LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 164/92

Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO/EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 98 — Vienoti noteikumi transportlīdzekļu ar gāzizlādes gaismas avotiem aprīkotu galveno lukturu apstiprināšanai

Ar visiem grozījumiem līdz:

noteikumu sākotnējās redakcijas 13. papildinājumam, kas stājas spēkā 2010. gada 19. augustā

SATURS

NOTEIKUMI

A. ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

0. Darbības joma

1. Definīcijas

2. Galvenā luktura apstiprinājuma pieteikums

3. Marķējumi

4. Apstiprinājums

B. TEHNISKĀS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ GALVENAJIEM LUKTURIEM

5. Vispārīgas specifikācijas

6. Apgaismojums

7. Diskomforta un/vai apžilbuma novērtēšana

C. CITI ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

8. Galveno lukturu tipa modifikācijas un apstiprinājuma paplašināšana uz citu tipu

9. Ražojumu atbilstība

10. Sankcijas par ražojumu neatbilstību

11. Ražošanas galīga pārtraukšana

12. To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprinājuma testu veikšanu, kā arī administratīvo struktūrvienību nosaukums un adrese

13. Pārejas noteikumi

PIELIKUMI

1. pielikums – Paziņojums par galveno lukturu tipa apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu uz citu tipu, atteikumu vai anulēšanu, vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu saskaņā ar Noteikumiem Nr. 98

2. pielikums – Apstiprinājuma marķējuma izvietojuma paraugi

3. pielikums – Mērījumu ekrāni

4. pielikums – Darbībā esošu galveno lukturu fotometrisko vērtību stabilitātes testi Papildinājums– Darbības periodu pārskats attiecībā uz fotometrisko rādītāju stabilitātes testu

5. pielikums – Prasības attiecībā uz lukturiem ar plastikāta izkliedētājiem – izkliedētāju vai materiāla paraugu un nokomplektētu lukturu testēšana 1. papildinājums– Apstiprinājuma testu hronoloģiskā secība 2. papildinājums– Gaismas izkliedēšanas un caurlaidības mērīšanas metode 3. papildinājums– Tests ar izsmidzināšanas metodi 4. papildinājums– Līmlentes adhēzijas tests

6. pielikums – Atskaites punkts

7. pielikums – Sprieguma marķējumi

8. pielikums – Prasību minimums attiecībā uz ražošanas atbilstības kontroles procedūru

9. pielikums – Minimālās prasības, kas jāievēro, inspektoram ņemot paraugu

10. pielikums – Galveno tuvās gaismas lukturu gaismas kūļa noliekuma instrumentālā pārbaude

11. pielikums – LED moduļiem un galvenajiem lukturiem ar LED moduļiem paredzētās prasības

A. ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

0. DARBĪBAS JOMA (1)

Šos noteikumus piemēro:

a) galvenajiem lukturiem un

b) sadalītajām apgaismes sistēmām,

kas izmanto gāzizlādes gaismas avotus M, N un L3 kategorijas transportlīdzekļos.

1. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

1.1. piemēro definīcijas, kuras dotas Noteikumos Nr. 48 un to grozījumu sērijās, kuras ir spēkā dienā, kad iesniegts tipa apstiprinājuma pieteikums.

1.2. “Izkliedētājs” ir galvenā luktura (bloka) ārējā daļa, kas laiž gaismu caur apgaismojošo virsmu.

1.3. “Pārklājums” ir jebkurš materiāls vai materiāli, ar ko vienā vai vairākās kārtās pārklāta izkliedētāja ārējā virsma.

1.4. “Balasts” ir gāzizlādes gaismas avota elektroapgāde. Tas var daļēji vai pilnīgi atrasties galveno lukturu iekšpusē vai ārpusē.

1.5. “Saskaņots pāris” ir lukturu komplekts ar vienādām funkcijām transportlīdzekļa kreisajā un labajā pusē.

1.6. Dažāda “tipa” galvenie lukturi ir lukturi, kas atšķiras pēc tādiem būtiskiem parametriem kā:

1.6.1. tirdzniecības nosaukums vai preču zīme;

1.6.2. optiskās sistēmas parametri;

1.6.3. tādu sastāvdaļu esība vai neesība, kas ar atstarošanu, refrakciju, absorbciju un/vai deformāciju darbības laikā spēj izmainīt optiskos efektus;

1.6.4. piemērotība kustībai pa brauktuves labo un kreiso pusi vai pa brauktuves abām pusēm;

1.6.5. izstarotā gaisma (tuvā gaisma, tālā gaisma vai abas);

1.6.6. materiāli, no kuriem izgatavoti izkliedētāji un pārklājums, ja tāds ir;

1.6.7. tomēr ierīci, kas paredzēta uzstādīšanai transportlīdzekļa kreisajā pusē, un atbilstošo ierīci, kas paredzēta uzstādīšanai transportlīdzekļa labajā pusē, uzskata par viena tipa ierīcēm.

1.7. Šajos noteikumos izdarīta atsauce uz standarta (etalona) kvēlspuldzi(-ēm) un gāzizlādes gaismas avotu(-iem), un tā ir atsauce attiecīgi uz Noteikumiem Nr. 37 un Nr. 99 un to grozījumu sērijām, kas ir spēkā dienā, kad iesniegts tipa apstiprinājuma pieteikums.

2. GALVENĀ LUKTURA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS (2)

2.1. Apstiprinājuma pieteikumu iesniedz galvenā luktura tirdzniecības nosaukuma vai preču zīmes turētājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis. Tajā norāda:

2.1.1. vai galvenais lukturis ir paredzēts tuvai gaismai, tālai gaismai vai abām gaismām;

2.1.2. ja lukturis ir paredzēts tuvai gaismai, vai tas paredzēts kustībai gan pa brauktuves kreiso pusi, gan pa labo pusi, vai kustībai tikai pa brauktuves kreiso pusi vai tikai pa labo pusi;

2.1.3. ja galvenais lukturis ir aprīkots ar regulējamu atstarotāju – luktura uzstādīšanas pozīciju(-as) attiecībā pret zemi un transportlīdzekļa vidējo garenplakni;

2.1.4. maksimālos vertikālos leņķus virs un zem nominālās(-ām) pozīcijas(-ām), ko attiecīgā ierīce var sasniegt;

2.1.5. kuri gaismas avoti tiek pieslēgti, izmantojot dažādas gaismu kombinācijas;

2.1.6. vai tiek izmantota sadalītā apgaismes sistēma, un kāda gaisma vai kādas gaismas sistēmā ir paredzētas;

2.1.7. gaismas avota kategoriju, kā norādīts Noteikumos Nr. 37 un Nr. 99 un to grozījumu sērijās, kas ir spēkā dienā, kad iesniegts tipa apstiprinājuma pieteikums. Sadalītajai apgaismes sistēmai, kas izmanto nenomaināmu gāzizlādes gaismas avotu, kurš nav apstiprināts atbilstoši Noteikumiem Nr. 99, norāda gaismas izstarotāja daļas numuru, ko piešķīris gaismas izstarotāja ražotājs.

2.2. Kopā ar katru pieteikumu iesniedz:

2.2.1. pietiekami detalizēti izstrādātus rasējumus trijos eksemplāros, lai pēc tiem varētu noteikt tipu (sk. turpmāk 3.2. un 4.2. punktu). Rasējumos norāda apstiprinājuma numuram paredzēto vietu un papildu simbolus saistībā ar apstiprinājuma marķējuma apli, LED moduļa(-u) gadījumā – arī vietu, kas rezervēta moduļa(-u) īpašajam(-iem) identifikācijas kodam(-iem), kā arī galveno lukturi vertikālā (leņķiskā) šķērsgriezumā un pretskatā, atspoguļojot galvenās optiskās uzbūves detaļas, tostarp rievas, ja tāds ir;

2.2.2. īsu tehnisko specifikāciju, ietverot, ja tāds ir, balasta(-u) modeli un tipu un, ja galveno lukturi izmanto liektajam apgaismojumam – tā galējās pozīcijas saskaņā ar turpmāk minēto 6.2.7. punktu. LED moduļa(-u) gadījumā pieteikumam pievieno: a) īsu LED moduļa(-u) tehnisko specifikāciju; b) rasējumu ar izmēriem un elektriskajiem un fotometriskajiem pamatrādītājiem, kā arī objektīvo gaismas plūsmu. Turklāt attiecībā uz sadalīto apgaismes sistēmu – īsu tehnisko specifikāciju, ietverot gaismas vada(-u) un ar to saistīto optisko sastāvdaļu sarakstu un informāciju par gaismas izstarotāju(-iem), lai varētu veikt identifikāciju. Informācijā iekļauj gaismas izstarotāja ražotāja piešķirto daļas numuru, rasējumus ar izmēriem un elektriskajām un fotometriskajām pamatvērtībām, kā arī oficiālu testa ziņojumu saistībā ar šo noteikumu 5.8. punktu;

2.2.3. šādus paraugus: 2.2.3.1. galvenā luktura apstiprināšanai – divus katra galveno lukturu veida paraugus (vienu transportlīdzekļa kreisajā pusē uzstādīšanai paredzētā luktura paraugu un vienu transportlīdzekļa labajā pusē uzstādīšanai paredzētā luktura paraugu), kas aprīkoti ar standarta gāzizlādes gaismas avotu, kā arī vienu balastu, kas vajadzības gadījumā izmantojams katram tipam. Lai apstiprinātu sadalīto apgaismes sistēmu, kas izmanto nenomaināmu gāzizlādes gaismas avotu, kurš nav apstiprināts saskaņā ar Noteikumiem Nr. 99 – divus sistēmas paraugus, tostarp gaismas ģeneratoru un vienu balastu, kas vajadzības gadījumā izmantojams katram tipam.

2.2.4. Lai pārbaudītu plastikātu, no kā izgatavoti izkliedētāji: 2.2.4.1. četrpadsmit izkliedētājus; 2.2.4.1.1. desmit no minētajiem izkliedētājiem var aizstāt ar desmit vismaz 60 × 80 mm lieliem materiāla paraugiem, kuru ārējā virsma ir plakana vai izliekta un vidū ir vismaz 15 × 15 mm liels, samērā plakans laukums (izliekuma rādiuss vismaz 300 mm); 2.2.4.1.2. katru šādu izkliedētāju vai materiāla paraugu izgatavo, izmantojot sērijveida ražošanas metodi; 2.2.4.2. atstarotāju, kam saskaņā ar ražotāja instrukcijām var piemontēt izkliedētājus.

2.2.5. Lai testētu no plastikāta izgatavoto gaismu caurlaidīgo, sastāvdaļu pretestību gāzizlādes gaismas avotu ultravioletajam starojumam galvenā luktura iekšpusē: 2.2.5.1. vienu paraugu no katra attiecīgā materiāla, ko izmanto galvenajā lukturī, vai vienu galvenā luktura paraugu, kurā tie izmantoti. Katra materiāla parauga izskatam un virsmas apstrādei, ja veikta, jābūt tieši tādai, kādu paredzēts lietot apstiprināmajā galvenajā lukturī. 2.2.5.2. Iekšējo materiālu pretestību gaismas avota ultravioletajam starojumam testēt nav nepieciešams: 2.2.5.2.1. ja lieto gāzizlādes gaismas avotus ar zemu ultravioleto starojumu, kā noteikts Noteikumos Nr. 99; vai 2.2.5.2.2. ja tiek veikti pasākumi, lai attiecīgās galveno lukturu sastāvdaļas aizsargātu pret ultravioleto starojumu, piemēram, ar stikla filtriem.

2.3. Sadalītajai apgaismes sistēmai – 10 paraugus no materiāla(-iem) un attiecīgajiem aizsargpārklājumiem/aizsargkārtām, ja tādi ir, no kuriem izgatavoti gaismas vadi un citas minētās sistēmas optiskās daļas.

2.4. Materiāliem, no kuriem izgatavoti izkliedētāji, un, ja ir sadalītā apgaismes sistēma, materiāliem, no kuriem izgatavotas sistēmas optiskās daļas, un attiecīgajiem pārklājumiem/aizsargkārtām, ja tādi ir, pievieno testa ziņojumu par šo materiālu un pārklājumu īpašībām, ja tie jau ir testēti.

3. MARĶĒJUMI

3.1. Uz galvenajiem lukturiem vai sadalītajām apgaismes sistēmām, kas iesniegtas apstiprināšanai, ir jābūt salasāmam un neizdzēšamam pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumam vai preču zīmei.

3.2. Uz to izkliedētāja un galvenā korpusa (3) jābūt pietiekami lielam laukumam, kas paredzēts apstiprinājuma marķējumam un papildu simboliem, kas minēti 4. punktā; šos laukumus norāda rasējumos, kas iepriekš minēti 2.2.1. punktā.

3.3. Uz galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kustībai gan pa brauktuves labo, gan pa kreiso pusi, jābūt marķējumam, kas norāda transportlīdzekļa optiskā bloka abus iestatījumus vai gāzizlādes gaismas avota regulējumus uz atstarotāja; šie marķējumi ir burti “R/D” – kustībai pa brauktuves labo pusi un burti “L/G” – kustībai pa brauktuves kreiso pusi.

3.4. Visām lukturu gaismām uz gaismu izstarojošās virsmas var būt atskaites punkts, kas norādīts 6. pielikumā.

3.5. Tad, ja ir sadalītās apgaismes sistēmas gaismas ģenerators, kas izmanto nenomaināmu gāzizlādes gaismas avotu, kurš nav apstiprināts saskaņā ar Noteikumiem Nr. 99, uz gaismas ģeneratora jābūt tā ražotāja tirdzniecības nosaukumam vai preču zīmei un iepriekš 2.2.2. punktā minētajam daļas numuram.

3.6. Tad, ja ir lukturi ar LED moduli(-ļiem), uz luktura ir marķējums, kur norādīts nominālais spriegums un nominālā jauda, kā arī gaismas avota moduļa īpašais identifikācijas kods.

3.7. Uz LED moduļa(-iem), ko iesniedz kopā ar luktura apstiprinājumu, jābūt:

3.7.1. pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumam vai preču zīmei. Šis marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams;

3.7.2. īpašam moduļa identifikācijas kodam. Šis marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams. Šis īpašais identifikācijas kods ietver sākumburtus “MD”, kas apzīmē “MODULI”, un tiem seko apstiprinājuma marķējums bez apļa, kā turpmāk noteikts 4.2.1. punktā, bet, ja tiek izmantoti vairāki atšķirīgi gaismas avota moduļi, pievieno papildu simbolus vai burtus. Šo īpašo identifikācijas kodu norāda rasējumos, kas iepriekš minēti 2.2.1. punktā. Apstiprinājuma marķējumam nav jābūt tādam pašam kā marķējumam uz luktura, kurā tiek izmantots modulis, bet abiem marķējumiem jābūt no viena un tā paša pieteikuma iesniedzēja.

3.8. Ja gaismas avota elektroniskā vadības iekārta, kas nav iekļauta LED modulī, tiek izmantota, lai vadītu LED moduli(-ļus), to marķē ar īpašu(-iem) identifikācijas kodu(-iem), nominālo ieejas sprieguma un jaudas norādi.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Vispārīgi noteikumi

4.1.1. Apstiprinājumu piešķir, ja galveno lukturu tipa visi paraugi, kas iesniegti atbilstoši 2. punkta prasībām, atbilst šo noteikumu nosacījumiem.

4.1.2. Galvenos lukturus, kas atbilst šiem noteikumiem, var grupēt, kombinēt vai savienot ar citu(-ām) apgaismes ierīci(-ēm) vai gaismas signālierīci(-ēm), ja netiek ietekmētas tiem atbilstošās apgaismes funkcijas.

4.1.3. Ja grupēti, kombinēti vai savietoti lukturi atbilst vairākiem noteikumiem, drīkst izmantot vienu starptautisku apstiprinājuma marķējumu, ja vien katrs no grupētajiem, kombinētajiem vai savietotajiem lukturiem atbilst tam piemērojamiem noteikumiem.

4.1.4. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik: 00) norāda uz grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos būtiskos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti apstiprinājuma izsniegšanas dienai. Tā pati nolīguma Puse nedrīkst piešķirt vienu un to pašu numuru citam galveno lukturu tipam, kuram piemēro šos noteikumus. Tomēr atbilstošo pāri uzskata par vienu lukturu tipu.

4.1.5. Paziņojumu par galveno lukturu tipa apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu uz citu tipu, noraidīšanu vai anulēšanu, vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta 1958. gada nolīguma Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā iekļautajam paraugam.

4.1.6. Papildus 3.1. punktā noteiktajam marķējumam, turpmāk 4.2. un 4.3. punktā aprakstīto apstiprinājuma marķējumu atbilstoši šajos noteikumos apstiprinātajam tipam piestiprina katram lukturim vietās, kas norādītas 3.2. punktā.

4.2. Apstiprinājuma marķējuma veidošana

Apstiprinājuma marķējumā ir:

4.2.1. starptautiskais apstiprinājuma marķējums, ko veido: 4.2.1.1. aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi tipa apstiprinājumu (4); 4.2.1.2. apstiprinājuma numurs, kas norādīts 4.1.4. punktā;

4.2.2. šāds papildu simbols vai simboli: 4.2.2.1. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilsti tikai prasībām kustībai pa brauktuves kreiso pusi – horizontāla bulta, kas vērsta uz labo pusi no novērotāja, kas stāv pretī galvenajam lukturim, proti, uz to brauktuves pusi, pa kuru notiek kustība; 4.2.2.2. uz galvenajiem lukturiem, kas projektēti tā, lai ievērotu prasības kustībai abos virzienos, attiecīgi pielāgojot optiskā bloka vai gaismas avota iestatījumu – horizontāla bulta, kas vērsta uz abām pusēm, attiecīgi uz kreiso un uz labo pusi; 4.2.2.3. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tuvo gaismu, – burti “DC”; 4.2.2.4. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tālo gaismu, – burti “DR”; 4.2.2.5. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām gan attiecībā uz tuvo, gan tālo gaismu, – burti “DCR”; 4.2.2.6. uz galvenajiem lukturiem, kuros ir plastikāta izkliedētājs, 4.2.2.3.–4.2.2.5. punktā pievieno minētajiem simboliem pievieno burtus “PL”; 4.2.2.7. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām attiecībā uz tālo gaismu, – norāde par maksimālo gaismas intensitāti, kuru izsaka turpmāk 6.3.2.2. punktā minētā etalona zīme, kas norādīta netālu no apļa, kurā ietverts burts “E”. Savietotiem galvenajiem lukturiem tālās gaismas maksimālo intensitātes norādi kopumā izsaka tāpat kā iepriekš; 4.2.2.8. uz sadalītajām apgaismes sistēmām ar burtiem “DLS” aizstāj burtu “D”, kā noteikts 4.2.2.3., 4.2.2.4 un 4.2.2.5. punktā, piemērojot tos pašus kritērijus.

4.2.3. Jebkurā gadījumā testa procedūrā izmantoto attiecīgo darba režīmu, kā norādīts 4. pielikuma 1.1.1.1. punktā, kā arī pieļaujamo(-os) spriegumu(-us), kā norādīts 4. pielikuma 1.1.1.2. punktā, norāda apstiprinājuma veidlapās un paziņojuma veidlapās, ko nosūta valstīm, kuras ir šā nolīguma Puses un kuras šos noteikumus piemēro. Attiecīgajos gadījumos ierīci marķē šādi: 4.2.3.1. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām un kas ir projektēti tā, lai tuvā gaisma netiktu iedegta vienlaikus ar kādu citu apgaismes funkciju, ar ko tā var būt savietota, – aiz tuvās gaismas luktura simbola apstiprinājuma marķējuma lieto slīpsvītru (/); 4.2.3.2. iepriekš 4.2.3.1. punktā minētās prasības nepiemēro tādiem galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām un kas projektēti tā, lai tuvo un tālo gaismu nodrošinātu viens un tas pats gāzizlādes gaismas avots.

4.2.4. Apstiprinājuma numura divi cipari (pašlaik: 00), kas norāda uz grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos būtiskos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti līdz apstiprinājuma izsniegšanas dienai, un, ja nepieciešams, attiecīgo bultu var norādīt līdzās minētajiem papildu simboliem.

4.2.5. Iepriekš 4.2.1.–4.2.3. punktā minētie marķējumi un simboli ir skaidri salasāmi un neizdzēšami. Tos var norādīt uz luktura iekšējās vai ārējās daļas (neatkarīgi no šīs daļas caurspīdīguma), kuru nevar atdalīt no luktura caurspīdīgās gaismu izstarojošās daļas. Ja ir uzstādīta sadalītā apgaismes sistēma ar gaismvadā iebūvētu ārējo izkliedētāju, šo nosacījumu uzskata par izpildītu, ja apstiprinājuma marķējums norādīts vismaz uz gaismas ģeneratora un gaismvada vai uz tā aizsargkārtas. Ikvienā gadījumā marķējums ir redzams, kad galvenais lukturis vai sistēma ir uzstādīta transportlīdzeklim vai kad tiek atvērta kāda transportlīdzekļa kustīgā daļa, piemēram, motora pārsegs.

4.3. Apstiprinājuma marķējuma izvietojums

4.3.1. Neatkarīgi lukturi

Apstiprinājuma marķējumu un iepriekš minēto papildu simbolu izvietojuma paraugi redzami šo noteikumu 2. pielikuma 1.–9. attēlā.

4.3.2. Grupēti, kombinēti vai savietoti lukturi

4.3.2.1. Ja konstatēts, ka grupēti, kombinēti vai savietoti lukturi atbilst vairāku noteikumu prasībām, tiem var uzlikt vienu starptautisku apstiprinājuma marķējumu, ko veido aplis, kas ietver burtu “E”, kuram seko tās valsts, kas izdevusi apstiprinājumu, pazīšanas numurs un apstiprinājuma numurs. Šo apstiprinājuma marķējumu uz grupētiem, kombinētiem vai savietotiem lukturiem var norādīt jebkurā vietā, ja: 4.3.2.1.1. tas ir redzams atbilstoši 4.2.5. punktam; 4.3.2.1.2. nevienu grupēto, kombinēto vai savietoto lukturu gaismu caurlaidīgo daļu nav iespējams noņemt, nenoņemot apstiprinājuma marķējumu.

4.3.2.2. Katra luktura identifikācijas simbolu atbilstoši noteikumiem, uz kuru pamata piešķirts apstiprinājums, līdz ar attiecīgo grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos būtiskos tehnisko noteikumu grozījumus apstiprinājuma izsniegšanas dienā, un, vajadzības gadījumā, arī attiecīgo bultu norāda: 4.3.2.2.1. uz attiecīgās gaismu izstarojošās virsmas; vai 4.3.2.2.2. kopā, tā, lai jebkuru no grupētajiem, kombinētajiem vai savietotajiem lukturiem varētu skaidri identificēt (sk. četrus iespējamos piemērus 2. pielikuma 10. attēlā).

4.3.2.3. Vienota apstiprinājuma marķējuma elementu izmērs nav mazāks par minimālo izmēru, kas mazākajam atsevišķajam marķējumam paredzēts noteikumos, saskaņā ar kuriem apstiprinājums ir piešķirts.

4.3.2.4. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Viena un tā pati nolīguma Puse nedrīkst piešķirt to pašu numuru cita tipa grupētiem, kombinētiem vai savietotiem lukturiem, uz kuriem attiecas šie noteikumi.

4.3.2.5. Šo noteikumu 2. pielikuma 10. attēlā redzami piemēri, kā izkārtot apstiprinājuma marķējumus grupētiem, kombinētiem vai savietotiem lukturiem ar visiem iepriekš minētajiem papildu simboliem.

4.3.3. Lukturi, kuru izkliedētājus izmanto dažādos galveno lukturu tipos un kurus var savietot vai grupēt kopā ar citiem lukturiem

Piemēro 4.3.2. punkta noteikumus.

4.3.3.1. Turklāt, ja izmanto to pašu izkliedētāju, uz tā var būt atšķirīgi apstiprinājuma marķējumi, kas attiecas uz dažādu tipu galvenajiem lukturiem vai lukturu vienībām, ja vien uz luktura galvenā korpusa vai sadalītās apgaismes sistēmas, pat ja tos nevar atdalīt no izkliedētāja, arī ir 3.2. punktā minētais laukums un apstiprinājuma marķējums, kas apliecina tā faktiskās funkcijas.

4.3.3.2. Šo noteikumu 2. pielikuma 11. attēlā redzami marķējumu izkārtojuma piemēri attiecībā uz iepriekš minēto gadījumu.

4.3.4. Sadalītās apgaismes sistēmas

Attiecībā uz sadalītajām apgaismes sistēmām jāievēro 4.3.1.–4.3.3.2. punkta noteikumi saistībā ar 3.4. punkta prasībām.

B. TEHNISKĀS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ GALVENAJIEM LUKTURIEM (5)

5. VISPĀRĪGA SPECIFIKĀCIJA

5.1. Katram paraugam jāatbilst turpmāk 6.–8. punktā izklāstītajām specifikācijām.

5.2. Galvenos lukturus konstruē tā, lai normālos lietošanas apstākļos, neatkarīgi no vibrācijas, kurai tie var būt pakļauti, to darbība būt pietiekami laba un saglabātu tiem noteiktos fotometriskos parametrus.

5.2.1. Galvenos lukturus aprīko ar ierīci, kas ļauj tos uzstādīt transportlīdzeklī saskaņā ar tiem piemērojamajiem noteikumiem. Šādu ierīci neuzstāda apgaismošanas blokiem, kuros atstarotājs nav atdalāms no izkliedētāja, ja šādus blokus izmanto vienīgi tādos transportlīdzekļos, kuros galveno lukturu regulēšanu var veikt citādi.

Ja galvenajam tuvās gaismas lukturim un galvenajam tālās gaismas lukturim ir katram savs(-i) gaismas avots(-i) un tie montēti kompleksā ierīcē, regulētājierīcei jānodrošina tas, lai katru optisko sistēmu varētu regulēt atsevišķi. Šie paši noteikumi attiecas uz galvenajiem lukturiem, kas nodrošina priekšējā miglas luktura gaismu un tālo gaismu, uz galvenajiem lukturiem, kas nodrošina galveno tuvo gaismu un priekšējā miglas luktura gaismu, kā arī uz galvenajiem lukturiem, kas raida visas trīs minētās gaismas.

5.2.2. Tomēr minētie nosacījumi neattiecas uz galveno lukturu grupām, kuru atstarotāji nav atdalāmi. Uz šādām grupām attiecas noteikumu 6.3. punkta prasības.

5.3. Galvenos lukturus, kas konstruēti kustībai pa brauktuves labo un kreiso pusi, var pielāgot attiecīgajam kustības virzienam vai nu ar piemērotu sākotnējo iestatījumu, ko veic tad, kad lukturus uzstāda transportlīdzeklim, vai ar lietotāja izvēlētu iestatījumu. Šāds sākotnējais vai izvēlētais iestatījums var būt, piemēram, vai nu optiskā bloka uzstādījums noteiktā leņķī transportlīdzeklī, vai gaismas avota(-u) uzstādījums attiecīgā leņķī attiecībā pret optisko bloku. Jebkurā gadījumā jābūt iespējamiem tikai diviem skaidri atšķiramiem uzstādījumiem – kustībai pa brauktuves labo pusi un pa brauktuves kreiso pusi, un to konstrukcijai jānodrošina tas, ka to nevar nejauši pārslēgt no viena stāvokļa citā, kā arī iestatīt starpstāvoklī. Ja gaismas avotam ir paredzēti divi dažādi iestatījuma stāvokļi, tad daļām, ar kurām gaismas avotu piestiprina pie atstarotāja, jābūt projektētām un konstruētām tā, lai katrā no tās diviem iestatījumiem gaismas avots būtu piestiprināts ar tādu pašu precizitāti, kas nepieciešama attiecībā uz galvenajiem lukturiem kustībai tikai pa vienu brauktuves pusi. Atbilstību šā punkta prasībām pārbauda vizuāli un, ja nepieciešams, izmanto testēšanas iekārtu.

5.4. Apgaismojuma konfigurācija dažādiem kustības apstākļiem

5.4.1. Ja ir galvenie lukturi, kas konstruēti kustībai tikai pa brauktuves vienu pusi (labo vai kreiso), veic lietderīgus pasākumus, lai netraucētu ceļu satiksmes dalībniekiem tajā valstī, kur kustība notiek pa to brauktuves pusi, kura ir pretējā brauktuves puse valstī, kurai galvenie lukturi tika konstruēti (6). Var būt šādi pasākumi:

a) galvenā ārējā luktura izkliedētāja vietas daļas noslēpšana;

b) lejupvērsta gaismas kūļa kustība. Horizontāla kustība ir atļauta;

c) jebkurš cits pasākums, lai novērstu vai samazinātu asimetrisko gaismas kūļa daļu.

5.4.2. Kad veikts(-i) minētais(-ie) pasākums(-i), tiek pildītas šādas prasības attiecībā uz apgaismojumu, nemainot regulējumu attiecībā pret regulējumu sākotnējam kustības virzienam.

5.4.2.1. Tuvā gaisma, kas konstruēta kustībai pa brauktuves labo pusi un pielāgota kustībai pa brauktuves kreiso pusi: pie 0,86D-1,72L vismaz 5 luksi pie 0,57U-3,43R ne vairāk kā 1,4 luksi

5.4.2.2. Tuvā gaisma, kas konstruēta kustībai pa brauktuves kreiso pusi un pielāgota kustībai pa brauktuves labo pusi: pie 0,86D-1,72L vismaz 5 luksi pie 0,57U-3,43R ne vairāk kā 1,4 luksi

5.5. Ja galvenie lukturi paredzēti, lai tālo un tuvo gaismu nodrošinātu pārmaiņus, vai tuvai gaismai un/vai tālai gaismai, kas paredzēta liekta apgaismojuma radīšanai, mehāniskas, elektromehāniskas vai citas ierīces, kas iebūvētas priekšējā lukturī šim mērķim (7), ir jāveido tā, lai:

5.5.1. ierīce būtu pietiekami jaudīga 50 000 darbības reizēm normālos lietošanas apstākļos. Lai pārbaudītu atbilstību šai prasībai, par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests: a) var pieprasīt, lai pieteikuma iesniedzējs piegādā testa veikšanai vajadzīgo aprīkojumu; b) var veikt testu iepriekš, ja pieteikuma iesniedzējs galveno lukturi uzrāda kopā ar testa ziņojumu, ko izsniedzis tehniskais dienests, kas atbild par apstiprinājuma testu veikšanu tās pašas konstrukcijas galvenajiem lukturiem (grupām), apstiprinot atbilstību šai prasībai;

5.5.2. ja notiek kļūme, apgaismojums virs H-H līnijas nepārsniedz tuvās gaismas vērtības atbilstoši 6.2.6. punktam; turklāt galvenie lukturi, kas paredzēti tuvai un/vai tālai gaismai, kas paredzēta liekta apgaismojuma radīšanai, rada vismaz 5 luksu minimālo apgaismojumu 25 V testa stāvoklī (VV līnija, D 75 cm). Veicot testus, lai pārbaudītu atbilstību minētajām prasībām, par apstiprinājuma testiem atbildīgais tehniskais dienests pamatojas uz instrukcijām, kuras sniedzis pieteikuma iesniedzējs;

5.5.3. tuvo gaismu vai tālo gaismu var ieslēgt vienmēr, nepieļaujot iespēju, ka mehānisms apstājas starpstāvoklī;

5.5.4. lietotājs nevar ar parastiem līdzekļiem mainīt kustīgo daļu formu vai pozīciju.

5.6. Papildu testus veic saskaņā ar 4. pielikumā minētajām prasībām, lai nodrošinātu, ka ekspluatācijā neradīsies pārmērīgas izmaiņas fotometriskajos rādītājos.

5.7. Gaismu caurlaidīgās no plastikāta izgatavotās sastāvdaļas pārbauda saskaņā ar 5. pielikuma prasībām.

5.8. Gaismas avotu nomaiņa

5.8.1. Gāzizlādes gaismas avotam(-iem), ko izmanto gāzizlādes galvenajos lukturos vai sadalītajās apgaismes sistēmās, jābūt nomaināmam(-iem) un apstiprinātam(-iem) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 99 un to grozījumu sērijām, kas ir spēkā dienā, kad iesniegts tipa apstiprinājuma pieteikums. Gāzizlādes gaismas avotu(-us), kas nav apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 99, var izmantot tikai tad, ja tie ir gaismas ģeneratora nemaināma daļa. Tomēr, ja ir uzstādītas sadalītās apgaismes sistēmas, gaismas ģeneratoru var nomainīt, neizmantojot īpašas ierīces, arī tad, ja tajā izmantotais gaismas avots nav apstiprināts.

5.8.2. Ja vienu vai vairākus (papildu) kvēldiega gaismas avotus izmanto gāzizlādes galvenajā lukturī, tos apstiprina saskaņā ar Noteikumiem Nr. 37 un to grozījumu sērijām, kas ir spēkā dienā, kad iesniegts tipa apstiprinājuma pieteikums, ja vien Noteikumos Nr. 37 un to grozījumu sērijās, kas ir spēkā dienā, kad iesniegts tipa apstiprinājuma pieteikums, nav noteikti to izmantošanas ierobežojumi.

5.8.3. Ierīces konstrukcijai ir tāda, lai kvēlspuldzi, ja tāda ir, varētu piestiprināt tikai pareizajā pozīcijā.

5.8.4. Ja ir nomaināmi gāzizlādes gaismas avoti un papildu kvēldiega gaismas avoti, lampas turētājam jāatbilst izmēriem, kas minēti IEC Publikācijas 60061 datu lapā, atbilstoši izmantotā gāzizlādes gaismas avota kategorijai. Gāzizlādes gaismas avotam(-iem) jābūt viegli iemontējamam(-iem) galvenajā lukturī.

5.9. Nenomaināmi gāzizlādes gaismas avoti, kas nav apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 99 un kas tiek izmantoti sadalītās apgaismes sistēmās, atbilst arī šādām prasībām, kas paredzētas (atbilstoši Noteikumos Nr. 99 norādītajām prasībām attiecībā uz gāzizlādes gaismas avotu apstiprināšanu):

5.9.1. ieslēgšanas, iedarbināšanas un ātrās ieslēgšanas prasībām, kā norādīts Noteikumu Nr. 99 3.6. punktā;

5.9.2. krāsai, kā norādīts Noteikumu Nr. 99 3.9. punktā. Krāsa ir balta;

5.9.3. UV starojumam, kā noteikts Noteikumu Nr. 99 3.10. punktā, ja tas norādīts apstiprinājuma pieteikumā (iepriekš minētais 2.2.2. punkts).

5.10. Galvenais lukturis un balasta sistēma nedrīkst radīt starojuma vai elektriskos traucējumus, kas izraisa citu transportlīdzeklī esošo elektrisko/elektronisko sistēmu darbības traucējumus (8).

5.11. Ja testa procedūrai nepieciešams, testa veicēji var pieprasīt ražotājam papildu testa paraugus, pārbaudes stendus (turētājus) vai īpašus strāvas avotus.

5.12. Testa procedūru veic, ievērojot ražotāja noteiktās montāžas specifikācijas.

5.13. Galvenajam lukturim (ja aprīkots ar LED moduļiem) un pašam(-iem) LED modulim(-ļiem) jāatbilst attiecīgajām šo noteikumu 11. pielikumā izklāstītajām prasībām. Pārbauda atbilstību minētajām prasībām.

6. APGAISMOJUMS

6.1. Vispārīgi noteikumi

6.1.1. Galvenos lukturus vai sadalītās apgaismes sistēmas konstruē tā, lai ar atbilstošu gāzizlādes gaismas avotu tie radītu pietiekamu apgaismojumu, neapžilbinot tad, kad tie izstaro tālo gaismu, un nodrošinot labu apgaismojumu tad, kad tie izstaro tuvo gaismu.

6.1.2. Kā norādīts šo noteikumu 3. pielikumā, galvenā luktura radīto apgaismojumu nosaka, izmantojot vertikāli novietotu ekrānu, kas atrodas 25 m no galvenā luktura un taisnā leņķī pret tā asīm; testa ekrānam ir pietiekami plats, lai varētu pārbaudīt un iestatīt tuvās gaismas luktura gaismas kūļa noliekumu vismaz 5° abās VV līnijas pusēs.

6.1.3. Galveno lukturi vai sadalītās apgaismes sistēmas uzskata par atbilstošiem, ja viens gaismas avots atbilst 6. punktā noteiktajām fotometriskajām prasībām un tas ir izmantots vismaz 15 ciklus saskaņā ar Noteikumu Nr. 99 4. pielikuma 4. punktu.

Ja gāzizlādes gaismas avots ir apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 99 prasībām, tad tas ir standarta (etalona) gaismas avots un tā gaismas plūsma var atšķirties no objektīvās gaismas plūsmas, kas paredzēta Noteikumos Nr. 99. Šādā gadījumā apgaismojumu attiecīgi koriģē.

Iepriekš minēto korekciju neveic sadalītajām apgaismes sistēmām, kurās izmanto nenomaināmu gāzizlādes gaismas avotu, vai galvenajiem lukturiem, kuros ir pilnīgi vai daļēji iebūvēts(-i) balasts(-i).

Ja gāzizlādes gaismas avots nav apstiprināts saskaņā ar Noteikumiem Nr. 99, to uzskata par sērijveida nenomaināmu gaismas avotu.

6.1.4. Izmēri, pēc kuriem nosaka iekšējo arku standarta gāzizlādes gaismas avotā, norādīti attiecīgajā Noteikumu Nr. 99 datu lapā.

6.1.5. Fotometrisko atbilstību pārbauda saskaņā ar šo noteikumu 6.2.6. vai 6.3. punktu. Tas attiecas arī uz gaismas kūļa noliekuma zonu starp 3°R un 3°L (mērījumu metode attiecībā uz gaismas kūļa noliekuma zonas krāsu tiek izvērtēta).

6.1.6. Gāzizlādes gaismas avotus izmantojošo galveno lukturu izstarotās gaismas krāsa ir balta.

6.1.7. Četras sekundes pēc galvenā luktura ieslēgšanas, ja tas nav izmantots 30 minūtes vai ilgāk:

6.1.7.1. HV punktā sasniedz vismaz 60 luksus, ja galvenie lukturi izstaro tikai tālo gaismu;

6.1.7.2. 50 V punktā sasniedz vismaz 10 luksus, ja galvenie lukturi izstaro tikai tuvo gaismu vai pārmaiņus tuvo un tālo gaismu, kā aprakstīts šo noteikumu 5.4. punktā;

6.1.7.3. jebkurā gadījumā strāvas padevei jābūt pietiekamai, lai nodrošinātu vajadzīgo strāvas impulsa palielināšanos.

6.2. Noteikumi attiecībā uz tuvo gaismu

6.2.1. Galvenā tuvās gaismas luktura gaismas intensitātes sadalījumā iekļauj gaismas kūļa noliekumu (sk. turpmāk 1. attēlu), kas palīdz pareizi noregulēt galveno lukturi, veicot fotometriskos mērījumus un regulējot to transportlīdzeklī.

Gaismas kūļa noliekumu veido:

a) gaismām, kas paredzētas kustībai pa brauktuves labo pusi: i) taisna “horizontālā daļa” kreisajā pusē; ii) “leņķis un paaugstinātā daļa” labajā pusē;

b) gaismām, kas paredzētas kustībai pa brauktuves kreiso pusi: i) taisna “horizontālā daļa” labajā pusē; ii) “leņķis un paaugstinātā daļa” kreisajā pusē.

Abos gadījumos “leņķim un paaugstinātajai daļai” ir asa šķautne.

6.2.2. Galveno lukturi ar gaismas kūļa noliekuma palīdzību (sk. turpmāk 1. attēlu) vizuāli noregulē šādi:

6.2.2.1. vertikālai regulēšanai gaismas kūļa noliekuma horizontālo daļu pavirza uz augšu no zemāk esošās B līnijas un noregulē līdz tās nominālajai pozīcijai – vienam procentam (25 cm) zem HH līnijas; 1. attēls

6.2.2.2. horizontālai regulēšanai – gaismas kūļa noliekuma leņķi un paaugstināto daļu virza: a) attiecībā uz kustību pa brauktuves labo pusi – no labās puses uz kreiso un pēc novirzīšanas horizontāli koriģē tā, lai: b) paaugstinātā daļa nepārsniegtu A līniju kreisajā pusē virs 0,2° D līnijas; un c) paaugstinātā daļa šķērsotu A līniju uz 0,2° D līnijas vai zem tās; un d) leņķa asāk izliektā daļa pārsvarā atrastos uz VV līnijas; vai attiecībā uz kustību pa brauktuves kreiso pusi – no kreisās puses uz labo un pēc novirzīšanas horizontāli nostāda tā, lai: a) paaugstinātā daļa nepārsniegtu A līniju labajā pusē virs 0,2° D līnijas; un b) paaugstinātā daļa šķērsotu A līniju uz 0,2° D līnijas vai zem tās; un c) leņķa asāk izliektā daļa pārsvarā atrastos uz VV līnijas.

6.2.2.3. Ja šādi noregulēts galvenais lukturis neatbilst 6.2.5., 6.2.6. un 6.3. punktā noteiktajām prasībām, tā regulējumu var mainīt, nodrošinot to, ka gaismas kūļa ass nepārvietojas: horizontāli no A līnijas vairāk par: a) 0,5° uz kreiso pusi vai 0,75° uz labo pusi attiecībā uz kustību pa brauktuves labo pusi; vai b) 0,5° uz labo pusi vai 0,75° uz kreiso pusi attiecībā uz kustību pa brauktuves kreiso pusi; un vertikāli vairāk par 0,25° augšup vai lejup no B līnijas.

6.2.2.4. Ja vertikālo regulēšanu nevar atkārtoti veikt līdz vajadzīgajai pozīcijai, ievērojot pielaides, kas iepriekš norādītas 6.2.2.3. punktā, izmanto 10. pielikuma 2. un 3. punktā minēto instrumentālo metodi, lai pārbaudītu atbilstību gaismas kūļa noliekuma vajadzīgajam kvalitātes minimumam un veiktu gaismas kūļa vertikālo un horizontālo regulēšanu.

6.2.3. Ja galvenais lukturis ir šādi noregulēts un apstiprinājums tiek prasīts tikai attiecībā uz tuvo gaismu, lukturim jāatbilst tikai tām prasībām, kas izklāstītas turpmāk 6.2.4. un 6.2.5. punktā; ja lukturis ir paredzēts gan tuvās, gan tālās gaismas nodrošināšanai, tam jāatbilst 6.2.4.–6.2.6. punktā izklāstītajām prasībām. Vērtības, kas 6.2.5. punktā noteiktas II segmentam, nepiemēro 3. pielikuma 2. ekrānam.

6.2.4. Katram galvenajam tuvās gaismas lukturim ir atļauts tikai viens gāzizlādes gaismas avots. Papildus atļauti ne vairāk kā divi šādi gaismas avoti:

6.2.4.1. viens papildu gaismas avots saskaņā ar Noteikumiem Nr. 37 vai viens vai vairāki papildu LED moduļi, kurus var izmantot galvenajā tuvās gaismas lukturī liektam apgaismojumam.

6.2.4.2. Vienu papildu gaismas avotu saskaņā ar Noteikumiem Nr. 37 un/vai vienu vai vairākus LED moduļus galvenajā tuvās gaismas lukturī var izmantot infrasarkanā starojuma radīšanai. To (tos) aktivizē tikai vienlaicīgi ar gāzizlādes gaismas avotu. Ja gāzizlādes gaismas avots nedarbojas, šo papildu gaismas avotu un/vai LED moduli(-ļus) automātiski izslēdz. Veicot mērījumus ar papildu gaismas avotu un/vai LED moduli(-ļiem), testa spriegumam jābūt tādam pašam, kā noteikts 6.2.4.4. punktā.

6.2.4.3. Ja papildu gaismas avots vai LED modulis nedarbojas, galvenajam lukturim joprojām jāatbilst tuvajai gaismai noteiktajām prasībām.

6.2.4.4. Balasta(-u) spailēm piemērojamais spriegums ir: vai nu 13,5 V ± 0,1 12 V sistēmām, Vai cits spriegums, kas īpaši noteikts (sk. 7. pielikumu).

6.2.5. Ja pēc iedegšanas pagājušas vairāk nekā 10 minūtes, apgaismojums, kas parādās uz 1. vai 2. ekrāna (vai kustības pa brauktuves kreiso pusi gadījumā atspoguļojas VV līnijas tuvumā), atbilst šādām prasībām.

Piezīme. Tabulā:

L burts norāda, ka punkts vai segments atrodas pa kreisi no VV līnijas.

R burts norāda, ka punkts vai segments atrodas pa labi no VV līnijas.

U burts norāda, ka punkts vai segments atrodas virs HH līnijas.

D burts norāda, ka punkts vai segments atrodas zem HH līnijas.

Punkti vai segmenti Apzīmējums Apgaismojums (luksi) Horizontālie attālumi Vertikālie attālumi Uz un virs H/H2 līnijas vai uz un virs H/H3/H4 līnijas ne vairāk kā 1 1 HV ne vairāk kā 1 0 0 2 B 50 L ne vairāk kā 0,5 L 150 U 25 3 75 R vismaz 20 R 50 D 25 4 50 L ne vairāk kā 20 L 150 D 37,5 5 25 L1 ne vairāk kā 30 L 150 D 75 6 50 V vismaz 12 0 D 37,5 7 50 R vismaz 20 R 75 D 37,5 8 25 L2 vismaz 4 L 396 D 75 9 25 R1 vismaz 4 R 396 D 75 10 25 L3 vismaz 2 L 670 D 75 11 25 R2 vismaz 2 R 670 D 75 12 15 L vismaz 1 L 910 D 125 13 15 R vismaz 1 R 910 D 125 14 (9) L 350 U 175 15 (9) 0 U 175 16 (9) R 350 U 175 17 (9) L 175 U 87,5 18 (9) 0 U 87,5 19 (9) R 175 U 87,5 20 vismaz 0,1 L 350 0 21 vismaz 0,2 L 175 0 no A līdz B I segments vismaz 6 no L 225 līdz R 225 D 37,5 no C līdz D II segments ne vairāk kā 6 no R 140 līdz R 396 U 45 no E līdz F III segments un zem tā ne vairāk kā 20 no L 417 līdz R 375 D 187,5 E ne vairāk par R ne vairāk kā 70 pa labi no VV līnijas virs D 75 E ne vairāk par L ne vairāk kā 50 pa kreisi no VV līnijas

6.2.6. Prasības, kas iepriekš minētas 6.2.5. punktā, piemēro arī tiem galvenajiem lukturiem, kuri paredzēti liektam apgaismojumam un/vai kuriem ir papildu gaismas avots vai LED modulis(-ļi), kas minēts(-i) 6.2.4.2. punktā. Ja uzstādīts galvenais lukturis, kas paredzēts liektam apgaismojumam, tā regulējumu var mainīt, nodrošinot, ka gaismas kūļa ass vertikāli nepārvietojas vairāk kā par 0,2°.

6.2.6.1. Ja liekto apgaismojumu iegūst: 6.2.6.1.1. liecot tuvo gaismu vai atliecot vertikāli gaismas kūļa noliekuma leņķa asāk izliekto daļu, mērījumus veic pēc tam, kad visa galvenā luktura grupa ir atliekta horizontāli (piemēram, izmantojot goniometru); 6.2.6.1.2. liecot vienu vai vairākas galvenā luktura optiskās daļas, bet horizontāli neatliecot gaismas kūļa noliekuma leņķa asāk izliekto daļu, mērījumus veic, kad šīs daļas ir galējā darbības pozīcijā; 6.2.6.1.3. ar vienu papildu gaismas avotu vai ar vienu vai vairākiem LED moduļiem, neatliecot horizontāli gaismas kūļa noliekuma leņķa asāk izliekto daļu, mērījumus veic, kad šis gaismas avots vai LED modulis(-ļi) ir aktivizēts(-i).

6.3. Noteikumi attiecībā uz tālām gaismām

6.3.1. Ja galvenais lukturis paredzēts tālās un tuvās gaismas nodrošināšanai, tālās gaismas kūļa apgaismojuma mērījumus uz ekrāna veic ar tādu pašu luktura noregulējumu, kāds nepieciešams mērījumiem saskaņā ar iepriekš minēto 6.2.5. punktu; ja galvenais lukturis nodrošina tikai tālo gaismu, to noregulē tā, lai maksimāli apgaismotais laukums būtu centrēts pret HH un VV līniju krustošanās punktu; šādam galvenajam lukturim jāatbilst vienīgi 6.3. punktā minētajām prasībām. Testa spriegumi ir tādi paši kā 6.2.4.4. punktā minētie spriegumi.

6.3.2. Tālajai gaismai var izmantot vairākus gaismas avotus, kas uzskaitīti Noteikumos Nr. 37 (šajā gadījumā kvēlspuldzēs izmanto standarta gaismas plūsmu) vai Noteikumos Nr. 99.

Daļu tālās gaismas, ko izstaro kāds no minētajiem gaismas avotiem, var arī izmantot tikai īslaicīgiem signāliem (signalizēšana ar tālās gaismas lukturiem), kā to noteicis pieteikuma iesniedzējs. To norāda attiecīgajā rasējumā un atzīmē paziņojuma veidlapā.

6.3.3. Apgaismojumam, ko uz ekrāna rada tālās gaismas kūlis, jāatbilst šādām prasībām:

6.3.3.1. HH un VV līnijas krustošanās punktā (HV) jābūt vienmērīgam apgaismojumam 80 % apmērā no maksimālā apgaismojuma. Maksimālajam apgaismojumam (turpmāk Emax) jābūt robežās starp 70 un 345 luksiem.

6.3.3.2. Norādes zīmi, kas minēta 4.2.2.7. punktā, aprēķina pēc šādas formulas: Norādes zīme = 0,146 Emax Šo vērtību noapaļo līdz šādiem skaitļiem: 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40.

6.3.3.3. Horizontāli pa labi un kreisi no HV punkta apgaismojums nedrīkst būt mazāks par 40 luksiem 1,125 metru attālumā un mazāks par 10 luksiem 2,25 metru attālumā.

6.4. Ekrāna apgaismojuma vērtības, kas minētas 6.2.5.–6.3.2.3. punktā, mēra ar fotoreceptoru, un tā darbības laukums ir kvadrāts, kā mala ir 65 mm.

6.5. Noteikumi attiecībā uz pārvietojamiem atstarotājiem

6.5.1. Gan lukturim, kas novietots 2.1.4. punktā aprakstītajā stāvoklī, gan galvenajam lukturim jāatbilst 6.2. vai 6.3. punktā, vai abos punktos minētajām fotometriskajām prasībām.

6.5.2. Papildu testus veic pēc tam, kad atstarotāju, izmantojot galvenā luktura regulēšanas ierīces, atliec vertikāli uz augšu tādā leņķī, kas minēts 2.1.4. punktā, vai divus grādus uz augšu – atkarībā no tā, kurš leņķis ir mazāks. Pēc tam galveno lukturi noliec uz leju (izmantojot goniometru) un ievēro šādas fotometriskās specifikācijas:

galvenā tuvā gaisma: HV un 75 R (attiecīgi 75 L);

tālā gaisma: E max ir HV procenti no Emax.

Ja regulēšanas ierīces neļauj veikt nepārtrauktu kustību, tad izvēlas stāvokli, kas ir tuvākais divu grādu leņķim.

6.5.3. Atstarotāju novieto atpakaļ nominālajā leņķa pozīcijā, kā noteikts 6.2.2. punktā, un goniometru nostāda tā sākotnējā stāvoklī. Atstarotāju, izmantojot galvenā luktura regulēšanas ierīci, atliec vertikāli uz leju tādā leņķī, kas minēts 2.1.4. punktā, vai divus grādus uz leju, atkarībā no tā, kurš leņķis ir mazāks. Pēc tam galveno lukturi atliec uz augšu (izmantojot, piemēram, goniometru) un veic pārbaudes 6.5.2. punktā minētajos punktos.

7. DISKOMFORTA UN/VAI APŽILBUMA NOVĒRTĒŠANA

Ir jānovērtē diskomforts un/vai apžilbums, ko rada galveno lukturu tuvā gaisma (10).

C. CITI ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

8. GALVENO LUKTURU TIPA MODIFIKĀCIJAS UN APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀŠANA UZ CITU TIPU

8.1. Par visām galveno lukturu tipa modifikācijām, tostarp balasta modifikācijām, jāziņo administratīvajai struktūrvienībai, kas apstiprinājusi konkrēto galveno lukturu tipu. Pēc tam minētā struktūrvienība var:

8.1.1. apsvērt, vai veiktās modifikācijas neradīs ievērojamas negatīvas sekas un vai galvenais lukturis joprojām atbilst prasībām; vai arī

8.1.2. pieprasīt papildu testa ziņojumu no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

8.2. Par apstiprinājuma piešķiršanu vai atteikumu, precizējot izmaiņas, 4.1.5. punktā noteiktajā kārtībā paziņo nolīguma Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus.

8.3. Kompetentā iestāde, kas izdod apstiprinājuma paplašinājumu uz citu tipu, piešķir sērijas numuru katrai paziņojuma veidlapai, kura paredzēta šāda paplašinājuma izsniegšanai, un informē par to pārējās 1958. gada nolīguma Puses, kuras piemēro šos noteikumus, nosūtot paziņojuma veidlapu, kura atbilst šo noteikumu 1. pielikumā iekļautajam paraugam.

9. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

9.1. Galvenos lukturus, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, konstruē tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam lukturu tipam, ievērojot 6. punktā noteiktās prasības.

9.2. Lai pārbaudītu, vai 9.1. punkta prasības ir izpildītas, veic atbilstošas ražošanas pārbaudes.

9.3. Apstiprinājuma turētājs jo īpaši:

9.3.1. nodrošina, lai būtu izstrādātas efektīvas ražojumu kvalitātes kontroles procedūras;

9.3.2. nodrošina piekļuvi kontrolaprīkojumam, kas vajadzīgs katra apstiprinātā tipa atbilstības pārbaudei;

9.3.3. nodrošina, lai testu rezultātu datus reģistrētu un attiecīgie dokumenti būtu pieejami laikposmā, ko saskaņo ar administratīvo iestādi;

9.3.4. analizē katra testa veida rezultātus, lai pārbaudītu un nodrošinātu ražojuma parametru stabilitāti, ņemot vērā rūpnieciskās ražošanas procesa svārstības;

9.3.5. nodrošina, lai katram ražojuma tipam veiktu vismaz šo noteikumu 8. pielikumā norādītos testus;

9.3.6. nodrošina, lai ikviena paraugu ņemšana, kura pierāda neatbilstību attiecīgajam testa veidam, būtu par iemeslu atkārtotai paraugu ņemšanai vai citam testam. Lai panāktu attiecīgās ražošanas atbilstību, veic visus vajadzīgos pasākumus.

9.4. Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrai ražošanas vienībai piemērojamo kontroles metožu atbilstību.

9.4.1. Katrā pārbaudē inspektoram uzrāda testu žurnālus un ražošanas kontroles protokolus.

9.4.2. Inspektors izlases veidā var ņemt paraugus testu veikšanai ražotāja laboratorijā. Paraugu obligāto skaitu var noteikt, ņemot vērā paša ražotāja veikto pārbaužu rezultātus.

9.4.3. Ja kvalitātes līmenis ir neapmierinošs vai ja tiek uzskatīts, ka jāpārbauda rezultātu derīgums tiem testiem, kas veikti, piemērojot iepriekš minēto 9.4.2. punktu, inspektors ņem paraugus nosūtīšanai tehniskajam dienestam, kas veicis tipa apstiprinājuma testus, izmantojot 9. pielikumā minētos kritērijus.

9.4.4. Kompetentā iestāde drīkst veikt visus šajos noteikumos paredzētos testus. Šos testus veic, izmantojot brīvi izvēlētus paraugus, netraucējot ražotājam pildīt savas saistības attiecībā uz produkcijas piegādi un saskaņā ar 9. pielikuma kritērijiem.

9.4.5. Kompetentā iestāde cenšas veikt pārbaudes ne retāk kā reizi divos gados. Tomēr šajā jautājumā kompetentā iestāde var rīkoties pēc saviem ieskatiem un atbilstīgi savai pārliecībai par efektīvu ražošanas atbilstības kontroles pasākumu nodrošinājumu. Konstatējot neapmierinošus rezultātus, kompetentā iestāde nodrošina visu to pasākumu īstenošanu, kas vajadzīgi pēc iespējas ātrākai ražojumu atbilstības atjaunošanai.

9.5. Galvenos lukturus ar acīmredzamiem defektiem neņem vērā.

9.6. Norādes zīmi neņem vērā.

9.7. Šo noteikumu 6.2.6. punktā minētos mērījumu punktus (14.–21. mērījumu punkts) neņem vērā.

10. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

10.1. Apstiprinājumu, kas piešķirts galveno lukturu tipam saskaņā ar šiem noteikumiem, var anulēt, ja nav ievērotas prasības vai ja galvenais lukturis, uz kura ir apstiprinājuma marķējums, neatbilst apstiprinātajam tipam.

10.2. Ja Nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, anulē iepriekš piešķirtu apstiprinājumu, tā nekavējoties informē pārējās Nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā iekļautajam paraugam.

11. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnībā izbeidz ražot noteikta tipa galvenos lukturus, kas apstiprināti atbilstoši šiem noteikumiem, tad par šo faktu jāinformē iestādi, kas piešķīra apstiprinājumu. Minētā iestāde, saņēmusi attiecīgo paziņojumu, informē pārējās 1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst šo noteikumu 1. pielikumā iekļautajam paraugam.

12. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam paziņo par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu nosaukumus un adreses, kā arī to administratīvo iestāžu nosaukumus un adreses, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdota apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu uz citu tipu, atteikumu, anulēšanu vai ražošanas galīgu pārtraukšanu.

13. PĀREJAS NOTEIKUMI

13.1. No 9. papildinājuma oficiālās spēkā stāšanās dienas neviena no nolīguma Pusēm, kas piemēro šos noteikumus, nedrīkst atteikt apstiprinājuma piešķiršanu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuros izdarīti grozījumi ar šo noteikumu sākotnējās redakcijas 9. papildinājumu.

13.2. Pēc 24 mēnešiem no 9. papildinājuma spēkā stāšanās dienas nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais galveno lukturu tips atbilst prasībām, ko paredz šie noteikumi, kuros izdarīti grozījumi ar šo noteikumu sākotnējās redakcijas 9. papildinājumu.

13.3. Apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējiem papildinājumiem, paliek spēkā.

13.4. Nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina piešķirt apstiprinājumus, pamatojoties uz šo noteikumu iepriekšējiem papildinājumiem, ja vien galvenos lukturus ir paredzēts izmantot kā rezerves daļas lietošanā esošiem transportlīdzekļiem.

13.5. Nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt apstiprinājuma paplašinājumus uz citu tipu saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējiem papildinājumiem.

(1) Šie noteikumi neliedz kādai no nolīguma Pusēm, kas piemēro šos noteikumus, aizliegt tās reģistrētajos transportlīdzekļos šajos noteikumos atļautos galvenos lukturus ar plastikāta izkliedētājiem (“PL”) kombinēt ar mehānisku galveno lukturu tīrīšanas ierīci (piemēram, ar stikla tīrītājiem).

(2) Attiecībā uz gāzizlādes gaismas avotiem sk. Noteikumus Nr. 99.

(3) Ja izkliedētāju nevar nodalīt no galvenā luktura korpusa, atbilstoši 4.2.5. punktam pietiek ar vienu marķējumu.

(4) 1 Vācija, 2 Francija, 3 Itālija, 4 Nīderlande, 5 Zviedrija, 6 Beļģija, 7 Ungārija, 8 Čehija, 9 Spānija, 10 Serbija un Melnkalne, 11 Apvienotā Karaliste, 12 Austrija, 13 Luksemburga, 14 Šveice, 15 (pieejams), 16 Norvēģija, 17 Somija, 18 Dānija, 19 Rumānija, 20 Polija, 21 Portugāle, 22 Krievijas Federācija, 23 Grieķija, 24 Īrija, 25 Horvātija, 26 Slovēnija, 27 Slovākija, 28 Baltkrievija, 29 Igaunija, 30 (pieejams), 31 Bosnija un Hercegovina, 32 Latvija, 33 (pieejams), 34 Bulgārija, 35 (pieejams), 36 Lietuva, 37 Turcija, 38 (pieejams), 39 Azerbaidžāna, 40 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, 41 (pieejams), 42 Eiropas Kopiena (apstiprinājumus piešķir dalībvalstis, izmantojot to attiecīgo EEK simbolu), 43 Japāna, 44 (pieejams), 45 Austrālija, 46 Ukraina, 47 Dienvidāfrikas Republika, 48 Jaunzēlande, 49 Kipra, 50 Malta un 51 Korejas Republika. Sekojošie numuri tiks piešķirti citām valstīm hronoloģiskā secībā pēc to pievienošanās Nolīgumam par vienveida tehnisko priekšrakstu pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un daļām, kuras var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šiem priekšrakstiem piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu sasvstarpējās atzīšanas nosacījumiem. Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņos šādā kārtā piešķirtos numurus nolīguma Pusēm.

(5) Tehniskās prasības attiecībā uz gāzizlādes gaismas avotiem: sk. Noteikumus Nr. 99.

(6) To lukturu uzstādīšanas instrukcijas, attiecībā uz kuriem var veikt šos pasākumus: sk. Noteikumus Nr. 48.

(7) Minētie noteikumi neattiecas uz vadības slēdzi.

(8) Atbilstība elektromagnētiskās saderības prasībām attiecas uz atsevišķu transportlīdzekļa tipu.

(9) Apgaismojuma vērtība no punkta 14 līdz punktam 19 ir:

14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luksi un

17 + 18 + 19 ≥ 0,6 luksi.

(10) Šī prasība tiks izskatīta administrācijām paredzētajā ieteikumā.

1. PIELIKUMS PAZIŅOJUMS (Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

2. PIELIKUMS APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZVIETOJUMA PARAUGI 1. attēls 2. attēls 3.a attēls Galvenais lukturis, uz kura ir iepriekš attēlotais apstiprinājuma marķējums, ir galvenais lukturis, kas atbilst šo noteikumu prasībām gan attiecībā uz tuvo, gan tālo gaismu un ir paredzēts: tikai kreisās puses kustībai. pa brauktuves abām pusēm, attiecīgi noregulējot optisko bloku vai gaismas avotu uz transportlīdzekļa. 3.b attēls 4. attēls 5. attēls Galvenais lukturis, uz kura ir iepriekš attēlotais apstiprinājuma marķējums, ir šo noteikumu prasībām to sākotnējā redakcijā atbilstošs galvenais lukturis, kas aprīkots ar gāzizlādes gaismas avotu tikai tuvai gaismai un plastikāta izkliedētāju un kas paredzēts: kustībai pa brauktuves abām pusēm. tikai labās puses kustībai. 6. attēls 7.a attēls 7.b attēls Galvenais lukturis, uz kura ir iepriekš attēlotais apstiprinājuma marķējums, ir šo noteikumu prasībām atbilstošs galvenais lukturis, kas: ir aprīkots ar gāzizlādes gaismas avotu tuvai gaismai un paredzēts tikai kreisās puses kustībai. atbilst 6. attēlā norādītajam izvietojumam, bet priekšējo miglas lukturi nevar vienlaicīgi ieslēgt ar tālo gaismu. 8. attēls 9. attēls Identifikācijas zīme šo noteikumu prasībām atbilstošam galvenā tuvās gaismas lukturim, kam ir plastikāta izkliedētājs un kas: ir kombinēts, grupēts vai savietots ar R 8 halogēnu tālo gaismu. ir paredzēts kustībai pa brauktuves abām pusēm. Tuvās gaismas neiededz vienlaicīgi ar halogēnu tālo gaismu. Tuvā gaisma paredzēta tikai labās puses kustībai. Tuvās gaismas neiededz vienlaicīgi ar citu savietotu galveno lukturi. 10. attēls 11. attēls Transportlīdzekļa priekšpusē piestiprinātu grupētu, kombinētu vai savietotu lukturu vienkāršota marķējuma paraugi (Vertikālās un horizontālās līnijas shematiski attēlo gaismas signālierīces formu un vispārējo izvietojumu. Tās neiekļauj apstiprinājuma marķējumā.) A PARAUGS B PARAUGS C PARAUGS D PARAUGS PIEZĪME. Četri iepriekš redzamie paraugi attiecas uz apgaismojuma ierīci, kurai ir apstiprinājuma marķējums attiecībā uz: priekšējo gabarītgaismas lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 7 01. grozījumu sēriju un paredzēts uzstādīšanai kreisajā pusē; galveno lukturi ar labās un kreisās puses satiksmei paredzētu gāzizlādes tuvo gaismu un gāzizlādes tālo gaismu, kuras maksimālā intensitāte ir no 86 250 līdz 101 250 kandelām (norādīts ar numuru 30), kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem to sākotnējā redakcijā un kam ir plastikāta izkliedētājs; priekšējo miglas lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 19 02. grozījumu sēriju un kam ir plastikāta izkliedētājs; priekšējo 1.a kategorijas virzienrādītāja lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 6 01. grozījumu sēriju. 12. attēls Ar galveno lukturi savietots vai grupēts lukturis 1. paraugs Uz galvenā luktura korpusa norāda tikai spēkā esošu apstiprinājuma numuru, piemēram: vai vai vai 2. paraugs 13. attēls LED moduļi

3. PIELIKUMS A attēls 1 mērījumu ekrāns * Izmērus neņemt vērā. Tuvā gaisma B attēls 2 mērījumu ekrāns * Izmērus neņemt vērā. Tuvā gaisma C attēls Apgaismojuma vērtību mērījumu punkti

4. PIELIKUMS Darbībā esošu galveno lukturu fotometrisko rādītāju stabilitātes testi NOKOMPLEKTĒTU GALVENO LUKTURU TESTS Pēc fotometrisko vērtību izmērīšanas saskaņā ar šo noteikumu priekšrakstiem Emax punktā tālajai gaismai un HV, 50 R un B 50 L punktā tuvajai gaismai (vai HV, 50 L, B 50 R punktā galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses satiksmei) pārbauda nokomplektēta galvenā luktura parauga fotometrisko rādītāju stabilitāti tā darbības laikā. Ar jēdzienu “nokomplektēts galvenais lukturis” saprot nokomplektētu lukturi, ieskaitot tā balastu(-us) un apkārtējās korpusa daļas un spuldzes, kas varētu ietekmēt tā siltuma izkliedi. Testus veic: a) sausā un mierīgā atmosfērā, kur apkārtējās vides temperatūra ir 23 °C ± 5 °C, kad testa paraugs ir uzstādīts uz pamata, kas atbilst pareizai uzstādīšanai transportlīdzeklī; b) ja gaismas avoti ir nomaināmi, izmanto sērijveidā ražotus kvēldiega gaismas avotus, kas tika darbināti vismaz vienu stundu, vai sērijveidā ražotus gāzizlādes gaismas avotus, kas tika darbināti vismaz 15 stundas, vai arī sērijveidā ražotus LED moduļus, kas tika darbināti vismaz 48 stundas un atdzesēti līdz apkārtējai temperatūrai pirms testu veikšanas, kā paredzēts šajos noteikumos. Izmanto pieteikuma iesniedzēja piegādātos LED modeļus. Mērījuma iekārta ir līdzvērtīga tai iekārtai, ko izmanto galveno lukturu tipa apstiprinājuma testos. Testa paraugu darbina, nenomontējot to no testa ierīces vai nemainot tā uzstādījumu uz tās. Izmantotais gaismas avots ir tieši šim galvenajam lukturim paredzētās kategorijas gaismas avots. 1. FOTOMETRISKO RĀDĪTĀJU STABILITĀTES TESTS Testus veic sausā un mierīgā atmosfērā, kur apkārtējās vides temperatūra ir 23 ± 5 °C, kad nokomplektētais galvenais lukturis ir uzstādīts uz pamata, kas ierīkots atbilstoši pareizas uzstādīšanas prasībām transportlīdzeklī. 1.1. Tīrs galvenais lukturis Galveno lukturi darbina 12 stundas, kā aprakstīts 1.1.1. punktā, un pārbauda atbilstoši 1.1.2. punktam. 1.1.1. Testa procedūra Galveno lukturi darbina norādīto laiku: a) lai tad, ja jāapstiprina tikai viena apgaismes funkcija (tālā vai tuvā gaisma), attiecīgo gaismas avotu darbinātu uz norādīto laiku (1); b) attiecībā uz savietotu tuvās gaismas un tālās gaismas lukturi vai savietotiem priekšējiem miglas lukturiem un galveniem tālās gaismas lukturiem: tad, ja pieteikuma iesniedzējs norāda, ka galveno lukturi paredzēts izmantot, vienlaikus iededzot tikai vienu gaismas avotu (2), testu veic saskaņā ar šo nosacījumu un katru attiecīgo apgaismes funkciju secīgi darbina (1) tikai pusi no 1.1. punktā norādītā laika. Visos pārējos gadījumos (1) (2) galvenajam lukturim piemēro šādu režīmu, līdz ir sasniegts noteiktais laiks: 15 minūtes iedegta tuvā gaisma, 5 minūtes ieslēgtas visas funkcijas. Gadījumā, ja tuvo gaismu un tālo gaismu nodrošina viens gāzizlādes gaismas avots, režīms ir: 15 minūtes iedegta tuvā gaisma, 5 minūtes iedegtas visas tālās gaismas ierīces; c) gadījumā, ja ir grupētas apgaismes funkcijas, visas atsevišķās funkcijas iededz vienlaicīgi uz tik ilgu laiku, kāds noteikts katrai atsevišķajai apgaismes funkcijai: a) ņemot vērā arī savietotu apgaismes funkciju izmantošanu, b) atbilstoši ražotāja specifikācijām; d) gadījumā, ja tuvā gaisma paredzēta liektam apgaismojumam ar papildu gaismas avotu, šo gaismas avotu ieslēdz uz 1 minūti un izslēdz uz 9 minūtēm tikai tuvās gaismas ieslēgšanas laikā (sk. 1. papildinājumu); e) gadījumā, ja tālā gaisma izmanto vairākus gaismas avotus saskaņā ar 6.3.2. punktu un ja pieteikuma iesniedzējs norāda, ka daļa tālās gaismas (viens no šiem papildu gaismas avotiem) tiek izmantota tikai īslaicīgiem signāliem (signalizēšana ar tālās gaismas lukturiem), testu veic bez šīs tālās gaismas daļas. 1.1.1.2. Testa spriegums Testa parauga spailēm piemēro šādu spriegumu: a) gadījumā, ja ir nomaināms(-i) kvēldiega gaismas avots(-i), kas darbojas tieši no transportlīdzekļa sprieguma: testu veic, attiecīgajā gadījumā izmantojot 6,3 V, 13,2 V vai 28,0 V, izņemot gadījumus, kad pieteikuma iesniedzējs norāda, ka testa paraugu drīkst izmantot pie cita sprieguma. Šajā gadījumā testu veic ar kvēldiega gaismas avotu, kas darbojas ar vislielāko pieļaujamo spriegumu; b) gadījumā, ja ir izmantots(-i) nomaināms(-i) gāzizlādes gaismas avots(-i): transportlīdzekļa sistēmai, kas darbojas ar 12 V spriegumu, gaismas avota elektroniskās vadības iekārtas testa spriegums ir 13,2 ± 0,1 volts, izņemot gadījumu, ja apstiprinājuma pieteikumā norādīts citādi; c) gadījumā, ja nenomaināms gaismas avots darbojas tieši no transportlīdzekļa sprieguma: visus mērījumus attiecībā uz apgaismes vienībām, kurās ir nenomaināmi gaismas avoti (kvēldiega gaismas avoti un/vai citi), veic, izmantojot 6,3 V, 13,2 V vai 28,0 V, vai citus spriegumus, atbilstoši pieteikuma iesniedzēja attiecīgi noteiktajam transportlīdzekļa spriegumam; d) gadījumā, ja nomaināmi vai nenomaināmi gaismas avoti darbojas neatkarīgi no transportlīdzekļa barošanas sprieguma un tos pilnībā vada sistēma, vai gadījumā, ja gaismas avotus darbina ar barošanas un vadības ierīci, iepriekš noteiktos testa spriegumus pievada minētās ierīces ieejas spailēm. Laboratorija, kas atbildīga par testa veikšanu, var ražotājam pieprasīt piegādāt minēto barošanas un vadības ierīci vai speciālo barošanas avotu gaismas avota(-u) barošanai; e) LED modulim(-ļiem) mērījumus veic, attiecīgi izmantojot 6,75 V, 13,2 V vai 28,0 V lielu spriegumu, ja vien šajos noteikumos nav noteikts citādi. LED modelim(-ļiem), ko vada gaismas avota elektroniskā vadības iekārta, mērījumus veic saskaņā ar pieteikuma iesniedzēja norādījumiem; f) ja signāllukturi ir grupēti, kombinēti vai savietoti ar testa paraugu un darbojas, izmantojot spriegumu, kas atšķiras no norādītajiem nominālajiem spriegumiem – attiecīgi 6 V, 12 V vai 24 V, spriegumu regulē, ņemot vērā ražotāja norādījumus par minētā luktura pareizu fotometrisko darbību. 1.1.2. Testa rezultāti 1.1.2.1. Vizuālā pārbaude Tiklīdz galvenā luktura temperatūra ir izlīdzinājusies ar apkārtējo temperatūru, galvenā luktura izkliedētāju un ārējo izkliedētāju, ja tāds ir, notīra ar tīru, mitru kokvilnas drānu. Pēc tam to pārbauda vizuāli; uz luktura izkliedētāja vai uz ārējā izkliedētāja, ja tāds ir, nedrīkst atklāties negludums, deformācija, ieplaisājums vai krāsas atšķirība. 1.1.2.2. Fotometriskais tests Lai izpildītu šo noteikumu prasības, fotometriskos rādītājus pārbauda turpmāk minētajos punktos. Tuvā gaisma: 50 R - B 50 L - HV – galvenajiem lukturiem, kas paredzēti labās puses kustībai; 50 L - B 50 R - HV – galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai. Tālā gaisma: punkts Emax. Var veikt vēl vienu regulēšanu, pamatojoties uz galvenā luktura pamatnes deformāciju siltuma dēļ (gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcijas izmaiņas ir minētas šā pielikuma 2. punktā). Starp fotometriskajiem parametriem un mērījumu rezultātiem, kas gūti pirms testa, pieļaujama 10 procentu starpība, ieskaitot fotometrisko mērījumu procedūras pielaides. 1.2. Netīrs galvenais lukturis Pēc testa, kā iepriekš norādīts 1.1. punktā, galveno lukturi darbina vienu stundu, kā aprakstīts 1.1.1. punktā, pēc tam, kad tas ir sagatavots saskaņā ar 1.2.1. punktu un pārbaudīts saskaņā ar 1.1.2. punktu. 1.2.1. Galvenā luktura sagatavošana 1.2.1.1. Testa maisījums 1.2.1.1.1. Galvenajam lukturim ar stikla ārējo izkliedētāju: ūdens un piesārņojošās vielas maisījums, ar ko apstrādā galveno lukturi, sastāv no: 9 masas daļām silīcijsmilts, kuru graudiņu lielums ir 0–100 μm, 1 masas daļas augu izcelsmes (dižskābarža koksnes) ogļu putekļu, kuru graudiņu lielums ir 0–100 μm, 0,2 masas daļām NaCMC (3), un atbilstoša daudzuma destilēta ūdens, kura vadītspēja ir ≤ 1 mS/m. Maisījums ir derīgs 14 dienas. 1.2.1.1.2. Galvenajam lukturim ar plastikāta ārējo izkliedētāju: ūdens un piesārņojošās vielas maisījums, ar ko apstrādā galveno lukturi, sastāv no: 9 masas daļām silīcijsmilts, kuru graudiņu lielums ir 0–100 μm, 1 masas daļas augu izcelsmes (dižskābarža koksnes) ogļu putekļu, kuru graudiņu lielums ir 0–100 μm, 0,2 masas daļām NaCMC (3), atbilstoša daudzuma destilēta ūdens, kura vadītspēja ir ≤ 1 mS/m, un 2 ± 1 masas daļām virsmas aktīvās vielas (4). Maisījums ir derīgs 14 dienas. 1.2.1.2. Testa maisījuma uzklāšana galvenajam lukturim Testa maisījumu vienmērīgi uzklāj uz visas galvenā luktura gaismu izstarojošās virsmas un ļauj nožūt. Šo procedūru atkārto, kamēr apgaismojuma vērtība ir samazinājusies līdz 15–20 % no mērījumos iegūtajām vērtībām attiecībā uz katru turpmāk minēto punktu, ievērojot šajā pielikumā ietvertos norādījumus: Emax punkts tuvajā/tālajā gaismā un tikai tālajā gaismā, 50 R un 50 V (5) tikai tuvās gaismas lukturim, kas paredzēts labās puses kustībai, 50 L un 50 V (5) tikai tuvās gaismas lukturim, kas paredzēts kreisās puses kustībai. 2. KARSTUMA IETEKMĒ NOTIKUŠO GAISMAS KŪĻA NOLIEKUMA LĪNIJAS VERTIKĀLĀS POZĪCIJAS IZMAIŅU TESTS Šajā testā pārbauda, vai gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālā novirze, kas notikusi karstuma ietekmē, nepārsniedz vērtību, kas noteikta darbībā esošam tuvās gaismas lukturim. Galveno lukturi, kas pārbaudīts atbilstoši 1. punkta prasībām, pārbauda saskaņā ar 2.1. punktā aprakstīto testu, to nenomontējot no testa ierīces vai nemainot uzstādījumu attiecībā pret to. Ja galvenajam lukturim ir kustīgs gaismas atstarotājs, tad šim testam izvēlas tikai to stāvokli, kas ir vistuvākais vidējai vertikālai leņķiskajai plaknei. 2.1. Galveno tuvās gaismas lukturu tests Testu veic sausā un mierīgā atmosfērā, kur apkārtējā temperatūra ir 23 C ± 5 °C. Izmantojot sērijveidā ražotu gāzizlādes gaismas avotu, kas tika darbināts vismaz 15 stundas, galveno lukturi darbina tuvo gaismu režīmā, to nenomontējot no testa ierīces vai nemainot uzstādījumu attiecībā pret to. (Šā testa veikšanai spriegumu noregulē saskaņā ar 1.1.1.2. punktu.) Gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcija līnijas horizontālajā daļā (starp VV un vertikālo līniju, kas iet caur punktu B 50 L labās puses kustībai vai B 50 R kreisās puses kustībai) pārbauda attiecīgi 3 minūtes (r3) un 60 minūtes (r60) pēc ieslēgšanas. Iepriekš aprakstītās gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcijas izmaiņas nosaka ar jebkuru metodi, kas ir pietiekami precīza un uzrāda reproducējamus rezultātus. 2.2. Testa rezultāti 2.2.1. Miliradiānos (mrad) izteiktus testa rezultātus uzskata par pieņemamiem attiecībā uz galveno tuvās gaismas lukturi, ja absolūtā vērtība , ko aprēķina galvenajam lukturim, nepārsniedz 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Tomēr, ja šī vērtība ir lielāka par 1,0 mrad, bet nepārsniedz 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), tad testē otru galveno lukturi, kā aprakstīts 2.1. punktā, pēc tam, kad tas trīs reizes pēc kārtas darbināts turpmāk minētajā režīmā, lai stabilizētu galvenā luktura mehānisko detaļu pozīciju uz pamatnes atbilstoši pareizai tā uzstādīšanai transportlīdzeklī: vienu stundu ir ieslēgta tuvā gaisma (spriegumu noregulē, kā norādīts 1.1.1.2. punktā), kam seko vienu stundu ilgs pārtraukums. Galveno lukturu tipu uzskata par pieņemamu, ja pirmajam paraugam noteiktās absolūtās vērtības ΔrI un otrajam paraugam noteiktās absolūtās vērtības ΔrII vidējā vērtība nepārsniedz 1,0 mrad. (1) Ja testējamais galvenais lukturis ir grupēts un/vai savietots ar signāllukturiem, pēdējos, izņemot dienas gaitas lukturi, iededz uz visu testa laiku. Virzienrādītāja lukturi ieslēdz mirgošanas režīmā, kurā ieslēgšanās un izslēgšanās ilguma attiecība ir aptuveni viens pret vienu. (2) Ja galvenā luktura mirgošanas režīmā vienlaikus ieslēdz divus vai vairāk gaismas avotus, tad to neuzskata par normālu gaismas avotu vienlaicīgu izmantošanu. (3) NaCMC ir karboksimetilcelulozes nātrija sāls, ko parasti sauc par CMC. NaCMC, ko izmanto netīrumu maisījumā, aizvietošanas pakāpei (DS) jābūt 0,6–0,7 un viskozitātei 200–300 cP 2 % šķīdumā, kura temperatūra ir 20 °C. (4) Daudzuma pielaide ir atkarīga no tā, vai jāiegūst tāds netīrumu maisījums, ko var pareizi uzklāt uz plastikāta izkliedētāja. (5) Punkts 50 V atrodas 375 mm zem punkta HV uz vertikālās VV līnijas ekrānā, kas novietots 25 m attālumā. Papildinājums Darbības periodu pārskats attiecībā uz fotometrisko rādītāju stabilitātes testu

5. PIELIKUMS Prasības attiecībā uz lukturiem ar plastikāta izkliedētājiem – izkliedētāju vai materiāla paraugu un nokomplektētu lukturu testēšana 1. VISPĀRĪGAS SPECIFIKĀCIJAS 1.1. Iesniegtajiem paraugiem, kā norādīts šo noteikumu 2.2.5. un 2.3. punktā, jāatbilst turpmāk 2.1.–2.5. punktā minētajām specifikācijām. 1.2. Abiem nokomplektēto lukturu/sistēmu paraugiem, kas iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.4. punktam un kam ir plastikāta izkliedētāji, attiecībā uz izkliedētāja materiālu jāatbilst turpmāk minētajām specifikācijām. 1.3. Plastikāta izkliedētāju paraugus vai materiāla paraugus kopā ar atstarotāju, ar ko tos paredzēts samontēt (ja piemērojams), hronoloģiskā secībā pārbauda apstiprinājuma testos, kā norādīts A tabulā šā pielikuma 1. papildinājumā. 1.4. Tomēr, ja luktura ražotājs var pierādīt, ka ražojums jau ir izturējis turpmāk 2.1.–2.5. punktā aprakstītos testus vai līdzvērtīgus testus atbilstoši citiem noteikumiem, šie testi nav jāatkārto; obligāti ir tikai 1. pielikuma B tabulā paredzētie testi. 1.5. Ja galvenos lukturus konstruēti uzstādīšanai tikai labajā vai tikai kreisajā, testus atbilstoši šim pielikumam var veikt tikai vienam paraugam pēc pieteikuma iesniedzēja izvēles. 2. TESTI 2.1. Izturība pret temperatūras izmaiņām 2.1.1. Testi Trīs jaunus paraugus (izkliedētājus) pārbauda piecos mainīgas temperatūras un mitruma maiņas ciklos (RM = relatīvais mitrums), ievērojot šādu secību: 3 stundas 40 °C ± 2 °C un 85–95 % RM; 1 stundu 23 °C ± 5 °C un 60–75 % RM; 15 stundas – 30 °C ± 2 °C; 1 stundu 23 °C ± 5 °C un 60–75 % RM; 3 stundas 80 °C ± 2 °C; 1 stundu 23 °C ± 5 °C un 60–75 % RM. Pirms šā testa paraugus vismaz četras stundas uzglabā 23 °C ± 5 °C un 60–75 % RM. Piezīme. Viena stunda 23 °C ± 5 °C temperatūrā ir pārejas laiks no vienas temperatūras uz citu, kas vajadzīgs, lai novērstu termisko šoku. 2.1.2. Fotometriskie mērījumi 2.1.2.1. Metode Paraugu fotometriskos mērījumus veic pirms un pēc testa. Minētos mērījumus, izmantojot standarta lukturi, veic šādos punktos: B 50 L un 50 R tuvās gaismas lukturim vai tuvās/tālās gaismas lukturim (B 50 R un 50 L galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai); Emax tālās gaismas lukturim vai tuvās/tālās gaismas lukturim. 2.1.2.2. Rezultāti Fotometriskie rezultāti, izdarot katra parauga mērījumus pirms un pēc testa, nedrīkst atšķirties vairāk kā par 10 %, ietverot fotometriskās procedūras pielaides. 2.2. Izturība pret atmosfēras faktoriem un reaģentiem 2.2.1. Izturība pret atmosfēras faktoriem Trīs jaunus paraugus (izkliedētājus vai materiāla paraugus) apstaro no avota, kura izstarotās enerģijas spektrālais sadalījums ir līdzīgs melna ķermeņa enerģijas spektrālais sadalījums 5 500 K–6 000 K temperatūrā. Starp avotu un paraugiem novieto attiecīgus filtrus, lai pēc iespējas samazinātu starojumu, kura viļņu garums mazāks par 295 nm un lielāks par 2 500 nm. Uz paraugiem ļauj iedarboties 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 lielam enerģijas starojumam tik ilgi, lai saņemtā gaismas enerģija būtu 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kamerā temperatūrai, kas tiek mērīta uz melnā paneļa, kurš atrodas vienā līmenī ar paraugiem, jābūt 50 °C ± 5 °C. Lai panāktu vienmērīgu iedarbību, paraugiem ap starojuma avotu jārotē ar ātrumu 1–5 apgriezieni min–1. Paraugus apsmidzina ar destilētu ūdeni, kura vadītspēja 23 °C ± 5 °C temperatūrā ir mazāka par 1 mS/m, ievērojot šādu ciklu: apsmidzināšana : 5 minūtes; žāvēšana : 25 minūtes. 2.2.2. Izturība pret reaģentu iedarbību Pēc tam, kad veikts tests saskaņā ar 2.2.1. punktu, un izdarīts mērījums saskaņā ar 2.2.3.1. punktu, saskaņā ar 2.2.2.2. punktu minēto trīs paraugu ārējo virsmu apstrādā ar 2.2.2.1. punktā minēto maisījumu. 2.2.2.1. Testa maisījums Testa maisījums sastāv no 61,5 % n-heptāna, 12,5 % toluola, 7,5 % etiltetrahlorīda, 12,5 % trihloretilēna un 6 % ksilola (tilpuma procenti). 2.2.2.2. Testa maisījuma uzklāšana Kokvilnas drānas gabalu mērcē (atbilstoši ISO 105), līdz tas piesūcas ar iepriekš 2.2.2.1. punktā norādīto maisījumu un 10 sekunžu laikā to uzliek parauga ārējai virsmai un tur 10 minūtes ar spiedienu 50 N/cm2, kas atbilst 100 N lielam spēkam, kurš iedarbojas uz 14 × 14 mm lielu testa virsmu. Šo 10 minūšu laikā drānas gabalu atkārtoti mērcē maisījumā, lai izmantojamā šķidruma sastāvs nepārtraukti atbilstu noteiktajam testa maisījumam. Uzklāšanas laikā drīkst kompensēt paraugam piemērojamo spiedienu, lai novērstu parauga plaisāšanu. 2.2.2.3. Tīrīšana Pēc testa maisījuma uzklāšanas paraugus nožāvē svaigā gaisā un pēc tam 23 °C ± 5 °C temperatūrā nomazgā ar 2.3. punktā aprakstīto šķīdumu (izturība pret mazgāšanas līdzekļiem). Pēc tam paraugus 23 °C ± 5 °C temperatūrā rūpīgi noskalo ar destilētu ūdeni, kas nesatur vairāk par 0,2 % piemaisījumu, un tos noslauka ar mīkstu drānu. 2.2.3. Rezultāti 2.2.3.1. Pēc testa, kurā pārbauda izturību pret atmosfēras faktoriem, uz paraugu ārējās virsmas nedrīkst būt plaisas, skrambas, robi un deformācijas, un vidējā caurlaidības novirze Δt = (T2 – T3)/T2, ko mēra trīs paraugiem saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, nedrīkst pārsniegt 0,020 (Δtm < 0,020). 2.2.3.2. Pēc testa, kurā pārbauda izturību pret reaģentiem, uz paraugiem nedrīkst būt ķīmisko vielu radītu traipu, kas varētu radīt gaismas plūsmas izkliedes izmaiņas, kuru vidējā izstarošanas novirze Δd = (T5 – T4)/T2, ko mēra trīs paraugiem saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, nedrīkst pārsniegt 0,020 (Δ dm < 0,020). 2.2.4. Izturība pret gaismas avota starojumu Veic šādu testu: katras gaismu caurlaidīgās galvenā luktura plastikāta sastāvdaļas plakanos paraugus apgaismo ar gāzizlādes gaismas avota radītu gaismu. Šo paraugu parametriem, piemēram, leņķiem un attālumiem, jābūt tādiem pašiem kā galvenajā lukturī. Šiem paraugiem jābūt tādā pašā krāsā un to virsmai jābūt tieši tāpat apstrādātai (ja apstrāde tiek veikta) kā galvenā luktura daļām. Pēc 1 500 stundu nepārtrauktas izmantošanas izstarotās gaismas kolorimetriskajai specifikācijai jāizmanto jauns standarta gāzizlādes gaismas avots, bet uz paraugu virsmas nedrīkst būt plaisas, skrāpējumi, tā nedrīkst lobīties vai būt deformēta. 2.3. Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem un ogļūdeņražiem 2.3.1. Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem Trīs paraugu (izkliedētāju vai materiāla paraugu) ārējo virsmu sasilda līdz 50 °C ± 5 °C un pēc tam uz 5 minūtēm iegremdē 23 °C ± 5 °C siltā maisījumā, kas sastāv no 99 daļām destilēta ūdens, kas satur ne vairāk kā 0,02 % piemaisījuma, un no vienas daļas alkilarila sulfonāta. Pēc testa paraugus nožāvē 50 °C ± 5 °C temperatūrā. Paraugu virsmu notīra ar mitru drānu. 2.3.2. Izturība pret ogļūdeņražiem Trīs paraugu ārējās frontālās virsmas 1 minūti ilgi viegli berž ar kokvilnas drānu, kas samērcēta šķīdumā, kas sastāv no 70 % n-heptāna un 30 % toluola (tilpuma procenti), un pēc tam nožāvē svaigā gaisā. 2.3.3. Rezultāti Pēc abu iepriekš minēto testu sekmīgas veikšanas gaismas caurlaidības vidējā novirzes vērtība Δt = (T2 – T3)/T2, ko mēra trīs paraugiem saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, nedrīkst pārsniegt 0,010 (Δtm < 0,010). 2.4. Izturība pret mehānisko nolietošanos 2.4.1. Mehāniskās nolietošanās metode Trīs jauno paraugu (izkliedētāju) ārējo frontālo virsmu pārbauda vienādā mehāniskās nolietošanās testā, izmantojot šā pielikuma 3. papildinājumā aprakstīto metodi. 2.4.2. Rezultāti Pēc testa veikšanas novirzes: gaismas caurlaidībā – Δt = (T2 – T3)/T2 un gaismas izkliedēšanā – Δd = (T5 – T4)/T2 mēra saskaņā ar 2. papildinājumā aprakstīto procedūru tajā virsmas vietā, kas iepriekš norādīta 2.2.4. punktā. Trīs paraugu vidējai vērtībai jābūt: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5. Adhēzijas tests pārklājumiem (ja tādi ir) 2.5.1. Parauga sagatavošana 20 mm × 20 mm lielu izkliedētāja pārklājuma virsmas laukumu ar žileti vai adatu sagraiza, izveidojot apmēram 2 mm × 2 mm lielu kvadrātiņu tīklu. Ar žileti vai adatu izdara tik lielu spiedienu, lai sagrieztu vismaz pārklājumu. 2.5.2. Testa apraksts Ņem līmlenti, kurai ir 2 N/(platuma cm) ± 20 % liels adhēzijas spēks, kas noteikts standartizētos apstākļos, kā norādīts šā pielikuma 4. papildinājumā. Vismaz uz piecām minūtēm šo līmlenti, kas ir vismaz 25 mm plata, piespiež pie virsmas, kura sagatavota atbilstoši 2.5.1. punktam. Pēc tam līmlentes galu noslogo tā, lai adhēzijas spēks uz virsmu tiktu līdzsvarots ar šai virsmai perpendikulāru spēku. Šajā brīdī lenti norauj ar konstantu ātrumu 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3. Rezultāti Uz kvadrātiņos sadalītā virsmas laukuma nedrīkst parādīties manāmi bojājumi. Ir pieļaujami bojājumi kvadrātiņu malu krustpunktos vai iegriezumu malās, ja vien bojātais laukums nav lielāks par 15 % no kvadrātiņos sadalītās virsmas. 2.6. Testi, kas tiek veikti nokomplektētam galvenajam lukturim ar plastikāta izkliedētāju 2.6.1. Izkliedētāja virsmas izturība pret mehānisko nolietošanos 2.6.1.1. Testi Luktura 1. parauga izkliedētāju pārbauda, veicot iepriekš 2.4.1. punktā aprakstīto testu. 2.6.1.2. Rezultāti Pēc minētā testa fotometrisko mērījumu rezultāti, kas iegūti, veicot mērījumus attiecībā uz galveno lukturi saskaņā ar šiem noteikumiem, nepārsniedz maksimālās pieļaujamās vērtības punktā B 50 L un HV par vairāk nekā 30 %, un nedrīkst būt mazāki par minimālo pieļaujamo vērtību punktā 75 R par vairāk nekā 10 % (ja galvenie lukturi paredzēti kreisās puses kustībai, ņem vērā punktu B 50 R, HV un 75 L). 2.6.2. Adhēzijas tests pārklājumiem (ja tādi ir) Luktura 2. parauga izkliedētāju pārbauda, veicot iepriekš 2.5. punktā aprakstīto testu. 1. Papildinājums ATBILSTĪBAS TESTU HRONOLOĢISKĀ SECĪBA A. Plastikāta materiālu (izkliedētāju vai materiāla paraugu, kas iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.4. punktam) testi Paraugi Testi Izkliedētāji vai materiāla paraugi Izkliedētāji 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 1.1. Daļēja fotometrija (2.1.2. punkts) x x x 1.1.1. Temperatūras izmaiņu iedarbība (2.1.1. punkts) x x x 1.2. Daļēja fotometrija (2.1.2. punkts) x x x 1.2.1. Gaismas izstarošanas mērījumi x x x x x x x x x 1.2.2. Gaismas izkliedēšanas mērījumi x x x x x x 1.3. Atmosfēras faktoru iedarbība (2.2.1. punkts) x x x 1.3.1. Gaismas caurlaidības mērījumi x x x 1.4. Reaģentu iedarbība (2.2.2. punkts) x x x 1.4.1. Gaismas izkliedēšanas mērījumi x x x 1.5. Mazgāšanas līdzekļu iedarbība (2.3.1. punkts) x x x 1.6. Ogļūdeņražu iedarbība (2.3.2. punkts) x x x 1.6.1. Gaismas caurlaidības mērījumi x x x 1.7. Nolietošanās (2.4.1. punkts) x x x 1.7.1. Gaismas caurlaidības mērījumi x x x 1.7.2. Gaismas izkliedēšanas mērījumi x x x 1.8. Adhēzija (2.5. punkts) x 1.9. Izturība pret gaismas avota starojumu (2.2.4. punkts) x

B. Nokomplektētu galveno lukturu (kas iesniegti saskaņā ar šo noteikumu 2.2.3. punktu) testi Testi Nokomplektēts galvenais lukturis Parauga Nr. 1 2 2.1. Nolietošanās (2.6.1.1.1. punkts) x 2.2. Fotometrija (2.6.1.2. punkts) x 2.3. Adhēzija (2.6.2. punkts) x 2. papildinājums Gaismas izkliedēšanas un caurlaidības mērīšanas metode 1. APRĪKOJUMS (sk. attēlu) Kolimatora K gaismas kūli, kura pusnobīde ir β/2 = 17,4 × 10–4 rd, ierobežo diafragma DT ar 6 mm atvērumu, pret kuru novieto parauga statīvu. Konverģents bezkrāsains izkliedētājs L2, kas koriģēts attiecībā uz sfērisko aberāciju, savieno diafragmu DT ar uztvērēju R; izkliedētāja L2 diametram jābūt tādam, lai tas nediafragmētu parauga izkliedēto gaismu konusā, kura augšējā leņķa puse ir β/2 = 14°. Gredzenveida diafragmu DD, kuras leņķi ir α/2 = 1° un αmax/2 = 12°, novieto gaismas izkliedētāja L2 attēla fokusa plaknē. Diafragmas necaurspīdīgā centrālā daļa ir vajadzīga, lai aizturētu gaismu, kas plūst tieši no gaismas avota. Ir jānodrošina iespēja attālināt diafragmas centrālo daļu no gaismas kūļa tā, lai nodrošinātu tās precīzu nostāšanos sākotnējā pozīcijā. Izkliedētāja L2 attālumu L2 DT un fokusa attālumu F2 (1) izvēlas tā, lai DT attēls pilnīgi aizsegtu uztvērēju R. Ja sākotnējais pilnais gaismas kūlis ir 1 000 vienības, katra nolasījuma absolūtajai precizitātei ir jābūt lielākai par 1 vienību. 2. MĒRĪJUMI Jāveic šādi nolasījumi: Nolasījums No parauga DD centrālajā daļā Mērītais lielums T1 nē nē Krītošā staru kūļa sākotnējais nolasījums T2 jā (pirms testa) nē Jaunā materiāla caurlaistās gaismas plūsma 24° pozīcijā T3 jā (pēc testa) nē Testētā materiāla caurlaistās gaismas plūsma 24° pozīcijā T4 jā (pirms testa) jā Jaunā materiāla izkliedētā gaismas plūsma T5 jā (pēc testa) jā Testētā materiāla izkliedētā gaismas plūsma 1. attēls Gaismas izkliedēšanas un gaismas caurlaidības noviržu mērījumu optiskais regulējums (1) Attiecībā uz L2 ieteicams izmantot aptuveni 80 mm lielu fokusa attālumu. 3. Papildinājums TESTS AR IZSMIDZINĀŠANAS METODI 1. Testa aprīkojums 1.1. Smidzinātājs Izmantotā smidzinātāja sprauslas diametram jābūt 1,3 mm, kas ļautu šķidrumam plūst ar ātrumu 0,24 ± 0,02 l/minūtē, ja darba spiediens ir 6,0 bāri –0, +0,5 bāri. Šādos darba apstākļos uz nolietojuma pārbaudei paredzētās virsmas ir jāiegūst vēdekļveida uzklājums 170 mm ± 50 mm diametrā, ja attālums līdz sprauslas uzgalim ir 380 mm ± 10 mm. 1.2. Testa maisījums Testa maisījuma sastāv no: silīcijsmilts, kuras cietība ir 7 pēc Mora skalas, ja graudiņu lielums ir no 0 līdz 0,2 mm un to izkliede ir tuvu parastai, leņķiskais koeficients ir 1,8–2; ūdens, kura cietība nepārsniedz 205 g/m3, un maisījums tiek veidots, sajaucot 25 g smilšu un 1 litru ūdens. 2. Tests Lukturu izkliedētāju ārējo virsmu vienu vai vairākas reizes apstrādā ar minētā sastāva smilšu strūklu. Strūklu virza gandrīz perpendikulāri testējamai virsmai. Nolietojumu pārbauda, izmantojot vienu vai vairākus stikla paraugus, ko salīdzināšanai novieto blakus pārbaudāmajiem izkliedētājiem. Maisījumu smidzina, kamēr parauga vai paraugu gaismas izkliedēšanas starpība, ko nosaka, izmantojot 2. papildinājumā aprakstīto metodi, atbilst sakarībai: Lai pārbaudītu, vai visa testējamā virsma ir nolietojusies vienādi, var izmantot vairākus standarta paraugus. 4. Papildinājums LĪMLENTES ADHĒZIJAS TESTS 1. MĒRĶIS Ar šo metodi standarta apstākļos var noteikt adhēzijas lineāro spēku, kas līmlenti notur pie stikla plāksnes. 2. PRINCIPS Mēra spēku, kas vajadzīgs, lai līmlenti atrautu no stikla plāksnes 90° leņķī. 3. NOTEIKTIE ATMOSFĒRAS APSTĀKĻI Apkārtējās vides temperatūra ir 23 ± 5 °C, relatīvais mitrums (RM) ir 65 ± 15 %. 4. TESTĀ IZMANTOTIE PARAUGI Pirms testa līmlentes parauga rullīti 24 stundas uzglabā norādītajos atmosfēras apstākļos (sk. 3. punktu). Pārbauda piecus 400 mm garus gabalus no katra rullīša. Gabalus no rullīša sāk griezt, kad pirmie trīs tinumi ir atritināti. 5. PROCEDŪRA Testu veic 3. punktā norādītajos atmosfēras apstākļos. Ņem piecus testam sagatavotos līmlentes gabalus, atritinot lenti radiāli ar ātrumu aptuveni 300 mm/s, pēc tam 15 sekunžu laikā tos uzklāj turpmāk norādītajā veidā. Lenti uzklāj uz stikla plāksnes, sākot no viena gala, un izlīdzina, garenvirzienā viegli, bez pārmērīga spiediena berzējot ar pirkstu, lai starp lenti un stikla plāksni nepaliktu gaisa burbuļi. Šādi sagatavoto paraugu 10 minūtes atstāj norādītajos atmosfēras apstākļos. Apmēram 25 mm garu līmlentes parauga gabalu atrauj no stikla plāksnes perpendikulāri lentes parauga asij. Nostiprina stikla plāksni un atloka atpakaļ lentes brīvo galu 90° leņķī. Spēku pieliek tā, lai tas darbotos perpendikulāri plāksni un lentu atdalošajai līnijai un perpendikulāri stikla plāksnei. Lenti atrauj ar ātrumu 300 mm/s ± 30 mm/s un reģistrē tam nepieciešamo spēku. 6. REZULTĀTI Piecas iegūtās vērtības sarindo pēc kārtas un aprēķina mērījumu vidējo rezultātu. Šo rezultātu izsaka ņūtonos uz vienu lentes platuma centimetru.

6. PIELIKUMS CENTRA LĪNIJA Diametrs = a

7. PIELIKUMS SPRIEGUMA MARĶĒJUMI Šo marķējumu novieto uz katra tāda galvenā luktura korpusa, kam ir tikai gāzizlādes gaismas avoti un balasts, kā arī uz katras balasta ārējās daļas. Balasts(-i) ir paredzēts(-i) ** voltu lielam tīkla spriegumam. Šo marķējumu novieto uz katra tāda galvenā luktura korpusa, kam ir vismaz viens gāzizlādes gaismas avots un balasts. Balasts(-i) ir paredzēts(-i) ** voltu lielam tīkla spriegumam. Neviena no kvēlspuldzēm un/vai LED moduļiem, kas atrodas galvenajā lukturī, nav paredzēta 24 voltu lielam tīkla spriegumam.

8. PIELIKUMS Prasību minimums attiecībā uz ražošanas atbilstības kontroles procedūru 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1.1. Atbilstības prasības uzskata par izpildītām no mehānikas un ģeometrijas viedokļa, ja saskaņā ar šo noteikumu prasībām atšķirības nepārsniedz ražošanā nenovēršamās novirzes. 1.2. Attiecībā uz fotometriskajiem rādītājiem sērijveidā ražotu galveno lukturu atbilstību neapstrīd, ja, pārbaudot jebkura nejauši izvēlēta galvenā luktura fotometriskos rādītājus un veicot mērījumus, ja spriegums ir 13,5 V ± 0,1 V vai noteikts kāds cits spriegums, lukturis ir: vai nu aprīkots ar noņemamu standarta gāzizlādes gaismas avotu atbilstoši 6.1.3. punktam. Šī gāzizlādes gaismas avota gaismas plūsma var atšķirties no Noteikumos Nr. 99 noteiktās standarta gaismas plūsmas. Šajā gadījumā apgaismojumu attiecīgi koriģē; vai aprīkots ar sērijveida ražošanas gāzizlādes gaismas avotu un sērijveida balastu. Šāda gaismas avota gaismas plūsma no nominālās gaismas plūsmas var atšķirties gaismas avota un balasta pielaižu dēļ, kuras precizētas Noteikumos Nr. 99; apgaismojuma mērījumus attiecīgi drīkst koriģēt par 20 procentiem vēlamajā virzienā. 1.2.1. Neviena apgaismojuma vērtība, kas mērīta un koriģēta atbilstoši iepriekš minētajam 1.2. punktam, nedrīkst novirzīties no šajos noteikumos paredzētajām vērtībām par vairāk nekā 20 procentiem. Vērtībām punktā B 50 L (vai R), uz līnijas H/H2 (vai H/H3/H4) un virs tās, maksimālā nevēlamā novirze attiecīgi drīkst būt: B 50 L (vai R) (1) : 0,20 luksi jeb 20 procenti 0,30 luksi jeb 30 procenti Uz līnijas H/H2 (vai līnijas H/H3/H4) un virs tās : 0,30 luksi jeb 20 procenti 0,45 luksi jeb 30 procenti 1.2.2. vai, ja: 1.2.2.1. attiecībā uz tuvo gaismu šajos noteikumos paredzētās vērtības ir sasniegtas punktā HV (ar + 0,2 luksu pielaidi) un atbilst šim regulējumam vismaz vienā punktā katrā laukumā, ko uz mērījumu ekrāna (25 m attālumā) norobežo aplis 15 cm rādiusā, ap punktiem B 50 L (vai R) (1) (ar + 0,1 luksa pielaidi), 75 R (vai L), 50 V, 25 R1, 25 L2 un uz I segmenta; 1.2.2.2. un attiecībā uz tālo gaismu, ja HV atrodas izoluksa līnijas 0,75 Emax robežās, jebkurā mērījumu punktā, kas norādīts šo noteikumu 6.3. punktā, tiek ievērota + 20 procentu pielaide maksimālajām fotometriskajām vērtībām un - 20 procentu pielaide minimālajām fotometriskajām vērtībām. 1.2.3. Ja iepriekš aprakstīto testu rezultāti neatbilst prasībām, galvenā luktura regulējumu drīkst mainīt, ja vien staru kūļa ass netiek novirzīta sānis vairāk nekā 0,5° pa labi vai kreisi un vairāk nekā 0,2° uz augšu vai uz leju. 1.2.4. Ja iepriekš aprakstīto testu rezultāti neatbilst prasībām, galvenajam lukturim paredzētos testus atkārto, izmantojot citu standarta gāzizlādes gaismas avotu vai gāzizlādes gaismas avotu un balastu, atkarībā no tā, kas noteikts iepriekš 1.2. punktā. 1.3. Lai pārbaudītu gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālās pozīcijas izmaiņas karstuma ietekmē, rīkojas turpmāk aprakstītajā kārtībā. Vienu no izvēlētajiem galvenajiem lukturiem pārbauda saskaņā ar 4. pielikuma 2.1. punktā aprakstīto procedūru pēc tam, kad tas trīs reizes pēc kārtas ir darbināts 4. pielikuma 2.2.2. punktā aprakstītajā ciklā. Galveno lukturi uzskata par pieņemamu, ja Δr (kā definēts šo noteikumu 4. pielikuma 2.1. un 2.2. punktā) nepārsniedz 1,5 mrad. Ja šis rādītājs pārsniedz 1,5 mrad, bet nav lielāks par 2,0 mrad, pārbauda otru galveno lukturi, un pēc tam abiem paraugiem reģistrēto rādītāju vidējā absolūtā vērtība nepārsniedz 1,5 mrad. 1.4. Ievēro hromatiskās koordinātas. 1.5. Tomēr, ja vertikālo regulēšanu atkārtoti nevar veikt līdz vajadzīgajai pozīcijai, ievērojot pielaides, kas iepriekš norādītas šo noteikumu 6.2.2.3. punktā, vienu paraugu testē saskaņā ar 10. pielikuma 2. un 3. punktā aprakstīto procedūru. 2. PRASĪBU MINIMUMS RAŽOTĀJAM, PĀRBAUDOT ATBILSTĪBU Attiecībā uz katru galveno lukturu tipu apstiprinājuma marķējuma turētājs noteiktos laika intervālos veic vismaz šādus testus. Testus veic saskaņā ar šo noteikumu nosacījumiem. Ja kādā paraugā atklājas neatbilstība kādam testa veidam, pārbaudi turpina ar citiem paraugiem. Ražotājs veic pasākumus, lai nodrošinātu attiecīgās ražošanas atbilstību. 2.1. Testu raksturojums Atbilstības testi šajos noteikumos attiecas uz fotometriskajiem parametriem un gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālās pozīcijas izmaiņu, kas notikušas karstuma ietekmē, pārbaudi. 2.2. Izmantotās testu metodes 2.2.1. Testus parasti veic saskaņā ar šajos noteikumos aprakstītajām metodēm. 2.2.2. Veicot jebkuru atbilstības testu, ražotājs var izmantot līdzvērtīgas metodes, ja tam piekrīt kompetentā iestāde, kas atbild par apstiprinājuma testiem. Ražotāja pienākums ir pierādīt, ka izmantotās metodes ir līdzvērtīgas šajos noteikumos izklāstītajām metodēm. 2.2.3. Lai ievērotu 2.2.1. un 2.2.2. punkta noteikumus, regulāri jāveic testēšanas aparatūra kalibrēšana un jāveic ar to veikto mērījumu salīdzināšana kompetentās iestādes veiktajiem mērījumiem. 2.2.4. Visos gadījumos standarta metodes ir tās, ko paredz šie noteikumi, īpaši attiecībā uz administratīvajām pārbaudēm un paraugu ņemšanu. 2.3. Paraugu ņemšana Galveno lukturu paraugus izvēlas no vienādu ražojumu partijas pēc nejaušības principa. Vienādu ražojumu partija ir viena tipa galveno lukturu kopa, kas definēta atbilstoši ražotāja ražošanas metodēm. Vērtējumā galvenokārt ietver sērijveida ražojumus no atsevišķām ražotnēm. Tomēr ražotājs var apvienot dokumentāciju par vienu tipu, kas ražots dažādās ražotnēs, ja tās izmanto to pašu kvalitātes sistēmu un kvalitātes pārvaldību. 2.4. Iegūtie un reģistrētie fotometriskie parametri Veic pārbaudei izvēlēto galvenos lukturu fotometriskos mērījumus punktos, kas norādīti šajos noteikumos; attiecībā uz tālo gaismu nolasījumu izdara tikai punktos Emax, HV (2), HL, HR (3), bet attiecībā uz tuvo gaismu – punktos B 50 L (vai R) (4), HV, 50 V, 75 R (vai L) un 25 L2 (vai R2) (sk. attēlu 3. pielikumā). 2.5. Pieņemamības kritēriji Ražotājs ir atbildīgs par testu rezultātu statistisko izpēti un par savu ražojumu pieņemamības kritēriju noteikšanu, saskaņojot šos kritērijus ar kompetento iestādi, lai nodrošinātu atbilstību specifikācijām, kas šo noteikumu 9.1. punktā noteiktas ražojumu atbilstības pārbaudei. Pieņemamības kritērijiem jābūt tādiem, lai ar 95 procentu ticamību minimālā varbūtība, ka iepriekš nepieteikta pārbaude atbilstoši 9. pielikuma norādījumiem (pirmajā paraugu ņemšanā) tiks izturēta, būtu 0,95. (1) Burti iekavās attiecas uz galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai. (2) Ja tālā gaisma ir savstarpēji saistīta ar tuvo gaismu, tad tālās gaismas mērījumus izdara punktā HV, kas atbilst tuvās gaismas mērījumu punktam. (3) HL un HR ir punkti uz taisnes HH, kuri atrodas attiecīgi 1,125 metrus pa kreisi un pa labi no punkta HV. (4) Skat. 1. atsauci.

9. PIELIKUMS MINIMĀLĀS PRASĪBAS, KAS JĀIEVĒRO, INSPEKTORAM ŅEMOT PARAUGU 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1.1. Atbilstības prasības uzskata par izpildītām no mehānikas un ģeometrijas viedokļa atbilstoši šo noteikumu prasībām, ja tādas ir paredzētas, ja vien atšķirības nepārsniedz ražošanā nenovēršamās novirzes. 1.2. Attiecībā uz fotometriskajiem rādītājiem sērijveidā ražotu galveno lukturu atbilstību neapstrīd, ja, pārbaudot jebkura nejauši izvēlēta galvenā luktura fotometriskos rādītājus un veicot mērījumus, ja spriegums ir 13,5 V ± 0,1 V vai noteikts kāds cits spriegums, lukturis ir: vai nu aprīkots ar noņemamu standarta gāzizlādes gaismas avotu atbilstoši 6.1.3. punktam. Šī gāzizlādes gaismas avota gaismas plūsma var atšķirties no Noteikumos Nr. 99 noteiktās standarta gaismas plūsmas. Šajā gadījumā apgaismojumu attiecīgi koriģē; vai aprīkots ar sērijveida ražošanas gāzizlādes gaismas avotu un sērijveida balastu. Šāda gaismas avota gaismas plūsma no nominālās gaismas plūsmas var atšķirties gaismas avota un balasta pielaižu dēļ, kas precizētas Noteikumos Nr. 99; apgaismojuma mērījumus attiecīgi var koriģēt par 20 procentiem vēlamajā virzienā. 1.2.1. No šajos noteikumos paredzētajām vērtībām neviens mērījuma rezultāts nevēlami neatšķiras par vairāk nekā 20 procentiem. Spilgtajā zonā maksimālā novirze drīkst attiecīgi būt: B 50 L (vai R) (1) : 0,20 luksi jeb 20 procenti 0,30 luksi jeb 30 procenti Uz līnijas H/H2 (vai līnijas H/H3/H4) un virs tās : 0,30 luksi jeb 20 procenti 0,45 luksi jeb 30 procenti 1.2.2. vai, ja: 1.2.2.1. attiecībā uz tuvo gaismu šajos noteikumos paredzētās vērtības ir sasniegtas punktā HV (ar 0,2 luksu pielaidi) un atbilst šim regulējumam vismaz vienā punktā katrā laukumā, ko uz mērījumu ekrāna (25 m attālumā) norobežo aplis 15 cm rādiusā ap punktiem B 50 L (vai R) (1) (ar 0,1 luksa pielaidi), 75 R (vai L), 50 V, 25 R1, 25 L2 un uz I segmenta; 1.2.2.2. un, ja attiecībā uz tālo gaismu HV atrodas izoluksa 0,75 Emax robežās, jebkurā mērījumu punktā, kas norādīts šo noteikumu 6.3. punktā, tiek ievērota + 20 procentu pielaide maksimālajām fotometriskajām vērtībām un – 20 procentu pielaide minimālajām fotometriskajām vērtībām. Norādes zīmi neņem vērā. 1.2.3. Ja iepriekš aprakstīto testu rezultāti neatbilst prasībām, galvenā luktura regulējumu drīkst mainīt, ja vien staru kūļa ass netiek novirzīta sānis par vairāk nekā 0,5° pa labi vai pa kreisi un par vairāk nekā 0,2° uz augšu vai uz leju. 1.2.4. Ja iepriekš aprakstīto testu rezultāti neatbilst prasībām, galvenajam lukturim paredzētos testus atkārto, izmantojot citu standarta gāzizlādes gaismas avotu vai gāzizlādes gaismas avotu un balastu, atkarībā no tā, kas ir noteikts iepriekš 1.2. punktā. 1.3. Lai pārbaudītu gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālās pozīcijas izmaiņas karstuma ietekmē, rīkojas turpmāk aprakstītajā kārtībā. Vienu no izvēlētajiem galvenajiem lukturiem pārbauda saskaņā ar 4. pielikuma 2.1. punktā aprakstīto procedūru pēc tam, kad tas trīs reizes pēc kārtas ir darbināts 4. pielikuma 2.2.2. punktā aprakstītajā režīmā. Galveno lukturi uzskata par pieņemamu, ja Dr (kā norādīts šo noteikumu 4. pielikuma 2.1. un 2.2. punktā) nepārsniedz 1,5 mrad. Ja šī vērtība pārsniedz 1,5 mrad, bet nav lielāka par 2,0 mrad, pārbauda otru galveno lukturi, un pēc tam abiem paraugiem reģistrēto rādītāju vidējā absolūtā vērtība nedrīkst pārsniegt 1,5 mrad. 1.4. Ievēro hromatiskās koordinātas. 1.5. Tomēr, ja vertikālo regulēšanu nevar atkārtoti veikt līdz vajadzīgajai pozīcijai, ievērojot pielaides, kas iepriekš norādītas šo noteikumu 6.2.2.3. punktā, vienu paraugu testē saskaņā ar 10. pielikuma 2. un 3. punktā aprakstīto procedūru. 2. PIRMĀ PARAUGU ŅEMŠANA Pirmajai paraugu pārbaudei pēc nejaušas izvēles principa izvēlas četrus galvenos lukturus. Pirmos divus paraugus atzīmē ar A, bet otrus divus – ar B. 2.1. Atbilstības neapstrīdēšana 2.1.1. Saskaņā ar šā pielikuma 1. attēlā norādīto paraugu ņemšanas procedūru sērijveidā ražotu galveno lukturu atbilstību neapstrīd, ja galvenajiem lukturiem izmērīto lielumu novirze nevēlamajā virzienā ir šāda: 2.1.1.1. A paraugam A1: vienam galvenajam lukturim 0 procenti vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti A2: abiem galvenajiem lukturiem vairāk nekā 0 procenti bet ne vairāk kā 20 procenti pāriet pie B parauga 2.1.1.2. B paraugam B1: abiem galvenajiem lukturiem 0 procenti 2.1.2. vai arī, ja ir ievēroti nosacījumi, kas ietverti 1.2.2. punktā attiecībā uz A paraugu. 2.2. Atbilstības apstrīdēšana 2.2.1. Saskaņā ar šā pielikuma 1. attēlā norādīto paraugu ņemšanas procedūru sērijveidā ražotu galveno lukturu atbilstību apstrīd un pieprasa, lai ražotājs nodrošina savas ražošanas atbilstību prasībām (pielāgošana), ja galvenajiem lukturiem izmērīto lielumu novirzes ir šādas: 2.2.1.1. A paraugam A3: vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 20 procenti bet ne vairāk kā 30 procenti 2.2.1.2. B paraugam B2: A2 gadījumā vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 0 procenti bet ne vairāk kā 20 procenti vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti B3: A2 gadījumā vienam galvenajam lukturim 0 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 20 procenti bet ne vairāk kā 30 procenti 2.2.2. vai arī, ja nav ievēroti nosacījumi, kas ietverti 1.2.2. punktā attiecībā uz A paraugu. 2.3. Apstiprinājuma anulēšana Atbilstību apstrīd un piemēro 10. punktu, ja saskaņā ar šā pielikuma 1. attēlā norādīto paraugu ņemšanas procedūru galvenajiem lukturiem izmērīto lielumu novirzes ir šādas: 2.3.1. A paraugam A4: vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 30 procenti A5: abiem galvenajiem lukturiem vairāk nekā 20 procenti 2.3.2. B paraugam B4: A2 gadījumā vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 0 procenti bet ne vairāk kā 20 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 20 procenti B5: A2 gadījumā abiem galvenajiem lukturiem vairāk nekā 20 procenti B6: A2 gadījumā vienam galvenajam lukturim 0 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 30 procenti 2.3.3. vai arī, ja nav ievēroti 1.2.2. punktā ietvertie nosacījumi attiecībā uz A un B paraugiem. 3. ATKĀRTOTA PARAUGU ŅEMŠANA A3, B2, B3 gadījumā divu mēnešu laikā pēc paziņošanas ir jāveic atkārtota paraugu ņemšana, kurā divu galveno lukturu trešo C paraugu un divu galveno lukturu ceturto D paraugu izvēlas no krājumiem, kas ražoti pēc pielāgošanas. 3.1. Atbilstības neapstrīdēšana 3.1.1. Saskaņā ar šā pielikuma 1. attēlā norādīto paraugu ņemšanas procedūru sērijveidā ražotu galveno lukturu atbilstību neapstrīd, ja galvenajiem lukturiem izmērīto lielumu novirzes ir šādas: 3.1.1.1. C paraugam C1: vienam galvenajam lukturim 0 procenti vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti C2: abiem galvenajiem lukturiem vairāk nekā 0 procenti bet ne vairāk kā 20 procenti pāriet pie D parauga 3.1.1.2. D paraugam D1: C2 gadījumā abiem galvenajiem lukturiem 0 procenti 3.1.2. vai arī, ja ir ievēroti 1.2.2. punktā ietvertie nosacījumi attiecībā uz C paraugu. 3.2. Atbilstības apstrīdēšana 3.2.1. Saskaņā ar šā pielikuma 1. attēlā norādīto paraugu ņemšanas procedūru sērijveidā ražotu galveno lukturu atbilstību apstrīd un pieprasa, lai ražotājs nodrošinātu savas ražošanas atbilstību prasībām (pielāgošana), ja galvenajiem lukturiem izmērīto lielumu novirzes ir šādas: 3.2.1.1. D paraugam D2: C2 gadījumā vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 0 procenti bet ne vairāk kā 20 procenti vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti 3.2.1.2. vai arī, ja nav ievēroti nosacījumi, kas ietverti 1.2.2. punktā attiecībā uz C paraugu. 3.3. Apstiprinājuma anulēšana Atbilstību apstrīd un piemēro 11. punktu, ja saskaņā ar šā pielikuma 1. attēlā norādīto paraugu ņemšanas procedūru galvenajiem lukturiem izmērīto lielumu novirzes ir šādas: 3.3.1. C paraugam C3: vienam galvenajam lukturim ne vairāk kā 20 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 20 procenti C4: abiem galvenajiem lukturiem vairāk nekā 20 procenti 3.3.2. D paraugam D3: C2 gadījumā vienam galvenajam lukturim 0 vai vairāk nekā 0 procenti vienam galvenajam lukturim vairāk nekā 20 procenti 3.3.3. vai arī, ja nav ievēroti 1.2.2. punktā ietvertie nosacījumi attiecībā uz C un D paraugu. 4. GAISMAS KŪĻA NOLIEKUMA LĪNIJAS VERTIKĀLĀS POZĪCIJAS IZMAIŅAS Lai pārbaudītu siltuma radītās gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālās pozīcijas izmaiņas, ievēro turpmāk minēto procedūru. Saskaņā ar 4. pielikuma 2.1. punktā aprakstīto procedūru vienu no A parauga galvenajiem lukturiem pēc 1. attēlā aprakstītās paraugu ņemšanas procedūras pārbauda pēc tam, kad tas trīs reizes pēc kārtas ir darbināts 4. pielikuma 2.2.2. punktā aprakstītajā ciklā. Galveno lukturi uzskata par piemērotu, ja Dr nepārsniedz 1,5 mrad. Ja šī vērtība pārsniedz 1,5 mrad, bet nav lielāka par 2,0 mrad, tad pārbauda otru A parauga galveno lukturi, un pēc tam abiem paraugiem reģistrēto rādītāju absolūto vērtību vidējā vērtība nedrīkst pārsniegt 1,5 mrad. Tomēr, ja attiecībā uz A paraugu šī vērtība – 1,5 mrad – netiek ievērota, divus B parauga galvenos lukturus pārbauda, izmantojot to pašu procedūru, un Dr vērtība katram no tiem nedrīkst pārsniegt 1,5 mrad. 1. attēls (1) Burti iekavās attiecas uz galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai.

10. PIELIKUMS Galveno tuvās gaismas lukturu gaismas kūļa noliekuma instrumentālā pārbaude 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Gadījumā, kad piemēro šo noteikumu 6.2.2.4. punktu, gaismas kūļa noliekuma kvalitāti pārbauda saskaņā ar turpmāk 2. punktā noteiktajām prasībām, un gaismas kūļa instrumentālo vertikālo un horizontālo pielāgošanu veic saskaņā ar turpmāk 3. punktā noteiktajām prasībām. Pirms sāk staru kūļa noliekuma kvalitātes mērīšanas un instrumentālās regulēšanas procedūru, veic sākotnējo vizuālo pielāgošanu atbilstoši šo noteikumu 6.2.2.1. un 6.2.2.2. punktam. 2. STARU KŪĻA NOLIEKUMA KVALITĀTES MĒRĪŠANA Lai noteiktu minimālo asumu, mērījumus veic, vertikāli izvēršot staru kūļa noliekuma horizontālo daļu ik pa 0,05° abos mērīšanas attālumos: a) 10 m – ar detektoru, kā diametrs ir aptuveni 10 mm; vai b) 25 m – ar detektoru, kā diametrs ir aptuveni 30 mm. Mērīšanas attālumu, no kura veic testu, ieraksta paziņojuma veidlapas 9. punktā (sk. šo noteikumu 1. pielikumu). Lai noteiktu maksimālo asumu, mērījumus veic, vertikāli izvēršot staru kūļa noliekuma horizontālo daļu ik pa 0,05°, tikai no 25 m attāluma un ar detektoru, kura diametrs ir aptuveni 30 mm. Staru kūļa noliekuma kvalitāti uzskata par pieņemamu, ja vismaz viena mērījumu sērija atbilst turpmāk 2.1.–2.3. punktā minētajām prasībām. 2.1. Redzams ne vairāk kā viens gaismas kūļa noliekums (1) 2.2. Gaismas kūļa noliekuma asums Noliekuma asuma koeficientu G nosaka, vertikāli izvēršot staru kūļa noliekuma horizontālo daļu pie 2,5° atzīmes virzienā no V-V līnijas, kur: G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)) un β = grādos izteikta vertikālā pozīcija. G vērtība nedrīkst būt mazāka par 0,13 (noliekuma minimālais asums) un lielāka par 0,40 (noliekuma maksimālais asums). 2.3. Linearitāte Staru kūļa noliekuma horizontālajai daļai, kas nodrošina vertikālo regulēšanu, ir jābūt horizontālai no 1,5° līdz 3,5° virzienā no V-V līnijas (sk. turpmāk 1. attēlu). a) Staru kūļa noliekuma slīpuma infleksijas punktus uz vertikālajām līnijām pie 1,5°, 2,5° un 3,5° atzīmes nosaka ar šādu vienādojumu: (d2 (log E) / dβ2 = 0). b) Maksimālais vertikālais attālums starp noteiktajiem infleksijas punktiem nedrīkst pārsniegt 0,2o. 3. VERTIKĀLĀ UN HORIZONTĀLĀ PIELĀGOŠANA Ja staru kūļa noliekums atbilst šā pielikuma 2. punkta kvalitātes prasībām, staru kūļa regulēšanu var veikt instrumentāli. 1. attēls Gaismas kūļa noliekuma kvalitātes mērīšana 3