LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 233/95

Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 44 – Vienoti noteikumi par mehānisko transportlīdzekļu pasažieru bērnu ierobežotājierīču apstiprināšanu (“bērnu ierobežotājsistēmas”)

Ar visiem spēkā esošajiem grozījumiem līdz:

Noteikumu 2. pārskatījuma 4. labojumam, kas stājās spēkā 2010. gada 10. novembrī

SATURS

NOTEIKUMI

1. Darbības joma

2. Definīcijas

3. Apstiprinājuma pieteikums

4. Marķējumi

5. Apstiprinājums

6. Vispārīgi norādījumi

7. Konkrētas specifikācijas

8. Testu apraksts

9. Tipa apstiprinājuma un ražošanas kvalifikācijas testu protokoli

10. Bērnu ierobežotājsistēmas tipa pārveidojumi un apstiprinājuma paplašināšana

11. Ražojumu kvalifikācija

12. Ražošanas atbilstības un kārtējie testi

13. Sankcijas par ražošanas neatbilstību

14. Pilnīga ražošanas izbeigšana

15. Instrukcija

16. To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas ir atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī administratīvo struktūrvienību nosaukums un adrese

17. Pārejas noteikumi

PIELIKUMI

1. pielikums – Paziņojums par mehānisko transportlīdzekļu pasažieru bērnu ierobežotājierīču apstiprinājumu, tā paplašinājumu, atteikumu vai atsaukumu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu atbilstīgi noteikumiem Nr. 44

2. pielikums – Apstiprinājuma marķējumu paraugi

3. pielikums – Tādas iekārtas paraugs, kas izmantojama, lai testētu izturību pret putekļiem

4. pielikums – Korozijas tests

5. pielikums – Abrazīvā nodiluma un mikroslīdēšanas tests

6. pielikums – Ratiņu apraksts

7. pielikums – Ratiņu ātruma samazinājuma līkne kā laika funkcija

1. papildinājums – Ratiņu ātruma samazinājuma vai paātrinājuma līkne kā laika funkcija. Frontālais trieciens

2. papildinājums – Ratiņu ātruma samazinājuma vai paātrinājuma līkne kā laika funkcija. Aizmugures trieciens

8. pielikums – Manekenu apraksts

1. papildinājums – Deviņus mēnešus, 3, 6 un 10 gadus veca bērna manekena apraksts

2. papildinājums – “Jaundzimušā” manekena apraksts

3. papildinājums – Astoņpadsmit mēnešus veca bērna manekena apraksts

9. pielikums – Frontālā trieciena tests pret barjeru

10. pielikums – Aizmugures trieciena testa procedūra

11. pielikums – Papildu stiprinājumi, kas vajadzīgi daļēji universālās kategorijas bērnu ierobežotājsistēmu nostiprināšanai mehāniskajos transportlīdzekļos

12. pielikums – Krēsls

13. pielikums – Standarta drošības josta

14. pielikums – Tipa apstiprināšanas shēma (blokshēma ISO 9002:2000)

15. pielikums – Skaidrojumi

16. pielikums – Ražojumu atbilstības kontrole

17. pielikums – Enerģiju absorbējošā materiāla testēšana

18. pielikums – Metode galvas trieciena zonas noteikšanai ierīcēs ar atzveltnēm un sānu spārnu minimālā lieluma noteikšana uz aizmuguri vērstām ierīcēm

19. pielikums – Bērnu ierobežotājsistēmām tieši uzmontētu regulētājierīču kondicionēšanas apraksts

20. pielikums – Tipiska ierīce sprādzes stiprības testēšanai

21. pielikums – Dinamiskās sadursmes testa ietaise

22. pielikums – Rumpja apakšdaļas ķermeņa bloka tests

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. Šie noteikumi attiecas uz bērnu ierobežotājsistēmām, kas piemērotas uzstādīšanai mehāniskajos transportlīdzekļos ar trim vai vairāk riteņiem un kas nav paredzētas lietošanai ar salokāmajiem (paceļamajiem) vai uz sāniem vērstiem sēdekļiem.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos lieto šādas definīcijas:

2.1. Bērnu ierobežotājsistēma (“ierobežotājsistēma”) ir sastāvdaļu sistēma, kas var ietvert siksnu vai elastīgu sastāvdaļu kombināciju ar sprādzi, regulētājierīcēm, fiksētājierīcēm un – dažos gadījumos – ar papildu ierīci, piemēram, kulbiņu, bērnu turētāju, papildu krēslu un/vai trieciena vairogu, kuru var piestiprināt mehāniskā transportlīdzekļa iekšpusē. Tā ir paredzēta, lai pasargātu tās lietotāju no traumām, ierobežojot viņa ķermeņa kustībspēju sadursmes gadījumā vai transportlīdzeklim strauji samazinot braukšanas ātrumu. “ISOFIX” ir tāda sistēma bērnu ierobežotājsistēmu savienošanai ar transportlīdzekli, kurai ir divi nekustīgi stiprinājumi transportlīdzeklī, divas atbilstīgas nekustīgas bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājierīces un līdzeklis bērnu ierobežotājsistēmas gareniskās šūpošanās ierobežošanai. 2.1.1. Bērnu ierobežotājsistēmas iedala piecās “masas grupās”: 2.1.1.1. 0. grupa, kas paredzēta bērniem ar masu līdz 10 kg; 2.1.1.2. 0+ grupa, kas paredzēta bērniem ar masu līdz 13 kg; 2.1.1.3. I grupa, kas paredzēta bērniem ar masu no 9 kg līdz 18 kg; 2.1.1.4. II grupa, kas paredzēta bērniem ar masu no 15 kg līdz 25 kg; 2.1.1.5. III grupa, kas paredzēta bērniem ar masu no 22 kg līdz 36 kg. 2.1.1.6. ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas iedala septiņās ISOFIX izmēru klasēs, kas aprakstītas Noteikumu Nr. 16 17. pielikuma 2. papildinājumā: A – ISO/F3 : pilna augstuma uz priekšu vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas B – ISO/F2 : samazināta augstuma uz priekšu vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas B1 – ISO/F2X : samazināta augstuma uz priekšu vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas C – ISO/R3 : pilna izmēra uz aizmuguri vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas D – ISO/R2 : samazināta izmēra uz aizmuguri vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas E – ISO/R1 : uz aizmuguri vērstas zīdaiņu ierobežotājsistēmas F – ISO/L1 : uz kreiso sānu vērstas bērnu ierobežotājsistēmas (kulbiņas) G – ISO/L2 : uz labo sānu vērstas bērnu ierobežotājsistēmas (kulbiņas) Masas grupa ISOFIX izmēru klase 0 – līdz 10 kg F ISO/L1 G ISO/L2 E ISO/R1 0+ – līdz 13 kg C ISO/R3 D ISO/R2 E ISO/R1 I – 9 līdz 18 kg A ISO/F3 B ISO/F2 B1 ISO/F2X C ISO/R3 D ISO/R2 2.1.2. Bērnu ierobežotājsistēmas iedala četrās “kategorijās”: 2.1.2.1. “universālā” kategorija, kuru lieto, kā norādīts 6.1.1., 6.1.3.1. un 6.1.3.2. punktā, lielākajā daļā sēdvietu, jo īpaši tādās, kas atbilstoši Noteikumiem Nr. 16 novērtētas kā savietojamas ar šādas kategorijas bērnu ierobežotājsistēmām; 2.1.2.2. “ierobežotā” kategorija, kuru lieto, kā norādīts 6.1.1. un 6.1.3.1. punktā, tam paredzētajās sēdvietās konkrētos transportlīdzekļu modeļos, ko norāda vai nu bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs, vai transportlīdzekļa izgatavotājs; 2.1.2.3. “daļēji universālā” kategorija, kuru lieto, kā norādīts 6.1.1. un 6.1.3.2. punktā; 2.1.2.4. “transportlīdzeklim raksturīga” kategorija, kuru lieto vai nu: 2.1.2.4.1. īpaša veida transportlīdzekļos atbilstīgi 6.1.2. un 6.1.3.3. punktam; vai 2.1.2.4.2. kā “iebūvētu” bērnu ierobežotājsistēmu. 2.1.3. Bērnu ierobežotājsistēmas aiztures sistēma var būt iedalīta divās klasēs: integrēta klase, ja bērna aizture ierobežotājsistēmā nav atkarīga ne no kāda transportlīdzeklim tieši pievienota līdzekļa; neintegrēta klase, ja bērna aizture ierobežotājsistēmā ir atkarīga no kāda transportlīdzeklim tieši pievienota līdzekļa; 2.1.3.1. “daļēja ierobežotājsistēma” ir ierīce, piemēram, bērnu sēdeklis, kura tad, kad to lieto kopā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, kas aptver bērna ķermeni vai nostiprina ierīci, kurā bērns ir ievietots, veido pilnīgu bērnu ierobežotājsistēmu; 2.1.3.2. “bērnu sēdeklis” ir stingrs sēdeklis, ko var lietot ar pieauguša cilvēka drošības jostu.

2.2. “Bērnu drošības krēsls” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas ietver krēslu, kurā novieto bērnu.

2.3. “Drošības josta” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas sastāv no siksnu kombinācijas ar sprādzi, regulētājierīcēm un fiksētājierīcēm.

2.4. “Krēsls” ir bērnu ierobežotājsistēmā ietilpstoša konstrukcija, kurā paredzēts novietot bērnu sēdus stāvoklī; 2.4.1. “kulbiņa” ir ierobežotājsistēma, kurā paredzēts novietot un ierobežot bērnu guļus stāvoklī uz muguras vai uz vēdera, bērna mugurai atrodoties perpendikulāri transportlīdzekļa vidējai garenvirziena plaknei. Tā ir konstruēta tā, lai sadursmes gadījumā izkliedētu ierobežojošos spēkus pa bērna galvu un ķermeni, izņemot locekļus; 2.4.2. “kulbiņas ierobežotājsistēma” ir ierīce, ar kuru kulbiņu nostiprina transportlīdzeklī; 2.4.3. “bērnu turētājs” ir ierobežotājsistēma, kurā paredzēts novietot bērnu uz priekšu vērstā pusguļus stāvoklī. Tā ir konstruēta tā, lai frontālas sadursmes gadījumā izkliedētu ierobežojošos spēkus pa bērna galvu un ķermeni, izņemot locekļus.

2.5. “Krēsla balsts” ir tā bērnu ierobežotājsistēmas daļa, ar kuru krēslu var pacelt.

2.6. “Bērna balsts” ir tā bērnu ierobežotājsistēmas daļa, ar kuru bērnu var pacelt bērnu ierobežotājsistēmā.

2.7. “Trieciena vairogs” ir ierīce, kas nostiprināta bērna priekšā un konstruēta tā, lai frontālas sadursmes gadījumā izkliedētu ierobežojošos spēkus pa lielāko daļu bērna ķermeņa tā garenvirzienā.

2.8. “Siksna” ir elastīga detaļa, kas konstruēta tā, lai pārnestu spriegumu; 2.8.1. “klēpja siksna” ir siksna, kas vai nu kā pilna drošības josta, vai kā drošības jostas sastāvdaļa šķērso un ierobežo bērna iegurņa priekšpusi; 2.8.2. “pleca ierobežotājs” ir tā drošības jostas daļa, kas ierobežo bērna rumpja augšdaļu; 2.8.3. “kājstarpes siksna” ir siksna (vai sadalītas siksnas, ja tās veido divas vai vairākas siksnas), kas piestiprināta bērnu ierobežotājsistēmai un klēpja siksnai un ir novietota starp bērna augšstilbiem; kājstarpes siksna ir konstruēta tā, lai parastās lietošanas apstākļos novērstu bērna paslīdēšanu zem klēpja drošības jostas un trieciena gadījumā novērstu klēpja drošības jostas pavirzīšanos uz augšu nost no iegurņa; 2.8.4. “bērnu ierobežojošā siksna” ir siksna, kas ir drošības jostas sastāvdaļa un ierobežo tikai bērna ķermeni; 2.8.5. “bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājsiksna” ir siksna, ar ko bērnu ierobežotājsistēmu nostiprina transportlīdzeklī, un tā var būt daļa no transportlīdzekļa sēdekļa ierobežotājierīces; 2.8.6. “četrpunktu drošības josta” ir drošības jostu komplekts, kas sastāv no klēpja drošības jostas, plecu ierobežotājiem un kājstarpes siksnas, ja tāda ir uzstādīta; 2.8.7. “Y formas drošības josta” ir drošības josta, kurā siksnu kombināciju veido siksna, kas izvadīta starp bērna kājām, un viena siksna pār katru plecu; 2.8.8. “siksnas vadīkla” ir siksna, kas pieauguša cilvēka drošības jostas plecu siksnu nostiprina bērnam piemērotā stāvoklī un kur vietu, kurā plecu siksna maina virzienu, var regulēt ar ierīci, kas pārvietojama uz augšu un leju pa siksnu nolūkā to nostādīt lietotāja plecu līmenī un tad nofiksējama attiecīgajā stāvoklī. Šai siksnas vadīklai nav paredzēts uzņemt būtisku dinamiskās slodzes daļu.

2.9. “Sprādze” ir ātri atverama ierīce, kas nodrošina, ka ierobežotājsistēma vai automobiļa konstrukcijas ierobežotājsistēma var noturēt bērnu. Sprādze var ietvert regulētājierīci; 2.9.1. “iegremdēta sprādzes atvēršanas poga” ir sprādzes atvēršanas poga, kuru lietojot nedrīkst pastāvēt iespēja atvērt sprādzi ar lodi, kuras diametrs ir 40 mm; 2.9.2. “neiegremdēta sprādzes atvēršanas poga” ir sprādzes atvēršanas poga, kuru lietojot ir jāpastāv iespējai atvērt sprādzi ar lodi, kuras diametrs ir 40 mm.

2.10. “Regulētājierīce” ir ierīce, ar ko ierobežotājsistēmu vai tās ierobežotājierīces var pielāgot konkrētā lietotāja ķermenim, transportlīdzekļa konfigurācijai vai abiem kopā. Regulētājierīce var būt sprādzes daļa, spriegotājs vai jebkura cita drošības jostas sastāvdaļa; 2.10.1. “ātrā regulētājierīce” ir regulētājierīce, kuru var darbināt ar vienu roku vienā paņēmienā; 2.10.2. “bērnu ierobežotājsistēmai tieši uzmontēta regulētājierīce” ir integrētās četrpunktu drošības jostas regulētājierīce, kas tieši uzmontēta bērnu ierobežotājsistēmai, nevis tāda, ko tieši atbalsta siksnas, ko ar to ir paredzēts regulēt.

2.11. “Fiksētājierīces” ir bērnu ierobežotājsistēmas daļas, tostarp nostiprināšanas sastāvdaļas, ar kurām bērnu ierobežotājsistēmu vai nu tieši, vai ar transportlīdzekļa sēdekļa starpniecību var stingri nostiprināt transportlīdzeklī; 2.11.1. “atbalsta stienis” ir bērnu ierobežotājsistēmas pastāvīga fiksētājierīce, kas rada spiedes slodzes ceļu starp bērna ierobežotājsistēmu un transportlīdzekļa konstrukciju, lai ātruma samazināšanas brīdī apietu sēdekļa polsterējuma ietekmi; atbalsta stienis var būt regulējams.

2.12. “Enerģijas absorbcijas ierīce” ir ierīce, kas konstruēta, lai tā viena pati vai kopā ar siksnu izkliedētu enerģiju, un kas ir bērnu ierobežotājsistēmas sastāvdaļa.

2.13. “Spriegotājs” ir ierīce, kas konstruēta tā, lai tajā daļēji vai pilnībā ievietotos bērnu ierobežotājsistēmas siksna. Termins ietver šādas ierīces: 2.13.1. “spriegotājs, kas bloķējas automātiski” ir spriegotājs, kas siksnu ļauj izvilkt vajadzīgajā garumā un kas tad, kad sprādze saslēgta, automātiski pielāgo siksnas garumu tās lietotāja ķermeņa uzbūvei. Siksnas tālāka izvilkšana nav iespējama bez lietotāja apzinātas darbības; 2.13.2. “spriegotājs ar avārijas bloķēšanu” ir spriegotājs, kas parastos braukšanas apstākļos neierobežo drošības jostas lietotāja kustības brīvību. Tam ir garuma regulētājierīce, kas automātiski pielāgo siksnu lietotāja ķermeņa uzbūvei, un bloķēšanas mehānisms, kurš aktivizējas avārijas situācijā šādos gadījumos: 2.13.2.1. transportlīdzekļa braukšanas ātruma samazināšanās, siksnas izvilkšana no spriegotāja vai jebkurš cits automātisks līdzeklis (vienkāršā jutība); vai 2.13.2.2. jebkuru šo līdzekļu kombinācija (daudzkāršā jutība).

2.14. “Ierobežotājsistēmas stiprinājumi” ir transportlīdzekļa vai sēdekļa strukturālas daļas, kurām piestiprina bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājierīces; 2.14.1. “papildu stiprinājums” ir transportlīdzekļa vai sēdekļa strukturāla daļa vai transportlīdzekļa cita daļa, kurai paredzēts piestiprināt bērnu ierobežotājsistēmu un kas izveidota papildus stiprinājumiem, kuri apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14. Šeit iekļauts ratiņu grīdas panelis, kā aprakstīts 6. pielikumā, vai citas konkrēta(-u) transportlīdzekļa(-u) konstrukcijas, kas uzmontētas ar atbalsta stieni; 2.14.2. “ISOFIX zemais stiprinājums” ir viens ciets apaļš horizontāls stienis 6 mm diametrā, kas ir saistīts ar transportlīdzekli vai sēdekli, kam piestiprina un kas nostiprina ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmu ar ISOFIX fiksētājierīcēm; 2.14.3. “ISOFIX stiprinājumu sistēma” ir sistēma, kas sastāv no diviem Noteikumu Nr. 14 prasībām atbilstošiem ISOFIX zemajiem stiprinājumiem un kas ir paredzēta ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas piestiprināšanai pie pretrotācijas ierīces; 2.14.4. “pretrotācijas ierīce”: a) ISOFIX universālās bērnu ierobežotājsistēmas pretrotācijas ierīce sastāv no ISOFIX augšējās siksnas; b) ISOFIX daļēji universālā bērnu ierobežotājsistēmas pretrotācijas ierīce sastāv no augšējās siksnas, transportlīdzekļa instrumentu paneļa vai atbalsta stieņa, kas paredzēts ierobežotājierīces rotācijas ierobežošanai frontālā sadursmē; c) ISOFIX universālajai un daļēji universālajai bērnu ierobežotājsistēmai transportlīdzekļa sēdeklis nav pretrotācijas ierīce; 2.14.5. “ISOFIX augšējās siksnas stiprinājums” ir līdzeklis, kas izpilda Noteikumu Nr. 14 prasības, piemēram, stienis, kas atrodas noteiktā vietā un ir paredzēts ISOFIX augšējās siksnas savienotājierīces piestiprināšanai un tās ierobežojošā spēka pārnešanai uz transportlīdzekļa konstrukciju.

2.15. “Uz priekšu vērsts” nozīmē pavērstu parastajā transportlīdzekļa braukšanas virzienā.

2.16. “Uz aizmuguri vērsts” nozīmē pavērstu virzienā, kas ir pretējs parastajam transportlīdzekļa braukšanas virzienam.

2.17. “Noliekts stāvoklis” ir īpašs krēsla stāvoklis, kas ļauj bērnam atlaisties slīpi.

2.18. “Guļus stāvoklis/uz vēdera/uz muguras” ir stāvoklis, kurā vismaz bērna galva un ķermenis, izņemot locekļus, ir novietoti horizontāli, bērnam atrodoties ierobežotājsistēmā miera stāvoklī.

2.19. “Bērnu ierobežotājsistēmas tips” ir bērnu ierobežotājsistēmas, kas neatšķiras šādos būtiskos aspektos: 2.19.1. ierobežotājsistēmas kategorija un masas grupa(-as), kā arī stāvoklis un orientācija (kā noteikts 2.15. un 2.16. punktā), kādā to paredzēts lietot; 2.19.2. bērnu ierobežotājsistēmas ģeometrija; 2.19.3. sēdekļa, polsterējuma un trieciena vairoga izmēri, masa, materiāls un krāsa; 2.19.4. siksnu materiāls, auduma faktūra, izmēri un krāsa; 2.19.5. cietās daļas (sprādze, fiksētājierīces utt.).

2.20. “Transportlīdzekļa sēdeklis” ir struktūra, kas kopā ar pārvalku veido vai neveido vienotu struktūru ar transportlīdzekļa korpusu un nodrošina sēdvietu vienam pieaugušam cilvēkam. Šajā sakarā: 2.20.1. “transportlīdzekļa sēdekļu grupa” ir vai nu sols, vai vairāki atsevišķi sēdekļi, kas novietoti blakus (t. i., nostiprināti tā, lai viena sēdekļa priekšējie stiprinājumi būtu rindā ar pārējo sēdekļu priekšējiem vai pakaļējiem stiprinājumiem vai atrastos starp tiem) un nodrošina sēdvietu vienam vai vairākiem pieaugušiem cilvēkiem; 2.20.2. “transportlīdzekļa sols” ir struktūra, kam ir pārvalks un kas nodrošina sēdvietu vairāk nekā vienam pieaugušam cilvēkam; 2.20.3. “transportlīdzekļa priekšējie sēdekļi” ir sēdekļu grupa, kas atrodas pasažieru nodalījuma priekšpusē, t. i., to priekšā nav citu sēdekļu; 2.20.4. “transportlīdzekļa aizmugurējie sēdekļi” ir nostiprināti uz priekšu vērsti sēdekļi, kas atrodas aiz citas transportlīdzekļa sēdekļu grupas; 2.20.5. “ISOFIX vieta” ir sistēma, kurā iespējams uzstādīt: a) universālu ISOFIX uz priekšu vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai b) daļēji universālu ISOFIX uz priekšu vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai c) daļēji universālu ISOFIX uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai d) daļēji universālu ISOFIX uz sāniem vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai e) transportlīdzeklim raksturīgu ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos.

2.21. “Regulēšanas sistēma” ir nokomplektēta ierīce, ar kuru sēdekļa vai tā daļu stāvokli var pielāgot sēdeklī sēdošā pieaugušā cilvēka ķermenim. Konkrēti, ar šo ierīci var veikt šādas darbības: 2.21.1. garenisku pārvietošanu; un/vai 2.21.2. vertikālu pārvietošanu; un/vai 2.21.3. leņķisku pārvietošanu.

2.22. “Transportlīdzekļa sēdekļa stiprinājums” ir sistēma, ar ko sēdekļa komplektu nostiprina transportlīdzekļa struktūrā, un tā ietver attiecīgās transportlīdzekļa strukturālās daļas.

2.23. “Sēdekļa tips” ir pieauguša cilvēka sēdekļi, kas neatšķiras šādos būtiskos aspektos: 2.23.1. sēdekļa struktūras forma, izmēri un materiāli; 2.23.2. sēdekļa regulēšanas un bloķēšanas sistēmu veidi un izmēri; un 2.23.3. pieaugušā cilvēka drošības jostas stiprinājumu uz sēdekļa, sēdekļa stiprinājumu, kā arī ar tiem saistīto transportlīdzekļa strukturālo daļu veids un izmēri.

2.24. “Pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar ko pieaugušā cilvēka sēdekli vai kādu tā daļu var leņķiski vai gareniski pārvietot bez fiksēta starpstāvokļa, lai atvieglotu pasažieru iekāpšanu un izkāpšanu vai priekšmetu iekraušanu un izkraušanu.

2.25. “Bloķēšanas sistēma” ir ierīce, kas nodrošina pieaugušā cilvēka sēdekļa un tā daļu fiksēšanu kādā no izmantošanas stāvokļiem.

2.26. “Saslēgšanas ierīce” ir ierīce, kas saslēdz divus pieauguša cilvēka drošības jostas siksnas posmus un neļauj tiem kustēties vienam attiecībā pret otru. Šādas ierīces var atsevišķi ietekmēt pieauguša cilvēka drošības jostas pleca vai klēpja posmu vai arī nostiprināt kopā gan drošības jostas klēpja, gan pleca posmu. Šis termins ietver šādas klases: 2.26.1. “A klases ierīce” – gadījumos, kad bērnu tieši piesprādzē ar pieauguša cilvēka drošības jostu, tā ir ierīce, kas bērnam neļauj izvilkt siksnu no spriegotāja tai cauri līdz jostas klēpja daļai; 2.26.2. “B klases ierīce” – gadījumos, kad ar pieauguša cilvēka drošības jostu piesprādzē bērnu ierobežotājsistēmu, tā ir ierīce, kas nodrošina, lai pieauguša cilvēka drošības jostas klēpja daļā saglabātos radītais spriegojums. Šī ierīce ir paredzēta, lai siksna no spriegotāja nevarētu izslīdēt tai cauri, tādējādi mazinot spriegojumu un nostādot ierobežotājsistēmu neoptimālā stāvoklī.

2.27. “Ierobežotājsistēma īpašām vajadzībām” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas konstruēta bērniem, kuriem fiziskas vai psihiskas invaliditātes dēļ ir īpašas vajadzības; konkrēti, šādai ierīcei var būt iespējams uzstādīt papildu ierobežotājierīces jebkurai bērna ķermeņa daļai, taču tai obligāti jāietver galvenā ierobežotājsistēma, kas atbilst šo noteikumu prasībām.

2.28. “ISOFIX fiksētājierīce” ir viens no diviem savienojumiem, kas atbilst šo noteikumu 6.3.2. punkta prasībām, kurš sākas ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas konstrukcijā un ir saderīgs ar ISOFIX zemo stiprinājumu.

2.29. “ISOFIX bērnu ierobežotājsistēma” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas jāpiestiprina pie ISOFIX stiprinājumu sistēmas, kura atbilst Noteikumu Nr. 14. prasībām.

2.30. “Sēdekļa ieliekums” ir laukums tuvu transportlīdzekļa sēdekļa spilvena un sēdekļa atzveltnes virsmu krustošanās punktam.

2.31. “Transportlīdzekļa sēdekļa palīgierīce (TSP)” ir palīgierīce atbilstīgi ISOFIX 2.1.1.7. punktā definētajām izmēru klasēm, kuras izmēri ir sniegti Noteikumu Nr. 16 17. pielikuma 2. papildinājumā no 1. līdz 6. attēlam un kuru izmanto bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs, lai noteiktu ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas atbilstīgos izmērus un ISOFIX fiksētājierīču atrašanās vietas.

2.32. “ISOFIX augšējās siksnas savienotājierīce” ir ierīce, kas paredzēta piestiprināšanai pie ISOFIX augšējās siksnas stiprinājuma.

2.33. “ISOFIX augšējās siksnas kāsis” ir ISOFIX augšējās siksnas savienotājierīce, ko parasti izmanto, lai savienotu ISOFIX augšējo siksnu ar ISOFIX augšējās siksnas stiprinājumu, kā noteikts Noteikumu Nr. 14 3. attēlā.

2.34. “ISOFIX augšējās siksna” ir drošības jostas siksna (vai tās ekvivalents), kas sniedzas no ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas augšas līdz ISOFIX augšējās siksnas stiprinājumam un kas ir aprīkota ar regulētājierīci, spriegojuma atbrīvošanas ierīci un ISOFIX augšējās siksnas savienotājierīci.

2.35. “ISOFIX augšējās siksnas fiksētājierīce” ir ierīce ISOFIX bērnu ierobežotājierīces nostiprināšanai ar ISOFIX augšējo siksnu.

2.36. “Spriegojuma atbrīvošanas ierīce” ir sistēma, ar ko atbrīvo ierīci, ar kuru regulē un uztur ISOFIX augšējās siksnas spriegojumu.

2.37. “Pieaugušo drošības jostas siksnas vadīkla” ir ierīce, caur kuru ir izvērta pieaugušo drošības josta, lai panāktu tās pareizu izkārtojumu, un kas ļauj siksnai brīvi kustēties.

2.38. “Tipa apstiprināšanas tests” ir tests, ar kuru nosaka, kādā pakāpē apstiprināšanai iesniegtas bērnu ierobežotājsistēmas tips atbilst prasībām.

2.39. “Ražošanas kvalifikācijas tests” ir tests, ar kuru nosaka, vai izgatavotājs spēj ražot bērnu ierobežotājsistēmu atbilstīgi tipa apstiprinājumam iesniegtajām bērnu ierobežotājsistēmām.

2.40. “Kārtējā testēšana” ir testēšanas veikšana vairākām no vienas partijas atlasītām ierobežotājsistēmām, lai pārbaudītu, kādā pakāpē tās atbilst prasībām.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Bērnu ierobežotājsistēmas apstiprinājuma pieteikumu iesniedz preču zīmes turētājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis, ievērojot tipa apstiprināšanas shēmu, kas aprakstīta 14. pielikumā.

3.2. Līdz ar apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz katru bērnu ierobežotājsistēmas tipu iesniedz arī:

3.2.1. bērnu ierobežotājsistēmas tehnisko aprakstu, norādot izmantotās siksnas un citus materiālus, kopā ar bērnu ierobežotājsistēmas daļu rasējumiem un, ja sistēmā ir spriegotāji, šo spriegotāju un to devēju uzstādīšanas instrukciju, paziņojumu par toksicitāti (6.1.5. punkts) un uzliesmojamību (6.1.6. punkts); rasējumos norāda vietu, kas paredzēta apstiprinājuma numuram un papildu simbolam(-iem) attiecībā pret apstiprinājuma marķējuma apli. Aprakstā norāda apstiprināšanai iesniegtā modeļa krāsu;

3.2.2. četrus bērnu ierobežotājsistēmas paraugus;

3.2.3. 10 metrus no katras kategorijas siksnas, kas izmantota konkrētajā bērnu ierobežotājsistēmā; un

3.2.4. papildu paraugus piegādā, ja to pieprasa par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests;

3.2.5. instrukcijas un informāciju par iepakojumu atbilstīgi 15. punktam;

3.2.6. attiecībā uz kulbiņām – ja kulbiņas ierobežotājsistēmu var izmantot kopā ar vairāku veidu kulbiņām, ierobežotājsistēmas izgatavotājs iesniedz šo veidu sarakstu.

3.3. Ja izmanto apstiprinātu pieauguša cilvēka drošības jostu, lai piestiprinātu bērnu ierobežotājsistēmu, pieteikumā norāda pieauguša cilvēka drošības jostas kategoriju, kura jāizmanto, piemēram, statiskas klēpja drošības jostas.

3.4. Pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas puses apstiprinātāja iestāde pārbauda, ka ir paredzēti pietiekami pasākumi un procedūras, kas ražošanas procesā garantē efektīvu kontroli attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmu, aprīkojuma vai detaļu atbilstību apstiprinātajam tipam.

4. MARĶĒJUMI

4.1. Bērnu ierobežotājsistēmas paraugi, kas saskaņā ar 3.2.2. un 3.2.3. punktu iesniegti apstiprināšanai, ir skaidri un nedzēšami marķēti ar izgatavotāja nosaukumu, apzīmējumu vai preču zīmi.

4.2. Viena no bērnu ierobežotājsistēmas plastmasas daļām (piemēram, korpuss, trieciena vairogs, bērnu sēdeklis utt.), izņemot drošības jostu(-as) vai četrpunktu drošības jostas, ir skaidri (un nedzēšami) marķēta ar ražošanas gadu.

4.3. Ja fiksētājsistēma ir izmantojama kopā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, ar ierobežotājsistēmas pastāvīgi piestiprinātu apzīmējumu skaidri norāda siksnas pareizu izkārtojumu. Ja ierobežotājsistēmu vietā notur pieauguša cilvēka drošības josta, siksnas pareizs izkārtojums ir skaidri norādīts uz ražojuma ar krāsu kodiem. Sarkana krāsa norāda drošības jostas izkārtojumu, kad ierīci uzstāda, vērstu uz priekšu, un zila – kad uz aizmuguri. Tās pašas krāsas izmanto marķējumos uz ierīces, ilustrējot izmantošanas paņēmienus.

Drošības jostas klēpja un pleca posmu paredzētie izkārtojumi ir skaidri jāatšķir. Katrs drošības jostas posms jāatšķir pēc tādām norādēm kā krāsu kodējums, teksts, forma u. tml.

Jebkurā drošības jostas izkārtojuma attēlojumā uz ražojuma ir skaidri jānorāda bērnu ierobežotājsistēmas novietojums attiecībā pret transportlīdzekli. Jostu izkārtojuma shēmas, kurās nav redzams transportlīdzekļa sēdeklis, nav pieņemamas.

Šajā punktā noteiktais marķējums transportlīdzeklī ir redzams kopā ar ierobežotājsistēmu. Attiecībā uz 0. grupas ierobežotājsistēmām šis marķējums ir redzams arī tad, ja bērns ir ierobežotājsistēmā.

4.4. Tiešā tuvumā zonai, kur bērnu ierobežotājsistēmā balstās bērna galva, uz ierobežotājsistēmas redzamās iekšējās virsmas (tostarp uz sānu malas blakus bērna galvai) uz aizmuguri vērstām bērnu ierobežotājsistēmām ir pastāvīgi piestiprināts turpmāk noteiktais marķējums (parādītā tekstuālā informācija ir minimums).

Šis marķējums ir tās valsts valodā(-ās), kurā ierīci pārdod.

Marķējuma minimālais lielums: 60 × 120 mm.

Marķējums ir piešūts visapkārt pārsegam un/vai pastāvīgi saistīts ar pārsegu ar visu tā aizmugures virsmu. Ir pieņemams jebkurš cits piestiprināšanas veids, kas ir pastāvīgs un nav viegli noņemams no ražojuma vai kas drīz nekļūst neskaidrs. Karodziņa veida marķējums ir jo īpaši aizliegts.

Ja ierobežotājsistēmas daļas vai jebkādi bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotāja paredzētie piederumi var marķējumu padarīt neskaidru, nepieciešams papildu marķējums. Vienam brīdinājuma marķējumam jābūt pastāvīgi redzamam visos gadījumos, kad ierobežotājsistēma ir sagatavota lietošanai jebkurā konfigurācijā.

4.5. Ja bērnu ierobežotājsistēmu var izmantot gan uz priekšu, gan uz aizmuguri vērstu, uz marķējuma ir šāds teksts:

“SVARĪGI – NEIZMANTOT UZ PRIEKŠU VĒRSTU, JA BĒRNA SVARS NEPĀRSNIEDZ …. (sk. instrukciju)”.

4.6. Bērnu ierobežotājsistēmām ar alternatīviem drošības jostas izkārtojumiem alternatīvie slodzi nesošie kontakta punkti starp bērnu ierobežotājsistēmu un pieauguša cilvēka drošības jostu ir pastāvīgi marķēti. Šādā marķējumā norāda, ka tas ir alternatīvs drošības jostas izkārtojums, un marķējums atbilst iepriekš minētajām kodēšanas prasībām uz priekšu un uz aizmuguri vērstām sēdvietām.

4.7. Ja bērnu ierobežotājsistēmā ir iespējami alternatīvi slodzi nesošie kontakta punkti, 4.3. punktā noteiktajā marķējumā ietver norādi, ka alternatīvais drošības jostas izkārtojums ir aprakstīts instrukcijā.

4.8. ISOFIX marķējums

Ja ražojumā ir ISOFIX fiksētājierīces, cilvēkiem, kas uzstāda ierobežotājierīci transportlīdzeklī, jābūt pastāvīgi redzamai šādai informācijai:

ISO ISOFIX logotipam, aiz kura ir burts(-i), kas atbilst ražojuma ISOFIX izmēra klasei(-ēm). Jābūt vismaz simbolam, ko veido aplis ar vismaz 13 mm diametru un kurā ir piktogramma, kas kontrastē ar apļa fonu. Piktogrammas skaidru redzamību panāk, izmantojot kontrastējošas krāsas, vai ar pietiekamu reljefu, ja tā ir veidota veidnē vai ja tai ir reljefs.

Turpmāk minēto informāciju var attēlot ar piktogrammām un/vai tekstu. Marķējumam jānorāda:

a) būtiskākās darbības sēdekļa sagatavošanai ierīces uzstādīšanai. Piemēram, jābūt izskaidrotai ISOFIX fiksētājierīču sistēmas pagarināšanas metodei;

b) jebkuras norādes novietojums, funkcija un skaidrojums;

c) augšējās siksnas vai cita sēdekļa rotāciju ierobežojoša līdzekļa, kam vajadzīga lietotāja darbība, novietojums un vajadzības gadījumā arī izkārtojums jānorāda, izmantojot attiecīgi vienu no šādiem simboliem:

d) ISOFIX fiksētājierīču un augšējo siksnu vai citu sēdekļa rotāciju ierobežojošu līdzekļu, kam vajadzīga lietotāja darbība, regulējums;

e) marķējumam jābūt pastāvīgi piestiprinātam pie sēdekļa, un persona, kas uzstāda sēdekli, to var redzēt;

f) vajadzības gadījumā jāatsaucas uz bērnu ierobežotājsistēmas lietošanas instrukciju un jānorāda šā dokumenta atrašanās vieta, izmantojot šādu simbolu:

5. APSTIPRINĀJUMS

5.1. Lai apstiprinājumu varētu piešķirt, visiem paraugiem, kas iesniegti saskaņā ar šo noteikumu 3.2.2. un 3.2.3. punktu, visos aspektos jāatbilst šo noteikumu 6. līdz 8. punkta prasībām.

5.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 04, kas atbilst 04. grozījumu sērijai, kura stājās spēkā 1995. gada 12. septembrī) norāda uz grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos būtiskos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti līdz apstiprinājuma izdošanas dienai. Viena un tā pati puse nepiešķir vienu un to pašu numuru cita tipa bērnu ierobežotājsistēmai, uz kuru attiecas šo noteikumu prasības.

5.3. Paziņojumu par bērnu ierobežotājsistēmas apstiprinājumu, apstiprinājuma paplašinājumu vai atteikumu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā.

5.4. Papildus 4. punktā noteiktajam marķējumam uz katras bērnu ierobežotājsistēmas, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam tipam, piemērotā vietā norāda šādu informāciju:

5.4.1. starptautisku apstiprinājuma marķējumu, ko veido: 5.4.1.1. aplis, kurā ir burts “E” un tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (1); 5.4.1.2. apstiprinājuma numurs;

5.4.2. šādi papildu simboli: 5.4.2.1. vārds(-i) “universālā”, “ierobežotā”, “daļēji universālā” vai “transportlīdzeklim raksturīga” atkarībā no ierobežotājsistēmas kategorijas; 5.4.2.2. masas amplitūda, kurai ir paredzēta bērnu ierobežotājsistēma, proti: 0–10 kg; 0–13 kg; 9–18 kg; 15–25 kg; 22–36 kg; 0–18 kg; 9–25 kg; 15–36 kg; 0–25 kg; 9–36 kg; 0–36 kg; 5.4.2.3. simbols “Y”, ja ierīce ietver kājstarpes siksnu, saskaņā ar šo noteikumu 02. grozījumu sērijas 3. papildinājuma prasībām; 5.4.2.4. simbols “S”, ja tā ir “ierobežotājsistēma īpašām vajadzībām”.

5.5. Šo noteikumu 2. pielikumā sniegts apstiprinājuma marķējuma izvietojuma paraugs.

5.6. Elementi, kas aprakstīti 5.4. punktā, ir skaidri salasāmi un neizdzēšami, un tie ir vai nu uz etiķetes, vai marķēti tieši. Etiķete un marķējums ir nodilumizturīgi.

5.7. Etiķetes, kas minētas 5.6. punktā, izsniedz iestāde, kas piešķīrusi apstiprinājumu, vai izgatavotājs, ja minētā iestāde to atļauj.

6. VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI

6.1. Novietošana un nostiprināšana transportlīdzeklī

6.1.1. “Universālās”, “daļēji universālās” un “ierobežotās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas ir atļauts izmantot priekšējās un aizmugurējās sēdvietās, ja ierobežotājsistēmas ir uzstādītas saskaņā ar izgatavotāja instrukciju.

6.1.2. “Transportlīdzeklim raksturīgās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas ir atļauts izmantot visās sēdvietās, kā arī bagāžas nodalījumā, ja ierobežotājsistēmas ir uzstādītas saskaņā ar izgatavotāja instrukciju. Attiecībā uz ierobežotājsistēmām, kas vērstas uz aizmuguri, to konstrukcija vienmēr, kad ierobežotājsistēma ir gatava izmantošanai, nodrošina atbalstu bērna galvai. To nosaka kā sēdekļa atzveltnei perpendikulāru līniju acu augstumā, un krustošanās punkts atrodas vismaz 40 mm zem šāda galvas atbalsta rādiusa sākuma.

6.1.3. Atkarībā no kategorijas, pie kuras pieder bērnu ierobežotājsistēma, to piestiprina pie transportlīdzekļa vai pie sēdekļa konstrukcijas.

IESPĒJAMĀS KONFIGURĀCIJAS APSTIPRINĀŠANAI

GRUPU/KATEGORIJU TABULA

GRUPAS KATEGORIJA Universālā (2) Daļēji universālā (3) Ierobežotā Transportlīdzeklim raksturīgā BIS ISOFIX BIS BIS ISOFIX BIS BIS ISOFIX BIS BIS ISOFIX BIS 0 Kulbiņa A NA A A A NA A A Uz aizmuguri vērsta A NA A A A NA A A 0+ Uz aizmuguri vērsta A NA A A A NA A A I Uz aizmuguri vērsta A NA A A A NA A A Uz priekšu vērsta (integrēta) A A A A A NA A A Uz priekšu vērsta (neintegrēta) NA NA NA NA NA NA NA NA Uz priekšu vērsta (neintegrēta – sk. 6.1.12. punktu) A NA A NA A NA A A II Uz aizmuguri vērsta A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (integrēta) A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (neintegrēta) A NA A NA A NA A A III Uz aizmuguri vērsta A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (integrēta) A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (neintegrēta) A NA A NA A NA A A Saīsinājumi BIS: bērnu ierobežotājsistēma. A: piemēro. NA: nepiemēro.

6.1.3.1. “Universālā” un “ierobežotā” kategorija – ar pieauguša cilvēka drošības jostu (ar spriegotāju vai bez tā), kas atbilst Noteikumu Nr. 16 (vai līdzvērtīgām) prasībām un ir uzstādīta ar stiprinājumiem, kuri atbilst Noteikumu Nr. 14 (vai līdzvērtīgām) prasībām.

6.1.3.2. ISOFIX“universālā” bērnu ierobežotājsistēmas kategorija – ar ISOFIX fiksētājierīcēm un ISOFIX augšējo siksnu, kas atbilst šo noteikumu prasībām un ir piestiprināta ISOFIX stiprinājumu sistēmai un ISOFIX augšējās siksnas stiprinājumam, kas atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām.

6.1.3.3. “Daļēji universālā” kategorija – ar apakšējiem stiprinājumiem, kā noteikts Noteikumos Nr. 14, un papildu stiprinājumiem, kas atbilst šo noteikumu 11. pielikumā izklāstītajiem ieteikumiem.

6.1.3.4. ISOFIX“daļēji universālā” bērnu ierobežotājsistēma – ar ISOFIX stiprinājumiem un ISOFIX augšējo siksnu vai atbalsta stieni, vai transportlīdzekļa instrumentu paneli, kas atbilst šo noteikumu prasībām un ir piestiprināts pie ISOFIX stiprinājumiem un/vai ISOFIX augšējās siksnas stiprinājuma, kurš atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām.

6.1.3.5. “Transportlīdzeklim raksturīgā” kategorijai – ar transportlīdzekļa izgatavotāja vai bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotāja paredzētajiem stiprinājumiem.

6.1.3.6. Ja bērnu ierobežošanas siksnas vai bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājsiksnas izmanto drošības jostas stiprinājumus, kuriem jau piestiprināta(-as) pieauguša cilvēka drošības josta vai jostas, tehniskais dienests pārbauda, vai:

faktiskais pieauguša cilvēka stiprinājuma stāvoklis ir tāds, kāds ir apstiprināts saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14 vai to ekvivalentu;

vienas ierīces faktisko darbību netraucē otra ierīce;

pieauguša cilvēka sistēmas un papildu sistēmas sprādzes nav savstarpēji aizvietojamas.

Ja bērnu fiksētājierīces izmanto stieņus vai papildu ierīces, kas piestiprinātas stiprinājumiem, kuri apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14, kā rezultātā faktiskais stiprinājuma stāvoklis vairs nav iekļaujams Noteikumu Nr. 14 darbības laukā, ir spēkā šādi noteikumi:

šādas ierīces apstiprina tikai kā daļēji universālas vai transportlīdzeklim raksturīgas ierīces;

tehniskais dienests stienim un fiksācijas ierīcēm piemēro šo noteikumu 11. pielikuma prasības;

stieni iekļauj dinamiskajā testā un slodzi pieliek stieņa vidū, stienis, ja tas ir regulējams, ir izvilkts maksimālā garumā;

nav traucēts neviena pieaugušā cilvēka stiprinājuma, pie kura stienis ir nostiprināts, faktiskais stāvoklis un darbība.

6.1.3.7. Bērnu ierobežotājierīces, kurās izmanto atbalsta stieni, apstiprina tikai kategorijās “daļēji universāls” un “transportlīdzeklim raksturīgs”, un piemēro šo noteikumu 11. pielikuma prasības. Bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs ņem vērā atbalsta stieņa pareizas darbības nepieciešamos nosacījumus katrā transportlīdzeklī un sniedz šādu informāciju.

6.1.4. Bērnu sēdekli ierobežo vai nu ar pieauguša cilvēka drošības jostu, izmantojot 8.1.4. punktā noteikto testu, vai ar atsevišķiem līdzekļiem.

6.1.5. Bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs rakstiski paziņo, ka ierobežotājsistēmas ražošanā izmantoto un piesprādzētajam bērnam pieejamo materiālu toksicitāte atbilst attiecīgajām daļām CEN“Rotaļlietu drošums”, 3. daļa (1982. gada jūnijs) (4). Testēšanas iestāde pēc saviem ieskatiem var veikt testus, lai pārbaudītu paziņojuma atbilstību patiesībai. Šis punkts neattiecas uz II un III grupas ierobežotājierīcēm.

6.1.6. Bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs rakstiski arī paziņo, ka ierobežotājsistēmas ražošanā izmantoto materiālu uzliesmojamība atbilst EEK Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu uzbūvi (R.E.3) (dokuments TRANS/WP.29/78/Rev.1, 1.20. punkts) attiecīgajiem punktiem. Testēšanas iestāde pēc saviem ieskatiem var veikt testus, lai pārbaudītu paziņojuma atbilstību patiesībai.

6.1.7. Attiecībā uz tādām uz aizmuguri vērstām bērnu ierobežotājsistēmām, kas balstās pret transportlīdzekļa paneli, lai piešķirtu apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, tiek pieņemts, ka panelis ir pietiekami ciets.

6.1.8. Attiecībā uz “universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmām, izņemot ISOFIX bērnu universālo ierobežotājsistēmu, galvenais slodzi nesošais kontakta punkts starp bērnu ierobežotājsistēmu un pieauguša cilvēka drošības jostu nedrīkst būt tuvāk par 150 mm no Cr ass, mērot, kad bērnu ierobežotājsistēma atrodas uz dinamiskā testa stenda. Tas attiecas uz visām regulēšanas konfigurācijām. Atļauti papildu alternatīvi drošības jostas izkārtojumi. Ja ir alternatīvi drošības jostas izkārtojumi, izgatavotājam tie jānorāda lietošanas instrukcijā, kā noteikts 15. punktā. Veicot testus šādiem alternatīviem drošības jostu izkārtojumiem, ierobežotājsistēmām jāatbilst visām šo noteikumu prasībām, izņemot šo punktu.

6.1.9. Ja “universālās” kategorijas bērnu ierobežotājierīces nostiprināšanai nepieciešams izmantot pieaugušo drošības jostu, tās maksimālais garums, kas izmantojams, testējot to dinamiskā testa stendā, ir noteikts šo noteikumu 13. pielikumā.

Lai pārbaudītu atbilstību šai prasībai, bērnu ierobežotājsistēmu nostiprina uz testa stenda, izmantojot atbilstīgu standarta drošības jostu, kas aprakstīta 13. pielikumā. Manekenu nepiesprādzē, kamēr ierobežotājsistēmas konstrukcija nav noregulēta tā, ka manekena piesprādzēšanai būtu vajadzīgs lielāks drošības jostas garums. Kad bērnu ierobežotājsistēma ir minētajā pozīcijā, josta nedrīkst būt nospriegota, izņemot tādu spriegumu, kurš rodas standarta spriegotājā, ja tāds ir uzstādīts. Ja izmanto jostu ar spriegotāju, šis nosacījums ir izpildīts, ja uz tītavas paliek vismaz 150 mm jostas garuma.

6.1.10. Neizmanto uz priekšu vērstas 0. un 0+ grupas bērnu ierobežotājsistēmas.

6.1.11. 0. un 0+ grupas bērnu ierobežotājsistēmas, izņemot kulbiņas, kā noteikts 2.4.1. punktā, pieder pie integrētās klases.

6.1.12. I grupas bērnu ierobežotājsistēmas pieder pie integrētās klases, ja vien tās nav aprīkotas ar trieciena vairogu, kā definēts 2.7. punktā.

6.2. Konfigurācija

6.2.1. Ierobežotājsistēmas konfigurācija ir tāda, lai:

6.2.1.1. ierobežotājsistēma nodrošinātu vajadzīgo aizsardzību jebkurā paredzētajā ierobežotājsistēmas stāvoklī; attiecībā uz “ierobežotājsistēmām īpašām vajadzībām” galvenā ierobežotājsistēma nodrošina vajadzīgo aizsardzību jebkurā paredzētajā ierobežotājsistēmas stāvoklī, neizmantojot iespējamās papildu fiksētājierīces;

6.2.1.2. bērnu varētu viegli ievietot un izņemt; attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām, kurās bērnu piesprādzē ar četrpunktu drošības jostu vai Y formas drošības jostu bez spriegotāja, katrs pleca ierobežotājs un klēpja siksna var kustēties viens attiecībā pret otru, veicot 7.2.1.4. punktā izklāstīto procedūru. Šajos gadījumos bērnu ierobežotājsistēmas drošības jostas komplekts var būt konstruēts ar divām vai vairākām savienojošām daļām. Attiecībā uz “ierobežotājsistēmām īpašām vajadzībām” ir atzīts, ka papildu ierobežotājierīces pagarina laiku, kādā bērnu var ievietot un izņemt. Papildu ierīces tomēr konstruē tā, lai bērnu atbrīvot varētu pēc iespējas ātrāk;

6.2.1.3. ja ir iespējams mainīt ierobežotājsistēmas slīpumu, šādas slīpuma maiņas rezultātā nav manuāli jāpārkārto siksnas. Lai mainītu ierobežotājsistēmas slīpumu, jāizdara apzināta kustība ar roku;

6.2.1.4. 0., 0+ un I grupas ierobežotājsistēmās bērna stāvoklis vienmēr ir tāds, lai nodrošinātu vajadzīgo aizsardzību arī tad, kad bērns ir aizmidzis;

6.2.1.5. novērstu paslīdēšanu zem drošības jostas, ko izraisa vai nu trieciens, vai nemierīgums, visās uz priekšu vērstajās I grupas ierobežotājsistēmās ar iebūvētu četrpunktu drošības jostas sistēmu jābūt kājstarpes siksnai. Kad kājstarpes siksna ir uzlikta un noregulēta visgarākajā stāvoklī (ja siksna ir regulējama), nav iespējams noregulēt klēpja siksnu tā, lai tā atrastos virs iegurņa ne 9 kg, ne 15 kg manekenam.

6.2.2. Visās I, II un III grupas ierobežotājsistēmās, ar kurām izmanto “klēpja siksnu”, “klēpja siksna” ir izkārtota tā, lai “klēpja siksnas” pārnestās slodzes tiktu pārnestas caur iegurni.

6.2.3. Visas ierobežotājsistēmas siksnas ir izvietotas tā, ka tās nevar radīt neērtības lietotājam normālas lietošanas apstākļos vai veidot bīstamu konfigurāciju. Attālumam starp plecu siksnām kakla tuvumā jābūt vismaz atbilstošā manekena kakla platumā.

6.2.4. Komplekts nepakļauj bērna ķermeņa vājās daļas (vēderu, kājstarpi utt.) pārmērīgām slodzēm. Konstrukcija ir tāda, lai sadursmes gadījumā bērna galvas augšdaļu nepakļautu saspiešanas slodzēm.

6.2.4.1. Y formas drošības jostas drīkst lietot tikai uz aizmuguri un uz sāniem vērstās bērnu ierobežotājsistēmās (kulbiņās).

6.2.5. Bērnu ierobežotājsistēmu konstruē un uzstāda tā, lai nodrošinātu turpmāk minēto:

6.2.5.1. līdz minimumam samazina traumu risku bērnam vai citām transportlīdzeklī esošām personām, ko varētu radīt asas malas vai izvirzījumi (piemēram, kā definēts Noteikumos Nr. 21);

6.2.5.2. nav asu malu vai izvirzījumu, kas varētu bojāt transportlīdzekļa sēdekļu pārvalkus vai transportlīdzeklī esošu personu apģērbu;

6.2.5.3. bērna ķermeņa vājās daļas (vēders, kājstarpe utt.) netiek pakļautas papildu inerciālajiem spēkiem, ko tās rada;

6.2.5.4. cietajām daļām vietās, kur tās saskaras ar siksnām, nav asu malu, kas varētu nodeldēt siksnas.

6.2.6. Katru daļu, kas ir atdalāma, lai ļautu sastāvdaļām tikt savienotām un atvienotām, konstruē tā, lai pēc iespējas novērstu jebkādu nepareizas savienošanas un lietošanas risku. “Ierobežotājsistēmās īpašām vajadzībām” var būt papildu ierobežotājierīces; tās konstruē tā, lai novērstu jebkādu nepareizas savienošanas risku un lai to atvienošanas metodes un darbības veids būtu uzreiz izprotams glābējam avārijas situācijā.

6.2.7. Ja I, II vai I un II grupai kopā paredzētā bērnu ierobežotājsistēmā ietilpst krēsla atzveltne, tās iekšējais augstums, nosakot saskaņā ar 12. pielikumā sniegto diagrammu, nav mazāks par 500 mm.

6.2.8. Drīkst lietot tikai spriegotājus, kas bloķējas automātiski, vai spriegotājus ar avārijas bloķēšanu.

6.2.9. Ierīcēs, ko paredzēts lietot I grupai, bērnam pēc tam, kad tas ir ievietots, nav iespējams viegli padarīt vaļīgu to sistēmas daļu, kas ierobežo iegurni; šim nolūkam izpilda 7.2.5. punkta prasības (saslēgšanas ierīces); jebkura ierīce, kas ir konstruēta šim nolūkam, ir pastāvīgi piestiprināta bērnu ierobežotājsistēmai.

6.2.10. Bērnu ierobežotājsistēma var būt konstruēta lietošanai vairāk nekā vienā masas grupā un/vai to var lietot vairāk par vienu bērnu ar nosacījumu, ka tā atbilst prasībām, kas izvirzītas katrai attiecīgajai grupai. “Universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmai jāatbilst šīs kategorijas prasībām visām masas grupām, kurām tā ir apstiprināta.

6.2.11. Bērnu ierobežotājsistēmas ar spriegotāju

Ja bērnu ierobežotājsistēmā ir spriegotājs, tas atbilst 7.2.3. punkta prasībām.

6.2.12. Attiecībā uz bērnu sēdekļiem pārbauda, cik viegli pieauguša cilvēka drošības jostas siksnas un mēlīte iet cauri stiprinājuma punktiem. Tas īpaši attiecas uz bērnu sēdekļiem, kas paredzēti automobiļu priekšējām sēdvietām, kurām var būt gari vidēji cieti serdeņi. Aizvērtai sprādzei nav pieļaujams iziet cauri bērnu sēdekļu stiprinājuma punktiem vai veidot tādu drošības jostas izkārtojumu, kas ir pilnīgi atšķirīgs no tā, kāds ir uz testa ratiņiem.

6.2.13. Ja bērnu ierobežotājsistēma ir paredzēta vairāk nekā vienam bērnam, katra ierobežotājsistēma ir pilnīgi neatkarīga attiecībā uz slodzes pārnešanu un regulētājierīcēm.

6.2.14. Bērnu ierobežotājsistēmas, kurās ir piepūšami elementi, ir konstruētas tā, lai lietošanas apstākļi (spiediens, temperatūra, mitrums) nekādi neietekmētu to atbilstību šo noteikumu prasībām.

6.3. ISOFIX ierobežotājsistēmas specifikācijas

6.3.1. Vispārīgi raksturlielumi

6.3.1.1. Izmēri

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas maksimālie izmēri uz sāniem, uz leju un uz aizmuguri, kā arī ISOFIX stiprinājumu sistēmas atrašanās vietas, kur tā jānostiprina ar fiksētājierīcēm, ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājam ir noteikti ar transportlīdzekļa sēdekļa palīgierīci (TSP), kas definēta šo noteikumu 2.31. punktā.

6.3.1.2. Masa

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas universālās un daļēji universālās kategorijas un 0., 0+ un I masas grupas masa nepārsniedz 15 kg.

6.3.2. ISOFIX fiksētājierīces

6.3.2.1. Tips

ISOFIX fiksētājierīces drīkst būt atbilstīgas paraugiem 0.a) attēlā vai citai piemērotai konstrukcijai, kas ir tāda cieta mehānisma daļa, kam paredzēta regulēšanas iespēja, kuras veidu nosaka ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs.

0.a) attēls

6.3.2.2. Izmēri

Ar ISOFIX fiksētājsistēmu saslēdzamās ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas stiprinājumu daļas izmēri nedrīkst pārsniegt maksimālos izmērus, kas norādīti 0.b) attēlā.

0.b) attēls

6.3.2.3. Daļēja saslēguma norāde

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmā iekļauj līdzekļus, ar kuriem iegūst skaidru norādi par to, ka abi ISOFIX stiprinājumi ir pilnībā saslēgti ar atbilstošajām ISOFIX apakšējām stiprinājuma vietām. Norādes līdzekļi drīkst būt dzirdami, sataustāmi vai redzami vai var apvienot divus vai vairākus veidus. Redzamai norādei jābūt saskatāmai visos parasta apgaismojuma apstākļos.

6.3.3. ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas augšējās siksnas specifikācijas

6.3.3.1. Augšējās siksnas savienojums

Augšējās siksnas savienojumam jābūt ISOFIX augšējās siksnas kāsim, kā redzams 0.c) attēlā, vai līdzīgām ierīcēm, kas ietilpst 0.c) attēlā norādītajos izmēros.

6.3.3.2. ISOFIX augšējās siksnas īpašības

ISOFIX augšējo siksnu atbalsta siksna (vai tās ekvivalents), nodrošinot regulēšanas un spriegojuma atbrīvošanas iespēju.

6.3.3.2.1. ISOFIX augšējās siksnas garums

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas augšējās siksnas garums ir vismaz 2 000 mm.

6.3.3.2.2. Siksnas nospriegojuma indikators

ISOFIX augšējā siksna vai ISOFIX bērnu sēdeklis ir aprīkots ar ierīci, kas norāda, ka siksnai nav vaļīgu posmu. Ierīce drīkst būt regulēšanas un spriegojuma atbrīvošanas ierīces daļa.

6.3.3.2.3. Izmēri

ISOFIX augšējās siksnas kāšu saslēguma izmēri ir redzami 0.c) attēlā.

0.c) attēls

ISOFIX augšējās siksnas savienojuma (kāša tipa) izmēri

6.3.4. Regulēšanas iespējas

ISOFIX fiksētājierīces vai ISOFIX bērnu ierobežotājsistēma ir regulējama, lai to varētu piestiprināt Noteikumā Nr. 14 aprakstītajās ISOFIX stiprinājumu atrašanās vietās.

6.4. Marķējuma kontrole

6.4.1. Tehniskais dienests, kas veic apstiprināšanas testus, pārbauda, vai marķējums atbilst 4. punkta prasībām.

6.5. Uzstādīšanas un lietošanas instrukcijas kontrole

6.5.1. Tehniskais dienests, kas veic apstiprināšanas testus, pārbauda, vai uzstādīšanas un lietošanas instrukcijas atbilst 15. punkta nosacījumiem.

7. KONKRĒTAS SPECIFIKĀCIJAS

7.1. Noteikumi, kas attiecas uz nokomplektētu ierobežotājsistēmu

7.1.1. Izturība pret koroziju

7.1.1.1. Visai bērnu ierobežotājsistēmai vai tās daļām, kas pakļautas korozijai, veic 8.1.1. punktā noteikto korozijas testu.

7.1.1.2. Pēc 8.1.1.1. un 8.1.1.2. punktā noteiktā korozijas testa lietpratīgs vērotājs ar neapbruņotu aci nevar saskatīt pazīmes, kas liecina par nolietojumu, kurš apdraud bērnu ierobežotājsistēmas pienācīgu darbību, vai par vērā ņemamu koroziju.

7.1.2. Enerģijas absorbcija

7.1.2.1. Visām ierīcēm ar atzveltnēm šo noteikumu 18. pielikumā noteiktās zonās, testējot saskaņā ar šo noteikumu 17. pielikumu, lielākais paātrinājums ir mazāks par 60 g. Šī prasība attiecas arī uz tām trieciena vairogu zonām, kas atrodas galvas trieciena zonā.

7.1.2.2. Bērnu ierobežotājsistēmām ar pastāvīgi mehāniski piestiprinātām regulējamām galvas atbalsta ierīcēm, kur pieaugušo drošības jostas vai četrpunktu bērnu drošības jostas augstumu tieši kontrolē ar regulējamo galvas atbalstu, nav nepieciešams pieprasīt enerģiju absorbciju tajās 18. pielikumā noteiktajās zonās, ar kurām manekena galvai nav saskares, t. i., aiz galvas atbalsta.

7.1.3. Apgāšanās

7.1.3.1. Bērnu ierobežotājsistēmu testē, kā noteikts 8.1.2. punktā; manekens neizkrīt no ierīces un, testa sēdeklim atrodoties stāvoklī ar augšu uz leju, manekena galva nepārvietojas vairāk par 300 mm prom no sava sākotnējā stāvokļa vertikālā virzienā attiecībā pret testa sēdekli.

7.1.4. Dinamiskais tests

7.1.4.1. Vispārīgi nosacījumi. Bērnu ierobežotājsistēmai veic dinamisko testu saskaņā ar 8.1.3. punktu.

7.1.4.1.1. “Universālās”, “ierobežotās” un “daļēji universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas testē uz testa ratiņiem, izmantojot 6. punktā noteikto testa sēdekli un saskaņā ar 8.1.3.1. punkta nosacījumiem.

7.1.4.1.2. “Transportlīdzeklim raksturīgās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas testē ar katru transportlīdzekļa modeli, kuram bērnu ierobežotājsistēma ir paredzēta. Tehniskais dienests, kas atbildīgs par testu veikšanu, var samazināt testējamo transportlīdzekļu modeļu skaitu, ja tie daudz neatšķiras 7.1.4.1.2.3. punktā uzskaitītajos aspektos. Bērnu ierobežotājsistēmu var testēt vienā no turpmāk minētajiem veidiem:

7.1.4.1.2.1. uzstādītu uz pabeigta transportlīdzekļa, kā noteikts 8.1.3.3. punktā;

7.1.4.1.2.2. transportlīdzekļa korpusā uz testa ratiņiem, kā noteikts 8.1.3.2. punktā; vai

7.1.4.1.2.3. pietiekami lielā transportlīdzekļa korpusa daļā, kas vajadzīgajā apjomā pārstāv transportlīdzekļa konstrukciju un trieciena virsmas. Ja bērnu ierobežotājsistēmu paredzēts izmantot aizmugurējā sēdeklī, korpusa daļas ietver priekšējā sēdekļa aizmuguri, aizmugurējo sēdekli, grīdas paneli, B un C balstus un jumtu. Ja bērnu ierobežotājsistēmu paredzēts izmantot priekšējā sēdeklī, korpusa daļas ietver paneli, A balstus, vējstiklu, visas sviras un pogas uz grīdas vai konsolē, priekšējo sēdekli, grīdas paneli un griestus. Turklāt ja bērnu ierobežotājsistēmu paredzēts izmantot kombinācijā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, daļas ietver arī attiecīgo(-ās) pieauguša cilvēka drošības jostu(-as). Tehniskais dienests, kas atbild par testu veikšanu, var ļaut atsevišķas sastāvdaļas neiekļaut, ja uzskata, ka tās ir liekas. Testēšanu veic saskaņā ar 8.1.3.2. punktu.

7.1.4.1.3. Dinamisko testu veic bērnu ierobežotājsistēmām, kas iepriekš nav bijušas pakļautas slodzei.

7.1.4.1.4. Dinamiskajā testā neviena bērnu ierobežotājsistēmas daļa, kas faktiski palīdz noturēt bērnu vajadzīgajā stāvoklī, nesalūst, un neviena sprādze, bloķēšanas sistēma vai pārvietošanas sistēma neatbrīvojas.

7.1.4.1.5. Attiecībā uz “neintegrētu tipu” izmantojamā drošības josta ir standarta drošības josta ar tās stiprinājuma kronšteiniem, kā noteikts šo noteikumu 13. pielikumā. Tas neattiecas uz “transportlīdzeklim raksturīgajiem” apstiprinājumiem – šajā gadījumā izmanto faktisko transportlīdzekļa drošības jostu.

7.1.4.1.6. Ja “transportlīdzeklim raksturīgu” bērnu ierobežotājsistēmu uzstāda zonā aiz pašas tālākās aizmugurējās uz priekšu vērstās pieauguša cilvēka sēdvietas (piemēram, bagāžas nodalījumā), veic vienu testu ar vislielāko(-ajiem) manekenu(-iem) pabeigtā transportlīdzeklī, kā noteikts 8.1.3.3.3. punktā. Ja izgatavotājs vēlas, var veikt citus testus, ieskaitot ražojumu atbilstības testu, kā noteikts 8.1.3.2. punktā.

7.1.4.1.7. Attiecībā uz “ierobežotājsistēmām īpašām vajadzībām” katru šajos noteikumos paredzēto dinamisko testu katrai masas grupai veic divreiz: pirmoreiz, izmantojot galveno ierobežotājsistēmu, un otrreiz, izmantojot visas ierobežotājierīces. Veicot šos testus, īpašo uzmanību pievērš 6.2.3. un 6.2.4. punkta prasībām.

7.1.4.1.8. Dinamiskajos testos standarta drošības josta, ko izmanto bērnu ierobežotājsistēmas uzstādīšanai, neatraisās no vadīklām vai bloķēšanas ierīcēm, ko izmanto veicamajā testā.

7.1.4.1.9. Bērnu ierobežotājierīci ar atbalsta stieni testē šādi:

a) attiecībā uz daļēji universālo kategoriju priekšējas sadursmes testus veic, atbalsta stieņa regulējumam esot gan maksimālajā, gan minimālajā iespējamā stāvoklī attiecībā pret ratiņu grīdas paneļa novietojumu. Aizmugures trieciena testus veic tehniskā dienesta izvēlētajā nelabvēlīgākajā novietojumā. Veicot testus, atbalsta stieni atbalsta pret ratiņu grīdas paneli, kā aprakstīts 6. pielikuma 3. papildinājuma 2. attēlā. Ja starp stieņa īsāko garumu un grīdas paneļa augstāko līmeni ir atstarpe, stieni noregulē grīdas paneļa līmenī 140 mm zem Cr. Ja stieņa maksimālais garums ir lielāks nekā to ļauj noregulēt zemākais grīdas paneļa līmenis, stieni noregulē zemākajā paneļa līmenī 280 mm zem Cr. Attiecībā uz atbalsta stieni ar regulējamām pakāpēm, atbalsta stieņa garumu noregulē nākamajā stāvoklī, lai nodrošinātu, ka atbalsta stienim ir saskare ar grīdu;

b) attiecībā uz atbalsta stieņiem, kas neatrodas simetrijas plaknē, tehniskais dienests testam izvēlas nelabvēlīgāko novietojumu;

c) konkrētas transportlīdzekļa kategorijas gadījumā atbalsta stieni noregulē, kā norādījis bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs.

7.1.4.1.10. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmu, kurā izmantota ISOFIX stiprinājumu sistēma un pretrotācijas ierīce, ja tāda ir, dinamisko testu veic:

7.1.4.1.10.1. A un B izmēru klases ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmām: 7.1.4.1.10.1.1. izmantojot pretrotācijas ierīci; un 7.1.4.1.10.1.2. neizmantojot pretrotācijas ierīci. Šī prasība nav spēkā, ja kā pretrotācijas ierīci izmanto pastāvīgu un neregulējamu atbalsta stieni;

7.1.4.1.10.2. citu izmēru klašu ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmām – izmantojot pretrotācijas ierīci.

7.1.4.2. Krūškurvja paātrinājums (5)

7.1.4.2.1. Galīgais krūškurvja paātrinājums nepārsniedz 55 g, izņemot atsevišķus periodus, kuru kopīgais ilgums nepārsniedz 3 ms.

7.1.4.2.2. Paātrinājuma vertikālā sastāvdaļa virzienā no vēdera uz galvu nepārsniedz 30 g, izņemot atsevišķus periodus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 3 ms.

7.1.4.3. Iespiešanās vēderā (6)

7.1.4.3.1. Veicot 8. pielikuma 1. papildinājuma 5.3. punktā noteikto pārbaudi, nav redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā būtu iespiedumi, ko radījušas kādas ierobežotājierīces daļas.

7.1.4.4. Manekena pārvietošanās

7.1.4.4.1. “Universālās”, “ierobežotās” un “daļēji universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas:

7.1.4.4.1.1. Uz priekšu vērstas bērnu ierobežotājsistēmas: manekena galva nepārvietojas tālāk par plaknēm BA un DA, kā definēts 1. attēlā, izņemot bērnu sēdekļus, ja izmanto lielāko manekenu P10 ar vērtību 840 mm attiecībā pret DA plakni. 1. attēls Ietaise uz priekšu vērstas ierīces testēšanai

7.1.4.4.1.2. Uz aizmuguri vērstas bērnu ierobežotājsistēmas: 7.1.4.4.1.2.1. Bērnu ierobežotājsistēmas, kas balstās pret paneli: manekena galva nepārvietojas tālāk par plaknēm AB, AD un DCr, kā definēts 2. attēlā. Šā kritērija izpildi vērtē līdz 300 ms vai līdz brīdim, kad manekens ir pilnībā apstājies, atkarībā no tā, kas notiek pirmais. 2. attēls Ietaise uz aizmuguri vērstas ierīces testēšanai 7.1.4.4.1.2.2. 0. grupas bērnu ierobežotājsistēmas, kas nebalstās pret paneli, un kulbiņas: manekena galva nepārvietojas tālāk par plaknēm AB, AD un DE, kā norādīts 3. attēlā. Šā kritērija izpildi vērtē līdz 300 ms vai līdz brīdim, kad manekens ir pilnībā apstājies, atkarībā no tā, kas notiek pirmais. 3. attēls Ietaise tādu 0. grupas bērnu ierobežotājierīču testēšanai, kas nebalstās pret paneli 7.1.4.4.1.2.3. Citas, izņemot 0. grupas bērnu ierobežotājsistēmas, kas nebalstās pret paneli: Manekena galva nepārvietojas tālāk par plaknēm FD, FG un DE, kā norādīts 4. attēlā. Šā kritērija izpildi vērtē līdz 300 ms vai līdz brīdim, kad manekens ir pilnībā apstājies, atkarībā no tā, kas notiek pirmais. Gadījumā, ja šāda bērnu ierobežotājsistēma saskaras ar 100 mm diametra stieni un ir izpildīti visi izpildes kritēriji, veic vēl vienu dinamisko testu (frontāls trieciens) ar vissmagāko manekenu, kāds paredzēts šādai bērnu ierobežotājsistēmai, un bez 100 mm diametra stieņa; prasības šim testam ir, lai būtu izpildīti visi kritēriji, izņemot pārvietošanos uz priekšu. 4. attēls Ietaise citu, izņemot 0. grupas, uz aizmuguri vērstu ierobežotājierīču, kas nebalstās pret paneli, testēšanai

7.1.4.4.2. “Transportlīdzeklim raksturīgas” bērnu ierobežotājsistēmas: testējot pabeigtā transportlīdzeklī vai transportlīdzekļa korpusā, galva nesaskaras ne ar vienu transportlīdzekļa daļu. Ja saskare tomēr ir, galvas trieciena ātrums ir mazāks par 24 km/h, un daļa, ar kuru notikusi saskare, atbilst enerģijas absorbcijas testa prasībām, kas noteiktas Noteikumu Nr. 21 4. pielikumā. Testos ar pabeigtiem transportlīdzekļiem pēc testa ir iespējams izņemt manekenus no bērnu ierobežotājsistēmas, nelietojot darbarīkus.

7.1.5. Noturība pret temperatūru

7.1.5.1. Sprādžu komplektiem, spriegotājiem, regulētājierīcēm un saslēgšanas ierīcēm, ko var ietekmēt temperatūra, veic 8.2.8. punktā noteikto temperatūras testu.

7.1.5.2. Pēc 8.2.8.1. punktā noteiktā temperatūras testa lietpratīgs vērotājs ar neapbruņotu aci nevar saskatīt pazīmes, kas liecina par nolietojumu, kurš apdraud bērnu ierobežotājsistēmas pienācīgu darbību.

7.2. Noteikumi, kas attiecas uz ierobežotājsistēmas atsevišķajām sastāvdaļām

7.2.1. Sprādze

7.2.1.1. Sprādzes konstrukcija ir tāda, lai to nevarētu nepareizi izmantot. Tas cita starpā nozīmē, ka sprādzi nav iespējams atstāt daļēji slēgtā stāvoklī; sprādzi saslēdzot, nav iespējams nejauši sajaukt sprādzes daļas; sprādze saslēdzas tikai tad, kad ir iesaistītas visas daļas. Sprādzes daļas, kas saskaras ar bērna ķermeni, nav šaurākas par minimālo siksnas platumu, kā norādīts 7.2.4.1.1. punktā. Šo punktu nepiemēro drošības jostas komplektiem, kas jau ir apstiprināti saskaņā ar EEK Noteikumiem Nr. 16 vai ar citu ekvivalentu spēkā esošu standartu. Attiecībā uz “ierobežotājsistēmu īpašām vajadzībām” vienīgi galvenās ierobežotājierīces sprādzei jāatbilst 7.2.1.1. līdz 7.2.1.9. punkta (ieskaitot) prasībām.

7.2.1.2. Sprādze paliek aiztaisīta jebkurā stāvoklī, arī tad, ja tai nepieliek slodzi. To ir viegli izmantot un satvert. Sprādzi atver, nospiežot pogu vai tamlīdzīgu ierīci. Virsmai, kurai piemēro minēto spiedienu, ja poga ir atvērta un ja virsmu projicē plaknē, kas ir perpendikulāra pogas sākotnējam kustības virzienam, ir šādi izmēri: attiecībā uz iegremdētām ierīcēm – vismaz 4,5 cm2 laukums un vismaz 15 mm platums; attiecībā uz negremdētām ierīcēm – vismaz 2,5 cm2 laukums un vismaz 10 mm platums. Platums ir mazākais no diviem izmēriem, kas veido noteikto laukumu un to mēra taisnleņķī pret atvēršanas pogas kustības virzienu.

7.2.1.3. Sprādzes atvēršanas laukums ir sarkanā krāsā. Sprādzes pārējās daļas nav šajā krāsā.

7.2.1.4. Bērnu ir iespējams atbrīvot no ierobežotājsistēmas, veicot vienu darbību ar vienu sprādzi. 0. un 0+ grupai ir atļauts izņemt bērnu kopā ar ierīcēm, piemēram, bērnu turētāju/kulbiņu/kulbiņas ierobežotājsistēmu, ja bērnu ierobežotājsistēmu var atbrīvot, veicot darbības ne vairāk kā ar divām sprādzēm.

7.2.1.4.1. Saspraužamu savienojumu starp četrpunktu drošības jostas plecu siksnām uzskata par neatbilstīgu prasībai par vienas darbības veikšanu, kā noteikts 7.2.1.4. punktā.

7.2.1.5. II un III grupas ierobežotājsistēmās sprādze ir izvietota tā, lai bērns varētu to aizsniegt. Turklāt visu grupu ierobežotājsistēmās tā ir izvietota tā, lai tās nolūks un darbības veids būtu uzreiz izprotams glābējam avārijas situācijā.

7.2.1.6. Sprādzes atvēršana ļauj izņemt bērnu neatkarīgi no “krēsla”, “krēsla balsta” vai “trieciena vairoga”, ja tāds uzstādīts, un, ja ierīcē ietilpst kājstarpes siksna, to atver, izmantojot to pašu sprādzi.

7.2.1.7. Sprādze spēj izturēt 8.2.8.1. punktā norādītās temperatūras testa darbības prasības un atkārtotu izmantošanu, un pirms 8.1.3. punktā noteiktā dinamiskā testa sprādzei izdara testu, kurā veic 5 000 ± 5 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos.

7.2.1.8. Sprādzei veic turpmāk minētos atvēršanas testus:

7.2.1.8.1. Tests ar slodzi

7.2.1.8.1.1. Šim testam izmanto bērnu ierobežotājsistēmu, kurai jau ir veikts 8.1.3. punktā noteiktais dinamiskais tests.

7.2.1.8.1.2. Spēks, kas vajadzīgs, lai atvērtu sprādzi 8.2.1.1. punktā noteiktajā testā, nepārsniedz 80 N.

7.2.1.8.2. Tests bez slodzes

7.2.1.8.2.1. Šim testam izmanto sprādzi, kura iepriekš nav bijusi pakļauta slodzei. Spēks, kas vajadzīgs, lai atvērtu sprādzi, kad tā ir bez slodzes, ir no 40 līdz 80 N 8.2.1.2. punktā noteiktajos testos.

7.2.1.9. Stiprība

7.2.1.9.1. Testos saskaņā ar 8.2.1.3.2. punktu neviena sprādzes vai līdzās esošo siksnu un regulētājierīču daļa nesalūzt un nesadalās.

7.2.1.9.2. Četrpunktu drošības jostas sprādze 0. un 0+ masas grupā iztur 4 000 N.

7.2.1.9.3. Četrpunktu drošības jostas sprādze I un augstākās masas grupās iztur 10 000 N.

7.2.1.9.4. Kompetentā iestāde var iztikt bez sprādzes stiprības testa, ja jau pieejamā informācija padara testu nevajadzīgu.

7.2.2. Regulētājierīce

7.2.2.1. Regulētājierīces darbības apjoms ir pietiekams, lai pareizi varētu noregulēt bērnu ierobežotājsistēmu visiem tās masas grupas manekeniem, kurai ierīce ir paredzēta, un lai to kārtīgi varētu uzstādīt visos norādītajos transportlīdzekļu modeļos.

7.2.2.2. Visas regulētājierīces ir “ātrās regulētājierīces”, izņemot regulētājierīces, kuras lieto tikai sākotnējā ierobežotājsistēmas uzstādīšanā transportlīdzeklī – šajā gadījumā tās var arī nebūt “ātrās regulētājierīces”.

7.2.2.3. “Ātrās regulētājierīces” tipa ierīces ir viegli aizsniegt, kad bērnu ierobežotājsistēma ir pareizi uzstādīta un bērns vai manekens ir savā vietā.

7.2.2.4. “Ātrās regulētājierīces” tipa ierīci ir viegli noregulēt atbilstoši bērna ķermeņa uzbūvei. Konkrēti, izdarot testu saskaņā ar 8.2.2.1. punktu, manuālas regulētājierīces darbināšanai vajadzīgais spēks nepārsniedz 50 N.

7.2.2.5. Testē divus katra bērnu ierobežotājsistēmas regulētājierīču veida paraugus saskaņā ar 8.2.8.1. un 8.2.3. punktā minētajām temperatūras testa darbības prasībām.

7.2.2.5.1. Siksnas izslīdējums vienai regulētājierīcei nepārsniedz 25 mm un visām regulētājierīcēm – 40 mm.

7.2.2.6. Testējot saskaņā ar 8.2.2.1. punktu, ierīce nedrīkst salūzt vai sadalīties.

7.2.2.7. Bērnu ierobežotājsistēmai tieši uzstādīta regulētājierīce spēj izturēt atkārtotu izmantošanu, un pirms 8.1.3. punktā minētā dinamiskā testa tai izdara testu, kurā veic 5 000 ± 5 ciklus, kā noteikts 8.2.7. punktā.

7.2.3. Spriegotāji

7.2.3.1. Spriegotāji, kas bloķējas automātiski

7.2.3.1.1. Tādas drošības jostas siksna, kas aprīkota ar spriegotāju, kurš bloķējas automātiski, starp spriegotāja bloķēšanas pozīcijām izkustas ne vairāk kā 30 mm. Ja drošības jostas lietotājs pavirzās atpakaļ, josta vai nu paliek sākotnējā stāvoklī, vai automātiski atgriežas tajā, kad drošības jostas lietotājs no jauna pavirzās uz priekšu.

7.2.3.1.2. Ja spriegotājs ir klēpja drošības jostas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 7 N – to mēra jostas brīvajā posmā starp manekenu un spriegotāju, kā noteikts 8.2.4.1. punktā. Ja spriegotājs ir krūškurvja ierobežotāja daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 2 N vai lielāks par 7 N – to mēra līdzīgi. Ja siksna iet caur vadīklu vai trīsi, tad savilkšanās spēku mēra siksnas brīvajā posmā starp manekenu un vadīklu vai trīsi. Ja komplektā ietilpst tāda ierīce ar manuālu vai automātisku vadību, kas neļauj siksnai pilnīgi savilkties, tad, izdarot minētos mērījumus, šo ierīci nedarbina.

7.2.3.1.3. Siksnu atkārtoti izvelk no spriegotāja un ļauj tai atkal savilkties, līdz tai izdarīts 5 000 ciklu, un to veic 8.2.4.2. punktā aprakstītajos apstākļos. Pēc tam spriegotājam pārbauda 8.2.8.1. punktā noteiktās temperatūras testa darbības prasības un tam veic 8.1.1. punktā aprakstīto korozijas testu, kā arī testē tā izturību pret putekļiem, kā aprakstīts 8.2.4.5. punktā. Pēc tam spriegotājam ar apmierinošiem rezultātiem izdara vēl 5 000 izvilkšanas un savilkšanās ciklu. Pēc iepriekš minētajiem testiem spriegotājs vēl aizvien darbojas bez kļūdām un atbilst 7.2.3.1.1. un 7.2.3.1.2. punkta prasībām.

7.2.3.2. Spriegotāji ar avārijas bloķēšanu

7.2.3.2.1. Spriegotājs ar avārijas bloķēšanu pēc testēšanas saskaņā ar 8.2.4.3. punktu atbilst šādiem nosacījumiem.

7.2.3.2.1.1. Tas ir bloķējies, kad transportlīdzekļa ātruma samazinājums sasniedz 0,45 g.

7.2.3.2.1.2. Tas nebloķējas, ja siksnas paātrinājums, ko mēra siksnas attīšanas virzienā, ir mazāks par 0,8 g.

7.2.3.2.1.3. Tas nebloķējas, kad tā devēju sasver leņķī, kas nepārsniedz 12° jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis izgatavotājs.

7.2.3.2.1.4. Tas bloķējas, kad tā devēju sasver leņķī, kas ir vismaz 27° jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis izgatavotājs.

7.2.3.2.2. Ja spriegotāja darbība ir atkarīga no ārēja signāla vai enerģijas avota, ierīces konstrukcija nodrošina automātisku spriegotāja bloķēšanos signāla vai enerģijas avota zuduma vai pārtraukuma gadījumā.

7.2.3.2.3. Spriegotājs ar avārijas bloķēšanu un daudzkāršo jutību atbilst norādītajām prasībām. Turklāt, ja viens no jutības faktoriem attiecas uz siksnas izvilkšanu, bloķēšana notiek, ja siksnas paātrinājums, mērot siksnas izvilkšanas ass virzienā, ir 1,5 g.

7.2.3.2.4. Visos 7.2.3.2.1.1. un 7.2.3.2.3. punktā minētajos testos siksnas posma garums, ko var izvilkt pirms spriegotāja bloķēšanās, nepārsniedz 50 mm, ko mēra no 8.2.4.3.1. punktā precizētās attīšanās garuma atzīmes. Testā, kas paredzēts 7.2.3.2.1.2. punktā, spriegotājs nebloķējas, iekams nav izvilkts vismaz 50 mm garš siksnas posms, kuru mēra no 8.2.4.3.1. punktā noteiktās attīšanās garuma atzīmes.

7.2.3.2.5. Ja spriegotājs ir klēpja drošības jostas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 7 N – to mēra jostas brīvajā posmā starp manekenu un spriegotāju, kā noteikts 8.2.4.1. punktā. Ja spriegotājs ir krūškurvja ierobežotāja daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 2 N vai lielāks par 7 N – to mēra līdzīgi. Ja siksna iet caur vadīklu vai trīsi, tad savilkšanās spēku mēra siksnas brīvajā posmā starp manekenu un vadīklu vai trīsi. Ja komplektā ietilpst tāda ierīce ar manuālu vai automātisku vadību, kas neļauj siksnai pilnīgi savilkties, tad, izdarot minētos mērījumus, šo ierīci nedarbina.

7.2.3.2.6. Siksnu atkārtoti izvelk no spriegotāja un ļauj tai atkal savilkties, līdz tai izdarīts 40 000 ciklu, un to veic 8.2.4.2. punktā noteiktajos apstākļos. Pēc tam spriegotājam pārbauda 8.2.8.1. punktā minētās temperatūras testa darbības prasības un tam veic 8.1.1. punktā aprakstīto korozijas testu, kā arī testē tā izturību pret putekļiem, kā aprakstīts 8.2.4.5. punktā. Pēc tam spriegotājam ar apmierinošiem rezultātiem izdara vēl 5 000 izvilkšanas un savilkšanās ciklu (tādējādi kopējais ciklu skaits ir 45 000). Pēc iepriekš minētajiem testiem spriegotājs vēl aizvien darbojas bez kļūdām un atbilst 7.2.3.2.1. līdz 7.2.3.2.5. punkta prasībām.

7.2.4. Siksnas

7.2.4.1. Platums

7.2.4.1.1. To bērnu ierobežotājsistēmas siksnu, kas saskaras ar manekenu, minimālais platums ir 25 mm 0., 0+ un I grupai un 38 mm – II un III grupai. Šos izmērus nosaka, veicot 8.2.5.1. punktā noteikto siksnas stiprības testu, tā laikā neapturot testēšanas iekārtu, un ar slodzi, kas vienāda ar 75 procentiem no siksnas pārraušanas spēka.

7.2.4.2. Stiprība pēc kondicionēšanas telpās

7.2.4.2.1. Diviem siksnas paraugiem, kas kondicionēti atbilstīgi 8.2.5.2.1. punktam, siksnas pārraušanas spēku nosaka saskaņā ar 8.2.5.1.2. punktu.

7.2.4.2.2. Pārraušanas spēka lieluma atšķirība abiem paraugiem nav lielāka par 10 % no lielākā izmērītā pārraušanas spēka.

7.2.4.3. Stiprība pēc kondicionēšanas īpašos apstākļos

7.2.4.3.1. Divām siksnām, kas kondicionētas atbilstīgi kādai no 8.2.5.2. punkta daļām (izņemot 8.2.5.2.1. punktu), siksnas pārraušanas spēks nav mazāks par 75 % no vidējā spēka, ko nosaka 8.2.5.1. punktā minētajā testā.

7.2.4.3.2. Turklāt pārraušanas spēks nav mazāks par 3,6 kN 0., 0+ un I grupas ierobežotājsistēmām, 5 kN – II grupas un 7,2 kN – III grupas ierobežotājsistēmām.

7.2.4.3.3. Kompetentā iestāde var iztikt bez viena vai vairākiem šiem testiem, ja izmantotā materiāla sastāvs vai par to jau pieejamā informācija minētos testus padara nevajadzīgus.

7.2.4.3.4. 1. veida abrazīvās kondicionēšanas procedūru, kas noteikta 8.2.5.2.6. punktā, veic tikai tad, ja 8.2.3. punktā minētajā mikroslīdēšanas testā rezultāts pārsniedz 50 procentus no ierobežojuma, kas minēts 7.2.2.5.1. punktā.

7.2.4.4. Siksnu nav iespējams pilnībā izvilkt cauri nevienai regulētājierīcei, sprādzēm vai stiprinājuma punktiem.

7.2.5. Saslēgšanas ierīce

7.2.5.1. Saslēgšanas ierīce ir pastāvīgi piestiprināta bērnu ierobežotājsistēmai.

7.2.5.2. Saslēgšanas ierīce nedrīkst samazināt pieauguša cilvēka drošības jostas ilgizturību, un tai pārbauda 8.2.8.1. punktā noteiktajās temperatūras testa darbības prasības.

7.2.5.3. Saslēgšanas ierīce nedrīkst kavēt bērna ātru izņemšanu.

7.2.5.4. A klases ierīces

Pēc 8.2.6.1. punktā minētā testa siksnas izslīdēšanas attālums nepārsniedz 25 mm.

7.2.5.5. B klases ierīces

Pēc 8.2.6.2. punktā minētā testa siksnas izslīdēšanas attālums nepārsniedz 25 mm.

7.2.6. ISOFIX fiksētājierīču specifikācijas

“ISOFIX fiksētājierīces” un saslēguma indikatori spēj izturēt atkārtotu izmantošanu un pirms 8.1.3. punktā minētā dinamiskā testa ar tiem veic testu, kurā veic 2 000 ± 5 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos.

8. TESTU APRAKSTS (7)

8.1. Pilna ierobežotājsistēmas komplekta testi

8.1.1. Korozija

8.1.1.1. Bērnu ierobežotājsistēmas metāla daļas ievieto testa kamerā, kā noteikts 4. pielikumā. Ja bērnu ierobežotājsistēmas sastāvā ir spriegotājs, tad siksnu izvelk visā garumā, bez 100 ± 3 mm. Ja neskaita īsus pārtraukumus, kas var būt vajadzīgi, piemēram, lai pārbaudītu un atjaunotu sāls šķīduma daudzumu, šķīduma iedarbība ilgst 50 ± 0,5 stundas.

8.1.1.2. Pēc minētās iedarbības beigām bērnu ierobežotājsistēmas metāla daļas saudzīgi nomazgā vai noskalo tīrā tekošā ūdenī, kura temperatūra nepārsniedz 38 °C, lai tādējādi atbrīvotos no sāls nogulsnēm, kas var būt izveidojušās, un ļauj tam 24 ± 1 stundas žūt istabas temperatūrā no 18 līdz 25 °C, lai pēc tam pārbaudītu saskaņā ar 7.1.1.2. punktu.

8.1.2. Apgāšanās

8.1.2.1. Manekenu ievieto ierobežotājsistēmās, kas uzstādītas saskaņā ar šiem noteikumiem, ņemot vērā izgatavotāja instrukciju, un ar standarta izliekumu, kā noteikts 8.1.3.6. punktā.

8.1.2.2. Ierobežotājsistēmu piestiprina testa sēdeklim vai transportlīdzekļa sēdeklim. Visu sēdekli kopumā apgriež 360° leņķī ap sēdekļa asi vidējā garenvirziena plaknē, ar ātrumu 2–5 grādi sekundē. Šā testa nolūkā 6. pielikumā aprakstītajam testa sēdeklim var būt piestiprinātas transportlīdzeklim raksturīgas ierīces.

8.1.2.3. Šo testu izdara vēlreiz, griežot pretējā virzienā, pēc tam, kad, ja vajadzīgs, manekens ir novietots atpakaļ sākotnējā pozīcijā. Ar rotācijas asi horizontālajā plaknē un 90° leņķī pret divos iepriekšējos testos izmantoto asi, procedūru atkārto abos rotācijas virzienos.

8.1.2.4. Šos testus veic, izmantojot gan mazāko, gan lielāko piemēroto manekenu no attiecīgās grupas vai grupām, kurai(-ām) ierobežotājierīce ir paredzēta.

8.1.3. Dinamiskie testi

8.1.3.1. Testi uz ratiņiem un testa sēdekļa

8.1.3.1.1. Uz priekšu vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.1.1.1. Dinamiskajā testā izmantojamie ratiņi un testa sēdeklis atbilst šo noteikumu 6. pielikuma prasībām, un dinamiskās sadursmes testa sagatavošanas procedūra ir saskaņā ar 21. pielikumu.

8.1.3.1.1.2. Visā ātruma samazinājuma vai paātrinājuma laikā ratiņi paliek horizontālā stāvoklī.

8.1.3.1.1.3. Ātruma samazinājuma vai paātrinājuma iekārtas

Apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs izvēlas vienu no šīm divām iekārtām:

8.1.3.1.1.3.1. Ātruma samazināšanas testa iekārta

Ratiņu ātruma samazinājumu panāk ar šo noteikumu 6. pielikumā attēloto iekārtu vai kādu citu ierīci, ar kuru var iegūt līdzvērtīgus rezultātus. Minētā iekārta atbilst 8.1.3.4. punktā un šeit noteiktajām izpildes prasībām.

Kalibrēšanas procedūra

Ratiņu ātruma samazinājuma līknei, ja ar tiem veic bērnu ierobežotājsistēmu testus saskaņā ar 8.1.3.1. punktu un ja tie ir nostabilizēti ar inerciālajām masām līdz 55 kg, lai atveidotu vienu aizņemtu bērnu ierobežotājsistēmu, vai ja ar tiem veic bērnu ierobežotajsistēmu testus transportlīdzekļa korpusā saskaņā ar 8.1.3.2. punktu, kad ratiņus nostabilizē ar transportlīdzekļa konstrukciju un inerciālajām masām līdz x reizes 55 kg, kas atveido x aizņemtas bērnu ierobežotājsistēmas, frontāla trieciena gadījumā jāiekļaujas šo noteikumu 7. pielikuma 1. papildinājuma attēlā redzamajā iesvītrotajā laukumā, un aizmugures trieciena gadījumā jāiekļaujas šo noteikumu 7. pielikuma 2. papildinājuma attēlā redzamajā iesvītrotajā laukumā.

Apturēšanas ierīces kalibrēšanas laikā bremzēšanas ceļš ir 650 ± 30 mm frontāla trieciena gadījumā un 275 ± 20 mm aizmugures trieciena gadījumā.

8.1.3.1.1.3.2. Paātrinājuma testa iekārta

Dinamiskās testēšanas apstākļi

Frontālā trieciena gadījumā ratiņus virza uz priekšu tādējādi, lai testa laikā to kopējā ātruma maiņa ΔV ir 52 + 0 /– 2 km/h un paātrinājuma līkne atrodas šo noteikumu 7. pielikuma 1. papildinājuma attēlā redzamajā iesvītrotajā laukumā un virs segmenta, ko definē ar koordinātām (5 g, 10 ms) un (9 g, 20 ms). Trieciena sākumu (T0) definē saskaņā ar ISO 17 373 0,5 g paātrinājuma līmenim.

Aizmugures trieciena gadījumā ratiņus virza uz priekšu tādējādi, lai testa laikā to kopējā ātruma maiņa ΔV ir 32 + 2 /– 0 km/h un paātrinājuma līkne atrodas šo noteikumu 7. pielikuma 2. papildinājuma attēlā redzamajā iesvītrotajā laukumā un virs segmenta, ko definē ar koordinātām (5 g, 5 ms) un (10 g, 10 ms). Trieciena sākumu (T0) definē saskaņā ar ISO 17 373 0,5 g paātrinājuma līmenim.

Neraugoties uz iepriekš minēto prasību izpildi, tehniskais dienests izmanto ratiņu (kas aprīkoti ar sēdekli) masu virs 380 kg, kā noteikts 6. pielikuma 1. punktā.

Taču, ja iepriekš minētos testus veic pie lielāka ātruma un/vai paātrinājuma līkne pārsniedz iesvītrotā laukuma augstāko robežu un bērnu ierobežotājsistēma atbilst prasībām, testu uzskata par apmierinošu.

8.1.3.1.1.4. Veic šādus mērījumus:

8.1.3.1.1.4.1. ratiņu ātrums tieši pirms trieciena (vienīgi ātruma samazināšanas koridoriem, lai aprēķinātu bremzēšanas ceļu);

8.1.3.1.1.4.2. bremzēšanas ceļš (vienīgi ātruma samazināšanas koridoriem), ko var aprēķināt kā reģistrētā ātruma samazinājuma koridora divkāršo integrāli;

8.1.3.1.1.4.3. manekena galvas pārvietojums vertikālā un horizontālā plaknē I, II un III grupai un manekena, neņemot vērā tā locekļus, pārvietojums 0. un 0+ grupai;

8.1.3.1.1.4.4. krūškurvja ātruma samazinājums trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos, izņemot jaundzimušā manekenu;

8.1.3.1.1.4.5. redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā ir iespiedumi (sk. 7.1.4.3.1. punktu), izņemot jaundzimušā manekenu;

8.1.3.1.1.4.6. ratiņu ātruma palielinājums vai samazinājums vismaz pirmās 300 ms.

8.1.3.1.1.5. Lai noteiktu, vai ir radušies defekti vai bojājumi, pēc trieciena bērnu ierobežotājsistēmu pārbauda vizuāli, neatverot sprādzi.

8.1.3.1.2. Uz aizmuguri vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.1.2.1. Testa sēdekli pagriež par 180°, testējot atbilstīgi aizmugures trieciena testa prasībām.

8.1.3.1.2.2. Testējot uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, ko paredzēts lietot priekšējā sēdvietā, transportlīdzekļa paneli aizstāj ciets stienis, kas piestiprināts ratiņiem tā, lai visa enerģija tiktu absorbēta bērnu ierobežotājsistēmā.

8.1.3.1.2.3. Ātruma samazinājuma apstākļi atbilst 8.1.3.1.1.3.1. punkta prasībām.

Paātrinājuma apstākļi atbilst 8.1.3.1.1.3.2. punkta prasībām.

8.1.3.1.2.4. Veicamie mērījumi ir tādi paši kā tie, kas uzskaitīti 8.1.3.1.1.4. līdz 8.1.3.1.1.4.6. punktā.

8.1.3.2. Testi uz ratiņiem un transportlīdzekļa korpusā

8.1.3.2.1. Uz priekšu vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.2.1.1. Paņēmiens, ko izmanto, lai nostiprinātu transportlīdzekli testa laikā, nav tāds, ar ko padara stiprākus transportlīdzekļa sēdekļu, pieauguša cilvēka drošības jostu stiprinājumus un jebkādus papildu stiprinājumus, ar kuriem nostiprina bērnu ierobežotājsistēmu, vai tāds, kas mazina ietaises normālo deformēšanos. Neizmanto nevienu tādu transportlīdzekļa daļu, kura, ierobežojot manekena kustību, mazinātu slodzi, ko testā pieliek bērnu ierobežotājsistēmai. No ietaises izņemtās daļas var aizstāt ar līdzvērtīgas stiprības daļām, ja vien tās netraucē manekena kustību.

8.1.3.2.1.2. Stiprinājuma ierīci uzskata par apmierinošu, ja tā nekādi neietekmē ietaisi visā platumā un ja transportlīdzekli vai ietaisi priekšpusē bloķē vai apstādina attālumā, kas ir vismaz 500 mm no ierobežotājsistēmas stiprinājuma. Aizmugurē ietaisi nostiprina tādā attālumā aiz stiprinājumiem, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu visu 8.1.3.2.1.1. punkta prasību izpildi.

8.1.3.2.1.3. Transportlīdzekļa sēdekli un bērnu ierobežotājsistēmu uzstāda un novieto tādā pozīcijā, kuru tehniskais dienests, kas izdara apstiprināšanas testus, uzskata par visnelabvēlīgāko stiprības ziņā un kura ir savienojama ar manekena novietojumu transportlīdzeklī. Transportlīdzekļa sēdekļa atzveltnes un bērnu ierobežotājsistēmas pozīciju norāda ziņojumā. Ja transportlīdzekļa sēdekļa atzveltnes slīpums ir regulējams, tad tā bloķējas, kā norādījis izgatavotājs, vai – ja šādu norādījumu nav – tā, lai izveidojies faktiskais atzveltnes leņķis būtu pēc iespējas tuvu 25° leņķim.

8.1.3.2.1.4. Ja uzstādīšanas un lietošanas instrukcijā nav noteikts citādi, priekšējo sēdekli novieto vistālāk uz priekšu izvirzītajā pozīcijā, kādu parasti lieto bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts lietot priekšējās sēdvietās, un vistālāk uz aizmuguri izvirzītajā parastajā pozīcijā bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts lietot aizmugurējās sēdvietās.

8.1.3.2.1.5. Ātruma samazinājuma apstākļi atbilst 8.1.3.4. punkta prasībām. Testa sēdeklis ir faktiskā transportlīdzekļa sēdeklis.

8.1.3.2.1.6. Veic šādus mērījumus:

8.1.3.2.1.6.1. ratiņu ātrums tieši pirms trieciena (vienīgi ātruma samazināšanas koridoriem, lai aprēķinātu bremzēšanas ceļu);

8.1.3.2.1.6.2. bremzēšanas ceļš (vienīgi ātruma samazināšanas koridoriem), ko var aprēķināt kā reģistrētā ātruma samazinājuma koridora divkāršo integrāli;

8.1.3.2.1.6.3. jebkāda manekena galvas saskaršanās ar kādu no transportlīdzekļa korpusa iekšējām daļām;

8.1.3.2.1.6.4. krūškurvja ātruma samazinājums trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos, izņemot jaundzimušā manekenu;

8.1.3.2.1.6.5. redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā ir iespiedumi (sk. 7.1.4.3.1. punktu), izņemot jaundzimušā manekenu;

8.1.3.2.1.6.6. ratiņu ātruma palielinājums vai samazinājums vismaz pirmās 300 ms.

8.1.3.2.1.7. Lai noteiktu, vai ir radušies defekti vai bojājumi, pēc trieciena bērnu ierobežotājsistēmu pārbauda vizuāli, neatverot sprādzi.

8.1.3.2.2. Uz aizmuguri vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.2.2.1. Aizmugures trieciena testiem transportlīdzekļa korpusu pagriež uz ratiņiem par 180°.

8.1.3.2.2.2. Tādas pašas prasības kā frontālajam triecienam.

8.1.3.3. Tests ar pilnīgi nokomplektētu transportlīdzekli

8.1.3.3.1. Ātruma samazinājuma apstākļi atbilst 8.1.3.4. punkta prasībām.

8.1.3.3.2. Frontālā trieciena testu procedūra ir aprakstīta šo noteikumu 9. pielikumā.

8.1.3.3.3. Aizmugures trieciena testu procedūra ir aprakstīta šo noteikumu 10. pielikumā.

8.1.3.3.4. Veic šādus mērījumus:

8.1.3.3.4.1. transportlīdzekļa/trieciena devēja ātrums tieši pirms trieciena;

8.1.3.3.4.2. jebkāda manekena galvas saskaršanās (attiecībā uz 0. grupu manekenam neņem vērā tā locekļus) ar kādu no transportlīdzekļa iekšējām daļām;

8.1.3.3.4.3. krūškurvja paātrinājums trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos, izņemot jaundzimušā manekenu;

8.1.3.3.4.4. redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā ir iespiedumi (sk. 7.1.4.3.1. punktu), izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.3.5. Ja priekšējo sēdekļu slīpums ir regulējams, tad tie bloķējas, kā norādījis izgatavotājs, vai – ja šādu norādījumu nav – tā, lai izveidojies faktiskais atzveltnes leņķis būtu pēc iespējas tuvu 25° leņķim.

8.1.3.3.6. Lai noteiktu, vai ir radušies defekti vai bojājumi, pēc trieciena bērnu ierobežotājsistēmu pārbauda vizuāli, neatverot sprādzi.

8.1.3.4. Dinamiskā testa nosacījumi apkopoti turpmāk sniegtajā tabulā.

Frontālais trieciens Aizmugures trieciens Tests Ierobežotājsistēma Ātrums (km/h) Testa impulss Bremzēšanas ceļš testa laikā (mm) Ātrums (km/h) Testa impulss Bremzēšanas ceļš testa laikā (mm) Ratiņi ar testa sēdekli Uz priekšu vērsta priekšējos un aizmugurējos sēdekļos, universālā, daļēji universālā vai ierobežotā (8) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 — — — Uz aizmuguri vērsta priekšējos un aizmugurējos sēdekļos, universālā, daļēji universālā vai ierobežotā (9) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 Transportlīdzekļa korpuss uz ratiņiem Uz priekšu vērsta (8) 50 + 0 – 2 1 vai 3 650 ± 50 — — — Uz aizmuguri vērsta (8) 50 + 2 – 2 1 vai 3 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 vai 4 275 ± 25 Viss transportlīdzeklis, tests ar barjeru Uz priekšu vērsta 50 + 0 – 2 3 Nav noteikts — — — Uz aizmuguri vērsta 50 + 0 – 2 3 Nav noteikts 30 + 2 – 0 4 Nav noteikts Piezīme. Visas 0. un 0+ grupas ierobežotājsistēmas testē saskaņā ar nosacījumiem “uz aizmuguri vērstas ierobežotājsistēmas” frontālam un aizmugures triecienam. Paskaidrojumi Testa impulss Nr. 1 : kā noteikts 7. pielikumā – frontāls trieciens. Testa impulss Nr. 2 : kā noteikts 7. pielikumā – aizmugures trieciens. Testa impulss Nr. 3 : ātruma samazināšanās impulss transportlīdzeklim, ko pakļauj frontālam triecienam. Testa impulss Nr. 4 : ātruma samazināšanās impulss transportlīdzeklim, ko pakļauj aizmugures triecienam.

8.1.3.5. Bērnu ierobežotājsistēmas, kurās izmanto papildu stiprinājumus

8.1.3.5.1. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts lietot atbilstīgi 2.1.2.3. punktam un kurās izmanto papildu stiprinājumus, prasības frontālā trieciena testam saskaņā ar 8.1.3.4. punktu izpilda šādi:

8.1.3.5.2. Ierīcēm, kam ir īsas augšējās fiksētājsiksnas, piemēram, tādas, ko paredzēts piestiprināt aizmugurējam mantu plauktam, augšējo stiprinājumu konfigurācija testa ratiņos ir tāda, kā noteikts 6. pielikuma 3. papildinājumā.

8.1.3.5.3. Ierīcēm, kam ir garas augšējās fiksētājsiksnas, piemēram, tādas, ko paredzēts izmantot, ja nav cieta mantu plaukta un ja augšējās fiksētājsiksnas piestiprina transportlīdzekļa grīdai, stiprinājuma konfigurācija testa ratiņos ir tāda, kā noteikts 6. pielikuma 3. papildinājumā.

8.1.3.5.4. Attiecībā uz ierīcēm, ko paredzēts lietot abās konfigurācijās, veic 8.1.3.5.2. un 8.1.3.5.3. punktā paredzētos testus, ar tādu izņēmumu, ka 8.1.3.5.3. punktā paredzētajā testā izmanto tikai smagāko manekenu.

8.1.3.5.5. Uz aizmuguri vērstām ierīcēm apakšējais stiprinājums konfigurācijā uz testa ratiņiem ir tāds, kā noteikts 6. pielikuma 3. papildinājumā.

8.1.3.5.6. Kulbiņām, kurām izmantotas papildu siksnas, kas tiek piestiprinātas divām pieaugušo drošības jostām, kur slodzes ceļš iedarbojas tieši caur pieaugušo drošības jostu uz pieaugušo drošības jostas apakšējo stiprinājuma vietu, stiprinājuma vieta testa ratiņiem atbilst 6. pielikuma 3. papildinājuma 7. punktā (A1, B1) sniegtajam aprakstam. Uzstādīšanu testa stendā veic atbilstīgi aprakstam 21. pielikuma 5. piezīmē. Šai sistēmai jādarbojas pareizi pat tad, ja pieaugušo drošības jostas netiek bloķētas, un to uzskata par universālu, ja tā atbilst 6.1.8. punktam.

8.1.3.6. Testa manekeni

8.1.3.6.1. Bērnu ierobežotājsistēmu un manekenus uzstāda tā, lai tiktu izpildītas 8.1.3.6.3. punkta prasības.

8.1.3.6.2. Bērnu ierobežotājsistēmu testē, izmantojot šo noteikumu 8. pielikumā noteiktos manekenus.

8.1.3.6.3. Manekena uzstādīšana

8.1.3.6.3.1. Manekenu novieto tā, lai starp manekena mugurpusi un ierobežotājsistēmu paliktu atstarpe. Kulbiņās manekenu novieto taisnā horizontālā stāvoklī pēc iespējas tuvu kulbiņas centrālajai līnijai.

8.1.3.6.3.2. Bērnu krēslu novieto uz testa sēdekļa.

Manekenu ievieto bērnu krēslā.

Starp manekenu un sēdekļa atzveltni novieto 2,5 cm biezu un 6 cm platu ar eņģēm aprīkotu dēli vai līdzīgu elastīgu ierīci, kuras garums ir vienāds ar plecu augstumu (sēdus stāvoklī, 8. pielikums) mīnus gūžas centra augstumu (sēdus stāvoklī, 8. pielikumā paceles augstums plus puse no augšstilba augstuma, sēdus stāvoklī) un kura piemērota testējamā manekena lielumam. Dēļa formai jābūt pēc iespējas tuvai sēdekļa izliekuma formai, un tā apakšgalam jāatrodas manekena gūžas locītavas augstumā.

Noregulē drošības jostu saskaņā ar izgatavotāja instrukciju, bet ar spriegojumu, kas par 250 ± 25 N pārsniedz regulētājierīces spēku, ar siksnas izlieces leņķi pie regulētājierīces 45 ± 5° apmērā, vai alternatīvi ar leņķi, kādu noteicis izgatavotājs.

Pabeidz bērnu krēsla uzstādīšanu testa sēdeklī saskaņā ar šo noteikumu 21. pielikumu.

Izņem elastīgo ierīci.

Šīs prasības attiecas tikai uz četrpunktu ierobežotājsistēmām un tādām ierobežotājsistēmām, kurās bērnu piesprādzē ar pieauguša cilvēka trīspunktu drošības jostu un kurās lieto saslēgšanas ierīci, un neattiecas uz bērnu ierobežošanas siksnām, kuras tieši pievienotas spriegotājam.

8.1.3.6.3.3. Garenvirziena plakni, kas novilkta caur manekena centrālo līniju, izvieto vidū starp drošības jostas diviem apakšējiem stiprinājumiem, tomēr ņemot vērā 8.1.3.2.1.3. punktu. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām, kurus testē ar desmitgadīga bērna manekenu, garenvirziena plakni, kas novilkta caur manekena centrālo līniju, izvieto līdz 80 mm uz stiprinājuma punkta C pusi attiecībā uz viduspunktu starp drošības jostas diviem apakšējiem stiprinājumiem. Šo pārvietojumu nosaka tehniskais dienests, lai optimizētu plecu siksnas kustību uz manekena.

8.1.3.6.3.4. Ierīcēm, kuras paredzētas lietošanai ar standarta drošības jostu, manekena plecu siksnu kustību pirms dinamiskā testa var saglabāt, izmantojot vieglu maskēšanas lenti, kuras garums nepārsniedz 250 mm un platums 20 mm. Uz aizmuguri vērstām ierīcēm galvu pret ierobežotājsistēmas atzveltni var noturēt, izmantojot vieglu pietiekami garu maskēšanas lenti, kuras platums nepārsniedz 20 mm.

8.1.3.7. Izmantojamā manekena kategorija

8.1.3.7.1. 0. grupas ierīce: testē, izmantojot “jaundzimušā” manekenu un 9 kg manekenu;

8.1.3.7.2. 0+ grupas ierīce: testē, izmantojot jaundzimušā manekenu un 11 kg manekenu;

8.1.3.7.3. I grupas ierīce: testē, izmantojot manekenu ar masu attiecīgi 9 kg un 15 kg;

8.1.3.7.4. II grupas ierīce: testē, izmantojot manekenu ar masu attiecīgi 15 kg un 22 kg;

8.1.3.7.5. III grupas ierīce: testē, izmantojot manekenu ar masu attiecīgi 22 kg un 32 kg.

8.1.3.7.6. Ja bērnu ierobežotājsistēma ir piemērota divām vai vairākām masas grupām, testus veic ar minēto vieglāko un smagāko manekenu visām attiecīgajām grupām. Tomēr, ja ierīces konfigurācija no vienas grupas uz nākamo ievērojami mainās, piemēram, ja mainās četrpunktu drošības jostas izkārtojums vai garums, laboratorija, kas izdara testus, ja uzskata par vajadzīgu, var veikt papildu testu, izmantojot manekenu ar vidēju svaru.

8.1.3.7.7. Ja bērnu ierobežotājsistēma ir konstruēta diviem vai vairāk bērniem, vienu testu veic ar smagākajiem manekeniem, kas novietoti visās sēdvietās. Otru testu veic ar iepriekš minēto vieglāko un smagāko manekenu. Testus veic, izmantojot 6. pielikuma 3. papildinājuma 3. attēlā norādīto testa sēdekli. Laboratorija, kas izdara testus, ja uzskata par vajadzīgu, var veikt trešo testu, izmantojot jebkādu kombināciju ar manekeniem vai tukšām sēdvietām.

8.1.3.7.8. Ja 0. vai 0+ grupas bērnu ierobežotājsistēmai ir dažādas konfigurācijas atkarībā no bērna masas, testē abas konfigurācijas ar abiem attiecīgās masas grupas manekeniem.

8.1.3.7.9. Ja ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmā jāizmanto augšējā siksna, veic vienu testu ar mazāko manekenu un īsāko augšējo siksnu (stiprinājuma punkts G1). Otru testu veic ar smagāko manekenu un garāko augšējo siksnu (stiprinājuma punkts G2). Augšējo siksnu noregulē, lai spriegojuma slodze uz to būtu 50 ± 5 N.

8.1.3.7.10. Noteikumu 7.1.4.1.10.1.2. punktā minētais tests jāveic tikai ar lielāko manekenu, kādam konstruēta bērnu ierobežotājsistēma.

8.1.4. Bērnu sēdekļu ierobežotājsistēmas

Uz testa stenda sēdvirsmas novieto kokvilnas audumu. Bērnu sēdekli novieto uz testa stenda, novieto rumpja apakšdaļas ķermeņa bloku, kā parādīts 22. pielikuma 1. attēlā, uz sēdvirsmas, pielāgo un uzliek pieauguša cilvēka trīspunktu drošības jostu un nospriego, kā noteikts 21. pielikumā. Ap bērnu sēdekli apsien 25 mm platu siksnas posmu vai līdzīgi un pieliek 250 ± 5 N lielu slodzi bultas A virzienā, sk. 22. pielikuma 2. attēlu, paralēli testa stenda sēdvirsmai.

8.2. Atsevišķu sastāvdaļu testi

8.2.1. Sprādze

8.2.1.1. Atvēršanas tests ar slodzi

8.2.1.1.1. Šim testam izmanto bērnu ierobežotājsistēmu, kurai jau ir ticis veikts 8.1.3. punktā minētais dinamiskais tests.

8.2.1.1.2. Bērnu ierobežotājsistēmu noņem no testa ratiņiem vai transportlīdzekļa, neatverot sprādzi. Sprādzei pieliek 200 ± 2 N lielu spriegojuma slodzi. Ja sprādze ir pievienota cietai daļai, spēku pielieto, ņemot vērā leņķi, ko dinamiskajā testā veido sprādze un šī cietā daļa.

8.2.1.1.3. Ar ātrumu 400 ± 20 mm/min sprādzes atvēršanas pogas ģeometriskajam centram pieliek slodzi gar konstantu asi, kas paralēla pogas kustības sākotnējam virzienam; ģeometrisko centru nosaka tai sprādzes virsmas daļai, kurai pieliek atvēršanas spiedienu. Kad pieliek sprādzes atvēršanai vajadzīgo spēku, sprādzi ar cietu balstu notur nekustīgu.

8.2.1.1.4. Sprādzes atvēršanas spēku pieliek, izmantojot dinamometru vai līdzīgu ierīci ar parasto lietošanas paņēmienu un virzienu. Pieskares punkts ir sfērisks gluds metāls, un tā rādiuss ir 2,5 ± 0,1 mm.

8.2.1.1.5. Izmēra sprādzes atvēršanas spēku un atzīmē visus defektus.

8.2.1.2. Atvēršanas tests bez slodzes

8.2.1.2.1. Uzmontē un nostāda vajadzīgajā pozīcijā apstākļos “bez slodzes” sprādzes komplektu, kas agrāk nav bijis pakļauts slodzei.

8.2.1.2.2. Sprādzes atvēršanas spēka mērīšanas metode aprakstīta 8.2.1.1.3. un 8.2.1.1.4. punktā.

8.2.1.2.3. Izmēra sprādzes atvēršanas spēku.

8.2.1.3. Stiprības tests

8.2.1.3.1. Stiprības testam izmanto divus paraugus. Testā iekļauj visas regulētājierīces, izņemot tās regulētājierīces, kas uzmontētas tieši uz bērnu ierobežotājsistēmas.

8.2.1.3.2. 20. pielikumā parādīta tipiska ierīce sprādzes stiprības testēšanai. Sprādzi ievieto augšējās apaļās plāksnes (A) reljefā. Visas līdzās esošās siksnas ir vismaz 250 mm garas un izkārtotas tā, lai nokarātos no augšējās plāksnes attiecībā pret stāvokli pie sprādzes. Siksnu brīvos galus pēc tam aptin apakšējai apaļajai plāksnei (B) tā, lai tie izietu cauri plāksnes iekšējai atverei. Visām siksnām starp A un B ir jābūt vertikālā stāvoklī. Pēc tam (B) apakšējai daļai viegli piespiež apaļu iespīlēšanas plāksni (C), tomēr ļaujot siksnām vēl nedaudz kustēties. Pieliekot nelielu spēku stiepes mehānismā, siksnas nospriego un velk starp (B) un (C), līdz visas sprādzes ieņēmušas vajadzīgo stāvokli izkārtojumā. Šīs operācijas un paša testa laikā sprādze nedrīkst saskarties ar plāksni (A) vai kādu (A) daļu. Pēc tam (B) un (C) cieši saspiež kopā un stiepes spēku šķērsvirzienā palielina ar ātrumu 100 ± 20 mm/min, līdz sasniegtas visas vajadzīgās vērtības.

8.2.2. Regulētājierīce

8.2.2.1. Regulēšanas vieglums

8.2.2.1.1. Kad testē manuālu regulētājierīci, siksnu vienā paņēmienā ar ātrumu aptuveni 100 ± 20 mm/min izvelk caur minēto ierīci, ievērojot parastos lietošanas apstākļus, un pēc tam, kad izvilkti siksnas pirmie 25 ± 5 mm, ar precizitāti 1 N izmēra maksimālo spēku.

8.2.2.1.2. Testu izdara abos siksnas kustības virzienos caur regulētājierīci, un pirms mērījumu veikšanas izdara 10 pilnus šādus ciklus.

8.2.3. Mikroslīdēšanas tests (sk. 5. pielikuma 3. attēlu)

8.2.3.1. Sastāvdaļas vai ierīces, kam izdarāms mikroslīdēšanas tests, pirms testēšanas vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Testu izdara 15 līdz 30 °C temperatūrā.

8.2.3.2. Siksnas brīvo galu izkārto tāpat kā tad, ja ierīce tiek lietota transportlīdzeklī, un to nepiestiprina nevienai citai daļai.

8.2.3.3. Regulētājierīci novieto uz vertikāla siksnas posma, kura vienā galā ir 50 ± 0,5 N liels slogs (kas virzīts tā, lai nepieļautu sloga šūpošanos un drošības jostas savērpšanos). Nodrošina, lai regulētājierīces siksnas brīvais gals būtu vērsts uz augšu vai uz leju, kā tas ir transportlīdzeklī. Otrs gals novietots pāri virziena maiņas rullītim, kura horizontālā ass ir paralēla tā siksnas posma plaknei, kurā ir slogs, un siksnas posms, kas virzīts pāri rullītim, ir horizontālā plaknē.

8.2.3.4. Testējamo ierīci novieto tā, lai tās centrs, atrodoties visaugstākajā pozīcijā, kādā to var pacelt, būtu 300 ± 5 mm attālumā no atbalsta virsmas, un 50 N slogs būtu 100 ± 5 mm attālumā no minētās atbalsta virsmas.

8.2.3.5. Izdara 20 ± 2 testa sagatavošanas ciklu sēriju un 1 000 ± 5 ciklu sēriju ar frekvenci 30 ± 10 cikli minūtē un kopējo amplitūdu 300 ± 20 mm vai tādu, kā noteikts 8.2.5.2.6.2. punktā. Slodzi, kuras lielums ir 50 N, pieliek tikai tajā laikā, kas atbilst 100 ± 20 mm nobīdei pusē no katra laikposma. Mikroslīdēšanu mēra no tā stāvokļa, kāds radies pēc 20 testa sagatavošanas cikliem.

8.2.4. Spriegotājs

8.2.4.1. Savilkšanās spēks

8.2.4.1.1. Savilkšanās spēku mēra, izmantojot drošības jostas komplektu, kas aplikts manekenam kā 8.1.3. punktā paredzētajā dinamiskajā testā. Siksnas spriegumu mēra pēc iespējas tuvu (tomēr nedaudz pirms) saskares punktam ar manekenu, kamēr siksnu izvelk vai ļauj tai savilkties ar ātrumu aptuveni 0,6 m/min.

8.2.4.2. Spriegotājmehānisma ilgizturība

8.2.4.2.1. Siksnu izvelk un ļauj tai atkal savilkties tik daudz ciklu, cik vajadzīgs, ar ātrumu, kas nepārsniedz 30 ciklus minūtē. Spriegotājiem ar avārijas bloķēšanu katru piekto ciklu papildina ar grūdienu, lai spriegotājs bloķētos. Grūdienus izdara vienādā daudzumā katrā no piecām dažādām siksnas izvilkuma pakāpēm, proti, tad, kad no spriegotāja izvilkti 90, 80, 75, 70 un 65 % no siksnas kopgaruma. Tomēr, ja paraugā ir vairāk nekā 900 mm siksnas, minētos procentuālos daudzumus nosaka attiecībā pret 900 mm no siksnas beigām, ko var izvilkt no spriegotāja.

8.2.4.3. Bloķēšanas procedūra spriegotājiem ar avārijas bloķēšanu

8.2.4.3.1. Spriegotāja bloķēšanos vienreiz testē stāvoklī, kad siksna ir iztīta no spriegotāja pilnā garumā mīnus 300 ± 3 mm.

8.2.4.3.2. No spriegotāja, kura bloķēšanos aktivizē siksnas kustība, siksnu izvelk virzienā, kāds parasti veidojas, ja spriegotājs ir uzstādīts transportlīdzeklī.

8.2.4.3.3. Spriegotāju jutību uz transportlīdzekļa ātruma palielināšanu testē iepriekš minētajā siksnas izvilkuma stāvoklī un abos virzienos gar divām savstarpēji perpendikulārām asīm, kas ir horizontālas, ja transportlīdzeklī spriegotājus paredzēts uzstādīt tā, kā norādījis bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotājs. Ja uzstādīšanas stāvoklis nav norādīts, testēšanas iestāde sazinās ar bērnu ierobežotājsistēmas izgatavotāju. Vienu no šiem testa virzieniem tehniskais dienests, kas veic apstiprināšanas testu, izraugās tā, lai radītu visnelabvēlīgākos apstākļus attiecībā uz bloķēšanas mehānisma aktivizēšanos.

8.2.4.3.4. Testa iekārtas konstrukcija nodrošina, ka vajadzīgo paātrinājumu sniedz ar vidējo paātrinājuma pieauguma koeficientu vismaz 25 g/s (10).

8.2.4.3.5. Lai pārbaudītu atbilstību 7.2.3.2.1.3. un 7.2.3.2.1.4. punkta prasībām, spriegotāju uzstāda uz horizontālas virsmas, kuru pēc tam sasver ar ātrumu, kas nepārsniedz 2° sekundē, līdz spriegotājs bloķējas. Testu atkārto ar sasvēršanu citos virzienos, lai pārliecinātos, ka prasības ir izpildītas.

8.2.4.4. Korozijas tests

8.2.4.4.1. Korozijas tests ir aprakstīts 8.1.1. punktā.

8.2.4.5. Tests izturībai pret putekļiem

8.2.4.5.1. Spriegotāju ievieto testa kamerā, kā parādīts šo noteikumu 3. pielikumā. To uzstāda tādā pašā virzienā, kādā tas ir uzstādīts transportlīdzeklī. Putekļu daudzums testa kamerā atbilst 8.2.4.5.2. punkta prasībām. No spriegotāja izvelk 500 mm garu siksnas posmu un atstāj izvilktu, izņemot, ka ar siksnu veic 10 pabeigtus izvilkšanas un savilkšanās ciklus vienas vai divu minūšu laikā pēc katras putekļu sajaukšanas reizes. Piecas stundas ik pēc 20 minūtēm putekļus sajauc, piecas sekundes pūšot eļļu un mitrumu nesaturošu saspiestu gaisu, kura manometriskais spiediens ir 5,5 ± 0,5 bāri, caur atveri ar diametru 1,5 ± 0,1 mm.

8.2.4.5.2. Šo noteikumu 8.2.4.5.1. punktā aprakstītajā testā izmantotie putekļi sastāv no aptuveni 1 kg sausa kvarca. Daļiņu izmēra sadalījums ir šāds:

a) tādas, kas iet caur 150 μm lielu atveri, kuru veidojošās stieples diametrs ir 104 μm: 99 līdz 100 %;

b) tādas, kas iet caur 105 μm lielu atveri, kuru veidojošās stieples diametrs ir 64 μm: 76 līdz 86 %;

c) tādas, kas iet caur 75 μm lielu atveri, kuru veidojošās stieples diametrs ir 52 μm: 60 līdz 70 %.

8.2.5. Siksnu statiskais tests

8.2.5.1. Siksnas stiprības tests

8.2.5.1.1. Testu ikreiz izdara diviem jauniem siksnas paraugiem, kas ir kondicionēti saskaņā ar 7.2.4. punkta noteikumiem.

8.2.5.1.2. Katru siksnu satver stiepes izturības testa mehānisma spailēs. Spailes ir tādas, lai siksna nevarētu pārtrūkt punktā, kurā tā pieskaras spailēm, vai šā punkta tuvumā. Pārvietošanas ātrums ir aptuveni 100 ± 20 mm/min. Parauga brīvā daļa, kas atrodas starp mehānisma spailēm, testa sākumā ir 200 mm ± 40 mm gara.

8.2.5.1.3. Spriegojumu palielina, līdz siksna pārtrūkst, un reģistrē pārraušanas spēku.

8.2.5.1.4. Ja siksna izslīd vai pārtrūkst pie spailēm to tuvumā, t. i., tuvāk par 10 mm, tad testa rezultāts nav derīgs, un testu izdara vēlreiz, ņemot jaunu paraugu.

8.2.5.2. Siksnu paraugus, kas minēti 3.2.3. punktā, kondicionē šādi.

8.2.5.2.1. Kondicionēšana telpā

8.2.5.2.1.1. Siksnu vismaz 24 ± 1 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 23 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 50 ± 10 %. Ja testu neizdara tūlīt pēc kondicionēšanas, tad paraugu līdz testa sākumam ievieto hermētiski noslēgtā traukā. Pārraušanas spēku nosaka piecu minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no kondicionējošās vides vai trauka.

8.2.5.2.2. Kondicionēšana gaismā

8.2.5.2.2.1. Piemēro Ieteikuma ISO/105-B02 (1978) noteikumus. Siksnu tur gaismā tik ilgi, cik vajadzīgs, lai standartzilā krāsviela Nr. 7 izbalotu līdz 4. pustonim pelēkās krāsas skalā.

8.2.5.2.2.2. Pēc iedarbības siksnu vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 23 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 50 ± 10 %. Pārraušanas spēku nosaka piecu minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no kondicionējošās vides.

8.2.5.2.3. Kondicionēšana aukstumā

8.2.5.2.3.1. Siksnu vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 23 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 50 ± 10 %.

8.2.5.2.3.2. Pēc tam siksnu 90 ± 5 minūtes tur uz plakanas virsmas aukstuma kamerā, kurā gaisa temperatūra ir –30 ± 5 °C. Tad to satin un tīstoklim uzliek 2 ± 0,2 kg smagu slogu, kas iepriekš atdzesēts līdz –30 ± 5 °C. Kad siksna 30 ± 5 minūtes bijusi zem sloga tajā pašā aukstuma kamerā, slogu noņem, un piecu minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no aukstuma kameras nosaka pārraušanas