikā maksimālās amplitūdas nedrīkst pārsniegt šādus lielumus:

garenvirziena Fx (–) sānu Fy (–) vertikāls Fz (–) Maksimums + 1,3 ×D + 0,45 × D + 0,6 × D + S Minimums – 1,75 ×D – 0,45 × D – 0,6 × D + S

Slodzes izmaiņas laikā piemērs, kas atbilst šīm prasībām, ir dots:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grrf/grrf-reg55.html

3.10.3. Testa apstākļi

Sakabes ierīci nostiprina stingrā pārbaudes stendā vai uz transportlīdzekļa. Slodzes izmaiņas laikā 3 dimensiju signāla gadījumā to pieliek ar trīs izpildmehānismiem vienlaicīgai spēka komponentu Fx (garenvirziena), Fy (sānu) un Fz (vertikāls) pielikšanai un kontrolei. Citos gadījumos izpildmehānismu skaitu un pozīciju drīkst izvēlēties, izgatavotājam vienojoties ar tehnisko dienestu. Jebkurā gadījumā testa ierīcei jāspēj vienlaicīgi pielikt nepieciešamos spēkus, lai izpildītu 3.10.2.2. punktā noteiktos LIV.

Visas skrūves pievelk ar izgatavotāja noteikto momentu.

3.10.3.1. Uz stinga atbalsta montēta sakabes ierīce

Sakabes ierīces stiprinājuma vietu atbilstība nepārsniedz 1,5 mm no atskaites punkta “0 slodze” maksimālā un minimālā spēka Fx, Fy, Fz un katra spēka atsevišķi pielikšanas laikā uz savienojuma punktu.

3.10.3.2. Uz transportlīdzekļa virsbūves vai virsbūves daļas montēta sakabes ierīce

Šajā gadījumā sakabes ierīci uzstāda uz transportlīdzekļa virsbūves vai transportlīdzekļa tipa virsbūves daļas, kurai sakabes ierīce ir paredzēta. Transportlīdzekli vai virsbūves daļu uzstāda uz piemērota pārbaudes stenda tā, ka tiek novērsta transportlīdzekļa balstiekārtas ietekme.

Precīzus testa apstākļus norāda testa protokolā. Iespējamie rezonanses efekti jākompensē ar attiecīgu testa iekārtas vadības sistēmu, un rezonansi var mazināt ar papildu stiprinājumu starp transportlīdzekļa virsbūvi un pārbaudes stendu vai mainītu frekvenci.

3.10.4. Neatbilstības kritēriji

Papildus šo noteikumu 4.1. punktā norādītajiem kritērijiem, ko pārbauda ar šķidruma iesūkšanās pārbaudi, uzskata, ka sakabes ierīce testu nav izturējusi, ja:

a) konstatē redzamu plastisko deformāciju;

b) ir ietekmēta sakabes darbība vai drošība (piem., droša sakabe ar piekabi, maksimālā brīvkustība);

c) skrūvju pievilkšanas momenta samazināšanās, kas pārsniedz 30 procentus no nominālā momenta, kas izmērīts piegriešanas virzienā;