Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 10 – Vienoti noteikumi attiecībā uz transportlīdzekļu apstiprinājumu saistībā ar elektromagnētisko savietojamību

Ar visiem grozījumiem līdz:

04. grozījumu sērijai – 2011. gada 28. oktobris

4. redakcijas 1. labojumam, kas stājies spēkā 2011. gada 28. oktobrī

04. grozījumu sērijas 1. papildinājumam, kas stājies spēkā 2012. gada 26. jūlijā

SATURS

PAPILDINĀJUMI

PIELIKUMI

1. DARBĪBAS JOMA

Šie noteikumi attiecas uz:

c)

prasības attiecībā uz nevēlamu izstaroto un novadīto emisiju kontroli, lai aizsargātu tā elektriskā un elektroniskā aprīkojuma paredzēto lietojumu, kas darbojas atsevišķi vai blakus vai netālu no transportlīdzekļiem, un attiecībā uz traucējumu, kas rodas no papildierīcēm, kuras var tikt izmantotas transportlīdzekļa modernizēšanai, kontroli;

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

“elektromagnētiskā stabilitāte” ir transportlīdzekļa vai sastāvdaļas(-u) vai atsevišķas(-u) tehniskas(-u) vienības(-u) spēja darboties bez darbības pasliktināšanās (noteiktu) elektromagnētisko traucējumu iedarbībā, kas ietver vēlamus radiofrekvences signālus no radioraidītājiem vai rūpniecisku-zinātnisku-medicīnisku (RZM) iekārtu izstarotas iekšjoslas emisijas gan transportlīdzeklī, gan ārpus tā;

“elektriska/elektroniska sistēma” ir tāda(-as) elektriska(-as) un/vai elektroniska(-as) ierīce(-es) vai ierīču komplekts(-i) kopā ar jebkādiem saistītiem elektriskiem savienojumiem, kas ir transportlīdzekļa daļa, bet kam nav paredzēts tipa apstiprinājums atsevišķi no transportlīdzekļa. Gan RESS, gan savienotājsistēmu RESS lādēšanai uzskata par elektriskām/elektroniskām sistēmām;

pamatmateriāls, no kā būvēta transportlīdzekļa virsbūve vai korpuss (piemēram, dzelzs, alumīnijs vai stikla šķiedras virsbūves korpuss). Ja paneļi veidoti no atšķirīga materiāla, transportlīdzekļa tips nemainās ar noteikumu, ka virsbūves pamatmateriāls nav mainīts. Taču par šādām modifikācijām ir jāpaziņo;

“transportlīdzekļa elektroinstalācija” ir barošanas spriegums, sadalkopņu sistēma (piemēram, CAN), signāla vai aktīvās antenas kabeļi, kurus uzstādījis transportlīdzekļa ražotājs;

optiski traucējumi: virzienrādītāju, bremžu signāllukturu, aizmugures kontūrgaismas lukturu, aizmugures gabarītgaismas lukturu, avārijas sistēmas gaismas joslu neatbilstoša darbība, kļūdaina informācija no brīdināšanas indikatoriem, lampiņām vai displejiem, kas saistīti ar a) vai b) apakšpunkta funkcijām un kas redzami vadītāja tiešajā redzeslokā;

c)

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums

Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa prototipu izvēlas no šā saraksta, pamatojoties uz mutisku vienošanos starp ražotāju un kompetento iestādi. Transportlīdzekļa izvēle pamatojas uz elektriskajām/elektroniskajām sistēmām, ko piedāvā ražotājs. No šā saraksta var izvēlēties vienu vai vairākus transportlīdzekļus, ja, pamatojoties uz mutisku vienošanos starp ražotāju un kompetento iestādi, tiek uzskatīts, ka ir iekļautas atšķirīgas elektriskas/elektroniskas sistēmas, kas salīdzinājumā ar pirmo transportlīdzekļa prototipu varētu ievērojami ietekmēt transportlīdzekļa elektromagnētisko savietojamību.

Transportlīdzekļu ražotājiem jānodrošina pierādījums par to, ka šādu raidītāju iekārtas transportlīdzekļu darbību neietekmē nelabvēlīgi.

3.2. ESA tipa apstiprinājums

Ja tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, jānodrošina apstiprināmā ESA sistēmas tipa prototipa paraugs, nepieciešamības gadījumā apspriežoties ar ražotāju, piemēram, par iespējamām shēmas, sastāvdaļu skaita vai devēju skaita modifikācijām. Tehniskais dienests var izvēlēties vēl vienu paraugu, ja uzskata to par vajadzīgu.

Sastāvdaļām, kas pārdotas kā rezerves daļas un paredzētas ierīkošanai mehāniskajos transportlīdzekļos, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tās nav saistītas ar stabilitātes funkcijām (skatīt 2.12. punktu). Šādā gadījumā ražotājam jāiesniedz paziņojums par to, ka ESA atbilst šo noteikumu prasībām, jo īpaši 6.5., 6.6., 6.8. un 6.9. punktā noteiktajiem ierobežojumiem.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Tipa apstiprinājuma procedūras

4.1.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums

Pēc transportlīdzekļa ražotāja ieskatiem var izmantot šādas alternatīvas transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma procedūras.

4.1.1.1. Transportlīdzekļa iekārtas apstiprinājums

Transportlīdzekļa iekārta var saņemt tipa apstiprinājumu nekavējoties, ievērojot nosacījumus, kas norādīti šo noteikumu 6. punktā. Ja transportlīdzekļa ražotājs izvēlas šo procedūru, atsevišķa elektrisku/elektronisku sistēmu vai ESA testēšana nav nepieciešama.

4.1.1.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums, testējot atsevišķus ESA

Transportlīdzekļa ražotājs var iegūt apstiprinājumu transportlīdzeklim, pierādot apstiprinātājai iestādei, ka visas attiecīgās (sk. šo noteikumu 3.1.3. punktu) elektriskās/elektroniskās sistēmas vai visi attiecīgie ESA apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem un uzstādīti, ievērojot visus nosacījumus to pielikumos.

4.1.1.3. Ražotājs var iegūt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, ja transportlīdzeklim nav tāda tipa aprīkojums, kam veicami stabilitātes vai emisijas testi. Attiecībā uz šādiem apstiprinājumiem nav vajadzīga testēšana.

4.1.2. ESA tipa apstiprinājums

Tipa apstiprinājumu var piešķirt ESA, kas tiks uzstādīts vai nu jebkura tipa transportlīdzeklī (sastāvdaļas apstiprinājums), vai konkrētā ESA ražotāja pieprasīta tipa vai tipu transportlīdzeklī (atsevišķu tehnisko vienību apstiprinājums).

4.1.3. ESA, kas ir apzināti RF raidītāji, kuri nav saņēmuši tipa apstiprinājumu kopā ar transportlīdzekļa ražotāju, jāpiegādā ar atbilstošiem ierīkošanas norādījumiem.

4.2. Tipa apstiprinājuma piešķiršana

4.2.1. Transportlīdzeklis

4.2.1.1. Ja transportlīdzekļa prototips atbilst šo noteikumu 6. punkta prasībām, tiek piešķirts tipa apstiprinājums.

4.2.1.2. Tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapas paraugs ir ietverts 3.A pielikumā.

4.2.2. ESA

4.2.2.1. Ja ESA sistēmas(-u) prototips atbilst šo noteikumu 6. punkta prasībām, tiek piešķirts tipa apstiprinājums.

4.2.2.2. Tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapas paraugs ir ietverts 3.B pielikumā.

4.2.3. Lai noformētu iepriekš 4.2.1.2. vai 4.2.2.2. punktā minētās paziņojuma veidlapas, līgumslēdzējas puses kompetentā iestāde, kas piešķir apstiprinājumu, var izmantot ziņojumu, kuru sagatavojusi vai apstiprinājusi atzītā laboratorija vai kurš apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu nosacījumiem.

4.3. Transportlīdzekļa vai ESA tipa apstiprinājums vai apstiprinājuma atteikums saskaņā ar šiem noteikumiem tiks paziņots nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, apstiprinot šo noteikumu 3.A un 3.B pielikuma modeli, kuru papildina fotogrāfijas un/vai diagrammas vai rasējumi atbilstošā izmērā, ko iesniedzis pretendents formātā, kurš nav lielāks par A4 (210 × 297 mm) vai kuri ir salocīti šādā izmērā.

5. MARĶĒJUMS

5.1. Katram apstiprinātajam transportlīdzekļa vai ESA tipam tiek piešķirts apstiprinājuma numurs. Šā numura pirmie divi cipari norāda grozījumu sērijas atbilstoši jaunākajiem būtiskajiem tehniskajiem grozījumiem, kas veikti noteikumos apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Līgumslēdzēja puse var nepiešķirt tādu pašu apstiprinājuma numuru citam transportlīdzekļa vai ESA tipam.

5.2. Marķējuma nepieciešamība

5.2.1. Transportlīdzeklis

Turpmāk 5.3. punktā aprakstītā apstiprinājuma zīme tiek piestiprināta katram transportlīdzeklim, kas atbilst šo noteikumu ietvaros apstiprinātajam tipam.

5.2.2. Mezgli

Turpmāk 5.3. punktā aprakstītā apstiprinājuma zīme tiek piestiprināta katram ESA, kas atbilst šo noteikumu ietvaros apstiprinātajam tipam.

Elektriskām/elektroniskām sistēmām, kuras iebūvētas transportlīdzekļos, kas apstiprināti kā vienības, marķējums nav nepieciešams.

5.3. Starptautiska apstiprinājuma zīme jāpiestiprina skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma paziņojuma veidlapā, uz katra transportlīdzekļa, kas atbilst šo noteikumu ietvaros apstiprinātajam tipam. Šī zīme ietver:

5.3.1. apli, kurā ir burts “E”, pēc kura ir tās valsts pazīšanas numurs, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu (2);

5.3.2. šo noteikumu numuru, pēc kura ir burts “R”, domuzīme un apstiprinājuma numurs 5.3.1. punktā norādītā apļa labajā pusē.

5.4. Tipa apstiprinājuma zīmes paraugs ir norādīts šo noteikumu 1. pielikumā.

5.5. Marķējumiem uz ESA atbilstoši iepriekš 5.3. punktam nav jābūt redzamiem, ja ESA ir ierīkots transportlīdzeklī.

6. SPECIFIKĀCIJAS KONFIGURĀCIJĀM, KURAS NAV “RESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU”

6.1. Vispārīgas specifikācijas

6.1.1. Transportlīdzekli un tā elektriskā(-ās)/elektroniskā(-ās) sistēma(-as) vai ESA projektē, izgatavo un ierīko tā, lai transportlīdzeklis normālos lietošanas apstākļos atbilstu šo noteikumu prasībām.

6.1.2. Pirms testēšanas tehniskajam dienestam kopā ar ražotāju ir jāsagatavo testa plāns, kas ietver vismaz darbības režīmu, stimulētas(-u) funkcijas(-u), novērotas(-u) funkcijas(-u), atbilstības/neatbilstības kritērijus un paredzētās emisijas.

6.2. Specifikācijas attiecībā uz platjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

6.2.1. Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 4. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

6.2.2. Transportlīdzekļa platjoslas tipa apstiprināšanas robeža

6.3. Specifikācijas attiecībā uz šaurjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

6.3.1. Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 5. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

6.3.2. Transportlīdzekļa šaurjoslas tipa apstiprinājuma robeža

Neatkarīgi no šo noteikumu 6.3.2.1., 6.3.2.2. un 6.3.2.3. punktā noteiktajām robežām, ja sākotnējā testēšanas posmā, kas aprakstīts 5. pielikuma 1.3. punktā, signāla stiprums, kuru mēra pie transportlīdzekļa raidošās radioantenas, ir mazāks par 20 dB mikrovoltiem 76–108 MHz frekvenču diapazonā, kuru mēra ar vidusmēra detektoru, tad ir uzskatāms, ka transportlīdzeklis atbilst šaurjoslas emisiju robežām un turpmāka testēšana nav nepieciešama.

6.4. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļu stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā

6.4.1. Testēšanas metode

Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā testē ar 6. pielikumā aprakstīto metodi.

6.4.2. Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai.

6.5. Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem platjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

6.5.1. Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa prototips, mēra ar 7. pielikumā aprakstīto metodi.

6.5.2. ESA platjoslas tipa apstiprinājuma robeža

6.6. Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem šaurjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

6.6.1. Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa prototips, mēra ar 8. pielikumā aprakstīto metodi.

6.6.2. ESA šaurjoslas tipa apstiprinājuma robeža

6.7. Specifikācijas attiecībā uz ESA stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā

6.7.1. Testēšanas metode(-es)

ESA tipa prototipa stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā testē ar 9. pielikumā aprakstīto(-ām) metodi(-ēm).

6.7.2. ESA stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

Ja testi tiek veikti, izmantojot 9. pielikumā aprakstītās metodes, stabilitātes testa līmeņi ir 60 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību (rms), 150 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 15 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 75 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) elementu testēšanas metodei, 60 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas inžekcijas (BCI) testēšanas metodei un 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvlauka starojuma testēšanas metodei vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas, un vismaz 50 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 12,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar elektropārvades lokšņu līnijas palīdzību, 62,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, TEM elementu testēšanas metodei, 50 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas inžekcijas (BCI) testēšanas metodei un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvlauka starojuma testēšanas metodei visā 20–2 000 MHz frekvenču joslā.

6.8. Specifikācijas attiecībā uz ESA stabilitāti pret barošanas līnijās novadītiem pārejas traucējumiem.

6.8.1. Testēšanas metode

ESA tipa prototipa stabilitāti testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, (2. izdevums, 2004. gads), kas aprakstīta(-as) 10. pielikumā ar 1. tabulā norādītajiem testa līmeņiem.

1. tabula

ESA stabilitāte

C

C

C

6.9. Specifikācijas attiecībā uz pārejas novadīto traucējumu emisijām, ko barošanas līnijās rada ESA

6.9.1. Testēšanas metode

ESA tipa prototipa emisijas testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, (2. izdevums, 2004. gads), kas aprakstīta(-as) 10. pielikumā ar 2. tabulā norādītajiem līmeņiem.

2. tabula

Maksimālā pieļaujamā impulsa amplitūda

6.10. Izņēmumi

6.10.1. Ja transportlīdzeklī vai elektriskā/elektroniskā sistēmā vai ESA neietilpst elektronisks oscilators ar darbības frekvenci, kas lielāka par 9 kHz, tas uzskatāms par atbilstošu 6.3.2. vai 6.6.2. punktam un 5. un 8. pielikumam.

6.10.2. Transportlīdzekļiem, kuriem nav elektriskas/elektroniskas sistēmas ar “stabilitātes funkcijām”, nav jātestē stabilitāte pret izstarotajiem traucējumiem, un tie ir uzskatāmi par atbilstošiem šo noteikumu 6.4. punktam un 6. pielikumam.

6.10.3. ESA bez stabilitātes funkcijām nav jātestē stabilitāte pret izstarotiem traucējumiem, un tie ir uzskatāmi par atbilstošiem šo noteikumu 6.7. punktam un 9. pielikumam.

6.10.4. Elektrostatiskā izlāde

Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar riepām, transportlīdzekļa virsbūvi/šasiju var uzskatīt par elektriski izolētu konstrukciju. Ievērojami elektrostatiski spēki saistībā ar transportlīdzekļa ārējo vidi parādās tikai tajā brīdī, kad kāds iekāpj transportlīdzeklī vai izkāpj no tā. Tā kā šajos brīžos transportlīdzeklis ir nekustīgs, tipa apstiprinājuma tests attiecībā uz elektrostatisko izlādi netiek uzskatīts par vajadzīgu.

6.10.5. Pārejas novadīto traucējumu emisijas, ko barošanas līnijās rada ESA

ESA, kas nav saslēgti, neietver pārslēgus vai induktīvās slodzes, nav jātestē pārejas novadītās emisijas un ir uzskatāmi par atbilstošiem 6.9. punktam.

6.10.6. Uztvērēju funkciju zaudēšana stabilitātes testa laikā, kad testa signāls ir uztvērēja joslas platuma (RF izslēgšanas joslas) ietvaros, kā noteikts konkrētajam radiopakalpojumam/produktam starptautiskajos saskaņotajos elektromagnētiskās savietojamības standartos, obligāti nenozīmē neatbilstības kritērija piemērošanu.

6.10.7. RF raidītāji tiek testēti raidīšanas režīmā. Vajadzīgās emisijas (piemēram, no RF raidīšanas sistēmām) nepieciešamajā joslas platumā un ārpus joslas emisijām uz šiem noteikumiem neattiecas. Šo noteikumu priekšmets ir neīstās emisijas.

“Neīstās emisijas”: katrā modulācijas procesā pastāv papildu nevēlami signāli. Tiem ir apvienots termins “neīstās emisijas”. Neīstās emisijas ir emisijas frekvencē vai frekvencēs, kas atrodas ārpus nepieciešamā joslas platuma un līmeņa, no kura var novirzīties, neietekmējot attiecīgo informācijas pārraidi. Neīstās emisijas ietver harmoniskās emisijas, parazītiskās emisijas, starpmodulācijas produktus un frekvences pārveidošanas produktus, bet neietver ārpusjoslas emisijas (ITU radionoteikumu Nr. 1.145 1. punkts).

7. PAPILDU SPECIFIKĀCIJAS KONFIGURĀCIJAI “RESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU”

7.1. Vispārīgas specifikācijas

7.1.1. Transportlīdzekli un tā elektrisko(-ās)/elektronisko(-ās) sistēmu(-as) projektē, izgatavo un ierīko tā, lai transportlīdzeklis ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” atbilstu šo noteikumu prasībām.

7.1.2. Transportlīdzeklim ar konfigurāciju “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” testē izstarotās emisijas un stabilitāti pret izstarotajiem traucējumiem, novadītās emisijas un stabilitāti pret novadītiem traucējumiem.

7.1.3. Pirms testēšanas tehniskajam dienestam kopā ar ražotāju jāsagatavo testa plāns konfigurācijai “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, kurš ietver vismaz darbības režīmu, stimulētu(-as) funkciju(-as), novērotu(-as) funkciju(-as), atbilstības/neatbilstības kritēriju(-us) un paredzētās emisijas.

7.2. Specifikācijas attiecībā uz platjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

7.2.1. Mērmetode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 4. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.2.2. Transportlīdzekļa platjoslas tipa apstiprināšanas robeža

7.3. Specifikācijas attiecībā uz harmoniku emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.3.1. Mērmetode

Harmoniku emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 11. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.3.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

7.4. Specifikācijas attiecībā uz sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.4.1. Mērmetode

Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 12. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.4.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

7.5. Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.5.1. Mērmetode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 13. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.5.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

7.6. Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras tīklā un telesakaru piekļuvē rada transportlīdzeklis

7.6.1. Mērmetode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas tīklā un telesakaru piekļuvē, ko rada transportlīdzekļa tipa prototips, mēra, izmantojot 14. pielikumā aprakstīto metodi. Mērmetodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot ar tehnisko dienestu.

7.6.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma robeža

7.7. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļu stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā

7.7.1. Testēšanas metode

Transportlīdzekļa tipa prototipa stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā testē ar 6. pielikumā aprakstīto metodi.

7.7.2. Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un vismaz 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai.

7.8. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļa stabilitāti pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgas pārejas/pieplūduma traucējumiem

7.8.1. Testēšanas metode

7.8.2. Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

7.9. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļa stabilitāti pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem

7.9.1. Testēšanas metode

7.9.2. Transportlīdzekļa stabilitātes tipa apstiprinājuma robeža

maiņstrāvas elektrolīnijām: ± 2 kV testa spriegums pārtrauktā ķēdē starp līniju un zemi un ± 1 kV starp līnijām ar pieauguma laiku (Tr) 1,2 μs un noturēšanas laiku (Th) 50 μs. Katrs pārsprieguma impulss jāpiemēro 5 reizes ar 1 minūtes kavēšanos katrā no šādām fāzēm: 0, 90, 180 un 270°;

7.10. Izņēmumi

7.10.1. Ja transportlīdzekļa tīkla un telesakaru piekļuvē izmanto elektrolīniju pārraidi (PLT) pa maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijām, 14. pielikumu nepiemēro.

8. TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA VAI PAPLAŠINĀŠANA PĒC ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA MEZGLA (ESA) PAPILDINĀŠANAS VAI AIZVIETOŠANAS

9. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

Ražojumu atbilstības nodrošināšanas procedūra ir tāda, kādu paredz nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. pielikuma papildinājums, ievērojot šādas prasības.

Ja pārbauda sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražojumi uzskatāmi par atbilstīgiem šo noteikumu prasībām attiecībā uz stabilitāti elektromagnētiskajā starojumā, ja transportlīdzekļa ESA darbība attiecībā uz transportlīdzekļa tiešo vadību nekādi nepasliktinās tiktāl, ka to varētu ievērot vadītājs vai cits satiksmes dalībnieks, kad transportlīdzeklis atrodas 6. pielikuma 4. punktā norādītajā stāvoklī un tiek pakļauts lauka intensitātei, kura izteikta voltos/m, līdz 80 % no atskaites robežām, kas noteiktas iepriekš šā pielikuma 6.4.2.1. un 7.7.2.1. punktā.

10. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

Ja nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, ko tā iepriekš piešķīrusi, tā nekavējoties par to ziņo citām līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

11. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz tāda transportlīdzekļa tipa vai ESA ražošanu, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, tas par to informē iestādi, kura apstiprinājumu piešķīrusi, kas nekavējoties par to informē citas 1958. gada Nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

12. TRANSPORTLĪDZEKĻA VAI ESA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA VAI PAPLAŠINĀŠANA

pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

Kompetentā iestāde, kas lemj par apstiprinājuma paplašināšanu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā, informē par to pārējās 1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus.

13. PĀREJAS PERIODA NOTEIKUMI

No datuma, kad oficiāli stājas spēkā 03. grozījumu sērija, neviena līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, nevar atteikties piešķirt EEK apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju.

Kad pagājuši 12 mēneši no datuma, kad stājušies spēkā šie noteikumi, kuros grozījumi izdarīti ar 03. grozījumu sēriju, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var piešķirt apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst šiem noteikumiem, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju.

Kad pagājuši 48 mēneši no 03. grozījumu sērijas spēkā stāšanās datuma, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var pirmo reizi atteikt reģistrēt transportlīdzekli, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību (pirmā nodošana ekspluatācijā) valsts reģistrā, ja tas neatbilst šo noteikumu 03. grozījumu sērijas prasībām.

Kad pagājuši 36 mēneši no oficiālā datuma, kad stājušies spēkā šie noteikumi, kuros grozījumi izdarīti ar 04. grozījumu sēriju, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var piešķirt apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips atbilst šiem noteikumiem, kas grozīti ar 04. grozījumu sēriju.

Kad pagājuši 60 mēneši no 04. grozījumu sērijas spēkā stāšanās datuma, līgumslēdzējas puses var pirmo reizi atteikt reģistrēt jaunu transportlīdzekli, kurš neatbilst šo noteikumu 04. grozījumu sērijas prasībām.

Neatkarīgi no 13.6. un 13.7. punkta transportlīdzekļu apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, kuras neskar 04. grozījumu sēriju, joprojām ir derīgi un līgumslēdzējas puses, kuras piemēro šos noteikumus, tos turpina atzīt.

14. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS VEIC APSTIPRINĀŠANAS TESTUS, KĀ ARĪ TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam nosaukumus un adreses attiecībā uz tehniskiem dienestiem, kas veic apstiprināšanas testus, un tipa apstiprinātājām iestādēm, kuras izsniedz apstiprinājumus un kurām jāsūta citās valstīs izdotie paziņojumi par apstiprinājuma, paplašinājuma, atteikuma vai atsaukuma piešķiršanu.

(1) Kā noteikts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2. punktā.

(2) 1958. gada Nolīguma pušu pazīšanas numuri tiek minēti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 1. grozījums.

4. papildinājums. Ziņojumu(-us) par attiecīgajiem testiem, ko iesniedz ražotājs no ISO 17025 akreditētas un apstiprinātājas iestādes atzītas testa laboratorijas tipa apstiprinājuma sertifikāta noformēšanai.

Ziņas par līdzstrāvas pretestības nominālvērtību un, pretestības aizdedzes kabeļu gadījumā, par to nominālo pretestību uz vienu metru: …

Motora nodalījumā iebūvēto metāla sastāvdaļu (piemēram, apsildes ierīču, rezerves riteņa, gaisa filtra, stūres iekārtas u. c.) novietojuma rasējumi vai fotoattēli: …

Tips (mehāniskais, hidrauliskais, elektriskais u. c.): …

2. papildinājums: ziņojums(-i), kas ir par attiecīgajiem testiem un ko iesniedz ražotājs, no ISO 17025 akreditētas un apstiprinātājas iestādes atzītas testa laboratorijas tipa apstiprinājuma sertifikāta noformēšanai.

1. papildinājums: ESA tipa izvēlētā prototipa apraksts (elektroniskā bloka shēma un galveno ESA sastāvdaļu saraksts, piemēram, mikroprocesora, kristāla u. c. modelis un tips).

Maksimālie rādījumi, kas saistīti ar robežu (horizontāla un vertikāla polarizācija un antenas novietojums transportlīdzekļa labajā un kreisajā pusē), katrā no 14 frekvenču joslām, jāpieņem kā raksturojošs rādījums frekvencē, kurā tika veikti mērījumi.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

4.1. Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra laukumā visā frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

Šis transportlīdzeklis ir bateriju lādēšanas režīmā pie nominālas jaudas, kamēr maiņstrāva vai līdzstrāva sasniedz vismaz 80 % no tās sākumvērtības. Testa iekārtas uzstādīšana tāda transportlīdzekļa savienojumam, kura konfigurācija ir “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, norādīta šā pielikuma papildinājuma 3. attēlā.

to, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”;

Maksimālie rādījumi, kas saistīti ar robežu (horizontāla un vertikāla polarizācija un antenas novietojums transportlīdzekļa labajā un kreisajā pusē), katrā no 14 frekvenču joslām, jāpieņem kā raksturojošs rādījums frekvencē, kurā tika veikti mērījumi.

Ja testā tiek pārsniegta robeža, veic pētījumus, lai pārliecinātos, ka tam par iemeslu ir transportlīdzeklis, nevis fona starojums, tostarp arī platjoslas starojums no jebkāda ESA.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30–1 000 MHz.

3.1. Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra testa laukumā visā frekvenču diapazonā no 30–1 000 MHz.

Šādu testēšanu drīkst izdarīt tikai tad, ja to ļauj kameras fiziskā konstrukcija. Antenas atrašanās vieta jānorāda testa ziņojumā.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu frekvenču diapazonā var izvēlēties samazinātu skaitu izlases frekvenču, piemēram, 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 un 1 800 MHz, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

4.1.1. Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti ISO 11451-1 (3. izdevums, 2005. gads, un 1. groz.: 2008), frekvenču diapazonā no 20 līdz 2 000 MHz.

AM (amplitūdas modulācija) ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas platumu 20–800 MHz frekvenču diapazonā; un

ja tiek nolemts apstarot transportlīdzekļa aizmuguri, atskaites punktu nosaka saskaņā ar 3.3.1.–3.3.4. punktu. Transportlīdzekli tad novieto ar aizmuguri pret antenu tā, it kā tas būtu horizontāli pagriezts par 180° ap savu viduspunktu, t. i., tā, lai attālums no antenas līdz transportlīdzekļa ārējās virsbūves tuvākajai daļai nemainītos. Tas ir redzams šā pielikuma papildinājuma 3. attēlā.

vai nu 1,0 ± 0,2 m aiz transportlīdzekļa priekšējā riteņa vertikālās viduslīnijas (šā pielikuma papildinājuma 1. attēla C punkts), ja tas ir transportlīdzeklis ar trim riteņiem,

vismaz 2 m horizontāli no antenas fāzes centra vai vismaz 1 m vertikāli no pārvades līniju sistēmas (TLS) izstarojošajiem elementiem;

2.2.2. Novērojot transportlīdzekli, izmanto tikai tādu aprīkojumu, kas nerada traucējumus. Lai konstatētu, vai šā pielikuma prasības tiek ievērotas, transportlīdzekļa ārpusi un pasažieru salonu novēro (piemēram, ar videokameru(-ām), mikrofonu u. c.).

2.1.3. Novērojot transportlīdzekli, izmanto tikai tādu aprīkojumu, kas nerada traucējumus. Lai konstatētu, vai šā pielikuma prasības tiek ievērotas, transportlīdzekļa ārpusi un pasažieru salonu novēro (piemēram, ar videokameru(-ām), mikrofonu u. c.).

2.1.2. Ja transportlīdzeklim ir elektriskas/elektroniskas sistēmas, kas ir vienota tiešās transportlīdzekļa vadības daļa un kas nedarbojas apstākļos, kuri aprakstīti 2.1. punktā, ražotājs drīkst sniegt ziņojumu vai papildu pierādījumu tehniskajam dienestam par to, ka transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas atbilst šo noteikumu prasībām. Šādu pierādījumu iekļauj tipa apstiprinājuma dokumentācijā.

Tiks noteikti bremžu cikla testa plānā. Tiem jāietver bremzes pedāļa darbība (ja vien nav tehnisku iemeslu to nedarīt), bet ne obligāti bremžu pretbloķēšanas sistēmas darbība.

Neparedzētas pārmaiņas, kas pārsniedz 10 % no kopējās amplitūdas

Ātruma novirze lielāka par ± 10 % no nominālā ātruma. Ja ir automātiskā ātrumkārba: pārmaiņas pārneses attiecībā rada ātruma novirzi, kas pārsniedz ± 10 % no nominālā ātruma.

to, kura nav “RESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”;

Lielāko no rādījumiem, kas saistīti ar robežu (horizontālā/vertikālā polarizācija) katrā no 14 frekvenču joslām, uzskata par raksturīgo rādījumu frekvencē, kurā izdarīti mērījumi.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīti frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām.

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

4.1. Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerā vai āra testa laukumā visā frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

Šis tests ir paredzēts platjoslas elektromagnētisko emisiju mērīšanai no ESA (piemēram, aizdedzes sistēmām, elektriskam motoram u. c.).

8. PIELIKUMS

Elektrisku/elektronisku mezglu izstaroto šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērmetode

1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.1. Ar šajā pielikumā aprakstīto testa metodi drīkst testēt ESA, kurus pēc tam drīkst uzstādīt transportlīdzekļiem, kas atbilst 4. pielikuma prasībām.

1.2. Testa metode

Šis tests paredzēts tādu šaurjoslas elektromagnētisko emisiju mērīšanai, ko varētu radīt sistēma ar mikroprocesoru.

Ja šajā pielikumā nav noteikts citādi, tests veicams saskaņā ar CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads).

2. ESA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

Testējamais ESA darbojas normālā darba režīmā.

3. TESTĒŠANAS KĀRTĪBA

3.1. Testu veic saskaņā ar CISPR 25 (2. izdevums, 2002. gads, un labojums, 2004. gads) 6.4. punktu – ALSE metode.

3.2. Alternatīva mērīšanas vieta

Kā alternatīvu ar absorbētāju izklātai noslēgtai kamerai (ALSE) var izmantot atklātas telpas testa vietu (OATS), kas atbilst CISPR 16-1-4 (3. izdevums, 2010. gads) prasībām (skatīt 7. pielikuma papildinājumu).

3.3. Apkārtējā vide

Lai pārliecinātos, ka nav nozīmīga ārēja trokšņa vai signāla, kas varētu būtiski ietekmēt mērījumu, mērījumus veic pirms un pēc galvenā testa. Šajā mērījumā ārējam troksnim vai signālam ir jābūt vismaz 6 dB zem traucējumu robežas, kas norādīta šo noteikumu 6.6.2.1. punktā, izņemot apzinātas šaurjoslas fona transmisijas.

4. TESTA PRASĪBAS

4.1. Robežas attiecas uz mērījumiem, kas veikti daļējas bezatbalss kamerās vai āra testa laukumos visā frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

4.2. Mērījumi jāveic ar vidusmēra detektoru.

4.3. Mērījumi

Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti CISPR 12 (5. izdevums, 2001. gads, un 1. groz.: 2005) standartā, frekvenču diapazonā no 30 līdz 1 000 MHz.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 (2. izdevums, 2005. gads, un labojums, 2006. gads) attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām. Ja testā tiek pārsniegta robeža, veic pētījumus, lai pārliecinātos, ka tas noticis ESA, nevis fona starojuma dēļ, tostarp platjoslas starojuma dēļ no ESA.

4.4. Rādījumi

Lielāko no rādījumiem, kas saistīti ar robežu (horizontālā/vertikālā polarizācija) katrā no 14 frekvenču joslām, uzskata par raksturīgo rādījumu frekvencē, kurā izdarīti mērījumi.