Saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām juridisks spēks ir tikai oriģinālajiem ANO/EEK dokumentiem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 pēdējā redakcijā, kas pieejama http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 101 – Vienoti noteikumi par tādu vieglo automobiļu apstiprināšanu, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs vai hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks, attiecībā uz oglekļa dioksīda emisijas un degvielas patēriņa mērījumiem un/vai elektroenerģijas patēriņa un elektriskā diapazona mērījumiem, kā arī par tādu M1 un N1 kategoriju transportlīdzekļu apstiprināšanu, kurus darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks, attiecībā uz elektroenerģijas patēriņa un elektriskā diapazona mērījumiem

100. papildinājums: Noteikumi Nr. 101

2. redakcija

Ietverot visus spēkā esošos tekstus līdz:

noteikumu sākotnējās versijas 6. pielikumam – Spēkā stāšanās diena: 2005. gada 4. aprīlis.

1. DARBĪBAS JOMA

Šie noteikumi attiecas uz oglekļa dioksīda (CO2) emisijas un degvielas patēriņa mērījumiem un/vai elektroenerģijas patēriņa un elektriskā diapazona mērījumiem M1 kategorijas transportlīdzekļiem, kurus darbina tikai iekšdedzes dzinējs vai hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks, un uz elektroenerģijas patēriņa un elektriskā diapazona mērījumiem M1 un N1 kategorijas transporta līdzekļiem, kurus darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks (1).

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

2.1. “Transportlīdzekļa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz enerģijas (degvielas vai elektroenerģijas) patēriņu.

2.2. “Transportlīdzekļa tips” ir mehānisko transportlīdzekļu kategorija, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā virsbūve, spēka piedziņas bloks, transmisija, vilces akumulators (ja tāds ir), riepas un pašmasa.

2.3. “Pašmasa” ir braukšanas kārtībā esoša transportlīdzekļa masa bez vadītāja, pasažieriem vai kravas, bet ar pilnu degvielas tvertni (ja tāda ir), dzesēšanas šķidrumu, vilces un rezerves akumulatoru, eļļām, iebūvētu vai pārnēsājamu uzlādes ierīci, instrumentu komplektu un rezerves riteni, ko attiecīgajam transportlīdzeklim paredzējis un iekļāvis aprīkojumā transportlīdzekļa ražotājs.

2.4. “Atskaites masa” ir transportlīdzekļa pašmasa, kas palielināta par vienotu lielumu – 100 kg.

2.5. “Maksimālā masa” ir transportlīdzekļa ražotāja deklarētā maksimāli pieļaujamā masa (šī masa var pārsniegt valsts atbildīgo institūciju noteikto maksimālo masu).

2.6. “Testa masa” attiecībā uz elektriskiem transportlīdzekļiem ir “atskaites masa” M1 kategorijas transportlīdzekļiem un pašmasa plus puse no pilnas kravas masas N1 kategorijas transportlīdzekļiem.

2.7. “Aukstās palaišanas iekārta” ir ierīce, kas uz laiku bagātina dzinēja gaisa/degvielas maisījumu, tādējādi palīdzot iedarbināt transportlīdzekli.

2.8. “Palaišanas palīgierīce” ir ierīce, kas palīdz iedarbināt dzinēju, nebagātinot dzinēja gaisa/degvielas maisījumu, piemēram, kvēlsveces, iesmidzināšanas laika izmaiņas utt.

2.9. “Spēka piedziņas bloks” ir sistēma, kurā ietilpst enerģijas akumulēšanas ierīce(-es), enerģijas pārveidotājs(-i) un transmisija(-as), kas akumulēto enerģiju pārveido mehāniskajā enerģijā, kuru pārvada uz riteņiem, lai panāktu transportlīdzekļa kustību.

2.10. “Transportlīdzeklis ar iekšdedzes dzinēju” ir transportlīdzeklis, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs.

2.11. “Elektrisks spēka piedziņas bloks” ir sistēma, kurā ietilpst viena vai vairākas enerģijas akumulēšanas ierīces (piemēram, akumulators, elektromehānisks spararats vai papildu kondensators), viena vai vairākas elektriskās jaudas kondicionēšanas ierīces un viens vai vairāki elektriski mehānismi, kas akumulēto elektroenerģiju pārveido mehāniskajā enerģijā, kuru pārvada uz riteņiem, lai panāktu transportlīdzekļa kustību.

2.12. “Elektrisks transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, ko darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks.

“Hibrīds spēka piedziņas bloks” ir spēka piedziņas bloks, kam ir vismaz divas dažādas enerģijas pārveides ierīces un divas dažādas enerģijas akumulēšanas sistēmas (iebūvētas transportlīdzeklī), lai panāktu transportlīdzekļa kustību.

2.13.1. “Hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks” ir spēka piedziņas bloks, kas, lai panāktu mehānisku kustību, izmanto enerģiju no abiem šādiem transportlīdzeklī esošiem enerģijas/jaudas avotiem:

“Hibrīds transportlīdzeklis (HT)” ir transportlīdzeklis, ko darbina hibrīds spēka piedziņas bloks.

2.14.1. “Hibrīds elektrisks transportlīdzeklis (HET)” ir transportlīdzeklis, ko darbina hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks.

2.15. “Elektriskais diapazons” attiecībā uz transportlīdzekļiem, ko darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks ar uzlādi ārpus transportlīdzekļa, ir attālums, ko var nobraukt, izmantojot elektroenerģiju vienā pilnībā uzlādētā akumulatorā (vai citā elektroenerģijas akumulēšanas ierīcē) un ko mēra saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru.

2.16. “Periodiski reģenerējoša sistēma” ir pretpiesārņojuma iekārta (piem., katalītiskais neitralizators, makrodaļiņu filtrs), kurai nepieciešams periodisks atjaunošanās process pēc mazāk nekā 4 000 km normālas transportlīdzekļa darbības. Ja pretpiesārņojuma iekārtas reģenerācija noris vismaz vienu reizi I tipa testa laikā un tā jau ir atjaunojusies vismaz vienu reizi transportlīdzekļa sagatavošanas cikla laikā, sistēmu uzskata par nepārtraukti reģenerējošu, kam nav nepieciešama īpaša testa procedūra. Noteikumu 10. pielikumu nepiemēro nepārtraukti reģenerējošām sistēmām.

Pēc ražotāja pieprasījuma, ja tam piekrīt tehniskais dienests, testa procedūru, kas raksturīga periodiski reģenerējošām sistēmām, nepiemēro reģenerējošai ierīcei, ja ražotājs tipa apstiprinātājai iestādei sniedz informāciju par to, ka to ciklu laikā, kuros notiek reģenerācija, CO2 emisija ne vairāk kā par 4 % pārsniedz ražotāja deklarēto līmeni.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz oglekļa dioksīda emisijas un degvielas patēriņa mērījumiem un/vai elektroenerģijas patēriņa un elektriskā diapazona mērījumiem iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā attiecīgi pilnvarots pārstāvis.

Apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trijos eksemplāros un šādas papildu ziņas:

3.2.1. transportlīdzekļa būtisko parametru aprakstu, kurā iekļauta visa 1., 2. un 3. pielikumā minētā informācija, atbilstoši spēka piedziņas bloka veidam. Pēc tā tehniskā dienesta, kas atbild par testiem, vai pēc ražotāja pieprasījuma var izskatīt papildu tehnisko informāciju par īpašiem transportlīdzekļiem, kuri patērē īpaši maz degvielas;

3.2.2. transportlīdzekļa galveno pazīmju – tostarp 4. pielikuma projekta izstrādāšanas laikā izmantoto – aprakstu.

3.3. Transportlīdzekli, kas ir apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugs, nogādā tehniskajā dienestā, kas ir atbildīgs par apstiprināšanas testu izpildi. Testa laikā tehniskais dienests pārbauda, vai šis transportlīdzeklis, ja to darbina tikai iekšdedzes dzinējs vai hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks, atbilst attiecīgajam tipam piemērojamajām robežvērtībām, kā aprakstīts Noteikumos Nr. 83.

3.4. Kompetentā iestāde pirms transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma piešķiršanas pārbauda, vai ir paredzēti noteikumi, kas garantē ražojumu atbilstības efektīvu kontroli.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Ja saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināšanai iesniegta transportlīdzekļa tipa CO2 emisijas un degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņš un elektriskais diapazons ir izmērīts saskaņā ar 5. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, attiecīgajam transportlīdzekļa tipam piešķir apstiprinājumu.

4.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (patlaban saskaņā ar noteikumu sākotnējo redakciju tie ir 00) norāda grozījumu sērijas numuru, kas atbilst pēdējiem svarīgākajiem tehniskajiem grozījumiem, kuri noteikumos ir izdarīti apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Nolīguma valsts nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam.

4.3. Paziņojumu par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, attiecinājumu uz citu tipu vai apstiprinājuma noraidīšanu saskaņā ar šiem noteikumiem paziņo 1958. gada Nolīguma valstīm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot līdzekļus, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā.

Visiem transportlīdzekļiem, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam transportlīdzekļa tipam, skaidri redzamā, viegli nolasāmā vietā, kas precizēta apstiprinājuma veidlapā, uzliek starptautiski atzītu marķējumu, kam ir šādas sastāvdaļas:

4.4.1. aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (2);

4.4.2. pa labi no 4.4.1. punktā aprakstītā apļa – šo noteikumu numurs, aiz tā burts “R”, defise un apstiprinājuma numurs.

4.5. Ja transportlīdzeklis atbilst transportlīdzekļa tipam, kas apstiprināts saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem šim nolīgumam pievienotiem noteikumiem, valstī, kurā apstiprinājums piešķirts saskaņā ar šiem noteikumiem, nav atkārtoti jānorāda 4.4.1. punktā aprakstītais simbols; šādā gadījumā noteikumu un apstiprinājuma numurus un visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem piešķirts apstiprinājums valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, norāda vertikālās slejās pa labi no 4.4.1. punktā noteiktā simbola.

4.6. Apstiprinājuma marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.

4.7. Apstiprinājuma marķējumu izvieto uz transportlīdzekļa datu plāksnītes vai tās tuvumā.

4.8. Šo noteikumu 5. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējuma izvietojuma piemēri.

5. SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI

5.1. Vispārīga informācija

Sastāvdaļas, kas var ietekmēt CO2 emisiju un degvielas patēriņu vai elektroenerģijas patēriņu projektē, izgatavo un montē tā, lai, transportlīdzekli normāli lietojot, neatkarīgi no vibrācijas, kurai tas, iespējams, tiks pakļauts, transportlīdzeklis atbilstu šiem noteikumiem.

5.2. Testu apraksti transportlīdzekļiem, kurus darbina tikai iekšdedzes dzinējs

5.2.1. CO2 emisijas un degvielas patēriņu mēra saskaņā ar 6. pielikumā aprakstīto testa procedūru.

5.2.2. Attiecībā uz CO2 emisijām testa rezultātus izsaka gramos uz kilometru (g/km), noapaļojot līdz tuvākajam veselajam skaitlim.

5.2.3. Degvielas patēriņa vērtības izsaka litros uz 100 km (benzīna, sašķidrinātas naftas gāzes vai dīzeļdegvielas gadījumā) un aprēķina saskaņā ar 6. pielikuma 1.4.3. pantu ar oglekļa bilances metodi, izmantojot izmērītās CO2 emisijas un citas ar oglekli saistītās emisijas (CO un HC). Rezultātus noapaļo līdz pirmajai zīmei aiz komata.

5.2.4. Noteikumu 5.2.3. pantā minēto aprēķinu veikšanai degvielas patēriņu izsaka atbilstošās vienībās un izmanto šādus degvielas raksturlielumus:

5.3. Testu apraksti transportlīdzekļiem, kurus darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks

5.3.1. Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests veic elektroenerģijas patēriņa mērījumus saskaņā ar šo noteikumu 7. pielikumā aprakstīto metodi un testu ciklu.

5.3.2. Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests veic transportlīdzekļa elektriskā diapazona mērījumus saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto metodi.

Pārdošanas veicināšanas materiālos drīkst iekļaut tikai ar minēto metodi veiktus elektriskā diapazona mērījumus.

5.3.3. Elektroenerģijas patēriņa rezultāts jāizsaka vatu stundās uz kilometru (Wh/km), bet diapazons – kilometros, abus noapaļojot līdz tuvākajam veselajam skaitlim.

5.4. Testu apraksti transportlīdzekļiem, ko darbina hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks

5.4.1. Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests veic transportlīdzekļa CO2 emisiju un elektroenerģijas patēriņa mērījumus saskaņā ar 8. pielikumā aprakstīto testu procedūru.

5.4.2. Attiecībā uz CO2 emisijām testa rezultātus izsaka gramos uz kilometru (g/km), noapaļojot līdz tuvākajam veselajam skaitlim.

5.4.3. Degvielas patēriņa vērtības izsaka litros uz 100 km (benzīna, sašķidrinātas naftas gāzes vai dīzeļdegvielas gadījumā) vai m3 uz 100 km un aprēķina saskaņā ar 6. pielikuma 1.4.3. pantu ar oglekļa bilances metodi, izmantojot izmērītās CO2 emisijas un citas ar oglekli saistītās emisijas (CO un HC). Rezultātus noapaļo līdz pirmajai zīmei aiz komata.

5.4.4. Noteikumu 5.4.3. punktā minēto aprēķinu veikšanai izmanto 5.2.4. punktā minētās prasības un vērtības.

5.4.5. Vajadzības gadījumā elektroenerģijas patēriņa rezultātu jāizsaka vatu stundās uz kilometru (Wh/km), noapaļojot līdz tuvākajam veselajam skaitlim.

5.4.6. Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests veic transportlīdzekļa elektriskā diapazona mērījumus saskaņā ar šo noteikumu 9. pielikumā aprakstīto metodi. Rezultātus izsaka kilometros, noapaļojot līdz tuvākajam veselajam skaitlim.

Pārdošanas veicināšanas materiālos un 8. pielikumā minētajos aprēķinos drīkst izmantot tikai ar minēto metodi veiktus elektriskā diapazona mērījumus.

5.5. Rezultātu interpretēšana

5.5.1. Par tipa apstiprinājuma vērtību noteiktā CO2 vērtība vai elektroenerģijas patēriņš ir ražotāja deklarētā vērtība, ja tehniskā dienesta veikto mērījumu vērtība ne vairāk kā par 4 % pārsniedz ražotāja deklarēto vērtību. Mērījumu vērtība drīkst būt zemāka bez ierobežojumiem.

Attiecībā uz transportlīdzekļiem, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs un kas ir aprīkoti ar 2.16. punktā aprakstītajām periodiski reģenerējošām sistēmām, pirms salīdzināšanas ar deklarēto vērtību rezultātus reizina ar koeficientu Ki, ko aprēķina saskaņā ar 10. pielikumu.

5.5.2. Ja CO2 vai elektroenerģijas patēriņa mērījumu vērtība pārsniedz ražotāja deklarēto CO2 vai elektroenerģijas patēriņa vērtību vairāk nekā par 4 %, tad šim transportlīdzeklim veic atkārtotu testu.

Ja abu testu rezultātu vidējā vērtība pārsniedz ražotāja deklarēto vērtību ne vairāk kā par 4 %, tad ražotāja deklarēto vērtību nosaka par tipa apstiprinājuma vērtību.

5.5.3. Ja vidējā vērtība joprojām vairāk nekā par 4 % pārsniedz deklarēto vērtību, minētajam transportlīdzeklim veic galīgo testu. Šo trīs testu vidējo rezultātu nosaka par tipa apstiprinājuma vērtību.

6. APSTIPRINĀTĀ TIPA PĀRVEIDOŠANA UN APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀŠANA UZ CITU TIPU

Visus apstiprinātā tipa pārveidojumus paziņo administratīvajai struktūrvienībai, kas apstiprinājusi šo tipu. Struktūrvienība minētajā gadījumā var rīkoties šādi:

6.1.1. uzskatīt, ka veiktie pārveidojumi nevarētu radīt ievērojamu nelabvēlīgu ietekmi uz CO2 vērtībām un degvielas vai elektroenerģijas patēriņu un ka šajā gadījumā sākotnējais apstiprinājums būs spēkā attiecībā uz pārveidoto transportlīdzekļa tipu; vai

6.1.2. pieprasīt, lai tehniskais dienests, kas atbildīgs par testu veikšanu saskaņā ar šo noteikumu 7. panta nosacījumiem, veic vēl vienu testu;

6.2. izmantojot 4.3. punktā minēto procedūru, paziņot 1958. gada Nolīguma valstīm, kuras piemēro šos noteikumus, apstiprinājuma apliecinājumu vai attiecināšanu uz citu tipu, norādot izmaiņas.

6.3. Kompetentā iestāde, kas piešķir apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu, šādam attiecinājumam piešķir sērijas numuru un informē citas 1958. gada Nolīguma valstis, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā.

7. NOSACĪJUMI TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀŠANAI UZ CITU TIPU

7.1. Transportlīdzekļi, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs, izņemot transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar periodiski reģenerējošām emisijas kontroles sistēmām

Tipa apstiprinājumu var attiecināt uz tā paša tipa transportlīdzekļiem vai cita tipa transportlīdzekļiem, kas atšķiras ar šādiem turpmāk minētiem parametriem, kuri ietverti 4. pielikumā, ja tehniskā dienesta izmērītās CO2 emisijas nepārsniedz tipa apstiprinājuma vērtību vairāk kā par 4 %.

7.1.1. Masa.

7.1.2. Maksimālā atļautā masa.

7.1.3. Virsbūves tips: sedans, hečbeks, kupeja.

7.1.4. Kopējais pārnesumu skaits.

7.1.5. Dzinēja aprīkojums un piederumi.

7.2. Transportlīdzekļi, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs un kas aprīkoti ar periodiski reģenerējošām emisijas kontroles sistēmām

Tipa apstiprinājumu var attiecināt uz tā paša tipa transportlīdzekļiem vai cita tipa transportlīdzekļiem, kas atšķiras ar 4. pielikumā minētajiem parametriem, kuri norādīti 7.1.1. līdz 7.1.5. punktā, bet neatšķiras ar 10. pielikumā minētajiem transportlīdzekļu saimes grupas parametriem, ja tehniskā dienesta izmērītās CO2 emisijas ne vairāk kā par 4 % pārsniedz tipa apstiprinājuma vērtību, piemērojot tādu pašu koeficientu Ki.

Tipa apstiprinājumu var attiecināt arī uz tā paša tipa transportlīdzekļiem, bet ar citu koeficientu Ki, ja tehnisko dienestu mērītā koriģētā CO2vērtība ne vairāk kā par 4 % pārsniedz tipa apstiprinājuma vērtību.

7.3. Transportlīdzekļi, ko darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks

Attiecinājumu uz citu tipu var piešķirt, ja tam piekrīt par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests.

7.4. Transportlīdzekļi, ko darbina hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks

Tipa apstiprinājumu var attiecināt uz tā paša tipa transportlīdzekļiem vai cita tipa transportlīdzekļiem, kas atšķiras ar šādiem turpmāk minētiem parametriem, kuri ietverti 4. pielikumā, ja tehniskā dienesta izmērītās CO2 emisijas un elektroenerģijas patēriņš nepārsniedz tipa apstiprinājuma vērtību vairāk kā par 4 %.

7.4.1. Masa.

7.4.2. Maksimālā atļautā masa.

7.4.3. Virsbūves tips: sedans, hečbeks, kupeja.

7.4.4. Saistībā ar jebkuru citu parametru izmaiņām attiecinājumu uz citu tipu var piešķirt, ja tam piekrīt par testu veikšanu atbildīgais dienests.

8. ĪPAŠI NOTEIKUMI

Papildu testēšanas programmām var pieteikt transportlīdzekļus ar īpašām enegroefektīvām tehnoloģijām, ko piedāvās nākotnē. Šīs programmas precizēs vēlākā stadijā, un izgatavotājs var tās pieprasīt, lai demonstrētu šāda risinājuma priekšrocības.

9. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

9.1. Saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātus transportlīdzekļus ražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam.

9.2. Lai pārliecinātos, ka tiek ievēroti 9.1. punktā minētie nosacījumi, īstenos ražošanas pārbaudes.

9.3. Transportlīdzekļi, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs

Mērījumi, kas pierāda ražojumu atbilstību attiecībā uz transportlīdzekļu CO2 emisijām, parasti tiek pārbaudīti, pamatojoties uz aprakstu tipa apstiprinājuma sertifikātā, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā.

Ražojumu atbilstības kontroles pamatā ir kompetentās iestādes veikts ražotāja revīzijas procedūru novērtējums, lai nodrošinātu transportlīdzekļa tipa atbilstību attiecībā uz CO2 emisiju.

Ja iestāde uzskata, ka ražotāja revīzijas procedūras standarts nav pietiekami augsts, tā var pieprasīt veikt pārbaudes testus ražošanā esošajiem transportlīdzekļiem.

Ja CO2 emisiju mērījumi jāveic transportlīdzekļa tipam, kurš attiecināts uz vienu vai vairākiem citiem tipiem, testa laikā tiks veikti testi pieejamajam(-iem) transportlīdzeklim(-ļiem) (transportlīdzeklis(-ļi) ir aprakstīts(-i) sākotnējā dokumentā vai turpmākos tipa attiecinājumos).

Transportlīdzekļa atbilstība CO2 testam

9.3.1.1.1.1. Ar nejaušības metodi no sērijas izvēlas trīs transportlīdzekļus un tos testē saskaņā ar 6. pielikumā aprakstīto procedūru.

9.3.1.1.1.2. Ja iestādi apmierina ražotāja noteiktā ražošanas standarta pielaide, testus veic saskaņā ar 9.3.2. punktu.

Ja iestādi neapmierina ražotāja noteiktā ražošanas standarta pielaide, testus veic saskaņā ar 9.3.3. punktu.

9.3.1.1.1.3. Ražošanas sēriju uzskata par atbilstīgu vai neatbilstīgu, pamatojoties uz testiem, kas veikti trim minētajiem transportlīdzekļu paraugiem, pēc tam, kad saskaņā ar izmantotajiem testa kritērijiem, kas ir atbilstošajā tabulā, ir pieņemts lēmums par testa izturēšanu vai neizturēšanu attiecībā uz CO2.

Ja attiecībā uz CO2 nav pieņemts lēmums par to, vai tests ir izturēts vai ne, veic testu papildu transportlīdzeklim (skatīt 1. attēlu).

1. attēls

9.3.1.1.1.4. Šo noteikumu 2.16. punktā aprakstīto periodiski reģenerējošu sistēmu gadījumā rezultātus reizina ar koeficientu Ki, kas iegūts, veicot 10. pielikumā izklāstīto procedūru tipa apstiprinājuma piešķiršanas laikā.

Pēc ražotāja pieprasījuma testēšanu var veikt uzreiz pēc reģenerācijas pabeigšanas.

Neskatoties uz 6. pielikuma prasībām, testu veic transportlīdzekļiem bez nobraukuma.

9.3.1.1.2.1. Tomēr, ja to pieprasa ražotājs, testus veic iebrauktiem transportlīdzekļiem, kuru nobraukums nepārsniedz 15 000 km.

Šajā gadījumā iebraukuma procedūru izpilda ražotājs, kas apņemas neveikt nekādus pielāgojumus minētajiem transportlīdzekļiem.

9.3.1.1.2.2. Ja ražotājs pieprasa veikt iebraukšanas procedūru (“x” km, kur x ≤ 15 000 km), to var veikt turpmāk aprakstītajā kārtībā.

Pirmajam transportlīdzeklim (tas var būt tipa apstiprinājuma transportlīdzeklis), kuram veic testu, CO2 emisijas mēra, ja nobraukums ir nulle un “x” km.

Emisiju izmaiņu koeficientu (IK) starp nulles un “x” km nobraukumu aprēķina šādi:

IK vērtība var būt mazāka par 1.

Turpmāk testējamajiem transportlīdzekļiem neveic iebraukšanas procedūru, bet to nulle km emisijas koriģē ar izmaiņu koeficientu (IK).

Šajā gadījumā izmantojamās vērtības ir:

pirmajam transportlīdzeklim – vērtība, ja nobraukums ir “x” km;

pārējiem transportlīdzekļiem – vērtības, ja nobraukums ir nulle km, ko reizina ar izmaiņu koeficientu.

9.3.1.1.2.3. Kā alternatīvu šai procedūrai vieglā automobiļa ražotājs var izmantot fiksētu izmaiņu koeficientu (IK = 0,92), reizinot ar to visas CO2 vērtības, kas mērītas, ja nobraukums ir nulle km.

9.3.1.1.2.4. Šajā testā izmanto standartdegvielas, kas aprakstītas Noteikumu Nr. 83 9. pielikumā.

Ražojumu atbilstība, ja ražotāja statistikas dati ir pieejami.

9.3.2.1. Turpmākajos punktos aprakstīta procedūra, ko izmanto, lai pārbaudītu CO2 atbilstību ražošanas prasībām, ja ražotāja ražošanas standarta pielaide ir apmierinoša.

9.3.2.2. Ja minimālais paraugu skaits ir trīs, tad paraugu ņemšanas procedūra ir noteikta tā, ka iespējamība, ka partija izturēs testu ar 40 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,95 (ražotāja risks = 5 %), vienlaikus iespējamība, ka partiju pieņems ar 65 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,1 (patērētāja risks = 10 %).

9.3.2.3. Izmanto šādu procedūru (skatīt 1. attēlu):

L ir tipa apstiprinājuma CO2 vērtības naturāllogaritms:

9.3.2.4. Paraugam aprēķina testa statistiku, turklāt standarta pielaižu summa līdz robežvērtībai tiek aprēķināta, izmantojot šādu formulu:

Pēc tam rīkojas šādi:

9.3.2.5.1. ja testa statistikas rezultāts ir lielāks par apstiprināšanas lēmuma skaitli attiecībā uz 1. tabulā norādīto paraugu, tad pieņem lēmumu par apstiprināšanu;

9.3.2.5.2. ja testa statistikas rezultāts ir mazāks par noraidīšanas lēmuma skaitli attiecībā uz 1. tabulā norādīto paraugu skaitu, tad pieņem lēmumu par noraidīšanu;

9.3.2.5.3. citos gadījumos testē papildu transportlīdzekli saskaņā ar 6. pielikumu, un šo procedūru piemēro paraugam ar vienu papildu vienību.

1. tabula

c)

Ražojumu atbilstība, ja ražotāja statistikas dati ir neapmierinoši vai nav pieejami

9.3.3.1. Turpmākajos punktos aprakstīta procedūra, ko izmanto, lai pārbaudītu CO2 atbilstību ražošanas prasībām, ja ražotāja pierādījumi par ražošanas standarta pielaidi ir neapmierinoši vai nav pieejami.

9.3.3.2. Ja minimālais paraugu skaits ir trīs, tad paraugu ņemšanas procedūra ir noteikta tā, ka iespējamība, ka partija izturēs testu ar 40 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,95 (ražotāja risks = 5 %), vienlaikus iespējamība, ka partiju pieņems ar 65 % neatbilstīgu ražojumu, ir 0,1 (patērētāja risks = 10 %).

9.3.3.3. Pieņem, ka CO2 mērījumi reģistrējami, normāli sadalot, un tie vispirms jāpārveido, izmantojot naturāllogaritmus. Ar mo un m attiecīgi apzīmē minimālo un maksimālo paraugu skaitu (mo = 3 un m = 32) un ar n apzīmē faktisko paraugu skaitu.

9.3.3.4. Ja mērījumu naturāllogaritmi pēc kārtas ir x1, x2, …, xj un L ir CO2 tipa apstiprinājuma vērtības naturāllogaritms, tad izsaka:

Noteikumu 2. tabulā dotas apstiprināšanas (An) un noraidīšanas (Bn) lēmuma skaitļu vērtības attiecībā pret faktisko paraugu skaitu. Testa statistiskais rezultāts ir attiecība, un, lai noteiktu, vai sērija ir apstiprināta vai noraidīta, šo rezultātu izmanto šādi:

ja mo ≤ n ≤ m:

9.3.3.5.1. sēriju apstiprina, ja ;

9.3.3.5.2. sēriju noraida, ja ;

9.3.3.5.3. veic vēl vienu mērījumu, ja .

2. tabula

c)

An

9.3.3.6. Piezīmes

Šādas rekursīvas formulas ir noderīgas testa statistikas secīgo vērtību aprēķināšanai:

9.4. Transportlīdzekļi, ko darbina tikai elektrisks spēka piedziņas bloks

Mērījumi, kas pierāda ražojumu atbilstību attiecībā uz elektroenerģijas patēriņu, parasti tiek pārbaudīti, pamatojoties uz aprakstu tipa apstiprinājuma sertifikātā, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā.

Konkrēti, apstiprinājuma turētājs rīkojas šādi:

9.4.1.1. nodrošina ražojumu kvalitātes efektīvu pārbaudes procedūru esību;

9.4.1.2. izmanto pieeju iekārtām, kas vajadzīgas, lai pārbaudītu atbilstību katram apstiprinātajam tipam;

9.4.1.3. nodrošina, ka tiek pierakstīta informācija par testa rezultātiem un ka pievienotie dokumenti ir pieejami noteiktu laikposmu, par kura ilgumu jāvienojas ar administratīvo dienestu;

9.4.1.4. analizē visu testa veidu rezultātus, lai uzraudzītu un nodrošinātu ražojuma parametru konsekvenci, ņemot vērā rūpnieciskajā ražošanā pieļaujamās novirzes;

9.4.1.5. nodrošina, ka attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu tiek veikti šo noteikumu 7. pielikumā aprakstītie testi. Neskatoties uz 7. pielikuma 2.3.1.6. punkta prasībām, pēc ražotāja pieprasījuma testu veic transportlīdzekļiem bez nobraukuma;

9.4.1.6. nodrošina, ka gadījumos, ja kāds no paraugu kopumiem vai testā aplūkojamām daļām norāda uz neatbilstību attiecīgajam tipa testam, pēc tam veic atkārtotu paraugu ņemšanu un atkārtotu testu. Tiek veikti visi vajadzīgie pasākumi, lai atjaunotu ražojumu atbilstību.

Kompetentās iestādes, kas piešķir apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrā ražošanas nodaļā izmantotās metodes.

9.4.2.1. Katrā pārbaudē inspektoram, kas ieradies ražošanas objektā, uzrāda testu veikšanas un ražošanas uzraudzības aprakstus.

9.4.2.2. Inspektors izlases veidā var izvēlēties paraugus testēšanai ražotāja laboratorijā. Paraugu obligāto skaitu nosaka, ņemot vērā paša ražotāja veikto pārbaužu rezultātus.

9.4.2.3. Ja kvalitātes standarts šķiet nepietiekams vai ja šķiet lietderīgi pārbaudīt saskaņā ar 9.4.2.2. punktu veikto testu ticamību, inspektors atlasa paraugus nosūtīšanai tehniskajam dienestam, kas veicis apstiprinājuma testus.

9.4.2.4. Kompetentās iestādes var veikt visus šajos noteikumos paredzētos testus.

9.5. Transportlīdzekļi, ko darbina hibrīds elektrisks spēka piedziņas bloks

Mērījumi, kas pierāda ražojumu atbilstību attiecībā uz hibrīdu elektrisku transportlīdzekļu CO2 emisijām un attiecībā uz elektroenerģijas patēriņu, parasti tiek pārbaudīti, pamatojoties uz aprakstu tipa apstiprinājuma sertifikātā, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā.

Ražojumu atbilstības kontroles pamatā ir kompetentās iestādes veikts ražotāja revīzijas procedūru novērtējums, lai nodrošinātu transportlīdzekļa tipa atbilstību attiecībā uz CO2 emisiju un elektroenerģijas patēriņu.

Ja iestāde uzskata, ka ražotāja revīzijas procedūras standarts nav pietiekami augsts, tā var pieprasīt veikt pārbaudes testus ražošanā esošajiem transportlīdzekļiem.

CO2 emisiju atbilstību pārbauda, izmantojot 9.3.1. līdz 9.3.3. punktā aprakstītās statistiskās procedūras. Testus transportlīdzekļiem veic saskaņā ar šo noteikumu 8. pielikumā aprakstīto procedūru.

9.6. Pasākumi, kas jāveic ražojumu neatbilstības gadījumā

Ja, veicot pārbaudes, tiek konstatēta neatbilstība, kompetentā iestāde nodrošina, ka tiek veikti visi vajadzīgie pasākumi, lai iespējami drīz atjaunotu ražojumu atbilstību.

10. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

10.1. Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirts attiecībā uz transportlīdzekļa tipu, var anulēt, ja netiek izpildītas 9.1. punktā noteiktās prasības.

10.2. Ja 1958. gada Nolīguma valsts, kas piemēro šos noteikumus, anulē apstiprinājumu, kuru tā iepriekš piešķīrusi, tā, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā, nekavējoties par to informē citas nolīguma valstis, kas piemēro šos noteikumus.

11. GALĪGA RAŽOŠANAS PĀRTRAUKŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi pārtrauc saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināta transportlīdzekļa tipa ražošanu, viņš par to informē iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas šī iestāde par to informē 1958. gada Nolīguma valstis, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 4. pielikumā.

12. PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU UN ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMI UN ADRESES

1958. gada Nolīguma valstis, kas piemēro šos noteikumus, Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam paziņo nosaukumus un adreses par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgajiem tehniskajiem dienestiem, kā arī administratīvajām struktūrvienībām, kas piešķir apstiprinājumus un kam jāsūta citās valstīs izdotās veidlapas, kas apliecina apstiprinājumu vai atteikumu, vai attiecināšanu uz citu tipu, vai anulēšanu.

(1) Kā definēts 7. pielikumā konsolidētajai rezolūcijai par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/1. redakcija/2. grozījums).

(2) 1 Vācija, 2 Francija, 3 Itālija, 4 Nīderlande, 5 Zviedrija, 6 Beļģija, 7 Ungārija, 8 Čehija, 9 Spānija, 10 Serbija un Melnkalne, 11 Apvienotā Karaliste, 12 Austrija, 13 Luksemburga, 14 Šveice, 15 (brīvs), 16 Norvēģija, 17 Somija, 18 Dānija, 19 Rumānija, 20 Polija, 21 Portugāle, 22 Krievijas Federācija, 23 Grieķija, 24 Īrija, 25 Horvātija, 26 Slovēnija, 27 Slovākija, 28 Baltkrievija, 29 Igaunija, 30 (brīvs), 31 Bosnija un Hercegovina, 32 Latvija, 33 (brīvs), 34 Bulgārija, 35 (brīvs), 36 Lietuva, 37 Turcija, 38 (brīvs), 39 Azerbaidžāna, 40 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, 41 (brīvs), 42 Eiropas Kopiena (apstiprinājumus piešķir valstis, izmantojot savu attiecīgo EEK simbolu), 43 Japāna, 44 (brīvs), 45 Austrālija, 46 Ukraina, 47 Dienvidāfrika, 48 Jaunzēlande, 49 Kipra, 50 Malta un 51 Korejas Republika. Nākamos numurus piešķir pārējām valstīm tādā hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē nolīgumu vai pievienojas nolīgumam par vienotu tehnisko prasību pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šīm prasībām piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem, un šādi piešķirtos numurus Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo šā nolīguma valstīm.

(3) G20 un G23 standartdegvielu vidējā vērtība 15 °C temperatūrā.

Izsmeļošs un sīks ierīču un to iestatījumu apraksts: …

Ieplūdes cauruļvadu un to aprīkojuma apraksts un rasējumi (gaisa ieplūdes kamera, sildīšanas ierīce, papildu gaisa ieplūde utt.): …

4.1.4.6.3.1. Katalizatora aizsardzības sistēmas apraksts, pārslēdzoties no benzīna uz dabasgāzi un otrādi: …

4.1.4.5.3.1. Katalizatora aizsardzības sistēmas apraksts, pārslēdzoties no benzīna uz sašķidrinātu naftas gāzi un otrādi: …

Ja ir rasējumi, tiem jābūt attiecīgā mērogā un pietiekami sīki izstrādātiem. Tos iesniedz A4 formātā vai salocītus A4 formātā. Ja transportlīdzeklī ir funkcijas ar mikroprocesora vadību, ir jāsniedz atbilstoša informācija par to darbību.

Izplūde no motora:

4.1.11. Mainīgais diapazons (ja P ≥ 90 % no maksimālā ātruma):

Ja ir rasējumi, tiem jābūt attiecīgā mērogā un pietiekami sīki izstrādātiem. Tos iesniedz A4 formātā vai salocītus A4 formātā. Ja transportlīdzeklī ir funkcijas ar mikroprocesora vadību, ir jāsniedz atbilstoša informācija par to darbību.

Izsmeļošs un sīks ierīču un to iestatījumu apraksts: …

Ieplūdes cauruļvadu un to aprīkojuma apraksts un rasējumi (gaisa ieplūdes kamera, sildīšanas ierīce, papildu gaisa ieplūde utt.): …

Ja ir rasējumi, tiem jābūt attiecīgā mērogā un pietiekami sīki izstrādātiem. Tos iesniedz A4 formātā vai salocītus A4 formātā. Ja transportlīdzeklī ir funkcijas ar mikroprocesora vadību, ir jāsniedz atbilstoša informācija par to darbību.

Šāds transportlīdzeklim uzlikts marķējums norāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 101 un Nr. 83 (1) . Apstiprinājuma numuru pirmie divi cipari norāda, ka attiecīgo apstiprinājumu piešķiršanas dienā Noteikumi Nr. 101 to sākotnējā redakcijā un Noteikumi Nr. 83 jau ietvēra grozījumu 02. sēriju.

CO

FC = (0,1155/D) · [(0,866 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

Fcnorm = (0,1336/0,654) · [(0,749 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

c)

nactual = faktiskā H un C attiecība izmantotajā degvielā;

FCnorm = (0,1212/0,538) · (cf) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

Ja testam izmantotās degvielas sastāvs atšķiras no sastāva, kas pieņemts normalizētā patēriņa aprēķinam, pēc ražotāja pieprasījuma korekcijas koeficientu (cf) var piemērot šādi:

FCnorm (0,1212/0,538) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

FC = (0,1154/D) · [(0,866 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

1.4.2. Degvielas patēriņa vērtības aprēķina no ogļūdeņražu, oglekļa oksīda un oglekļa dioksīda emisijām, kas noteiktas, izmantojot mērījumu rezultātus atbilstoši nosacījumiem, kas izklāstīti 4. pielikuma 8. papildinājumā Noteikumiem Nr. 83, kas ir spēkā transportlīdzekļa apstiprināšanas brīdī.

6.2.2.7. Jānosaka stenda amortizēto jaudu Pa, lai konkrētajam transportlīdzeklim varētu atkārtot to pašu kopējo ceļa noslodzes jaudu citā dienā vai uz cita tāda paša tipa šasijas dinamometra.

6.2.2.6. Noregulē bremzes, lai panāktu braukšanas pretestību, kas koriģēta atbilstīgi pusei no kravnesības (skatīt šā pielikuma 6.1.2.8. punktu), un ņemtu vērā atšķirību starp transportlīdzekļa masu uz ceļa un izmantojamo ekvivalento inerces testa masu (I). To var darīt, aprēķinot vidējo koriģēto ceļa laiku, ko veic brīvgaitā, samazinot ātrumu no V2 līdz V1, un reproducējot to pašu laiku uz dinamometra ar šādu attiecību:

6.1.2.6. Atkārto šos testus tikmēr, kamēr statistiskā precizitāte (p) no vidējā laika

6.1.2.3. Izmēra laiku t1, kas transportlīdzeklim bija vajadzīgs, lai samazinātu ātrumu no:

Noteiktais ātrums vajadzīgs, lai pēc braukšanas pretestības līknes noteiktu braukšanas pretestību, ja brauc ar standarta ātrumu. Lai noteiktu braukšanas pretestību kā funkciju no transportlīdzekļa ātruma, kas ir tuvs standarta ātrumam Vo, braukšanas pretestības mēra pie noteiktā ātruma V. Būtu vēlams mērīt pretestību vismaz četras līdz piecas reizes, ja brauc ar minētajiem noteiktajiem ātrumiem.

4.3.2. Transportlīdzekļa logiem jābūt aizvērtiem. Visu gaisa kondicionēšanas sistēmu, priekšējo lukturu u. c. ierīču pārsegiem jābūt aizvērtiem.

Transportlīdzeklim jābūt normālā braukšanas kārtībā un noregulētam pēc tam, kad tas iebraukts vismaz 300 km. Riepām jābūt iestrādātām vienlaikus ar transportlīdzekļa iebraukšanu vai tām jābūt ar protektoru no 90 % līdz 50 % no sākotnējā protektora dziļuma.

3.3.2.1. Apkārtējās vides temperatūra ir no 5 °C (278 K) līdz 35 °C (308 K) un gaisa spiediens ir no 91 kPa līdz 104 kPa. Relatīvajam mitrumam jābūt mazākam par 95 %.

3.3.1.1. Testa laikā gaisa blīvums, kas aprēķināts saskaņā ar aprakstu 3.3.1.2. punktā, nedrīkst atšķirties no gaisa blīvuma standarta apstākļos par vairāk kā 7,5 %.

Testa ceļa gareniskais slīpums nepārsniedz ±2 %. Slīpums tiek izteikts kā attiecība starp testa ceļa sākuma un beigu punktu augstumu starpību un tā kopējo garumu. Turklāt savstarpējais slīpums starp jebkuriem diviem punktiem, kuri atrodas 3 m attālumā viens no otra, no minētā gareniskā slīpuma var atšķirties ne vairāk kā par 0,5 %.

Elektroenerģijas patēriņu c nosaka, izmantojot šādu formulu:

Uzlādi aptur pēc 24 stundām, skaitot no iepriekšējā uzlādes beigu laika (t0).

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju E, kā arī tās ilgumu.

no 20 °C līdz 30 °C ārējās vides temperatūrā.

c)

c)

ja transportlīdzeklis nevar braukt ar ātrumu, kas ir 65 % no maksimālā ātruma trīsdesmit minūtes;

Procedūru uzsāk, izlādējot transportlīdzekļa akumulatoru, braucot (uz testa stenda, šasijas dinamometra utt.) vienmērīgā ātrumā, kas ir 70 % ± 5 % no maksimālā transportlīdzekļa ātruma trīsdesmit minūtes.

c)

2.3.1.4. Visām pieejamajām enerģijas akumulēšanas sistēmām, kas nav paredzētas, lai panāktu vilci (elektriskām, hidrauliskām, pneimatiskām u. c.), jābūt uzlādētām līdz ražotāja noteiktajam maksimālajam līmenim.

Ja ātrums ir lielāks par 50 km/h, ir pieļaujamas novirzes no minētajām pielaidēm ar noteikumu, ka akseleratora pedālis ir pilnībā nospiests.

Ja ātrums ir mazāks par 50 km/h, ir atļautas šādas novirzes no minētās pielaides:

pilsētas cikla, kas sastāv no četriem pilsētas pamatcikliem;

Tests sastāv no divām daļām (skatīt 1. attēlu):

8. PIELIKUMS

METODE OGLEKĻA DIOKSĪDA EMISIJU, DEGVIELAS PATĒRIŅA UN ELEKTROENERĢIJAS MĒRĪŠANAI TRANSPORTLĪDZEKĻIEM, KO DARBINA HIBRĪDS ELEKTRISKS SPĒKA PIEDZIŅAS BLOKS

1. IEVADS

1.1. Šajā pielikumā aprakstīti īpaši nosacījumi attiecībā uz šo noteikumu 2.12.2. punktā (1) definētu hibrīdu elektrisku transportlīdzekļu (HET) tipa apstiprinājumu.

1.2. Parasti hibrīdus elektriskus transportlīdzekļus testē atbilstīgi principiem, ko piemēro transportlīdzekļiem, ko darbina tikai iekšdedzes dzinējs (6. pielikums), ja vien šajā pielikumā nav norādīts citādi.

1.3. Ārējas uzlādes transportlīdzekļus (iedalījums kategorijās norādīts šā pielikuma 2. punktā) testē saskaņā ar A un B nosacījumu.

Testa rezultātus A un B nosacījuma gadījumā un vidējo svērto rezultātu ieraksta paziņojuma veidlapā, kas aprakstīta 4. pielikumā.

1.4. Braukšanas cikli un pārnesumu pārslēgšana

1.4.1. Transportlīdzekļiem ar manuālo pārnesumkārbu izmanto braukšanas ciklu, kas aprakstīts transportlīdzekļa apstiprināšanas brīdī spēkā esošo Noteikumu Nr. 83 4. pielikuma 1. papildinājumā, tostarp ievēro arī paredzēto ātrumu pārslēgšanu.

1.4.2. Transportlīdzekļiem ar speciālu pārnesumu pārslēgšanas stratēģiju nepiemēro Noteikumu Nr. 83 4. pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto pārnesumu pārslēgšanu. Šiem transportlīdzekļiem izmanto transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā spēkā esošo Noteikumu Nr. 83 4. pielikuma 2.3.3. punktā aprakstīto braukšanas ciklu. Attiecībā uz ātrumu pārslēgšanas punktiem šie transportlīdzekļi jāvada, ievērojot ražotāja norādījumus, kas iekļauti ražoto transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā, un ievērojot tehnisko pārnesumu pārslēgšanas kontrolaparatūras rādītājus (vadītāja zināšanai).

1.4.3. Transportlīdzekļiem ar automātisko pārnesumkārbu izmanto transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā spēkā esošo Noteikumu Nr. 83 4. pielikuma 2.3.3. punktā aprakstīto braukšanas ciklu.

1.4.4. Transportlīdzekļa sagatavošanai izmanto piemērojamā braukšanas cikla pirmās daļas un/vai otrās daļas ciklu kombināciju kā aprakstīts šajā pielikumā.

2. HIBRĪDU ELEKTRISKU TRANSPORTLĪDZEKĻU KATEGORIJAS

Transportlīdzekļa uzlāde Uzlāde ārpus transportlīdzekļa (2) (UĀT) Bez uzlādes ārpus transportlīdzekļa (3) (BUĀT) Darba režīma slēdzis Nav Ir Nav Ir

3. ĀRĒJI LĀDĒJAMS HIBRĪDS ELEKTRISKS TRANSPORTLĪDZEKLIS (HET UĀT) BEZ DARBA REŽĪMA SLĒDŽA

3.1. Veic divus testus, ievērojot šādus nosacījumus:

A nosacījums: testu veic ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci.

B nosacījums: testu veic ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde).

Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces uzlādes stāvokļa (SOC) režīms dažādās I tipa testa stadijās aprakstīts 1. papildinājumā.

3.2. A nosacījums

Procedūru sāk ar elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādi, kas turpmāk aprakstīta 3.2.1.1. punktā.

3.2.1.1. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlāde

Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē, braucot (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.):

— ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h, līdz ieslēdzas HET degvielu patērējošais dzinējs, vai

— ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā dzinēja iedarbināšanas, ātrumu samazina, līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, ar kuru braucot noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošais dzinējs (to savstarpēji saskaņo tehniskais dienests un ražotājs), vai

— saskaņā ar ražotāja norādījumiem.

Dzinēju, kas darbojas ar degvielu, izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

3.2.2. Transportlīdzekļa sagatavošana

3.2.2.1. Lai sagatavotu transportlīdzekļus ar kompresijaizdedzes dzinēju, izmanto atbilstošā braukšanas cikla otrās daļas ciklu kombinācijā ar atbilstošajiem pārnesumu pārslēgšanas norādījumiem, kas minēti šā pielikuma 1.4. punktā. Izbrauc trīs secīgus ciklus.

3.2.2.2. Transportlīdzekļus ar dzirksteļaizdedzes dzinējiem iepriekš sagatavo, izmantojot atbilstošā braukšanas cikla vienu pirmās daļas ciklu un divus otrās daļas ciklus, vienlaikus ievērojot atbilstošos pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas izklāstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

3.2.2.3. Pēc sagatavošanas un pirms testēšanas transportlīdzekli novieto telpā, kurā ir nosacīti pastāvīga temperatūra – no 293 līdz 303 K (no 20 °C līdz 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina, līdz dzinēja eļļas temperatūra un dzesētājs (attiecīgā gadījumā) ir ±2 K robežās no telpas temperatūras un 3.2.2.4. punktā paredzētās uzlādes rezultātā elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīce ir pilnībā uzlādēta.

3.2.2.4. Dzesēšanas laikā elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē, izmantojot parasto nakts uzlādes procedūru, kas aprakstīta 3.2.2.5. punktā.

3.2.2.5. Parastās nakts uzlādes procedūras piemērošana

Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē, ievērojot šādu procedūru:

3.2.2.5.1. Parastā nakts uzlāde

Uzlādi veic šādi:

a) ar iebūvētu lādētāju, ja transportlīdzeklis ar tādu aprīkots, vai

b) ar ražotāja ieteiktu ārēju lādētāju, izmantojot parasto, normālai uzlādei paredzēto uzlādes procedūru;

c) 20 °C līdz 30 °C apkārtējās vides temperatūrā.

Šī procedūra nepieļauj nekāda veida īpašās uzlādes, ko var ieslēgt automātiski vai manuāli, piemēram, uzlādes kompensācijas vai apkopes vajadzībām. Ražotājs apstiprina, ka testa laikā nav veikta īpaša lādēšanas procedūra.

3.2.2.5.2. Uzlādes beigu kritēriji

Uzlādes beigu kritēriji atbilst 12 stundu uzlādes laikam, izņemot gadījumus, kad standarta kontrolaparatūra vadītājam skaidri norāda, ka elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīce vēl nav pilnībā uzlādēta.

Šajā gadījumā

3.2.3. Testa procedūra

3.2.3.1. Transportlīdzekli iedarbina tādā veidā, kā tas parasti jādara transportlīdzekļa vadītājam. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras sākumu.

3.2.3.2. Paraugu ņemšanu sāk pirms transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras vai tās laikā un beidz, pabeidzot pēdējo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas).

3.2.3.3. Transportlīdzekli vada, izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

3.2.3.4. Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu Noteikumiem Nr. 83, kas ir spēkā transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā.

3.2.3.5. Fiksē kombinētā cikla testa rezultātus (CO2 un degvielas patēriņu) A nosacījuma gadījumā (attiecīgi m1 [g] un c1 [l]).

3.2.4. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē 30 minūšu laikā pēc cikla pabeigšanas, ievērojot šā pielikuma 3.2.2.5. punkta norādījumus.

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju e1 [Wh].

3.2.5. Elektroenerģijas patēriņu A nosacījuma gadījumā apzīmē ar e1 [Wh].

3.3. B nosacījums

3.3.1. Transportlīdzekļa sagatavošana

3.3.1.1. Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē saskaņā ar šā pielikuma 3.2.1.1. punktu.

Pēc ražotāja pieprasījuma pirms elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādes var veikt sagatavošanu saskaņā ar šā pielikuma 3.2.2.1. vai 3.2.2.2. punktu.

3.3.1.2. Pirms testēšanas transportlīdzekli novieto telpā, kur tiek uzturēta nosacīti pastāvīga temperatūra no 293 līdz 303 K (no 20 °C līdz 30 °C). Šādu sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina, līdz dzinēja eļļas temperatūra un dzesētājs (tikai attiecīgā gadījumā) ir ±2 K robežās no telpas temperatūras.

3.3.2. Testa procedūra

3.3.2.1. Transportlīdzekli iedarbina tādā veidā, kā tas parasti jādara transportlīdzekļa vadītājam. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras sākumu.

3.3.2.2. Paraugu ņemšanu sāk pirms transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras vai tās laikā un beidz, pabeidzot pēdējo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas).

3.3.2.3. Transportlīdzekli vada, izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

3.3.2.4. Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu Noteikumiem Nr. 83, kas ir spēkā transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā.

3.3.2.5. Fiksē kombinētā cikla testa rezultātus (CO2 un degvielas patēriņu) B nosacījuma gadījumā (attiecīgi m2 [g] un c2 [l]).

3.3.3. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē 30 minūšu laikā pēc cikla pabeigšanas, ievērojot šā pielikuma 3.2.2.5. punkta norādījumus.

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju e2 [Wh].

3.3.4. Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē saskaņā ar šā pielikuma 3.2.1.1. punktu.

3.3.5. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē 30 minūšu laikā pēc izlādes, ievērojot šā pielikuma 3.2.2.5. punkta norādījumus.

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju e3 [Wh].

3.3.6. Elektroenerģijas patēriņu B nosacījuma gadījumā e4 [Wh] izsaka šādi: e4 = e2 - e3

3.4. Testa rezultāti

3.4.1. CO2 vērtības izsaka kā M1 = m1/Dtest1 un M2 = m2/Dtest2 [g/km], kur Dtest1 un Dtest2 ir testa veikšanas laikā faktiski nobrauktie attālumi attiecīgi saskaņā ar A nosacījumu (šā pielikuma 3.2. punkts) un B nosacījumu (šā pielikuma 3.3. punkts) un m1 un m2 vērtības ir attiecīgi aprakstītas pielikuma 3.2.3.5. un 3.3.2.5. punktā.

3.4.2. Svērtās CO2 vērtības izsaka šādi:

M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav)

kur:

M = CO2 masas emisija gramos uz kilometru; M1 = CO2 masas emisija gramos uz kilometru ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci; M2 = CO2 masas emisija gramos uz kilometru ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde); De = transportlīdzekļa elektriskais diapazons saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru, ar nosacījumu, ka ražotājam jānodrošina mērījuma veikšanas iespēja, transportlīdzeklim darbojoties pilnībā elektriskā režīmā; Dav = 25 km (pieņemtais vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

3.4.3. Degvielas patēriņa vērtības izsaka šādi:

C1 = 100 · c1/Dtest1 un C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],

kur Dtest1 un Dtest2 ir testa veikšanas laikā faktiski nobrauktie attālumi attiecīgi saskaņā ar A nosacījumu (šā pielikuma 3.2. punkts) un B nosacījumu (šā pielikuma 3.3. punkts) un c1 un c2 vērtības ir attiecīgi aprakstītas pielikuma 3.2.3.5. un 3.3.2.5. punktā.

3.4.4. Svērtās degvielas patēriņa vērtības aprēķina šādi:

C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav)

kur:

C = degvielas patēriņš l/100 km; C1 = degvielas patēriņš l/100 km ar pilnīgi uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci; C2 = degvielas patēriņš l/100 km ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde); De = transportlīdzekļa elektriskais diapazons saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru, ar nosacījumu, ka ražotājam jānodrošina mērījuma veikšanas iespēja, transportlīdzeklim darbojoties pilnībā elektriskā režīmā; Dav = 25 km (pieņemtais vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

3.4.5. Elektroenerģijas patēriņa vērtības izsaka šādi:

E1 = e1/Dtest1 un E4 = e4/Dtest2 [Wh/km], kur Dtest1 un Dtest2 ir testa veikšanas laikā faktiski nobrauktie attālumi attiecīgi saskaņā ar A nosacījumu (šā pielikuma 3.2. punkts) un B nosacījumu (šā pielikuma 3.3. punkts) un e1 un e4 vērtības ir attiecīgi aprakstītas pielikuma 3.2.5. un 3.3.7. punktā.

3.4.6. Svērtās elektroenerģijas patēriņa vērtības aprēķina šādi:

E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav)

kur:

E = elektroenerģijas patēriņš Wh/km; E1 = elektroenerģijas patēriņš Wh/km ar pilnīgi uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci; E4 = elektroenerģijas patēriņš Wh/km ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde); De = transportlīdzekļa elektriskais diapazons saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru, ar nosacījumu, ka ražotājam jānodrošina mērījuma veikšanas iespēja, transportlīdzeklim darbojoties pilnībā elektriskā režīmā; Dav = 25 km (pieņemtais vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

4. ĀRĒJI LĀDĒJAMS HIBRĪDS ELEKTRISKS TRANSPORTLĪDZEKLIS (HET UĀT) AR DARBA REŽĪMA SLĒDZI

Veic divus testus, ievērojot šādus nosacījumus:

4.1.1. A nosacījums: testu veic ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci.

4.1.2. B nosacījums: testu veic ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde).

4.1.3. Darba režīma slēdzi pārslēdz saskaņā ar šo tabulu.

Hibrīdie režīmi Akumulatora uzlādes stāvoklis — Elektrisks — Hibrīds — Izmantojot tikai degvielu — Hibrīds — Elektrisks — Izmantojot tikai degvielu — Hibrīds — Hibrīdais režīms n (4) — … — Hibrīdais režīms m (4) Ieslēgšanas pozīcija Ieslēgšanas pozīcija Ieslēgšanas pozīcija Ieslēgšanas pozīcija A nosacījums Pilnībā uzlādēts Hibrīds Hibrīds Hibrīds Hibrīdais režīms ar vislielāko elektroenerģijas patēriņu (5) B nosacījums Minimāla uzlāde Hibrīds Degvielu patērējošs Degvielu patērējošs Degvielu visvairāk patērējošais režīms (6)

4.2. A nosacījums

4.2.1. Ja transportlīdzekļa elektriskais diapazons, kas izmērīts saskaņā ar šo noteikumu 9. pielikumu, pārsniedz vienu pilnu ciklu, pēc ražotāja pieprasījuma I tipa testu elektroenerģijas mērījumiem var veikt pilnībā elektriskā režīmā, ja tam piekrīt tehniskais dienests. Šajā gadījumā 4.4. punktā dotās vērtības M1 un C1 ir vienādas ar 0.

Procedūru sāk ar transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādi, kas turpmāk aprakstīta 4.2.2.1. punktā.

4.2.2.1. Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē, braucot ar ieslēgtu pilnībā elektrisku režīmu (uz testa ceļa, uz šasijas dinamometra utt.) ar vienmērīgu ātrumu, kas sasniedz 70 % ± 5 % no transportlīdzekļa maksimālā ātruma pilnībā elektriskā režīmā un ko jānosaka saskaņā ar testa procedūru elektriskiem transportlīdzekļiem, kas aprakstīti Noteikumos Nr. 68.

Izlādes pārtraukums rodas šādos gadījumos:

— ja transportlīdzeklis nevar braukt ar ātrumu, kas ir 65 % no maksimālā ātruma trīsdesmit minūtes, vai

— ja norādījumu apturēt transportlīdzekli vadītājam dod standarta iebūvēta kontrolaparatūra, vai

— pēc 100 km nobraukšanas.

Ja transportlīdzeklī nav paredzēts pilnībā elektrisks režīms, elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādi panāk, braucot ar transportlīdzekli (uz testa stenda, uz šasijas dinamometra utt.) šādā veidā:

— ar vienmērīgu ātrumu 50 km/h, līdz ieslēdzas HET degvielu patērējošais dzinējs, vai

— ja transportlīdzeklis nevar uzņemt vienmērīgu ātrumu 50 km/h bez degvielu patērējošā dzinēja iedarbināšanas, ātrumu samazina, līdz transportlīdzeklis var sasniegt zemāku vienmērīgu ātrumu, ar kuru braucot noteiktu laiku/attālumu neieslēdzas degvielu patērējošs dzinējs (to saskaņo tehniskais dienests un ražotājs), vai

— saskaņā ar ražotāja norādījumiem.

Dzinēju, kas darbojas ar degvielu, izslēdz 10 sekunžu laikā pēc tam, kad tas automātiski ieslēdzies.

4.2.3. Transportlīdzekļa sagatavošana

4.2.3.1. Lai sagatavotu transportlīdzekļus ar kompresijaizdedzes dzinēju, izmanto atbilstošā braukšanas cikla otrās daļas ciklu kombinācijā ar atbilstošajiem pārnesumu pārslēgšanas norādījumiem, kas minēti šā pielikuma 1.4. punktā. Izbrauc trīs secīgus ciklus.

4.2.3.2. Transportlīdzekļus ar dzirksteļaizdedzes dzinējiem iepriekš sagatavo, izmantojot atbilstošā braukšanas cikla vienu pirmās daļas ciklu un divus otrās daļas ciklus, vienlaikus ievērojot atbilstošos pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas izklāstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

4.2.3.3. Pēc minētās sagatavošanas un pirms testēšanas transportlīdzekli novieto telpā, kurā ir nosacīti pastāvīga temperatūra – no 293 līdz 303 K (no 20 °C līdz 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina, līdz dzinēja eļļas temperatūra un dzesētājs (attiecīgā gadījumā) ir ±2 K robežās no telpas temperatūras un 4.2.3.4. punktā paredzētās uzlādes rezultātā elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīce ir pilnībā uzlādēta.

4.2.3.4. Dzesēšanas laikā elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē, izmantojot parasto nakts uzlādes procedūru, kas aprakstīta šā pielikuma 3.2.2.5. punktā.

4.2.4. Testa procedūra

4.2.4.1. Transportlīdzekli iedarbina tādā veidā, kā tas parasti jādara transportlīdzekļa vadītājam. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras sākumu.

4.2.4.2. Paraugu ņemšanu sāk pirms transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras vai tās laikā un beidz, pabeidzot pēdējo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas).

4.2.4.3. Transportlīdzekli vada, izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

4.2.4.4. Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu Noteikumiem Nr. 83, kas ir spēkā transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā.

4.2.4.5. Fiksē kombinētā cikla testa rezultātus (CO2 un degvielas patēriņu) A nosacījuma gadījumā (attiecīgi m1 [g] un c1 [l]).

4.2.5. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē 30 minūšu laikā pēc cikla pabeigšanas, ievērojot šā pielikuma 3.2.2.5. punkta norādījumus.

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju e1 [Wh].

4.2.6. Elektroenerģijas patēriņu A nosacījuma gadījumā apzīmē ar e1 [Wh].

4.3. B nosacījums

4.3.1. Transportlīdzekļa sagatavošana

4.3.1.1. Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē saskaņā ar šā pielikuma 4.2.2.1. punktu.

Pēc ražotāja pieprasījuma pirms elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces izlādes var veikt sagatavošanu saskaņā ar šā pielikuma 4.2.3.1. vai 4.2.3.2. punktu.

4.3.1.2. Pirms testēšanas transportlīdzekli novieto telpā, kurā tiek uzturēta nosacīti pastāvīga temperatūra no 293 līdz 303 K (no 20 °C līdz 30 °C). Šādu sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina, līdz dzinēja eļļas temperatūra un dzesētājs (tikai attiecīgā gadījumā) ir ±2 K robežās no telpas temperatūras.

4.3.2. Testa procedūra

4.3.2.1. Transportlīdzekli iedarbina tādā veidā, kā tas parasti jādara transportlīdzekļa vadītājam. Pirmais cikls sākas ar transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras sākumu.

4.3.2.2. Paraugu ņemšanu sāk pirms transportlīdzekļa iedarbināšanas procedūras vai tās laikā un beidz, pabeidzot pēdējo brīvgaitas periodu ārpilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas).

4.3.2.3. Transportlīdzekli vada, izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

4.3.2.4. Izplūdes gāzes analizē saskaņā ar 4. pielikumu Noteikumiem Nr. 83, kas ir spēkā transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā.

4.3.2.5. Fiksē kombinētā cikla testa rezultātus (CO2 un degvielas patēriņu) B nosacījuma gadījumā (attiecīgi m2 [g] un c2 [l]).

4.3.3. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē 30 minūšu laikā pēc cikla pabeigšanas, ievērojot šā pielikuma 3.2.2.5. punkta norādījumus.

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju e2 [Wh].

4.3.4. Transportlīdzekļa elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci izlādē saskaņā ar šā pielikuma 4.2.2.1. punktu.

4.3.5. Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci uzlādē 30 minūšu laikā pēc izlādes, ievērojot šā pielikuma 3.2.2.5. punkta norādījumus.

Enerģijas mērīšanas ierīce, kas atrodas starp pārvadu rozeti un transportlīdzekļa uzlādes ierīci, mēra no pārvadiem plūstošo uzlādes enerģiju e3 [Wh].

4.3.6. Elektroenerģijas patēriņu e4 [Wh] B nosacījuma gadījumā izsaka šādi: e4 = e2 - e3.

4.4. Testa rezultāti

4.4.1. CO2 vērtības izsaka šādi:

M1 = m1/Dtest1 un M2 = m2/Dtest2 [g/km],

kur Dtest1 un Dtest2 ir testa veikšanas laikā faktiski nobrauktie attālumi attiecīgi saskaņā ar A nosacījumu (šā pielikuma 4.2. punkts) un B nosacījumu (šā pielikuma 4.3. punkts) un m1 un m2vērtības ir attiecīgi aprakstītas pielikuma 4.2.4.5. un 4.3.2.5. punktā.

4.4.2. Svērtās CO2 vērtības aprēķina šādi:

M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav)

kur:

M = CO2 masas emisija gramos uz kilometru; M1 = CO2 masas emisija gramos uz kilometru ar pilnībā uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci; M2 = CO2 masas emisija gramos uz kilometru ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde); De = transportlīdzekļa elektriskais diapazons saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru, ar nosacījumu, ka ražotājam jānodrošina mērījuma veikšanas iespēja, transportlīdzeklim darbojoties pilnībā elektriskā režīmā; Dav = 25 km (pieņemtais vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

4.4.3. Degvielas patēriņa vērtības izsaka šādi:

C1 = 100 · c1/Dtest1 un C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],

kur Dtest1 un Dtest2 ir testa veikšanas laikā faktiski nobrauktie attālumi attiecīgi saskaņā ar A nosacījumu (šā pielikuma 4.2. punkts) un B nosacījumu (šā pielikuma 4.3. punkts) un c1 un c2 vērtības ir attiecīgi aprakstītas pielikuma 4.2.4.5. un 4.3.2.5. punktā.

4.4.4. Svērtās degvielas patēriņa vērtības aprēķina šādi:

C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav)

kur:

C = degvielas patēriņš l/100 km; C1 = degvielas patēriņš l/100 km ar pilnīgi uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci; C2 = degvielas patēriņš l/100 km ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde); De = transportlīdzekļa elektriskais diapazons saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru, ar nosacījumu, ka ražotājam jānodrošina mērījuma veikšanas iespēja, transportlīdzeklim darbojoties pilnībā elektriskā režīmā; Dav = 25 km (pieņemtais vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

4.4.5. Elektroenerģijas patēriņa vērtības izsaka šādi:

E1 = e1/Dtest1 un E4 = e4/Dtest2 [Wh/km],

kur Dtest1 un Dtest2 ir testa veikšanas laikā faktiski nobrauktie attālumi attiecīgi saskaņā ar A nosacījumu (šā pielikuma 4.2. punkts) un B nosacījumu (šā pielikuma 4.3. punkts) un e1 un e4 vērtības ir attiecīgi aprakstītas šā pielikuma 4.2.6. un 4.3.6. punktā.

4.4.6. Svērtās elektroenerģijas patēriņa vērtības aprēķina šādi:

E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav)

kur:

E = elektroenerģijas patēriņš Wh/km; E1 = elektroenerģijas patēriņš Wh/km ar pilnīgi uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci; E4 = elektroenerģijas patēriņš Wh/km ar minimāli uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci (maksimāla jaudas izlāde); De = transportlīdzekļa elektriskais diapazons saskaņā ar 9. pielikumā aprakstīto procedūru, ar nosacījumu, ka ražotājam jānodrošina mērījuma veikšanas iespēja, transportlīdzeklim darbojoties pilnībā elektriskā režīmā; Dav = 25 km (pieņemtais vidējais attālums starp divām akumulatora uzlādēm).

5. ĀRĒJI NELĀDĒJAMS HIBRĪDS ELEKTRISKS TRANSPORTLĪDZEKLIS (HET BUĀT) BEZ DARBA REŽĪMA SLĒDŽA

Šādus transportlīdzekļus testē saskaņā ar 6. pielikumu, izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

5.1.1. Oglekļa dioksīda (CO2) emisijas un degvielas patēriņu nosaka atsevišķi konkrēta braukšanas cikla pirmajai daļai (pilsētas režīms) un otrajai daļai (ārpilsētas režīms).

5.2. Lai sagatavotu transportlīdzekli, nobrauc vismaz divus pilnus secīgus braukšanas ciklus (vienu pirmās daļas ciklu un vienu otrās daļas ciklu), neveicot dzesēšanu starp cikliem un izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

5.3. Testa rezultāti

Šā testa rezultātus (degvielas patēriņu C [l/100 km] un CO2 emisiju M [g/km]) koriģē, ņemot vērā transportlīdzekļa akumulatora enerģijas atlikumu ΔEbatt.

Koriģētajām vērtībām (C0 [l/100 km] un M0 [g/km]) jāatbilst nulles enerģijas atlikumam (ΔEbatt = 0), un tās aprēķina, izmantojot turpmāk aprakstīto ražotāja noteikto korekcijas koeficientu.

Citu akumulēšanas sistēmu, kas nav elektriskais akumulators, gadījumā ΔEbatt atspoguļo ΔEstorage, kas ir enerģijas atlikums elektroenerģijas akumulēšanas ierīcē.

5.3.1.1. Elektroenerģijas atlikums Q [Ah], ko mēra saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, ir mērvienība, kas izsaka starpību starp transportlīdzekļa akumulatora enerģijas apjomu cikla beigās, salīdzinot ar cikla sākumu. Elektroenerģijas atlikumu nosaka atsevišķi pirmās daļas ciklam un otrās daļas ciklam.

5.3.2. Nekoriģētas izmērītās vērtības C un M var izmantot kā testa rezultātus, ja izpildīti šādi nosacījumi:

1) ražotājs var pierādīt, ka nepastāv saistība starp enerģijas atlikumu un degvielas patēriņu;

2) ΔEbatt vienmēr atbilst akumulatora uzlādei;

3) ΔEbatt vienmēr atbilst akumulatora izlādei un ΔEbatt ir 1 % robežās no patērētās degvielas enerģijas apjoma (ar patērēto degvielu saprot kopējo degvielas patēriņu viena cikla laikā).

Akumulatora enerģijas apjoma ΔEbatt izmaiņas no izmērītā elektroenerģijas atlikuma Q var aprēķināt šādi:

ΔEbatt = ΔSOC(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ)

kur ETEbatt [MJ] ir akumulatora kopējā enerģijas akumulēšanas kapacitāte un Vbatt [V] ir nominālais akumulatora spriegums.

5.3.3. Ražotāja noteiktais degvielas patēriņa korekcijas koeficients (Kfuel)

5.3.3.1. Degvielas patēriņa korekcijas koeficientu (Kfuel) nosaka pēc ražotāja veiktu n mērījumu sērijas. Mērījumu sērijā jāietver vismaz viens mērījums, kad Qi < 0, un vismaz viens mērījums, kad Qj > 0.

Ja šajā testā izmantotā braukšanas cikla laikā (pirmajā daļā vai otrajā daļā) nav iespējams izpildīt pēdējo no nosacījumiem, tad tehniskais dienests novērtē statistisko nozīmīgumu ekstrapolācijai, kas vajadzīga degvielas patēriņa vērtības noteikšanai, ja ΔEbatt = 0.

5.3.3.2. Degvielas patēriņa korekcijas koeficientu (Kfuel) izsaka šādi:

Kfuel = (n · ΣQiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah)

kur:

Ci = degvielas patēriņš (l/100 km), kas izmērīts ražotāja testā i (kārtas numurs); Qi = elektroenerģijas atlikums (Ah), kas izmērīts ražotāja testā i (kārtas numurs); n = vērtību skaits.

Degvielas patēriņa korekcijas koeficientu noapaļo līdz četriem zīmīgiem skaitļiem (piemēram, 0,xxxx vai xx,xx). Degvielas patēriņa korekcijas koeficienta statistisko nozīmīgumu izvērtē tehniskais dienests.

5.3.3.3. Degvielas patēriņa vērtībām, kas mērītas attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā, nosaka atsevišķus degvielas patēriņa korekcijas koeficientus.

5.3.4. Degvielas patēriņš (C0), ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle

5.3.4.1. Degvielas patēriņu C0, ja ΔEbatt = 0, aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu:

C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km)

kur:

C = testa laikā izmērītais degvielas patēriņš (l/100 km); Q = testa laikā izmērītais elektroenerģijas atlikums (Ah).

5.3.4.2. Degvielas patēriņu, ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle, nosaka atsevišķi attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā izmērītajām degvielas patēriņa vērtībām.

5.3.5. Ražotāja noteiktais CO2 emisijas korekcijas koeficients (KCO2)

5.3.5.1. CO2 emisijas korekcijas koeficientu (KCO2) nosaka pēc ražotāja veiktu n mērījumu sērijas. Mērījumu sērijā jāietver vismaz viens mērījums, kad Qi < 0, un vismaz viens mērījums, kad Qi > 0.

Ja šajā testā veiktā braukšanas cikla laikā (pirmajā daļā vai otrajā daļā) nav iespējams izpildīt pēdējo nosacījumu, tad tehniskais dienests novērtē statistisko nozīmīgumu ekstrapolācijai, kas vajadzīga CO2 emisijas vērtības noteikšanai, ja ΔEbatt = 0.

5.3.5.2. CO2 emisijas korekcijas koeficientu (KCO2) izsaka šādi:

KCO2 = (n · ΣQiMi – ΣQi · ΣMi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (g/km/Ah)

kur:

Mi = CO2 emisija (g/km), kas izmērīta ražotāja testā i (kārtas numurs); Qi = elektroenerģijas atlikums (Ah), kas izmērīts ražotāja testā i (kārtas numurs); N = vērtību skaits.

CO2 emisijas korekcijas koeficientu noapaļo līdz četriem zīmīgiem skaitļiem (piemēram, 0,xxxx vai xx,xx). CO2 emisijas korekcijas koeficienta statistisko nozīmīgumu izvērtē tehniskais dienests.

5.3.5.3. Degvielas patēriņa vērtībām, kas mērītas attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā, nosaka atsevišķus CO2 emisijas korekcijas koeficientus.

5.3.6. CO2 emisija (M0), ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle

5.3.6.1. CO2 emisiju (M0), ja ΔEbatt = 0, aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu:

M0 = M – KCO2 · Q (g/km)

kur:

M = testa laikā izmērītā CO2 emisija (g/km); Q = testa laikā izmērītais elektroenerģijas atlikums (Ah).

5.3.6.2. CO2 emisiju, ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle, nosaka atsevišķi attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā izmērītajām CO2 emisijas vērtībām.

6. ĀRĒJI NELĀDĒJAMS HIBRĪDS ELEKTRISKS TRANSPORTLĪDZEKLIS (HET BUĀT) AR DARBA REŽĪMA SLĒDZI

Šādus transportlīdzekļus testē hibrīdā režīmā saskaņā ar 6. pielikumu, izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā. Ja pieejami vairāki hibrīdi režīmi, testu veic tajā režīmā, kurš automātiski ieslēdzas, pagriežot aizdedzes atslēgu (normālā režīmā).

6.1.1. Oglekļa dioksīda (CO2) emisijas un degvielas patēriņu nosaka atsevišķi konkrēta braukšanas cikla pirmajai daļai (pilsētas režīms) un otrajai daļai (ārpilsētas režīms).

6.2. Lai sagatavotu transportlīdzekli, nobrauc vismaz divus pilnus secīgus braukšanas ciklus (vienu pirmās daļas ciklu un vienu otrās daļas ciklu), neveicot dzesēšanu starp cikliem un izmantojot atbilstošo braukšanas ciklu un pārnesumu pārslēgšanas norādījumus, kas aprakstīti šā pielikuma 1.4. punktā.

6.3. Testa rezultāti

Šā testa rezultātus (degvielas patēriņu C [l/100 km] un CO2 emisiju M [g/km]) koriģē, ņemot vērā transportlīdzekļa akumulatora enerģijas atlikumu ΔEbatt.

Koriģētajām vērtībām (C0 [l/100 km] un M0 [g/km]) jāatbilst nulles enerģijas atlikumam (ΔEbatt = 0), un tās aprēķina, izmantojot turpmāk aprakstīto ražotāja noteikto korekcijas koeficientu.

Citu akumulēšanas sistēmu, kas nav elektriskais akumulators, gadījumā ΔEbatt atspoguļo ΔEstorage, kas ir enerģijas atlikums elektroenerģijas akumulēšanas ierīcē.

6.3.1.1. Elektroenerģijas atlikums Q [Ah], ko mēra saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, ir mērvienība, kas izsaka starpību starp transportlīdzekļa akumulatora enerģijas apjomu cikla beigās, salīdzinot ar cikla sākumu. Elektroenerģijas atlikumu nosaka atsevišķi pirmās daļas ciklam un otrās daļas ciklam.

6.3.2. Nekoriģētas izmērītās vērtības C un M var izmantot kā testa rezultātus, ja izpildīti šādi nosacījumi:

1) ražotājs var pierādīt, ka nepastāv saistība starp enerģijas atlikumu un degvielas patēriņu;

2) ΔEbatt vienmēr atbilst akumulatora uzlādei;

3) ΔEbatt vienmēr atbilst akumulatora izlādei un ΔEbatt ir 1 % robežās no patērētās degvielas enerģijas apjoma (ar patērēto degvielu saprot kopējo degvielas patēriņu viena cikla laikā).

Akumulatora enerģijas apjoma ΔEbatt izmaiņas no izmērītā elektroenerģijas atlikuma Q var aprēķināt šādi:

ΔEbatt = ΔSOC(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ)

kur ETEbatt [MJ] ir akumulatora kopējā enerģijas akumulēšanas kapacitāte un Vbatt [V] ir nominālais akumulatora spriegums.

6.3.3. Ražotāja noteiktais degvielas patēriņa korekcijas koeficients (Kfuel)

6.3.3.1. Degvielas patēriņa korekcijas koeficientu (Kfuel) nosaka pēc ražotāja veiktu n mērījumu sērijas. Mērījumu sērijā jāietver vismaz viens mērījums, kad Qi < 0, un vismaz viens mērījums, kad Qi > 0.

Ja šajā testā izmantotā braukšanas cikla laikā (pirmajā daļā vai otrajā daļā) nav iespējams izpildīt pēdējo nosacījumu, tad tehniskais dienests novērtē statistisko nozīmīgumu ekstrapolācijai, kas vajadzīga degvielas patēriņa vērtības noteikšanai, ja ΔEbatt = 0.

6.3.3.2. Degvielas patēriņa korekcijas koeficientu (Kfuel) izsaka šādi:

Kfuel = (n · ΣQiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah)

kur:

Ci = degvielas patēriņš (l/100 km), kas izmērīts ražotāja testā i (kārtas numurs); Qi = elektroenerģijas atlikums (Ah), kas izmērīts ražotāja testā i (kārtas numurs); n = vērtību skaits.

Degvielas patēriņa korekcijas koeficientu noapaļo līdz četriem zīmīgiem skaitļiem (piemēram, 0,xxxx vai xx,xx). Degvielas patēriņa korekcijas koeficienta statistisko nozīmīgumu izvērtē tehniskais dienests.

6.3.3.3. Degvielas patēriņa vērtībām, kas mērītas attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā, nosaka atsevišķus degvielas patēriņa korekcijas koeficientus.

6.3.4. Degvielas patēriņš (C0), ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle

6.3.4.1. Degvielas patēriņu C0, ja ΔEbatt = 0, aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu:

C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km)

kur:

C = testa laikā izmērītais degvielas patēriņš (l/100 km); Q = testa laikā izmērītais elektroenerģijas atlikums (Ah).

6.3.4.2. Degvielas patēriņu, ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle, nosaka atsevišķi attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā izmērītajām degvielas patēriņa vērtībām.

6.3.5. Ražotāja noteiktais CO2 emisijas korekcijas koeficients (KCO2)

6.3.5.1. CO2 emisijas korekcijas koeficientu (KCO2) nosaka pēc ražotāja veiktu n mērījumu sērijas. Mērījumu sērijā jāietver vismaz viens mērījums, kad Qi < 0, un vismaz viens mērījums, kad Qi > 0.

Ja šajā testā veiktā braukšanas cikla laikā (pirmajā daļā vai otrajā daļā) nav iespējams izpildīt pēdējo nosacījumu, tad tehniskais dienests novērtē statistisko nozīmīgumu ekstrapolācijai, kas vajadzīga CO2 emisijas vērtības noteikšanai, ja ΔEbatt = 0.

6.3.5.2. CO2 emisijas korekcijas koeficientu (KCO2) izsaka šādi:

KCO2 = (n · ΣQiMi – ΣQi · ΣMi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (g/km/Ah)

kur:

Mi = CO2 emisija (g/km), kas izmērīta ražotāja testā i (kārtas numurs); Qi = elektroenerģijas atlikums (Ah), kas izmērīts ražotāja testā i (kārtas numurs); n = vērtību skaits.

CO2 emisijas korekcijas koeficientu noapaļo līdz četriem zīmīgiem skaitļiem (piemēram, 0,xxxx vai xx,xx). CO2 emisijas korekcijas koeficienta statistisko nozīmīgumu izvērtē tehniskais dienests.

6.3.5.3. Degvielas patēriņa vērtībām, kas mērītas attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā, nosaka atsevišķus CO2 emisijas korekcijas koeficientus.

6.3.6. CO2 emisija (M0), ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle

6.3.6.1. CO2 emisiju (M0), ja ΔEbatt = 0, aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu:

M0 = M – KCO2 · Q (g/km)

kur:

M = testa laikā izmērītā CO2 emisija (g/km); Q = testa laikā izmērītais elektroenerģijas atlikums (Ah).

6.3.6.2. CO2 emisiju, ja akumulatora enerģijas atlikums ir nulle, nosaka atsevišķi attiecīgi pirmās daļas un otrās daļas cikla laikā izmērītajām CO2 emisijas vērtībām.

(1) Sākotnējā ANO/EEK dokumenta labojums – kļūdaina atsauce pamattekstā. Atsaucē jānorāda uz 2.14.1. punktu nevis uz 2.12.2. punktu.

(2) Saukts arī par “ārējas uzlādes transportlīdzekli”.

(3) Saukts arī par “ārēji nelādējamu transportlīdzekli”.

(4) Piemēram, sporta, ekonomiskais, pilsētas, ārpilsētas režīms …

(5) Hibrīdais režīms ar vislielāko elektroenerģijas patēriņu.

Hibrīds režīms, par kuru ir pierādīts, ka tā laikā novērojams vislielākais elektroenerģijas patēriņš no visiem izvēles hibrīdiem režīmiem, testējot transportlīdzekli saskaņā ar A nosacījumu, ko nosaka, pamatojoties uz ražotāja sniegto informāciju un vienojoties ar tehnisko dienestu.

(6) Degvielu visvairāk patērējošais režīms.

Hibrīds režīms, par kuru ir pierādīts, ka tā laikā novērojams vislielākais degvielas patēriņš no visiem izvēles hibrīdiem režīmiem, testējot transportlīdzekli saskaņā ar B nosacījumu, ko nosaka, pamatojoties uz ražotāja sniegto informāciju un vienojoties ar tehnisko dienestu.

8. pielikuma 1. papildinājums Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces uzlādes stāvokļa (SOC) režīms ārējas uzlādes hibrīdiem elektriskiem transportlīdzekļiem (HET UĀT) SOC režīmi HET UĀT, ko testē, ievērojot A un B nosacījumu, ir šādi: A nosacījums: (1) Elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīces sākotnējais uzlādes stāvoklis. (2) Izlāde saskaņā ar šā pielikuma 3.2.1. vai 4.2.2. punktu. (3) Transportlīdzekļa sagatavošana saskaņā ar šā pielikuma 3.2.2.1./3.2.2.2. vai 4.2.3.1./4.2.3.2. punktu. (4) Uzlāde dzesēšanas laikā saskaņā ar šā pielikuma 3.2.2.3. un 3.2.2.4. vai 4.2.3.3. un 4.2.3.4. punktu. (5) Testa veikšana saskaņā ar šā pielikuma 3.2.3. vai 4.2.4. punktu. (6) Uzlāde saskaņā ar šā pielikuma 3.2.4. vai 4.2.5. punktu. B nosacījums: (1) Sākotnējais uzlādes stāvoklis. (2) Transportlīdzekļa sagatavošana saskaņā ar šā pielikuma 3.3.1.1. vai 4.3.1.1. punktu (pēc izvēles). (3) Izlāde saskaņā ar šā pielikuma 3.3.1.1. vai 4.3.1.1. punktu. (4) Dzesēšana saskaņā ar šā pielikuma 3.3.1.2. vai 4.3.1.2. punktu. (5) Testa veikšana saskaņā ar šā pielikuma 3.3.2. vai 4.3.2. punktu. (6) Uzlāde saskaņā ar šā pielikuma 3.3.3. vai 4.3.3. punktu. (7) Izlāde saskaņā ar šā pielikuma 3.3.4. vai 4.3.4. punktu. (8) Uzlāde saskaņā ar šā pielikuma 3.3.5. vai 4.3.5. punktu.