LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 265/1

Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 44 – Vienoti noteikumi par bērnu ierobežotājierīču (“bērnu ierobežotājsistēmas”) apstiprināšanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem [2016/1722]

Ar visiem grozījumiem līdz

04. grozījumu sērijas 10. papildinājumam, kas stājies spēkā 2016. gada 18. jūnijā.

SATURA RĀDĪTĀJS

NOTEIKUMI

1. Darbības joma

2. Definīcijas

3. Apstiprinājuma pieteikums

4. Marķējums

5. Apstiprinājums

6. Vispārīgas specifikācijas

7. Īpašas specifikācijas

8. Testu apraksts

9. Tipa apstiprinājuma un ražošanas kvalifikācijas testu protokoli

10. Bērnu ierobežotājsistēmas tipa apstiprinājuma modifikācijas un apstiprinājuma paplašināšana

11. Ražojumu kvalifikācija

12. Ražošanas atbilstības un kārtējie testi

13. Sankcijas par ražošanas neatbilstību

14. Pilnīga ražošanas izbeigšana

15. Norādījumi

16. To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukums un adrese

17. Pārejas noteikumi

PIELIKUMI

1. Paziņojums

2. Apstiprinājuma marķējuma izkārtojums

3. Putekļizturības testa iekārtas paraugs

4. Korozijas tests

5. Abrazīvā nodiluma un mikroslīdēšanas tests

6. Ratiņu apraksts

7. Ratiņu palēninājuma vai paātrinājuma līkne kā laika funkcija

8. Manekenu apraksts

9. Frontāla trieciena tests pret šķērsli

10. Aizmugures trieciena testa procedūra

11. Papildu stiprinājumi, kas vajadzīgi daļēji universālās kategorijas bērnu ierobežotājsistēmu nostiprināšanai mehāniskajos transportlīdzekļos

12. Krēsls

13. Standarta drošības josta

14. Tipa apstiprināšanas shēma (blokshēma ISO 9002:2000)

15. Skaidrojumi

16. Ražošanas atbilstības kontrole

17. Enerģiju absorbējošā materiāla tests

18. Metode galvas trieciena zonas noteikšanai ierīcēs ar atzveltnēm un sānu spārnu minimālā lieluma noteikšana uz aizmuguri vērstām ierīcēm

19. Bērnu ierobežotājsistēmām tieši uzmontētu regulētājierīču kondicionēšanas apraksts

20. Tipiska ierīce sprādzes stiprības testēšanai

21. Dinamiskā triecientesta ietaise

22. Rumpja apakšdaļas ķermeņa bloka tests

23. Slodzes pielikšanas ierīces

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. Šie noteikumi attiecas uz bērnu ierobežotājsistēmām, kas piemērotas uzstādīšanai mehāniskajos transportlīdzekļos ar trim vai vairāk riteņiem un kas nav paredzētas lietošanai ar salokāmajiem (paceļamajiem) vai uz sāniem vērstiem sēdekļiem.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos izmanto šādas definīcijas.

2.1. “Bērnu ierobežotājsistēma” (“ierobežotājsistēma”) ir sastāvdaļu kopums, kas var ietvert siksnu vai elastīgu sastāvdaļu kombināciju ar sprādzi, regulētājierīcēm, fiksētājierīcēm un, dažos gadījumos, ar papildu ierīci, piemēram, kulbiņu, bērnu turētāju, papildu krēslu un/vai trieciena vairogu, kuru var nostiprināt mehāniskā transportlīdzeklī. Tā ir paredzēta, lai pasargātu tās lietotāju no traumām, ierobežojot viņa ķermeņa kustībspēju sadursmes gadījumā vai transportlīdzeklim strauji palēninoties. “ISOFIX” ir tāda sistēma bērnu ierobežotājsistēmu savienošanai ar transportlīdzekli, kurai ir divi nekustīgi stiprinājumi transportlīdzeklī, divas atbilstīgas nekustīgas bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājierīces un līdzeklis bērnu ierobežotājsistēmas gareniskās šūpošanās ierobežošanai. 2.1.1. Bērnu ierobežotājsistēmas iedala piecās “masas grupās”: 2.1.1.1. 0. grupa, kas paredzēta bērniem ar masu līdz 10 kg; 2.1.1.2. 0+ grupa, kas paredzēta bērniem ar masu līdz 13 kg; 2.1.1.3. I grupa, kas paredzēta bērniem ar masu no 9 kg līdz 18 kg; 2.1.1.4. II grupa, kas paredzēta bērniem ar masu no 15 kg līdz 25 kg; 2.1.1.5. III grupa, kas paredzēta bērniem ar masu no 22 kg līdz 36 kg. 2.1.1.6. ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas iedala 7 ISOFIX izmēru klasēs, kas aprakstītas Noteikumu Nr. 16 17. pielikuma 2. papildinājumā. A – ISO/F3: Pilna augstuma uz priekšu vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas B – ISO/F2: Samazināta augstuma uz priekšu vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas B1 – ISO/F2X: Samazināta augstuma uz priekšu vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas C – ISO/R3: Pilna izmēra uz aizmuguri vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas D – ISO/R2: Samazināta izmēra uz aizmuguri vērstas mazbērnu ierobežotājsistēmas E – ISO/R1: Uz aizmuguri vērstas zīdaiņu ierobežotājsistēmas F – ISO/L1: Uz kreiso sānu vērstas bērnu ierobežotājsistēmas (kulbiņas) G – ISO/L2: Uz labo sānu vērstas bērnu ierobežotājsistēmas (kulbiņas) Masas grupa ISOFIX izmēru klase 0 – līdz 10 kg F ISO/L1 G ISO/L2 E ISO/R1 0+ – līdz 13 kg C ISO/R3 D ISO/R2 E ISO/R1 I – 9 līdz 18 kg A ISO/F3 B ISO/F2 B1 ISO/F2X C ISO/R3 D ISO/R2 2.1.2. Bērnu ierobežotājsistēmas iedala četrās “kategorijās”: 2.1.2.1. “universālā” kategorija, kuru lieto, kā norādīts 6.1.1., 6.1.3.1. un 6.1.3.2. punktā, lielākajā daļā sēdvietu, jo īpaši tādās, kas atbilstoši Noteikumiem Nr. 16 novērtētas kā savietojamas ar šādas kategorijas bērnu ierobežotājsistēmām; 2.1.2.2. “ierobežotā” kategorija, kuru lieto, kā norādīts 6.1.1. un 6.1.3.1. punktā, tam paredzētajās sēdvietās konkrētos transportlīdzekļu modeļos, ko norāda vai nu bērnu ierobežotājsistēmas ražotājs, vai transportlīdzekļa ražotājs; 2.1.2.3. “daļēji universālā” kategorija, kuru lieto, kā norādīts 6.1.1. un 6.1.3.2. punktā; 2.1.2.4. “konkrētiem transportlīdzekļiem paredzēta” kategorija, kuru lieto vai nu: 2.1.2.4.1. īpaša tipa transportlīdzekļos atbilstīgi 6.1.2. un 6.1.3.3. punktam, vai 2.1.2.4.2. kā “iebūvētu” bērnu ierobežotājsistēmu. 2.1.3. Bērnu ierobežotājsistēmu noturēšanas sistēma var piederēt vienai no šādām divām klasēm: integrēta klase, ja bērna aizture ierobežotājsistēmā nav atkarīga ne no kāda transportlīdzeklim tieši pievienota līdzekļa; neintegrēta klase, ja bērna aizture ierobežotājsistēmā ir atkarīga no kāda transportlīdzeklim tieši pievienota līdzekļa. 2.1.3.1. “Daļēja ierobežotājsistēma” ir ierīce, piemēram, bērnu sēdeklis, kura tad, kad to lieto kopā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, kas aptver bērna ķermeni vai nostiprina ierīci, kurā bērns ir ievietots, veido pilnīgu bērnu ierobežotājsistēmu. 2.1.3.2. “Bērnu sēdeklis” ir stingrs sēdeklis, ko var lietot ar pieauguša cilvēka drošības jostu.

2.2. “Bērnu drošības krēsls” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas ietver krēslu, kurā novieto bērnu.

2.3. “Drošības josta” ir bērnu ierobežotājierīce, kas sastāv no vairākām siksnām ar sprādzi, regulatorierīcēm un fiksētājierīcēm.

2.4. “Krēsls” ir bērnu ierobežotājsistēmā ietilpstoša konstrukcija, kurā bērnam ir paredzēts atrasties sēdus stāvoklī. 2.4.1. “Kulbiņa” ir ierobežotājsistēma, kurā paredzēts novietot un ierobežot bērnu guļus stāvoklī uz muguras vai uz vēdera, bērna mugurkaulam atrodoties perpendikulāri transportlīdzekļa centrālajai garenplaknei. Tā ir konstruēta tā, lai sadursmes gadījumā izkliedētu ierobežojošos spēkus pa bērna galvu un ķermeni, izņemot locekļus. 2.4.2. “Kulbiņas ierobežotājierīce” ir ierīce, ar kuru kulbiņu nostiprina pie transportlīdzekļa konstrukcijas. 2.4.3. “Zīdaiņa turētājs” ir ierobežotājsistēma, kurā paredzēts novietot bērnu uz aizmuguri vērstā pusguļus stāvoklī. Tā ir konstruēta tā, lai frontālas sadursmes gadījumā izkliedētu ierobežojošos spēkus pa bērna galvu un ķermeni, izņemot locekļus.

2.5. “Krēsla balsts” ir tā bērnu ierobežotājsistēmas daļa, ar kuru krēslu var pacelt.

2.6. “Bērna balsts” ir tā bērnu ierobežotājsistēmas daļa, ar kuru bērnu var pacelt bērnu ierobežotājsistēmā.

2.7. “Trieciena vairogs” ir ierīce, kas nostiprināta bērna priekšā un konstruēta tā, lai frontāla trieciena gadījumā izkliedētu ierobežojošos spēkus pa lielāko daļu bērna auguma. Ņemot vērā 2.1.3. punktu, tās iedala divās klasēs: A klase. Integrēta. B klase. Neintegrēta.

2.8. “Siksna” ir elastīga detaļa, kas paredzēta spēku pārnešanai. 2.8.1. “Klēpja siksna” ir siksna, kas vai nu kā pilna drošības josta, vai kā drošības jostas sastāvdaļa šķērso bērna iegurņa priekšpusi un tieši vai netieši ierobežo bērna iegurni. 2.8.2. “Pleca ierobežotājs” ir tā drošības jostas daļa, kas ierobežo bērna rumpja augšdaļu. 2.8.3. “Kājstarpes siksna” ir siksna (vai dalītas siksnas, ja to veido divas vai vairākas siksnas), kas piestiprināta bērnu ierobežotājsistēmai un klēpja siksnai un iet starp bērna augšstilbiem; kājstarpes siksna ir paredzēta, lai parastas lietošanas apstākļos novērstu bērna paslīdēšanu zem klēpja drošības jostas un trieciena gadījumā novērstu klēpja drošības jostas virzīšanos uz augšu nost no iegurņa. 2.8.4. “Bērnu ierobežojoša siksna” ir siksna, kas ir drošības jostas sastāvdaļa un ierobežo tikai bērna ķermeni. 2.8.5. “Bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājsiksna” ir siksna, ar ko bērnu ierobežotājsistēmu nostiprina transportlīdzeklī, un tā var būt daļa no transportlīdzekļa sēdekļa ierobežotājierīces. 2.8.6. “Jostu pilnkomplekts” ir drošības jostu komplekts, kas sastāv no klēpja siksnas, plecu ierobežotājiem un kājstarpes siksnas. 2.8.7. “Y formas drošības josta” ir drošības josta, kurā siksnu kombināciju veido siksna, ko izliek starp bērna kājām, un viena siksna pār katru plecu. 2.8.8. “Vadsiksna” ir siksna, kas pieauguša cilvēka drošības jostas plecu siksnu nostiprina bērnam piemērotā stāvoklī un kuru vietā, kurā plecu siksna maina virzienu, var regulēt ar ierīci, kas pārvietojama uz augšu un leju pa siksnu nolūkā to nostādīt lietotāja plecu līmenī un tad nofiksējama attiecīgajā stāvoklī. Šai vadsiksnai nav paredzēts uzņemt būtisku dinamiskās slodzes daļu.

2.9. “Sprādze” ir ātri atverama ierīce, kas nodrošina, ka ierobežotājsistēma notur bērnu vai ka ierobežotājsistēmu notur automobiļa konstrukcija. Sprādze var ietvert regulatorierīci. 2.9.1. “Iegremdēta sprādzes atvēršanas poga” ir tāda sprādzes atvēršanas poga, ar kuru sprādzi nav iespējams atvērt, ja uz to spiež ar 40 mm diametra lodi. 2.9.2. “Neiegremdēta sprādzes atvēršanas poga” ir tāda sprādzes atvēršanas poga, ar kuru sprādzi ir iespējams atvērt, ja uz to spiež ar 40 mm diametra lodi.

2.10. “Regulētājierīce” ir ierīce, ar ko ierobežotājsistēmu vai tās stiprinājumus var pielāgot konkrētā lietotāja ķermeņa uzbūvei. Regulatorierīce var būt sprādzes daļa, spriegotājs vai jebkura cita drošības jostas sastāvdaļa. 2.10.1. “Ātrais regulators” ir regulatorierīce, kuru var darbināt ar vienu roku un vienu vienmērīgu kustību. 2.10.2. “Bērnu ierobežotājsistēmai tieši uzmontēts regulators” ir tāds jostu pilnkomplekta regulators, kas tieši uzmontēts bērnu ierobežotājsistēmai, nevis tāds, kas tieši balstās uz siksnas, ko ar to ir paredzēts regulēt.

2.11. “Fiksētājierīces” ir bērnu ierobežotājsistēmas daļas, tostarp nostiprināšanas sastāvdaļas, ar kurām bērnu ierobežotājsistēmu vai nu tieši, vai ar transportlīdzekļa sēdekļa starpniecību var stingri nostiprināt transportlīdzeklī. 2.11.1. “Balsts” ir bērnu ierobežotājsistēmai pastāvīgi piestiprināta ierīce, kas rada slodzes pārneses ceļu starp bērnu ierobežotājsistēmu un transportlīdzekļa konstrukciju, lai palēninājuma laikā apietu sēdekļa polsterējuma ietekmi; balsts var būt regulējams.

2.12. “Enerģijas absorbētājs” ir ierīce, kas konstruēta, lai atsevišķi vai kopā ar siksnu izkliedētu enerģiju, un ir bērnu ierobežotājsistēmas sastāvdaļa.

2.13. “Spriegotājs” ir ierīce, kas konstruēta tā, lai tajā daļēji vai pilnībā ievietotos bērnu ierobežotājsistēmas siksna. Šis termins ietver šādas ierīces: 2.13.1. “spriegotājs, kas bloķējas automātiski”, ir spriegotājs, kas siksnu ļauj izvilkt vajadzīgajā garumā un kas tad, kad sprādze aizsprādzēta, automātiski pielāgo siksnas garumu tās lietotāja ķermeņa uzbūvei. Siksnas tālāka izvilkšana nav iespējama bez lietotāja apzinātas darbības; 2.13.2. “spriegotājs ar avārijas bloķēšanu” ir spriegotājs, kas parastos braukšanas apstākļos neierobežo siksnas lietotāja kustību brīvību. Tam ir garuma regulatori, kas automātiski pielāgo siksnu lietotāja ķermeņa uzbūvei, un bloķēšanas mehānisms, kurš aktivizējas avārijas situācijā šādos gadījumos: 2.13.2.1. transportlīdzekļa palēninājums, siksnas izvilkšana no spriegotāja vai jebkurš cits automātisks līdzeklis (vienkāršā jutība); vai 2.13.2.2. jebkuru šādu līdzekļu kombinācija (daudzkāršā jutība).

2.14. “Ierobežotājsistēmas stiprinājumi” ir transportlīdzekļa vai sēdekļa strukturālas daļas, kurām piestiprina bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājierīces. 2.14.1. “Papildu stiprinājums” ir transportlīdzekļa vai sēdekļa konstrukcijas daļa vai transportlīdzekļa cita daļa, kurai paredzēts piestiprināt bērnu ierobežotājsistēmu un kas izveidota papildus stiprinājumiem, kuri apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14. Pie šādiem stiprinājumiem pieder ratiņu grīdas panelis, kā aprakstīts 6. pielikumā, vai citi konkrēta(-u) transportlīdzekļa(-u) konstrukcijas elementi, kad tos noslogo ar balstu. 2.14.2. “ISOFIX apakšējais stiprinājums” ir viens stingrs, apaļš, horizontāls stienis 6 mm diametrā, kas ir saistīts ar transportlīdzekli vai sēdekļa konstrukciju, kam piestiprina un kas fiksē ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmu ar ISOFIX fiksētājierīcēm. 2.14.3. “ISOFIX stiprinājumu sistēma” ir sistēma, ko veido divi Noteikumiem Nr. 14 atbilstoši ISOFIX apakšējie stiprinājumi un kura paredzēta ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas stiprināšanai kopā ar pretrotācijas ierīci. 2.14.4. “Pretrotācijas ierīce” a) Universālās ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas pretrotācijas ierīce ir ISOFIX augšējā siksna. b) ISOFIX daļēji universālās bērnu ierobežotājsistēmas pretrotācijas ierīce sastāv vai nu no augšējās siksnas, transportlīdzekļa instrumentu paneļa vai balsta, lai ierobežotu ierobežotājsistēmas rotāciju frontāla trieciena laikā. c) ISOFIX universālajai un daļēji universālajai bērnu ierobežotājsistēmai transportlīdzekļa sēdeklis pats par sevi nav pretrotācijas ierīce. 2.14.5. “ISOFIX augšējās siksnas stiprinājums” ir ierīce, kas atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām, piemēram, stienis, kas atrodas noteiktā zonā un paredzēts ISOFIX augšējās siksnas savienotāja fiksēšanai un tā ierobežojošā spēka pārnesei uz transportlīdzekļa konstrukciju.

2.15. “Uz priekšu vērsts” nozīmē vērstu parastajā transportlīdzekļa kustības virzienā.

2.16. “Uz aizmuguri vērsts” nozīmē vērstu virzienā, kas ir pretējs parastajam transportlīdzekļa kustības virzienam.

2.17. “Slīps stāvoklis” ir īpašs krēsla stāvoklis, kas ļauj bērnam atlaisties slīpi.

2.18. “Guļus stāvoklis/stāvoklis uz vēdera/stāvoklis uz muguras” ir stāvoklis, kurā vismaz bērna galva un ķermenis, izņemot locekļus, atrodas uz horizontālas virsmas, bērnam ierobežotājsistēmā atrodoties miera stāvoklī.

2.19. “Bērnu ierobežotājsistēmas tips” ir bērnu ierobežotājsistēmas, kas neatšķiras šādos būtiskos aspektos: 2.19.1. ierobežotājsistēmas kategorija un masas grupa(-as), kā arī stāvoklis un orientācija (kā noteikts 2.15. un 2.16. punktā), kādā to paredzēts lietot; 2.19.2. bērnu ierobežotājsistēmas ģeometrija; 2.19.3. šādu elementu izmēri, masa, materiāls un krāsa: a) sēdeklis; b) polsterējums un c) trieciena vairogs; 2.19.4. siksnu materiāls, auduma faktūra, izmēri un krāsa; 2.19.5. cietās daļas (sprādze, fiksētājierīces utt.).

2.20. “Transportlīdzekļa sēdeklis” ir konstrukcija, kas kopā ar pārvalku ir vai nav nedalīti savienota ar transportlīdzekļa konstrukciju un nodrošina sēdvietu vienam pieaugušam cilvēkam. Šajā sakarā: 2.20.1. “transportlīdzekļa sēdekļu grupa” ir vai nu sols, vai vairāki atsevišķi sēdekļi, kas novietoti blakus (t. i., nostiprināti tā, lai viena sēdekļa priekšējie stiprinājumi būtu vienā līnijā ar cita sēdekļa priekšējiem vai pakaļējiem stiprinājumiem vai atrastos uz līnijas, kas iet starp tiem) un nodrošina sēdvietu vienam vai vairākiem pieaugušiem cilvēkiem; 2.20.2. “transportlīdzekļa sols” ir konstrukcija, kam ir pārvalks un kas nodrošina sēdvietu vairāk nekā vienam pieaugušam cilvēkam; 2.20.3. “transportlīdzekļa priekšējie sēdekļi” ir sēdekļu grupa, kas atrodas pasažieru nodalījuma priekšpusē, t. i., to priekšā nav citu sēdekļu; 2.20.4. “transportlīdzekļa aizmugurējie sēdekļi” ir nostiprināti, uz priekšu vērsti sēdekļi, kas atrodas aiz citas transportlīdzekļa sēdekļu grupas. 2.20.5. “ISOFIX pozīcija” ir vieta, kurā var uzmontēt vai nu: a) universālu ISOFIX uz priekšu vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai b) daļēji universālu ISOFIX uz priekšu vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai c) daļēji universālu ISOFIX uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai d) daļēji universālu ISOFIX uz sāniem vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos; vai e) konkrētam transportlīdzeklim paredzētu ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmu, kā definēts šajos noteikumos.

2.21. “Regulēšanas sistēma” ir nokomplektēta ierīce, ar kuru transportlīdzekļa sēdekļa vai tā daļu stāvokli var pielāgot sēdeklī sēdošā pieaugušā cilvēka ķermenim. Proti, ar šo ierīci var būt iespējams veikt pārvietošanu: 2.21.1. garenvirzienā; un/vai 2.21.2. vertikāli; un/vai 2.21.3. mainīt slīpumu.

2.22. “Transportlīdzekļa sēdekļa stiprinājums” ir sistēma, ar ko pieauguša cilvēka sēdekli kā mezglu nostiprina pie transportlīdzekļa konstrukcijas, un tā ietver attiecīgās transportlīdzekļa konstrukcijas daļas.

2.23. “Sēdekļa tips” ir pieauguša cilvēka sēdekļu kategorija, kas neatšķiras šādos būtiskos aspektos: 2.23.1. sēdekļa konstrukcijas forma, izmēri un materiāli; 2.23.2. sēdekļa fiksācijas regulēšanas un fiksēšanas sistēmu tipi un izmēri; un 2.23.3. pieauguša cilvēka drošības jostas stiprinājumu uz sēdekļa, sēdekļa stiprinājumu, kā arī ar tiem saistīto transportlīdzekļa konstrukciju daļu tipi un izmēri.

2.24. “Pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar ko pieauguša cilvēka sēdeklim vai kādai tā daļai var mainīt slīpumu vai pārvietot to garenvirzienā bez fiksēta starpstāvokļa, lai atvieglotu pasažieru iekāpšanu un izkāpšanu un priekšmetu iekraušanu un izkraušanu.

2.25. “Fiksācijas sistēma” ir ierīce, kas nodrošina pieauguša cilvēka sēdekļa un tā daļu fiksēšanu izmantošanas stāvoklī.

2.26. “Saslēgšanas ierīce” ir ierīce, kas saslēdz divus pieauguša cilvēka drošības jostas siksnas posmus un neļauj tiem kustēties vienam attiecībā pret otru. Šādas ierīces var atsevišķi ietekmēt pieauguša cilvēka drošības jostas pleca vai klēpja posmu vai arī nostiprināt kopā gan drošības jostas klēpja, gan pleca posmu. Šis termins ietver šādas ierīču klases: 2.26.1. “A klases ierīce”– gadījumos, kad bērnu tieši piesprādzē ar pieauguša cilvēka drošības jostu, tā ir ierīce, kas bērnam neļauj izvilkt siksnu no spriegotāja tai cauri līdz jostas klēpja daļai; 2.26.2. “B klases ierīce”– gadījumos, kad ar pieauguša cilvēka drošības jostu piesprādzē bērnu ierobežotājsistēmu, tā ir ierīce, kas nodrošina, lai pieauguša cilvēka drošības jostas klēpja daļā saglabātos radītais spriegojums. Šī ierīce ir paredzēta, lai siksna no spriegotāja nevarētu izslīdēt tai cauri, tādējādi mazinot spriegojumu un nostādot ierobežotājsistēmu neoptimālā stāvoklī.

2.27. “Ierobežotājsistēma īpašām vajadzībām” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas konstruēta bērniem, kuriem fiziskas vai psihiskas invaliditātes dēļ ir īpašas vajadzības; proti, šādai ierīcei var būt iespējams uzstādīt papildu ierobežotājierīces jebkurai bērna ķermeņa daļai, taču tai obligāti jāietver galvenā ierobežotājsistēma, kas atbilst šo noteikumu prasībām.

2.28. “ISOFIX fiksētājierīce” ir viens no diviem savienojumiem, kas atbilst šo noteikumu 6.3.2. punkta prasībām, kurš sākas ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas konstrukcijā un ir saderīgs ar ISOFIX apakšējo stiprinājumu.

2.29. “ISOFIX bērnu ierobežotājsistēma” ir bērnu ierobežotājsistēma, kas jāpiestiprina pie ISOFIX stiprinājumu sistēmas, kura atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām.

2.30. “Sēdekļa ieliekums” ir zona tuvu transportlīdzekļa sēdekļa spilvena un sēdekļa atzveltnes virsmu krustošanās punktam.

2.31. “Transportlīdzekļa sēdekļa ietaise” ir ietaise, kas atbilst 2.1.1.6. punktā definētajām ISOFIX izmēru klasēm, kuru izmēri ir norādīti Noteikumu Nr. 16 17. pielikuma 2. papildinājuma 1. līdz 6. attēlā un ko bērnu ierobežotājsistēmas ražotājs izmanto, lai noteiktu ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas atbilstīgos izmērus un ISOFIX fiksētājierīču atrašanās vietas.

2.32. “ISOFIX augšējās siksnas savienotājs” ir ierīce, kas paredzēta stiprināšanai pie ISOFIX augšējās siksnas stiprinājuma.

2.33. “ISOFIX augšējās siksnas kāsis” ir ISOFIX augšējās siksnas savienotājs, ko parasti izmanto, lai savienotu ISOFIX augšējo siksnu ar ISOFIX augšējās siksnas stiprinājumu, kā noteikts Noteikumu Nr. 14 3. attēlā.

2.34. “ISOFIX augšējā siksna” ir drošības jostas siksna (vai tās ekvivalents), kas sniedzas no ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas augšas līdz ISOFIX augšējās siksnas stiprinājumam un kas ir aprīkota ar regulatoru, spriegojuma noņemšanas ierīci un ISOFIX augšējās siksnas savienotāju.

2.35. “ISOFIX augšējās siksnas stiprinājums” ir ierīce ISOFIX augšējās siksnas stiprināšanai pie ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas.

2.36. “Spriegojuma noņemšanas ierīce” ir sistēma, ar ko atbrīvo ierīci, ar kuru regulē un uztur ISOFIX augšējās siksnas spriegojumu.

2.37. “Pieaugušo drošības jostas siksnas vadīkla” ir ierīce, caur kuru ir izvērta pieaugušo drošības josta, lai panāktu tās pareizu izkārtojumu, un kas ļauj siksnai brīvi kustēties.

2.38. “Tipa apstiprinājuma tests” ir tests, ar kuru nosaka, cik lielā mērā apstiprināšanai iesniegtas bērnu ierobežotājsistēmas tips atbilst prasībām.

2.39. “Ražošanas kvalifikācijas tests” ir tests, ar kuru nosaka, vai ražotājs spēj ražot bērnu ierobežotājsistēmu atbilstīgi tipa apstiprinājumam iesniegtajām bērnu ierobežotājsistēmām.

2.40. “Kārtējā testēšana” ir testēšanas veikšana vairākām no vienas partijas atlasītām ierobežotājsistēmām, lai pārbaudītu, cik lielā mērā tās atbilst prasībām.

2.41. “Bērnu ierobežotājsistēmas pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar kuru bērnu ietobežotājsistēmai vai kādai tās daļai var mainīt slīpumu vai pārvietot to garenvirzienā.

2.42. “Bērnu ierobežotājsistēmas fiksācijas sistēma” ir ierīce, kas nodrošina, ka bērnu ierobežotājsistēma un tās daļas tiek fiksētas izmantošanas stāvoklī.

2.43. “Slodzi ierobežojoša ierīce” ir ierīce, kas konkrētos slodzes apstākļos var salūzt vai bloķēties. Šī ierīce ir īpaši konstruēta šādiem apstākļiem, un tās darbība ir reproducējama un skaidri dokumentēta tehniskajā dokumentācijā.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Bērnu ierobežotājsistēmas tipa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz preču zīmes turētājs vai viņa pienācīgi akreditēts pārstāvis, izmantojot tipa apstiprināšanas shēmu, kas aprakstīta 14. pielikumā.

3.2. Līdz ar apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz katru bērnu ierobežotājsistēmas tipu iesniedz arī:

3.2.1. bērnu ierobežotājsistēmas tehnisko aprakstu, norādot izmantotās siksnas un citus materiālus, kā arī ierobežojošo ierīču paredzēto un reproducējamo darbību. Tam pievieno bērnu ierobežotājsistēmas daļu rasējumus un, ja sistēmā ir spriegotāji, šo spriegotāju un to devēju uzstādīšanas norādījumus, paziņojumu par toksicitāti (6.1.5. punkts) un uzliesmojamību (6.1.6. punkts); rasējumos jānorāda vieta, kas paredzēta apstiprinājuma numuram un papildu simbolam(-iem) attiecībā pret apstiprinājuma marķējuma apli. Aprakstā norāda apstiprināšanai iesniegtā modeļa krāsu;

3.2.2. četrus bērnu ierobežotājsistēmas paraugus;

3.2.3. 10 metrus no katras kategorijas siksnas, kas izmantota konkrētajā bērnu ierobežotājsistēmā; un

3.2.4. papildu paraugus piegādā, ja to pieprasa par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests;

3.2.5. norādījumus un informāciju par iepakojumu atbilstīgi 15. punktam;

3.2.6. attiecībā uz kulbiņām – ja kulbiņas ierobežotājierīci var izmantot kopā ar vairāku tipu kulbiņām – ierobežotājsistēmas ražotājs iesniedz šo tipu sarakstu.

3.3. Ja bērnu ierobežotājsistēmas piestiprināšanai izmanto apstiprinātu pieauguša cilvēka drošības jostu, pieteikumā norāda izmantojamo pieauguša cilvēka drošības jostas kategoriju, piemēram, statiskas klēpja drošības jostas.

3.4. Nolīguma dalībvalsts tipa apstiprinātāja iestāde pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas pārbauda, vai ir paredzēti pietiekami pasākumi un procedūras, kas ražošanas procesā nodrošina efektīvu kontroli attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmu, aprīkojuma vai detaļu atbilstību apstiprinātajam tipam.

4. MARĶĒJUMS

4.1. Bērnu ierobežotājsistēmas paraugi, kas saskaņā ar iepriekš minēto 3.2.2. un 3.2.3. punktu iesniegti apstiprināšanai, ir skaidri un nedzēšami marķēti ar ražotāja nosaukumu, apzīmējumu vai preču zīmi.

4.2. Viena no bērnu ierobežotājsistēmas plastmasas daļām (piemēram, korpuss, trieciena vairogs, bērnu sēdeklis utt.), izņemot drošības jostu(-as) vai jostu pilnkomplektu, ir skaidri (un nedzēšami) marķēta ar ražošanas gadu.

4.3. Ja ierobežotājsistēma ir izmantojama kopā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, siksnas pareizu izkārtojumu skaidri norāda attēlā, kas pastāvīgi piestiprināts ierobežotājsistēmai. Ja ierobežotājsistēmu vietā notur pieauguša cilvēka drošības josta, siksnas pareizs izkārtojums ir skaidri norādīts uz ražojuma ar krāsu kodiem. Ar sarkanu krāsu norāda drošības jostas izkārtojumu, kad ierīce uzstādīta vērsta uz priekšu, un ar zilu, kad ierīce uzstādīta vērsta uz aizmuguri. Ja ierīci var uzstādīt vērstu uz priekšu vai uz aizmuguri, nemainot drošības jostas izkārtojumu (piem., pagriežamas sistēmas gadījumā), uz ierīces izmanto abas krāsas. Tās pašas krāsas izmanto etiķetēs uz ierīces, ilustrējot izmantošanas paņēmienus.

Pieauguša cilvēka Drošības jostas klēpja un pleca posmu paredzētie izkārtojumi ir nepārprotami jādiferencē. Pieauguša cilvēka drošības jostas katru posmu norāda ar krāsu kodējumu, tekstu, formu u. tml.

Jebkurā drošības jostas izkārtojuma attēlojumā uz ražojuma skaidri norāda bērnu ierobežotājsistēmas novietojumu attiecībā pret transportlīdzekli. Jostu izkārtojuma shēmas, kurās nav redzams transportlīdzekļa sēdeklis, nav pieņemamas.

Šajā punktā noteiktais marķējums ir redzams, kad ierobežotājsistēma atrodas transportlīdzeklī. 0. grupas ierobežotājsistēmām šis marķējums ir redzams arī tad, kad ierobežotājsistēmā atrodas bērns.

4.4. Uz aizmuguri vērstām bērnu ierobežotājsistēmām tiešā tās zonas tuvumā, kur bērnu ierobežotājsistēmā balstās bērna galva, uz ierobežotājsistēmas redzamās iekšējās virsmas (tostarp uz sānu malas blakus bērna galvai) ir pastāvīgi piestiprināta turpmāk noteiktā etiķete (norādītā informācija ir obligāta).

Etiķetes minimālais izmērs: 60 × 120 mm.

Etiķete pa perimetru ir piešūta pārvalkam un/vai visa tās aizmugures virsma ir nedalāmi savienota ar pārvalku. Ir pieņemams jebkurš cits piestiprināšanas veids, kas ir pastāvīgs, neļauj etiķeti viegli noņemt no ražojuma un nepadara to neskaidru. Karodziņa veida etiķete ir jo īpaši aizliegta.

Ja ierobežotājsistēmas daļas vai jebkādi bērnu ierobežotājsistēmas ražotāja paredzētie piederumi var etiķeti padarīt neskaidru, nepieciešama papildu etiķete. Vienai brīdinājuma etiķetei jābūt pastāvīgi redzamai visos gadījumos, kad ierobežotājsistēma ir sagatavota lietošanai jebkurā konfigurācijā.

4.5. Ja bērnu ierobežotājsistēmu var izmantot tā, ka tā vērsta gan uz priekšu, gan uz aizmuguri, marķējumā ietver šādu tekstu:

“SVARĪGI – NEIZMANTOT UZ PRIEKŠU VĒRSTĀ STĀVOKLĪ, JA BĒRNA SVARS NEPĀRSNIEDZ …(sk. norādījumus)”

4.6. Bērnu ierobežotājsistēmām ar alternatīviem drošības jostas izkārtojumiem alternatīvie slodzi nesošie kontakta punkti starp bērnu ierobežotājsistēmu un pieauguša cilvēka drošības jostu ir nedzēšami marķēti. Šāds marķējums norāda, ka tas ir alternatīvs drošības jostas izkārtojums, un tas atbilst iepriekš minētajām kodēšanas prasībām uz priekšu un uz aizmuguri vērstām sēdvietām.

4.7. Ja bērnu ierobežotājsistēmai ir iespējami alternatīvi slodzi nesošie kontakta punkti, 4.3. punktā noteiktajā marķējumā ietver norādi, ka alternatīvais drošības jostas izkārtojums ir aprakstīts norādījumos.

4.8. ISOFIX marķējums

Ja ražojumā ir ISOFIX fiksētājierīces, personām, kas uzstāda ierobežotājierīci transportlīdzeklī, pastāvīgi jābūt redzamai šādai informācijai:

ISO ISOFIX logotips, kam seko burts(-i), kas atbilst ražojuma ISOFIX izmēra klasei(-ēm). Jābūt vismaz simbolam, ko veido aplis ar vismaz 13 mm diametru un kurā ir piktogramma, kas kontrastē ar apļa fona krāsu. Piktogrammas skaidru redzamību panāk, izmantojot kontrastējošas krāsas, vai ar pietiekamu reljefu, ja tā ir veidota veidnē vai štancēta.

Turpmāk minēto informāciju var sniegt ar piktogrammām un/vai tekstu. Marķējums norāda:

a) būtiskākās darbības sēdekļa sagatavošanai ierīces uzstādīšanai. Piemēram, ir izskaidrota ISOFIX fiksētājierīču sistēmas pagarināšanas metode;

b) ir izskaidrots visu iespējamo indikatoru stāvoklis, funkcija un sniegtā informācija;

c) augšējās siksnas vai cita sēdekļa rotāciju ierobežojoša līdzekļa, kura uzstādīšanai lietotājam jāveic kāda darbība, novietojumu un vajadzības gadījumā arī izkārtojumu, norāda, izmantojot attiecīgi vienu no turpmākajiem simboliem:

d) norāda regulējumu ISOFIX fiksētājierīcēm un augšējām siksnām vai citam sēdekļa rotāciju ierobežojošam līdzeklim, kura uzstādīšanai lietotājam jāveic kāda darbība;

e) marķējums ir pastāvīgi piestiprināts sēdeklim un redzams personai, kas to uzstāda;

f) vajadzības gadījumā būtu jāatsaucas uz bērnu ierobežotājsistēmas lietošanas norādījumiem un jānorāda šā dokumenta atrašanās vieta, izmantojot šādu simbolu.

5. APSTIPRINĀJUMS

5.1. Lai varētu piešķirt apstiprinājumu, visiem paraugiem, kas iesniegti saskaņā ar šo noteikumu 3.2.2. un 3.2.3. punktu, visos aspektos jāatbilst šo noteikumu 6. līdz 8. punktā izklāstītajām prasībām.

5.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 04, kas atbilst 04. grozījumu sērijai, kura stājās spēkā 1995. gada 12. septembrī) norāda grozījumu sēriju, kas ietver pašus jaunākos svarīgākos tehniskos grozījumus, kas līdz apstiprinājuma izdošanas brīdim izdarīti šajos noteikumos. Viena un tā pati nolīguma puse nepiešķir vienu un to pašu numuru cita tipa bērnu ierobežotājsistēmai, uz kuru attiecas šo noteikumu prasības.

5.3. Paziņojumu par apstiprinājuma piešķiršanu vai paplašināšanu, vai par apstiprinājuma nepiešķiršanu bērnu ierobežotājsistēmai saskaņā ar šiem noteikumiem nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, nosūta, izmantojot veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā sniegtajam paraugam.

5.4. Papildus 4. punktā noteiktajam marķējumam uz katras bērnu ierobežotājsistēmas, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam tipam, piemērotā vietā norāda šādu informāciju.

5.4.1. Starptautisku apstiprinājuma marķējumu, ko veido: 5.4.1.1. aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu; (1) 5.4.1.2. apstiprinājuma numurs;

5.4.2. šādi papildu simboli: 5.4.2.1. vārds(-i)“universālā”, “ierobežotā”, “daļēji universālā” vai “konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētā” atkarībā no ierobežotājsistēmas kategorijas; 5.4.2.2. Svara diapazons, kuram bērnu ierobežotājsistēma konstruēta, proti: 0–10 kg; 0–13 kg; 9–18 kg; 15–25 kg; 22–36 kg; 0–18 kg; 9–25 kg; 15–36 kg; 0–25 kg; 9–36 kg; 0–36 kg; 5.4.2.3. simbols “Y”, ja ierīcei ir kājstarpes siksna, saskaņā ar šo noteikumu 02. grozījumu sērijas 3. papildinājuma prasībām; 5.4.2.4. simbols “S”, ja tā ir “ierobežotājsistēma īpašām vajadzībām”.

5.5. Šo noteikumu 2. pielikumā ir sniegts apstiprinājuma marķējuma izkārtojuma paraugs.

5.6. Elementi, kas aprakstīti iepriekš minētajā 5.4. punktā, ir skaidri salasāmi un neizdzēšami, un tie ir vai nu uz etiķetes, vai marķēti tieši uz ražojuma. Etiķete vai marķējums ir nodilumizturīgs.

5.7. Etiķetes, kas minētas 5.6. punktā, drīkst izsniegt vai nu iestāde, kas piešķīrusi apstiprinājumu, vai ražotājs, ja to pilnvarojusi minētā apstiprinātāja iestāde.

6. VISPĀRĪGAS SPECIFIKĀCIJAS

6.1. Novietošana un nostiprināšana transportlīdzeklī

6.1.1. “Universālās”, “daļēji universālās” un “ierobežotās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas ir atļauts izmantot priekšējās un aizmugurējās sēdvietās, ja ierobežotājsistēmas ir uzstādītas saskaņā ar ražotāja norādījumiem.

6.1.2. “Konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas ir atļauts izmantot visās sēdvietās, kā arī bagāžas nodalījumā, ja ierobežotājsistēmas ir uzstādītas saskaņā ar ražotāja norādījumiem. Attiecībā uz ierobežotājsistēmām, kas vērstas uz aizmuguri, to konstrukcija vienmēr, kad ierobežotājsistēma ir gatava izmantošanai, nodrošina atbalstu bērna galvai. To nosaka, izmantojot sēdekļa atzveltnei perpendikulāru līniju acu augstumā, un krustpunkts atrodas vismaz 40 mm zem šāda galvas atbalsta rādiusa sākuma.

6.1.3. Atkarībā no kategorijas, pie kuras pieder bērnu ierobežotājsistēma, to piestiprina pie transportlīdzekļa konstrukcijas vai pie sēdekļa konstrukcijas.

Iespējamās konfigurācijas apstiprināšanai

Grupu/kategoriju tabula

Grupa kategorija Universālā (2) Daļēji universālā (3) Ierobežotā Konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētā BIS ISOFIX BIS BIS ISOFIX BIS BIS ISOFIX BIS BIS ISOFIX BIS 0 Kulbiņa A NA A A A NA A A Uz aizmuguri vērsta A NA A A A NA A A 0+ Uz aizmuguri vērsta A NA A A A NA A A I Uz aizmuguri vērsta A NA A A A NA A A Uz priekšu vērsta (integrēta) A A A A A NA A A Uz priekšu vērsta (neintegrēta) NA NA NA NA NA NA NA NA Uz priekšu vērsta (neintegrēta – sk. 6.1.12. punktu) A NA A NA A NA A A II Uz aizmuguri vērsta A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (integrēta) A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (neintegrēta) A NA A NA A NA A A III Uz aizmuguri vērsta A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (integrēta) A NA A NA A NA A A Uz priekšu vērsta (neintegrēta) A NA A NA A NA A A Kur: BIS: bērnu ierobežotājsistēma A: attiecas NA: neattiecas

6.1.3.1. “Universālā” un “ierobežotā” kategorija – ar pieauguša cilvēka drošības jostu (ar spriegotāju vai bez tā), kas atbilst Noteikumu Nr. 16 (vai līdzvērtīgām) prasībām un ir uzstādīta ar stiprinājumiem, kuri atbilst Noteikumu Nr. 14 (vai līdzvērtīgām) prasībām.

6.1.3.2. ISOFIX“universālā” bērnu ierobežotājsistēmas kategorija – ar ISOFIX fiksētājierīcēm un ISOFIX augšējo siksnu, kas atbilst šo noteikumu prasībām un ir piestiprināta ISOFIX stiprinājumu sistēmai un ISOFIX augšējās siksnas stiprinājumam, kas atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām.

6.1.3.3. “Daļēji universālā” kategorija – ar apakšējiem stiprinājumiem, kā noteikts Noteikumos Nr. 14, un papildu stiprinājumiem, kas atbilst šo noteikumu 11. pielikumā izklāstītajiem ieteikumiem.

6.1.3.4. ISOFIX“daļēji universālā” bērnu ierobežotājsistēma – ar ISOFIX stiprinājumiem un ISOFIX augšējo siksnu vai balstu, vai transportlīdzekļa instrumentu paneli, kas atbilst šo noteikumu prasībām, un ir piestiprināta pie ISOFIX stiprinājumiem un/vai ISOFIX augšējās siksnas stiprinājuma, kurš atbilst Noteikumu Nr. 14 prasībām.

6.1.3.5. “Konkrētam transportlīdzeklim paredzētā” kategorija – ar transportlīdzekļa ražotāja vai bērnu ierobežotājsistēmas ražotāja konstruētiem stiprinājumiem.

6.1.3.6. Ja bērnu ierobežošanas siksnas vai bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājsiksnas izmanto drošības jostas stiprinājumus, kuriem jau piestiprināta(-as) pieauguša cilvēka drošības josta vai jostas, tehniskais dienests pārbauda, vai:

faktiskais pieauguša cilvēka stiprinājuma stāvoklis ir tāds, kā apstiprināts saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14 vai to ekvivalentu;

vienas ierīces faktisko darbību netraucē otra ierīce;

pieauguša cilvēka sistēmas un papildu sistēmas sprādzes nav savstarpēji aizstājamas.

Ja bērnu ierobežotājierīcēs ir izmantoti stieņi vai papildu ierīces, kas piestiprinātas stiprinājumiem, kuri apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 14, kā rezultātā uz stiprinājuma faktisko vietu vairs neattiecas Noteikumi Nr. 14, ir spēkā šādi nosacījumi:

šādas ierīces apstiprina tikai kā daļēji universālas vai konkrētam transportlīdzeklim paredzētas ierīces;

tehniskais dienests stienim un fiksācijas ierīcēm piemēro šo noteikumu 11. pielikuma prasības;

stieni iekļauj dinamiskajā testā, un slodzi pieliek stieņa vidū; stienis, ja tas ir regulējams, ir izvilkts maksimālā garumā;

nav traucēts neviena pieauguša cilvēka stiprinājuma, pie kura stienis ir nostiprināts, darba stāvoklis un darbība.

6.1.3.7. Bērnu ierobežotājierīces, kurās izmanto balstu, apstiprina tikai kategorijā “daļēji universāla” un “konkrētam transportlīdzeklim paredzēta” un piemēro šo noteikumu 11. pielikuma prasības. Bērnu ierobežotājsistēmas ražotājs ņem vērā balsta pareizai darbībai nepieciešamos nosacījumus katrā transportlīdzeklī un sniedz šādu informāciju.

6.1.4. Bērnu sēdekli nostiprina vai nu ar pieauguša cilvēka drošības jostu, izmantojot 8.1.4. punktā noteikto testu, vai ar atsevišķiem līdzekļiem.

6.1.5. Bērnu ierobežotājsistēmas ražotājam rakstiski jādeklarē, ka ierobežotājsistēmas ražošanā izmantoto un piesprādzētajam bērnam pieejamo materiālu toksicitāte atbilst attiecīgajām daļām dokumentā EN 71:2009, 3. daļa. Testēšanas iestāde pēc saviem ieskatiem drīkst veikt testus, lai pārbaudītu deklarācijas atbilstību patiesībai. Šis punkts neattiecas uz II un III grupas ierobežotājierīcēm.

6.1.6. Bērnu ierobežotājsistēmas ražotājam rakstiski jādeklarē, ka ierobežotājsistēmas ražošanā izmantoto materiālu toksicitāte atbilst attiecīgajām daļām dokumentā EN 71:2009, 2. daļa. Testēšanas iestāde pēc saviem ieskatiem drīkst veikt testus, lai pārbaudītu deklarācijas atbilstību patiesībai.

6.1.7. Attiecībā uz tādām uz aizmuguri vērstām bērnu ierobežotājsistēmām, kas balstās pret transportlīdzekļa mērinstrumentu paneli, apstiprinājuma piešķiršanai saskaņā ar šiem noteikumiem, pieņem, ka panelis ir pietiekami stingrs.

6.1.8. “Universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmām, izņemot ISOFIX universālās bērnu ierobežotājsistēmas, galvenais slodzi nesošais kontakta punkts ir starp bērna ierobežotājsistēmu un pieauguša cilvēka drošības jostu. Šis punkts ir ne mazāk kā 150 mm no Cr ass, to mērot, kad bērnu ierobežotājsistēma ir uzstādīta uz dinamiskā testa stenda saskaņā ar šo noteikumu 21. pielikumu un kad tajā nav manekena. Tas attiecas uz visām regulēšanas konfigurācijām. Ir atļauti papildu alternatīvi drošības jostas izkārtojumi. Ja ir alternatīvi drošības jostas izkārtojumi, ražotājs tos īpaši norāda lietošanas norādījumos, kā noteikts 15. punktā. Veicot testus ar šādiem alternatīviem drošības jostu izkārtojumiem, ierobežotājsistēmas atbilst visām šo noteikumu prasībām, izņemot šo punktu.

6.1.9. Ja “universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas nostiprināšanai ir nepieciešams izmantot pieaugušo drošības jostu, tās maksimālais garums, kas izmantojams, veicot testus dinamisko testu stendā, ir noteikts šo noteikumu 13. pielikumā.

Lai pārbaudītu atbilstību šai prasībai, bērnu ierobežotājsistēmu nostiprina uz testa stenda, izmantojot atbilstīgo standarta drošības jostu, kas aprakstīta 13. pielikumā. Manekenu neizmanto, ja vien ierobežotājsistēmas konstrukcija nav tāda, ka manekena piesprādzēšanai būtu vajadzīgs lielāks drošības jostas garums. Kad bērnu ierobežotājsistēma ir uzstādīta, josta nav nospriegota, izņemot tādu spriegumu, ko rada standarta spriegotājs, ja tāds ir uzstādīts. Ja izmanto jostu ar spriegotāju, šis nosacījums ir izpildīts, ja uz tītavas paliek vismaz 150 mm jostas garuma.

6.1.10. 0. un 0+ grupas bērnu ierobežotājsistēmas neizmanto tā, lai tās būtu vērstas uz priekšu.

6.1.11. 0. un 0+ grupas bērnu ierobežotājsistēmas, izņemot kulbiņas, kā definēts 2.4.1. punktā, pieder pie integrētās klases.

6.1.12. I grupas bērnu ierobežotājsistēmas pieder pie integrētās klases, ja vien tās nav aprīkotas ar B klases trieciena vairogu, kā definēts šo noteikumu 2.7. punktā.

6.2. Konfigurācija

6.2.1. Ierobežotājsistēmas konfigurācija ir tāda, lai:

6.2.1.1. ierobežotājsistēma nodrošinātu vajadzīgo aizsardzību jebkurā paredzētajā ierobežotājsistēmas stāvoklī; attiecībā uz “ierobežotājsistēmām īpašām vajadzībām” galvenā ierobežotājierīce nodrošina vajadzīgo aizsardzību jebkurā paredzētajā ierobežotājsistēmas stāvoklī, neizmantojot iespējamās papildu ierobežotājierīces;

6.2.1.2. bērnu tajā varētu viegli un ātri piesprādzēt un no tās izņemt; Bērnu ierobežotājsistēmās, kurās bērnu piesprādzē ar jostu pilnkomplektu vai Y formas drošības jostu bez spriegotāja, veicot turpmāk 7.2.1.4. punktā izklāstīto procedūru, katram pleca ierobežotājam un klēpja siksnai jāspēj kustēties vienai attiecībā pret otru; šādos gadījumos bērnu ierobežotājsistēmas drošības jostas komplektam var būt divas vai vairākas savienojošās daļas. Attiecībā uz “ierobežotājsistēmām īpašām vajadzībām” ir zināms, ka papildu ierobežotājierīces paildzina laiku, kādā bērnu var piesprādzēt un izņemt. Papildu ierīces tomēr konstruē tā, lai bērnu atsprādzēt varētu pēc iespējas ātrāk;

6.2.1.3. ja ir iespējams mainīt ierobežotājsistēmas slīpumu, šādas slīpuma maiņas rezultātā nav manuāli jāpārkārto siksnas. Lai mainītu ierobežotājsistēmas slīpumu, jāizdara apzināta kustība ar roku;

6.2.1.4. 0., 0+ un I grupas ierobežotājsistēmas notur bērnu tādā stāvoklī, lai nodrošinātu vajadzīgo aizsardzību arī tad, kad bērns ir aizmidzis;

6.2.1.5. lai novērstu paslīdēšanu zem drošības jostas, ko izraisa vai nu trieciens, vai nemierīgums, visās uz priekšu vērstajās I grupas ierobežotājsistēmās ar integrētu jostu pilnkomplekta sistēmu jābūt kājstarpes siksnai.

6.2.2. Visās I, II un III grupas ierobežotājierīcēs, kurās izmantota “klēpja siksna”, tai jāatrodas tā, lai nodrošinātu, ka “klēpja siksnas” pārnestās slodzes tiek pārnestas caur iegurni. Šis mezgls nepakļauj bērna ķermeņa vājās daļas (vēderu, kājstarpi utt.) pārmērīgām slodzēm.

6.2.2.1. Kad kājstarpes siksna ir uzlikta un, ja tā ir regulējama, noregulēta visgarākajā stāvoklī, nav iespējams noregulēt klēpja siksnu tā, lai tā atrastos gan virs vismazākā, gan vislielākā tās masas grupas manekena iegurņa, uz ko attiecas apstiprinājums. Nevienai uz priekšu vērstai ierobežotājsistēmai klēpja siksnu nav iespējams noregulēt tā, lai tā atrastos virs apstiprinājuma aptverto masas grupu mazākā un lielākā manekena iegurņa.

6.2.2.2. Dinamiskā testa laikā, kā noteikts 8.1.3. punktā, klēpja siksna pilnībā neaizvirzās aiz manekena iegurņa konstrukcijas posmā pirms maksimālā horizontālā galvas gājiena. Novērtēšanu veic, izmantojot liela ātruma videofilmēšanu.

6.2.3. Ierobežotājsistēmas visas siksnas ir izvietotas tā, lai tās nevarētu radīt neērtības lietotājam normālas lietošanas apstākļos un nevarētu veidot bīstamu konfigurāciju. Attālumam starp plecu siksnām kakla tuvumā vajadzētu būt vismaz atbilstošā manekena kakla platumā.

6.2.4. Konstrukcija ir tāda, lai sadursmes gadījumā bērna galvas augšdaļu nepakļautu saspiešanas slodzēm.

6.2.4.1. “Y” formas drošības jostas drīkst lietot tikai uz aizmuguri un uz sāniem vērstās bērnu ierobežotājsistēmās (kulbiņās).

6.2.5. Bērnu ierobežotājsistēmu konstruē un uzstāda tā, lai nodrošinātu turpmāk minēto:

6.2.5.1. līdz minimumam tiek samazināts traumu risks bērnam vai citiem cilvēkiem transportlīdzeklī, ko varētu radīt asas malas vai izvirzījumi (piemēram, kā definēts Noteikumos Nr. 21);

6.2.5.2. nav asu malu vai izvirzījumu, kas varētu bojāt transportlīdzekļa sēdekļu pārvalkus vai cilvēku apģērbu;

6.2.5.3. bērna ķermeņa vājās daļas (vēders, kājstarpe utt.) netiek pakļautas papildu inerciālajiem spēkiem, ko tā rada;

6.2.5.4. cietajām daļām vietās, kur tās saskaras ar siksnām, nav asu malu, kas varētu nodeldēt siksnas.

6.2.6. Visas daļas, kas ir atdalāmas, lai sastāvdaļas varētu savienot un atvienot, konstruē tā, lai pēc iespējas novērstu nepareizas montāžas un lietošanas risku. “Ierobežotājsistēmās īpašām vajadzībām” drīkst būt papildu ierobežotājierīces; tās konstruē tā, lai novērstu jebkādu nepareizas montāžas risku un lai to atvēršanas paņēmieni un darbības veids būtu uzreiz izprotams glābējam avārijas situācijā.

6.2.7. Ja I, II vai I un II grupai paredzētā bērnu ierobežotājsistēmā ietilpst krēsla atzveltne, tās iekšējais augstums, to nosakot saskaņā ar 12. pielikumā iekļauto diagrammu, nav mazāks par 500 mm.

6.2.8. Drīkst lietot tikai spriegotājus, kas bloķējas automātiski, vai spriegotājus ar avārijas bloķēšanu.

6.2.9. Ierīcēs, ko paredzēts lietot I grupai, bērnam, pēc tam, kad tas ir piesprādzēts, nav iespējams viegli padarīt vaļīgu to sistēmas daļu, kas ierobežo iegurni; šajā nolūkā ir jābūt izpildītām 7.2.5. punkta (saslēgšanas ierīces) prasībām; jebkura ierīce, kas ir konstruēta šim nolūkam, ir pastāvīgi piestiprināta bērnu ierobežotājsistēmai.

6.2.10. Bērnu ierobežotājsistēma var būt konstruēta tā, lai to varētu lietot vairāk nekā vienā masas grupā un/vai to varētu lietot vairāk nekā vienam bērnam ar nosacījumu, ka tā atbilst prasībām, kas noteiktas katrai attiecīgajai grupai. “Universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēma atbilst šīs kategorijas prasībām visām masas grupām, kurām tā ir apstiprināta.

6.2.11. Bērnu ierobežotājsistēmas ar spriegotāju

Ja bērnu ierobežotājsistēmā ir spriegotājs, tas atbilst 7.2.3. punkta prasībām.

6.2.12. Attiecībā uz bērnu sēdekļiem pārbauda, cik viegli pieauguša cilvēka drošības jostas siksnas un mēlīte iet cauri stiprinājuma punktiem. Tas īpaši attiecas uz automobiļu priekšējām sēdvietām paredzētiem bērnu sēdekļiem, kuriem var būt gari pusstingri serdeņi. Aizvērtai sprādzei nevajadzētu būt iespējams iziet cauri bērnu sēdekļu stiprinājuma punktiem vai veidot tādu drošības jostas izkārtojumu, kas ir pilnīgi atšķirīgs no tā, kāds ir uz testa ratiņiem.

6.2.13. Ja bērnu ierobežotājsistēma ir paredzēta vairāk nekā vienam bērnam, katra ierobežotājsistēma ir pilnīgi neatkarīga attiecībā uz slodzes pārnešanu un regulējumiem.

6.2.14. Bērnu ierobežotājsistēmas, kurās ir piepūšami elementi, ir konstruētas tā, lai lietošanas apstākļi (spiediens, temperatūra, mitrums) nekādi neietekmētu to atbilstību šo noteikumu prasībām.

6.3. ISOFIX ierobežotājsistēmas specifikācijas

6.3.1. Vispārīgi raksturlielumi

6.3.1.1. Izmēri

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas maksimālo platumu, augstumu un garumu un ISOFIX stiprinājumu sistēmas atrašanās vietas, kur tā jānostiprina ar fiksētājierīcēm, ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas ražotājam nosaka, izmantojot transportlīdzekļa sēdekļa ietaisi (TSI), kas definēta šo noteikumu 2.31. punktā.

6.3.1.2. Masa

Universālās un daļēji universālās kategorijas ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmu masa 0., 0+ un I masas grupai nepārsniedz 15 kg.

6.3.2. ISOFIX fiksētājierīces

6.3.2.1. Tips

ISOFIX fiksētājierīces var būt, kā parādīts piemēros 0.a) attēlā, vai arī tām var būt cita piemērota konstrukcija, kas ir tāda stingra mehānisma daļa, kam paredzēta regulēšanas iespēja, kuras veidu nosaka ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas ražotājs.

0.a) attēls

maks. 33 maks. 33 Izmēri milimetros Skaidrojums 1 ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājierīce – 1. paraugs 2 ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas fiksētājierīce – 2. paraugs

6.3.2.2. Izmēri

Ar ISOFIX stiprinājumsistēmu saslēdzamās ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas stiprinājumu daļas izmēri nepārsniedz maksimālos izmērus, kas norādīti 0.b) attēlā.

0.b) attēls

6.3.2.3. Daļēja saslēguma indikācija

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmā iekļauj līdzekļus, ar kuriem iegūst skaidru norādi par to, ka abas ISOFIX fiksētājierīces ir pilnībā saslēgtas ar atbilstošajām ISOFIX apakšējām stiprinājuma vietām. Šāda norāde drīkst būt akustiska, sataustāma vai vizuāla vai arī tā var sastāvēt no divu vai vairāku veidu norādēm. Vizuāla norāde ir saredzama visos parasta apgaismojuma apstākļos.

6.3.3. ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas augšējās siksnas specifikācijas

6.3.3.1. Augšējās siksnas savienotājs

Augšējās siksnas savienotajam vajadzētu būt ISOFIX augšējās siksnas kāsim, kā redzams 0.c) attēlā, vai līdzīgai ierīcei, kas nepārsniedz 0.c) attēlā norādītos izmērus.

6.3.3.2. ISOFIX augšējās siksnas īpašības

ISOFIX augšējo siksnu atbalsta siksna (vai tās ekvivalents), un tai ir regulēšanas un spriegojuma noņemšanas iespēja.

6.3.3.2.1. ISOFIX augšējās siksnas garums

ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmas augšējās siksnas garums ir vismaz 2 000 mm.

6.3.3.2.2. Siksnas nospriegojuma indikators

ISOFIX augšējā siksna vai ISOFIX bērnu sēdeklis ir aprīkots ar ierīci, kas norāda, ka siksna ir nospriegota. Šī ierīce drīkst būt regulēšanas un spriegojuma noņemšanas ierīces daļa.

6.3.3.2.3. Izmēri

ISOFIX augšējās siksnas kāšu saslēguma izmēri ir redzami 0.c) attēlā.

0.c) attēls

ISOFIX augšējās siksnas savienotāja (kāša tipa) izmēri

Skats no augšas 10 līdz 12

Sk. detalizācjiu A Min. 2,5 Detalizāciji A 45° nominālais Rādiuss 2,3 līdz 3,8 Stieņa diametrs 6,4 Rādiuss: maks 12 Sānskats Maks. 20 Min. 10,4 Izmēri milimetros Apzīmējumi Apkārtējā konstrukcija (ja ir) Zona, kurā pilnībā jāatrodas stiprinājuma siksnas kāša saskarnes profilam

6.3.4. Regulēšanas iespējas

ISOFIX fiksētājierīces vai ISOFIX bērnu ierobežotājsistēma ir regulējama, lai to varētu piestiprināt Noteikumos Nr. 14 aprakstītajās ISOFIX stiprinājumu atrašanās vietās.

6.4. Marķējuma kontrole

6.4.1. Tehniskais dienests, kas veic apstiprināšanas testus, verificē, vai marķējums atbilst 4. punkta prasībām.

6.5. Uzstādīšanas norādījumu un lietošanas norādījumu kontrole

6.5.1. Tehniskais dienests, kas veic apstiprināšanas testus, verificē, vai uzstādīšanas un lietošanas norādījumi atbilst 15. punkta nosacījumiem.

7. ĪPAŠAS SPECIFIKĀCIJAS

7.1. Noteikumi, kas attiecas uz nokomplektētu ierobežotājsistēmu

7.1.1. Izturība pret koroziju

7.1.1.1. Nokomplektētai bērnu ierobežotājsistēmai vai tās daļām, kas pakļautas korozijai, veic 8.1.1. punktā paredzēto korozijas testu.

7.1.1.2. Pēc 8.1.1.1. un 8.1.1.2. punktā paredzētā korozijas testa lietpratīgs speciālists ar neapbruņotu aci nevar saskatīt ne bojājumu pazīmes, kas varētu pasliktināt bērnu ierobežotājsistēmas pienācīgu darbību, ne vērā ņemamu koroziju.

7.1.2. Enerģijas absorbcija

7.1.2.1. Testējot tās atbilstīgi 17. pielikumam, visu ierīču ar atzveltnēm zonu, kas noteiktas šo noteikumu 18. pielikumā, maksimālais paātrinājums ir mazāks par 60 g. Šī prasība attiecas arī uz tām trieciena vairogu zonām, kas atrodas galvas trieciena zonā.

7.1.2.2. Bērnu ierobežotājsistēmām ar pastāvīgi mehāniski piestiprinātām regulējamām galvas atbalsta ierīcēm, kur vai nu pieaugušo drošības jostas, vai arī bērnu jostu pilnkomplekta augstumu tieši kontrolē ar regulējamo galvas atbalstu, nav nepieciešams pieprasīt enerģijas absorbciju tajās 18. pielikumā noteiktajās zonās, ar kurām manekena galvai nav saskares, t. i., aiz galvas atbalsta.

7.1.3. Apgāšanās

7.1.3.1. Bērnu ierobežotājsistēmu testē, kā noteikts 8.1.2. punktā; visa testa laikā manekens nekad nedrīkst tikt pilnībā izsviests no ierīces. Turklāt, testa sēdeklim atrodoties stāvoklī ar augšu uz leju, manekena galva nepārvietojas vairāk kā par 300 mm prom no sava sākotnējā stāvokļa vertikālā virzienā attiecībā pret testa sēdekli.

7.1.4. Dinamiskais tests

7.1.4.1. Vispārīgi. Bērnu ierobežotājsistēmai veic dinamisko testu saskaņā ar 8.1.3. punktu.

7.1.4.1.1. “Universālās”, “ierobežotās” un “daļēji universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas testē uz testa ratiņiem, izmantojot 6. punktā noteikto testa sēdekli un saskaņā ar 8.1.3.1. punkta nosacījumiem.

7.1.4.1.2. “Konkrētiem transportlīdzeklim paredzētās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas testē ar katru transportlīdzekļa modeli, kuram bērnu ierobežotājsistēma ir paredzēta. Par testa veikšanu atbildīgais tehniskais dienests drīkst samazināt testējamo transportlīdzekļu modeļu skaitu, ja tie daudz neatšķiras 7.1.4.1.2.3. punktā uzskaitītajos aspektos. Bērnu ierobežotājsistēmu var testēt vienā no turpmāk minētajiem veidiem;

7.1.4.1.2.1. uzstādītu pabeigtā transportlīdzeklī, kā noteikts 8.1.3.3. punktā;

7.1.4.1.2.2. transportlīdzekļa korpusā uz testa ratiņiem, kā noteikts 8.1.3.2. punktā; vai

7.1.4.1.2.3. izmantojot pietiekami daudzas transportlīdzekļa korpusa daļas, lai iegūtu transportlīdzeklim raksturīgu konstrukciju un trieciena virsmas. Ja bērnu ierobežotājsistēmu paredzēts izmantot aizmugurējā sēdeklī, korpusa daļas ietver priekšējā sēdekļa aizmuguri, aizmugurējo sēdekli, grīdas paneli, B un C balstus un jumtu. Ja bērnu ierobežotājsistēmu paredzēts izmantot priekšējā sēdeklī, korpusa daļas ietver instrumentu paneli, A balstus, vējstiklu, visas sviras un pogas uz grīdas vai viduskonsolē, priekšējo sēdekli, grīdas paneli un jumtu. Turklāt ja bērnu ierobežotājsistēmu paredzēts izmantot kombinācijā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, minētās daļas ietver arī attiecīgo(-ās) pieauguša cilvēka drošības jostu(-as). Tehniskais dienests, kas atbild par testa veikšanu, var ļaut atsevišķas sastāvdaļas neiekļaut, ja uzskata, ka tās ir liekas. Testēšanu veic saskaņā ar 8.1.3.2. punktu.

7.1.4.1.3. Dinamisko testu veic bērnu ierobežotājsistēmām, kas iepriekš nav bijušas pakļautas slodzei.

7.1.4.1.4. Dinamisko testu laikā neviena tāda bērnu ierobežotājsistēmas daļa, kas faktiski palīdz noturēt bērnu vajadzīgajā stāvoklī, nesalūst, un neviena sprādze, fiksēšanas sistēma, pārvietošanas sistēma vai balsts attiecīgi neatsprādzējas, neatbloķējas vai neizregulējas, izņemot, ja attiecīgā ierīce ir slodzi ierobežojoša ierīce. Katra slodzi ierobežojošā ierīce ir skaidri identificēta ražotāja tehniskajos aprakstos, kā noteikts šo noteikumu 3.2.1. punktā.

7.1.4.1.5. “Neintegrēta tipa” gadījumā izmanto standarta drošības jostu ar tās stiprinājuma kronšteiniem, kā noteikts šo noteikumu 13. pielikumā. Tas neattiecas uz “konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētajiem” apstiprinājumiem – šajā gadījumā izmanto faktisko transportlīdzekļa drošības jostu.

7.1.4.1.6. Ja “konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētu” bērnu ierobežotājsistēmu uzstāda zonā aiz pašas tālākās aizmugurējās uz priekšu vērstās pieauguša cilvēka sēdvietas (piemēram, bagāžas nodalījumā), veic vienu testu ar vislielāko(-ajiem) manekenu(-iem) pabeigtā transportlīdzeklī, kā noteikts 8.1.3.3.3. punktā. Ja ražotājs vēlas, var veikt pārējos testus, tostarp ražošanas atbilstības testu, kā noteikts 8.1.3.2. punktā.

7.1.4.1.7. Attiecībā uz “ierobežotājsistēmām īpašām vajadzībām” katru šajos noteikumos paredzēto dinamisko testu katrai masas grupai veic divreiz: pirmoreiz, izmantojot galveno ierobežotājsistēmu, un otrreiz, izmantojot visas ierobežotājierīces. Veicot šos testus, īpašu uzmanību pievērš 6.2.3. un 6.2.4. punkta prasībām.

7.1.4.1.8. Dinamisko testu laikā standarta drošības josta, ko izmanto integrētas bērnu ierobežotājsistēmas uzstādīšanai, neatvienojas no vadīklām vai bloķēšanas ierīcēm, ko izmanto veicamajā testā.

Dinamisko testu laikā standarta drošības josta, ko izmanto neintegrētas bērnu ierobežotājsistēmas uzstādīšanai, neatvienojas no vadīklām vai bloķēšanas ierīcēm, ko izmanto veicamajā testā; tomēr transportlīdzekļa standarta drošības jostas pleca posmam šī nosacījuma izpildi vērtē līdz brīdim, kad ir sasniegts manekena galvas maksimālais horizontālais gājiens. Turklāt neintegrētas bērnu ierobežotājsistēmas dinamiskā testa laikā pleca drošības jostas pieļaujamās kustības robeža ir tāda, ka standarta drošības jostas pleca posma apakšējā mala nav zemāk par manekena elkoni manekena galvas maksimālā horizontālā gājiena punktā.

7.1.4.1.9. Bērnu ierobežotājierīci ar balstu testē šādi:

a) Daļēji universālas kategorijas bērnu ierobežotājierīcei frontāla trieciena testus veic, balstam atrodoties gan maksimālā, gan minimālā regulējuma stāvoklī, kas saderīgs ar ratiņu grīdas paneļa novietojumu; aizmugures trieciena testus veic tehniskā dienesta izraudzītā nelabvēlīgākajā novietojumā. Testu laikā balsts balstās pret ratiņu grīdas paneli, kā parādīts 6. pielikuma 3. papildinājuma 2. attēlā. Ja starp balsta īsāko garumu un grīdas paneļa augstāko līmeni ir atstarpe, balstu noregulē grīdas paneļa līmenī 140 mm zem Cr. Ja balsta maksimālais garums ir lielāks nekā to ļauj noregulēt zemākais grīdas paneļa līmenis, balstu noregulē attiecīgajā zemākajā paneļa līmenī 280 mm zem Cr. Ja balstam ir pakāpjveida regulēšana, balsta garumu noregulē nākamajā stāvoklī, lai nodrošinātu, ka balstam ir saskare ar grīdu;

b) ja balsti neatrodas simetrijas plaknē, tehniskais dienests testam izvēlas nelabvēlīgāko novietojumu;

c) konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētas kategorijas gadījumā balstu noregulē, kā norādījis bērnu ierobežotājsistēmas ražotājs.

7.1.4.1.10. Bērnu ierobežotājsistēmai, kurā izmantota ISOFIX stiprinājumu sistēma un pretrotācijas ierīce, ja tāda ir, dinamisko testu veic šādi:

7.1.4.1.10.1. A, B un B1 izmēru klases ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmām: 7.1.4.1.10.1.1. izmantojot pretrotācijas ierīci; un 7.1.4.1.10.1.2. neizmantojot pretrotācijas ierīci. Ja pretrotācijas ierīce ir balsts un ja to var pilnībā iebīdīt bērnu ierobežotājsistēmas pamatnē vai korpusā, testu veic, ierīci novietojot glabāšanas pozīcijā, vai ar noņemtu balstu. Ja to nevar pilnībā iebīdīt pamatnē, testu veic, izvēloties ierīces visīsāko regulējumu un ratiņu grīdas paneļa zemāko pozīciju. Šī prasība nav spēkā, ja kā pretrotācijas ierīci izmanto pastāvīgu un neregulējamu balstu.

7.1.4.1.10.2. citu izmēru klašu ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmām – izmantojot pretrotācijas ierīci.

7.1.4.2. Krūškurvja paātrinājums (4)

7.1.4.2.1. Izmērītais krūškurvja paātrinājums nepārsniedz 55 g, izņemot tādu periodu laikā, kuru kopīgais ilgums nepārsniedz 3 ms.

7.1.4.2.2. Paātrinājuma vertikālā komponente virzienā no vēdera uz galvu nepārsniedz 30 g, izņemot tādu periodu laikā, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 3 ms.

7.1.4.3. Iespiešanās vēderā (5)

7.1.4.3.1. Veicot 8. pielikuma 1. papildinājuma 5.3. punktā noteikto verifikāciju, nav redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā būtu iespiedumi, ko radījušas kādas ierobežotājierīces daļas.

7.1.4.4. Manekena pārvietošanās

7.1.4.4.1. “Universālās”, “ierobežotās” un “daļēji universālās” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas.

7.1.4.4.1.1. Uz priekšu vērstas bērnu ierobežotājsistēmas Manekena galva nepārvietojas tālāk par 1. attēlā norādītajām plaknēm BA un DA, izņemot bērnu sēdekļus, ja izmanto lielāko manekenu P10 ar vērtību 840 mm attiecībā pret DA plakni. 1. attēls Izkārtojums uz priekšu vērstas ierīces testēšanai

7.1.4.4.1.2. Uz aizmuguri vērstas bērnu ierobežotājsistēmas 7.1.4.4.1.2.1. Bērnu ierobežotājsistēmas, kas balstās pret instrumentu paneli: manekena galva nepārvietojas tālāk par 2. attēlā norādītajām plaknēm AB, AD un DCr. Šā kritērija izpildi vērtē līdz 300 ms vai līdz brīdim, kad manekens ir pilnībā apstājies, atkarībā no tā, kas notiek pirmais. 2. attēls Izkārtojums uz aizmuguri vērstas ierīces testēšanai Teksts attēlu Tērauda caurule 500 × 100 × 90 7.1.4.4.1.2.2. 0. grupas bērnu ierobežotājsistēmas, kas nebalstās pret instrumentu paneli, un kulbiņas: manekena galva nepārvietojas tālāk par 3. attēlā norādītajām plaknēm AB, AD un DE. Šā kritērija izpildi vērtē līdz 300 ms vai līdz brīdim, kad manekens ir pilnībā apstājies, atkarībā no tā, kas notiek pirmais. 3. attēls Izkārtojums tādu 0. grupas bērnu ierobežotājierīču testēšanai, kas nebalstās pret instrumentu paneli 7.1.4.4.1.2.3. Bērnu ierobežotājsistēmas, izņemot 0. grupu, kas nebalstās pret instrumentu paneli: manekena galva nepārvietojas tālāk par 4. attēlā norādītajām plaknēm FD, FG un DE, un manekena galva tieši nesaskaras ar stieni. Šā kritērija izpildi vērtē līdz 300 ms vai līdz brīdim, kad manekens ir pilnībā apstājies, atkarībā no tā, kas notiek pirmais. Gadījumā, ja šāda bērnu ierobežotājsistēma saskaras ar 100 mm diametra stieni un ir izpildīti visi izpildes kritēriji, veic vēl vienu dinamisko testu (frontāls trieciens) ar vissmagāko manekenu, kāds paredzēts šādai bērnu ierobežotājsistēmai, un bez 100 mm diametra stieņa; prasības šim testam ir, lai tiktu izpildīti visi kritēriji, izņemot pārvietošanos uz priekšu. 4. attēls Izkārtojums tādu uz aizmuguri vērstu ierobežotājierīču, izņemot 0. grupas ierobežotājierīču, testēšanai, kas nebalstās pret instrumentu paneli Teksts attēlu Tērauda caurule 500 × Ø 100 × Ø 90

7.1.4.4.2. “Konkrētiem transportlīdzekļiem paredzētas” kategorijas bērnu ierobežotājsistēmas: testējot pabeigtā transportlīdzeklī vai transportlīdzekļa korpusā, galva nesaskaras ne ar vienu transportlīdzekļa daļu. Ja saskare tomēr ir, galvas ātrums trieciena brīdī ir mazāks par 24 km/h, un daļa, ar kuru notikusi saskare, atbilst enerģijas absorbcijas testa prasībām, kas noteiktas Noteikumu Nr. 21 4. pielikumā. Testos ar pabeigtiem transportlīdzekļiem pēc testa ir iespējams izņemt manekenus no bērnu ierobežotājsistēmas, nelietojot darbarīkus.

7.1.5. Noturība pret temperatūru

7.1.5.1. Sprādžu mezglus, spriegotājus, regulatorus un fiksācijas ierīces, ko var ietekmēt temperatūra, pakļauj turpmāk 8.2.8. punktā paredzētajam temperatūras testam.

7.1.5.2. Pēc 8.2.8.1. punktā paredzētā temperatūras testa lietpratīgs speciālists ar neapbruņotu aci nespēj konstatēt bojājumu pazīmes, kas varētu pasliktināt bērnu ierobežotājsistēmas pienācīgu darbību.

7.2. Noteikumi, kas attiecas uz ierobežotājsistēmas atsevišķajām sastāvdaļām

7.2.1. Sprādze

7.2.1.1. Sprādzes konstrukcija ir tāda, lai to nevarētu nepareizi izmantot. Tas cita starpā nozīmē, ka sprādzi nav iespējams atstāt daļēji aizsprādzētā stāvoklī; sprādzi aizsprādzējot, nav iespējams nejauši sajaukt sprādzes daļas; sprādze aizsprādzējas tikai tad, kad ir ievietotas visas daļas. Sprādzes daļas, kas saskaras ar bērna ķermeni, nav šaurākas par siksnas minimālo platumu, kā norādīts 7.2.4.1.1. punktā. Šo punktu nepiemēro drošības jostas komplektiem, kas jau ir apstiprināti saskaņā ar EEK Noteikumiem Nr. 16 vai ar citu ekvivalentu spēkā esošu standartu. Attiecībā uz “ierobežotājsistēmu īpašām vajadzībām” vienīgi galvenās ierobežotājierīces sprādzei jāatbilst 7.2.1.1. līdz 7.2.1.9. punktā (ieskaitot) noteiktajām prasībām.

7.2.1.2. Sprādze paliek aizsprādzēta jebkurā stāvoklī, arī tad, ja tā nav pakļauta slodzei. To ir viegli izmantot un satvert. Sprādzi iespējams atvērt, nospiežot pogu vai tamlīdzīgu ierīci. Virsmai, uz kuru izdara minēto spiedienu, ja poga atrodas atvēršanas stāvoklī un ja virsmu projicē plaknē, kas ir perpendikulāra pogas sākotnējam kustības virzienam, ir šādi izmēri: iegremdētām ierīcēm – laukums vismaz 4,5 cm2 un platums vismaz 15 mm; neiegremdētām ierīcēm – laukums vismaz 2,5 cm2 un platums vismaz 10 mm. Platums ir mazākais no diviem izmēriem, kas veido noteikto laukumu, un to mēra taisnā leņķī pret atvēršanas pogas kustības virzienu.

7.2.1.3. Sprādzes atvēršanas laukums ir sarkanā krāsā. Citas sprādzes daļas nedrīkst būs šādā krāsā.

7.2.1.4. Bērnu ir iespējams atbrīvot no ierobežotājsistēmas, veicot vienu darbību ar vienu sprādzi. 0. un 0+ grupai ir atļauts izņemt bērnu kopā ar ierīcēm, piemēram, zīdaiņa turētāju/kulbiņu/kulbiņas ierobežotājierīci, ja bērnu ierobežotājsistēmu var atbrīvot, veicot darbības ne vairāk kā ar divām sprādzēm.

7.2.1.4.1. Saspraužamu savienojumu starp jostu pilnkomplekta plecu siksnām uzskata par neatbilstīgu prasībai par vienas darbības veikšanu, kā noteikts 7.2.1.4. punktā.

7.2.1.5. II un III grupas ierobežotājsistēmās sprādze ir izvietota tā, lai bērns varētu to aizsniegt. Turklāt visu grupu ierobežotājsistēmās tā ir izvietota tā, lai tās nolūks un darbības veids būtu uzreiz izprotams glābējam avārijas situācijā.

7.2.1.6. Sprādzes atvēršana ļauj izņemt bērnu neatkarīgi no “krēsla”, “krēsla balsta” vai “trieciena vairoga”, ja tāds uzstādīts, un, ja ierīcē ietilpst kājstarpes siksna, to atbrīvo, izmantojot to pašu sprādzi.

7.2.1.7. Sprādze spēj izturēt 8.2.8.1. punktā norādītās temperatūras testa prasības un atkārtotu izmantošanu, un pirms 8.1.3. punktā aprakstītajiem dinamiskajiem testiem sprādzei izdara testu, kurā veic 5 000 ± 5 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos.

7.2.1.8. Sprādzei veic turpmāk minētos atsprādzēšanas testus.

7.2.1.8.1. Tests ar slodzi 7.2.1.8.1.1. Šim testam izmanto bērnu ierobežotājsistēmu, kurai jau ir veikts 8.1.3. punktā noteiktais dinamiskais tests. 7.2.1.8.1.2. Spēks, kas vajadzīgs, lai atvērtu sprādzi 8.2.1.1. punktā paredzētajā testā, nepārsniedz 80 N.

7.2.1.8.2. Tests bez slodzes 7.2.1.8.2.1. Šim testam izmanto sprādzi, kura iepriekš nav bijusi pakļauta slodzei. Spēks, kas vajadzīgs, lai turpmāk 8.2.1.2. punktā noteiktajos testos atvērtu sprādzi, kad uz to nav slodzes, ir 40 līdz 80 N diapazonā.

7.2.1.9. Stiprība

7.2.1.9.1. Testu laikā, kas minēti 8.2.1.3.2. punktā, neviena sprādzes vai līdzās esošo siksnu, vai regulatoru daļa nesalūzt un neatdalās.

7.2.1.9.2. 0. un 0+ masas grupas jostu pilnkomplekta sprādze iztur 4 000 N.

7.2.1.9.3. I un augstākas masas grupas jostu pilnkomplekta sprādze iztur 10 000 N.

7.2.1.9.4. Tipa apstiprinātāja iestāde var neveikt sprādzes stiprības testu, ja jau pieejamā informācija padara testu nevajadzīgu.

7.2.2. Regulētājierīce

7.2.2.1. Regulētājierīces regulēšanas diapazons ir pietiekams, lai pareizi varētu noregulēt bērnu ierobežotājsistēmu visiem tās masas grupas manekeniem, kam ierīce ir paredzēta, un lai to pienācīgi varētu uzstādīt visos norādītajos transportlīdzekļu modeļos.

7.2.2.2. Visas regulētājierīces ir “ātrā regulatora” tipa ierīces, izņemot regulētājierīces, kuras lieto tikai sākotnējā ierobežotājsistēmas uzstādīšanā transportlīdzeklī – šajā gadījumā tās var arī nebūt “ātrā regulatora” tipa ierīces.

7.2.2.3. “Ātrā regulatora” tipa ierīces ir viegli aizsniegt, kad bērnu ierobežotājsistēma ir pareizi uzstādīta un bērns vai manekens atrodas savā vietā.

7.2.2.4. “Ātrā regulatora” tipa ierīci ir viegli noregulēt atbilstoši bērna ķermeņa uzbūvei. Proti, veicot testu saskaņā ar 8.2.2.1. punktu, manuālas regulētājierīces darbināšanai vajadzīgais spēks nepārsniedz 50 N.

7.2.2.5. Divus bērnu ierobežotājsistēmas regulētājierīču paraugus testē saskaņā ar turpmāk 8.2.8.1. un 8.2.3. punktā noteiktajām temperatūras testa veikšanas prasībām.

7.2.2.5.1. Siksnas izslīdējums vienai regulētājierīcei nepārsniedz 25 mm un visām regulētājierīcēm – 40 mm.

7.2.2.6. Testējot saskaņā ar 8.2.2.1. punktu, ierīce nesalūzt un neatdalās.

7.2.2.7. Bērnu ierobežotājsistēmai tieši uzstādīta regulētājierīce spēj izturēt atkārtotu izmantošanu, un pirms 8.1.3. punktā noteiktā dinamiskā testa tai veic testu, kas sastāv no 5 000 ± 5 cikliem, kā noteikts 8.2.7. punktā.

7.2.3. Spriegotāji

7.2.3.1. Spriegotāji, kas bloķējas automātiski

7.2.3.1.1. Ar automātiski bloķējošos spriegotāju aprīkotas drošības jostas siksna neiztinas vairāk kā par 30 mm starp spriegotāja bloķēšanās pozīcijām. Ja lietotājs pavirzās atpakaļ, siksna vai nu paliek sākotnējā stāvoklī, vai automātiski atgriežas tajā, kad lietotājs no jauna pavirzās uz priekšu.

7.2.3.1.2. Ja spriegotājs ir klēpja drošības jostas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 7 N, to mērot jostas brīvajā posmā starp manekenu un spriegotāju, kā noteikts 8.2.4.1. punktā. Ja spriegotājs ir krūškurvja ierobežotāja daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 2 N un lielāks par 7 N, to mērot tādā pašā veidā. Ja siksna iet caur vadīklu vai trīsi, tad savilkšanās spēku mēra siksnas brīvajā posmā starp manekenu un vadīklu vai trīsi. Ja komplektā ietilpst tāda manuāli vai automātiski darbināma ierīce, kas neļauj siksnai pilnīgi ievilkties, tad, izdarot minētos mērījumus, šo ierīci nedarbina.

7.2.3.1.3. Turpmāk 8.2.4.2. punktā aprakstītajos apstākļos siksnu atkārtoti izvelk no spriegotāja un ļauj tai atkal ievilkties, līdz veikti 5 000 šādi cikli. Pēc tam spriegotāju pakļauj 8.2.8.1. punktā minētajām temperatūras testa veikšanas prasībām un tam veic 8.1.1. punktā aprakstīto korozijas testu, kā arī testē tā izturību pret putekļiem, kā aprakstīts 8.2.4.5. punktā. Pēc tam spriegotājam apmierinošā veidā jāiztur vēl 5 000 izvilkšanas un ievilkšanās ciklu tests. Pēc iepriekšminētajiem testiem spriegotājam vēl aizvien jādarbojas bez kļūmēm un jāatbilst 7.2.3.1.1. un 7.2.3.1.2. punktā noteiktajām prasībām.

7.2.3.2. Spriegotāji ar avārijas bloķēšanu

7.2.3.2.1. Spriegotājs ar avārijas bloķēšanu, to testējot saskaņā ar 8.2.4.3. punktu, atbilst šādiem nosacījumiem:

7.2.3.2.1.1. tas bloķējas, kad transportlīdzekļa palēninājums sasniedz 0,45 g;

7.2.3.2.1.2. tas nebloķējas, ja siksnas paātrinājums, ko mēra siksnas attīšanas ass virzienā, ir mazāks par 0,8 g;

7.2.3.2.1.3. tas nebloķējas, kad tā devējs ir sasvēries leņķī, kas nepārsniedz 12° jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis ražotājs;

7.2.3.2.1.4. tas bloķējas, kad tā devējs ir sasvēries leņķī, kas pārsniedz 27° jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis ražotājs.

7.2.3.2.2. Ja spriegotāja darbība ir atkarīga no ārēja signāla vai enerģijas avota, ierīces konstrukcija nodrošina automātisku spriegotāja bloķēšanos signāla vai enerģijas avota zuduma vai pārtraukuma gadījumā.

7.2.3.2.3. Spriegotājs ar avārijas bloķēšanu un daudzkāršo jutību atbilst iepriekš norādītajām prasībām. Turklāt, ja viens no jutības faktoriem attiecas uz siksnas izvilkšanu, bloķēšana notiek, ja siksnas paātrinājums, mērot siksnas izvilkšanas ass virzienā, ir 1,5 g.

7.2.3.2.4. Iepriekš 7.2.3.2.1.1. un 7.2.3.2.3. punktā minētajos testos siksnas posma garums, kas iztinas pirms spriegotāja bloķēšanās, nepārsniedz 50 mm, to mērot no turpmāk 8.2.4.3.1. punktā precizētās attīšanās garuma atzīmes. Testā, kas paredzēts 7.2.3.2.1.2. punktā, spriegotājs nebloķējas, pirms nav izvilkts vismaz 50 mm garš siksnas posms, kuru mēra no 8.2.4.3.1. punktā noteiktās attīšanās garuma atzīmes.

7.2.3.2.5. Ja spriegotājs ir klēpja drošības jostas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 7 N, to mērot jostas brīvajā posmā starp manekenu un spriegotāju, kā noteikts 8.2.4.1. punktā. Ja spriegotājs ir krūškurvja ierobežotāja daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 2 N un lielāks par 7 N, to mērot tādā pašā veidā. Ja siksna iet caur vadīklu vai trīsi, tad savilkšanās spēku mēra siksnas brīvajā posmā starp manekenu un vadīklu vai trīsi. Ja komplektā ietilpst tāda manuāli vai automātiski darbināma ierīce, kas neļauj siksnai pilnīgi ievilkties, tad, izdarot minētos mērījumus, šo ierīci nedarbina.

7.2.3.2.6. Turpmāk 8.2.4.2. punktā aprakstītajos apstākļos siksnu atkārtoti izvelk no spriegotāja un ļauj tai atkal savilkties, līdz veikti 40 000 šādi cikli. Pēc tam spriegotāju pakļauj 8.2.8.1. punktā minētajām temperatūras testa veikšanas prasībām un tam veic 8.1.1. punktā aprakstīto korozijas testu, kā arī testē tā izturību pret putekļiem, kā aprakstīts 8.2.4.5. punktā. Pēc tam spriegotājam apmierinošā veidā jāiztur vēl 5 000 izvilkšanas un ievilkšanās ciklu tests (tādējādi kopējais ciklu skaits ir 45 000). Pēc iepriekš minētajiem testiem spriegotājs vēl aizvien darbojas bez kļūmēm un atbilst 7.2.3.2.1. līdz 7.2.3.2.5. punkta prasībām.

7.2.4. Siksnas

7.2.4.1. Platums

7.2.4.1.1. To bērnu ierobežotājsistēmu siksnu minimālais platums, kuras saskaras ar manekenu, ir 25 mm 0., 0+ un I grupai un 38 mm II un III grupai. Šos izmērus mēra, veicot 8.2.5.1. punktā noteikto siksnas stiprības testu, tā laikā neapturot testēšanas iekārtu, un pie slodzes, kas vienāda ar 75 % no siksnas pārrāvējspēka.

7.2.4.2. Stiprība pēc kondicionēšanas telpās

7.2.4.2.1. Diviem siksnas paraugiem, kas kondicionēti atbilstīgi 8.2.5.2.1. punktam, siksnas pārrāvējspēku nosaka saskaņā ar 8.2.5.1.2. punktu.

7.2.4.2.2. Pārrāvējspēka atšķirība abiem paraugiem nepārsniedz 10 % no lielākā izmērītā pārrāvējspēka.

7.2.4.3. Stiprība pēc kondicionēšanas īpašos apstākļos

7.2.4.3.1. Divām siksnām, kas kondicionētas atbilstīgi kādam no 8.2.5.2. punkta noteikumiem (izņemot 8.2.5.2.1. punktu), siksnas pārrāvējspēks nav mazāks par 75 % no vidējās slodzes, kas noteikta 8.2.5.1. punktā minētajā testā.

7.2.4.3.2. Turklāt pārrāvējspēks nav mazāks par 3,6 kN 0., 0+ un I grupas ierobežotājsistēmām, 5 kN – II grupas un 7,2 kN – III grupas ierobežotājsistēmām.

7.2.4.3.3. Tipa apstiprinātāja iestāde var neveikt vienu vai vairākus šos testus, ja izmantotā materiāla sastāvs vai jau pieejamā informācija minētos testus padara nevajadzīgus.

7.2.4.3.4. Pirmā veida abrazīvās kondicionēšanas procedūru, kas noteikta 8.2.5.2.6. punktā, veic tikai tad, ja 8.2.3. punktā minētajā mikroslīdēšanas testā rezultāts pārsniedz 50 % no ierobežojuma, kas minēts iepriekš 7.2.2.5.1. punktā.

7.2.4.4. Siksnu nedrīkst būt iespējams pilnībā izvilkt cauri nevienai regulētājierīcei, sprādzēm vai stiprinājuma punktiem.

7.2.5. Saslēgšanas ierīce

7.2.5.1. Saslēgšanas ierīce ir pastāvīgi piestiprināta bērnu ierobežotājsistēmai.

7.2.5.2. Saslēgšanas ierīce nesamazina pieauguša cilvēka drošības jostas ilgizturību, un pārbauda tās atbilstību 8.2.8.1. punktā noteiktajām temperatūras testa prasībām.

7.2.5.3. Saslēgšanas ierīce nekavē bērna ātru izņemšanu.

7.2.5.4. A klases ierīces.

Pēc 8.2.6.1. punktā noteiktā testa siksnas izslīdēšanas attālums nepārsniedz 25 mm.

7.2.5.5. B klases ierīces

Pēc 8.2.6.2. punktā noteiktā testa siksnas izslīdēšanas attālums nepārsniedz 25 mm.

7.2.6. ISOFIX fiksētājierīču specifikācijas

“ISOFIX fiksētājierīces” un saslēguma indikatori spēj izturēt atkārtotu izmantošanu un pirms 8.1.3. punktā paredzētā dinamiskā testa ar tiem veic testu, kurā veic 2 000 ± 5 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos.

7.2.7. ISOFIX fiksētājierīcēm ir fiksācijas mehānisms, kas atbilst a) vai b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, proti:

a) lai atbrīvotu visa sēdekļa fiksācijas mehānismu, ir vajadzīgas divas secīgas darbības tā, lai pirmās darbības veikšana turpinātos, kamēr tiek veikta otrā darbība; vai

b) ISOFIX fiksētājierīces atvēršanas spēks ir vismaz 50 N, ja testēšanu veic, kā noteikts 8.2.9. punktā.

8. TESTU APRAKSTS (6)

8.1. Samontētas bērnu ierobežotājsistēmas testi

8.1.1. Korozija

8.1.1.1. Bērnu ierobežotājsistēmas metāla daļas ievieto testa kamerā, kā paredzēts 4. pielikumā. Ja bērnu ierobežotājsistēmā ietilpst spriegotājs, tad siksnu izvelk visā garumā mīnus 100 ± 3 mm. Ja neskaita īsus pārtraukumus, kas var būt vajadzīgi, piemēram, lai pārbaudītu un atjaunotu sāls šķīduma daudzumu, šķīduma iedarbība turpinās nepārtraukti 50 ± 0,5 stundas.

8.1.1.2. Pēc minētās iedarbības beigām bērnu ierobežotājsistēmas metāla daļas saudzīgi nomazgā vai noskalo tīrā tekošā ūdenī, kura temperatūra nepārsniedz 38 °C, lai tādējādi atbrīvotos no sāls nogulsnēm, kas var būt izveidojušās, ļauj tām 24 ± 1 stundas žūt istabas temperatūrā no 18 līdz 25 °C, un pēc tam pārbauda saskaņā ar 7.1.1.2. punktu.

8.1.2. Apgāšanās

8.1.2.1. Manekenu pēc vajadzības aprīko ar kādu no 23. pielikumā aprakstītajām slodzes pielikšanas ierīcēm. Manekenu ievieto ierobežotājsistēmā, kas uzstādīta saskaņā ar šiem noteikumiem, ņemot vērā ražotāja norādījumus, un ar standarta vaļīgumu, kā noteikts 8.1.3.6. punktā, to identiski piemērojot visām sistēmām.

8.1.2.2. Ierobežotājsistēmu piestiprina testa sēdeklim vai transportlīdzekļa sēdeklim. Ierobežotājsistēmu piestiprina testa stendam vai transportlīdzekļa sēdeklim. Visu bērnu ierobežotājsistēmu kopumā griež 540° +/– 5° leņķī ap horizontālo asi, kas iet caur bērnu ierobežotājsistēmas centrālo garenplakni, ar ātrumu 2–5 grādi sekundē un aptur šādā stāvoklī. Šā testa vajadzībām 6. pielikumā aprakstītajam testa stendam var būt piestiprinātas ierīces, ko paredzēts izmantot konkrētos automobiļos.

8.1.2.3. Šādā statiskā apgāztā stāvoklī vertikāli uz leju plaknē, kas perpendikulāra rotācijas asij, papildus manekena masai pieliek slodzi, kas ir četras reizes lielāka nekā manekena masa, šim nolūkam izmantojot 23. pielikumā aprakstīto slodzes pielikšanas ierīci. Slodzi pieliek pakāpeniski un vienmērīgi ar ātrumu, kas nepārsniedz brīvās krišanas paātrinājumu vai 400 mm/min. Saglabā noteikto maksimālo slodzi 30 – 0/+ 5 sekundes.

8.1.2.4. Noņem slodzi ar ātrumu, kas nepārsniedz 400 mm/min un mēra pārvietojumu.

8.1.2.5. Pagriež visu sēdekli par 180°, lai atgrieztu to sākuma stāvoklī.

8.1.2.6. Šo testa ciklu atkārto, griežot pretējā virzienā. Ar rotācijas asi horizontālajā plaknē un 90° leņķī pret divos iepriekšējos testos izmantoto asi, procedūru atkārto abos rotācijas virzienos.

8.1.2.7. Šos testus veic, izmantojot gan mazāko, gan lielāko tai grupai vai grupām piemēroto manekenu, kurai(-ām) ierobežotājierīce ir paredzēta.

Visā testa cikla laikā ir aizliegta manekena vai bērnu ierobežotājsistēmas stāvokļa jebkāda koriģēšana.

8.1.3. Dinamiskie testi

8.1.3.1. Testi uz ratiņiem un testa sēdekļa

8.1.3.1.1. Uz priekšu vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.1.1.1. Dinamiskajā testā izmantojamie ratiņi un testa sēdeklis atbilst šo noteikumu 6. pielikuma prasībām, un dinamiskā triecientesta sagatavošanas procedūra ir saskaņā ar 21. pielikumu.

8.1.3.1.1.2. Visā palēninājuma vai paātrinājuma laikā ratiņi paliek horizontālā stāvoklī.

8.1.3.1.1.3. Palēninājuma un paātrinājuma ierīces

Pieteikuma iesniedzējs izvēlas vienu no divām turpmāk minētajām ierīcēm.

8.1.3.1.1.3.1. Palēninājuma testa ierīce Ratiņu palēninājumu panāk ar šo noteikumu 6. pielikumā paredzēto iekārtu vai jebkādu citu ierīci, ar kuru var iegūt līdzvērtīgus rezultātus. Minētā iekārta atbilst 8.1.3.4. punktā un šeit turpmāk noteiktajiem raksturlielumiem. Kalibrēšanas procedūra Ja ar ratiņiem veic bērnu ierobežotājsistēmu testus saskaņā ar 8.1.3.1. punktu, kā balastu izmantojot inertas masas līdz 55 kg, lai imitētu vienu bērnu ierobežotājsistēmu ar tajā esošu bērnu, un ja ar tiem veic bērnu ierobežotājsistēmu testus transportlīdzekļa korpusā saskaņā ar 8.1.3.2. punktu, ratiņiem kā balastu izmantojot transportlīdzekļa konstrukciju un inertas masas līdz (x reizes) 55 kg, lai imitētu x aizņemtas bērnu ierobežotājsistēmas, to palēninājuma līkne frontāla trieciena gadījumā atrodas šo noteikumu 7. pielikuma 1. papildinājuma grafikā redzamajā iesvītrotajā laukumā, un aizmugures trieciena gadījumā – šo noteikumu 7. pielikuma 2. papildinājuma grafika iesvītrotajā laukumā. Apturēšanas ierīces kalibrēšanas laikā apstāšanās ceļš ir 650 ± 30 mm frontāla trieciena gadījumā un 275 ± 20 mm aizmugures trieciena gadījumā.

8.1.3.1.1.3.2. Paātrinājuma testa ierīce Dinamiskās testēšanas apstākļi Frontālā trieciena gadījumā ratiņus pārvieto tā, lai testa laikā to kopējās ātruma izmaiņas ΔV būtu 52 + 0 – 2 km/h un to paātrinājuma līkne atrastos 7. pielikuma 1. papildinājuma grafikā redzamajā iesvītrotajā laukumā un virs segmenta, ko definē ar koordinātām (5 g, 10 ms) un (9 g, 20 ms). Trieciena sākumu (T0) definē saskaņā ar ISO 17373 0,5 g paātrinājuma līmenim. Aizmugures trieciena gadījumā ratiņus pārvieto tā, lai testa laikā to kopējās ātruma izmaiņas ΔV būtu 32 +2 –0 km/h un to paātrinājuma līkne atrastos 7. pielikuma 2. papildinājuma grafikā redzamajā iesvītrotajā laukumā un virs segmenta, ko definē ar koordinātām (5 g, 5 ms) un (10 g, 10 ms). Trieciena sākumu (T0) definē saskaņā ar ISO 17373 0,5 g paātrinājuma līmenim. Neraugoties uz iepriekš minēto prasību izpildi, tehniskais dienests izmanto tādus ratiņus (aprīkotus ar sēdekli), kā noteikts 6. pielikuma 1. punktā, kuru masa pārsniedz 380 kg. Taču, ja iepriekš minētie testi ir veikti pie lielāka ātruma un/vai paātrinājuma līkne pārsniedz iesvītrotā laukuma augstāko robežu un bērnu ierobežotājsistēma atbilst prasībām, testu uzskata par apmierinošu.

8.1.3.1.1.4. Veic šādus mērījumus.

8.1.3.1.1.4.1. Ratiņu ātrums tieši pirms trieciena (tikai palēninājuma ratiņiem, lai aprēķinātu apstāšanās ceļu).

8.1.3.1.1.4.2. Apstāšanās ceļš (tikai palēninājuma ratiņiem), ko var aprēķināt kā ratiņiem reģistrētā palēninājuma divkāršo integrāli.

8.1.3.1.1.4.3. Manekena galvas pārvietošanās vertikālā un horizontālā plaknē I, II un III grupai un 0. un 0+ grupai – manekena pārvietošanās, neņemot vērā tā locekļus.

8.1.3.1.1.4.4. Krūškurvja paātrinājums trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos, izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.1.1.4.5. Jebkādas redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā ir iespiedumi (skatīt 7.1.4.3.1. punktu), izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.1.1.4.6. Ratiņu paātrinājums vai palēninājums vismaz pirmajās 300 ms.

8.1.3.1.1.5. Lai noteiktu, vai ir radušies defekti vai bojājumi, pēc trieciena bērnu ierobežotājsistēmu pārbauda vizuāli, neatsprādzējot sprādzi.

8.1.3.1.2. Uz aizmuguri vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.1.2.1. Testējot tā atbilstību aizmugures trieciena testa prasībām, testa sēdekli pagriež par 180°.

8.1.3.1.2.2. Testējot uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu, ko paredzēts lietot priekšējā sēdvietā, transportlīdzekļa instrumentu paneli aizstāj ciets stienis, kas piestiprināts ratiņiem tā, lai visa enerģija tiktu absorbēta bērnu ierobežotājsistēmā.

8.1.3.1.2.3. Palēninājuma nosacījumi atbilst 8.1.3.1.1.3.1. punktā noteiktajām prasībām.

Paātrinājuma apstākļi atbilst 8.1.3.1.1.3.2. punktā noteiktajām prasībām.

8.1.3.1.2.4. Veicamie mērījumi ir tādi paši kā tie, kas uzskaitīti 8.1.3.1.1.4. līdz 8.1.3.1.1.4.6. punktā.

8.1.3.2. Tests uz ratiņiem un transportlīdzekļa korpusā

8.1.3.2.1. Uz priekšu vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.2.1.1. Paņēmiens, ko izmanto, lai nostiprinātu transportlīdzekli testa laikā, nav tāds, ar ko padara stiprākus transportlīdzekļa sēdekļu, pieauguša cilvēka drošības jostu stiprinājumus un jebkādus papildu stiprinājumus, ar kuriem nostiprina bērnu ierobežotājsistēmu, vai tāds, kas mazina konstrukcijas normālo deformēšanos. Neizmanto nevienu tādu transportlīdzekļa daļu, kura, ierobežojot manekena kustību, mazinātu slodzi, ko testā pieliek bērnu ierobežotājsistēmai. No konstrukcijas izņemtās daļas var aizstāt ar līdzvērtīgas stiprības daļām, ja vien tās netraucē manekena kustību.

8.1.3.2.1.2. Stiprinājuma ierīci uzskata par apmierinošu, ja tā nekādi neietekmē zonu, kas aptver visu konstrukcijas platumu, un ja transportlīdzeklis vai konstrukcija ir bloķēta vai fiksēta priekšpusē vismaz 500 mm attālumā no ierobežotājsistēmas stiprinājuma. Aizmugurē konstrukciju nostiprina tādā attālumā aiz stiprinājumiem, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu visu 8.1.3.2.1.1. punkta prasību izpildi.

8.1.3.2.1.3. Transportlīdzekļa sēdekli un bērnu ierobežotājsistēmu uzstāda un novieto tādā pozīcijā, kuru tehniskais dienests, kas izdara apstiprināšanas testus, uzskata par visnelabvēlīgāko stiprības ziņā un kura ir savienojama ar manekena novietojumu transportlīdzeklī. Transportlīdzekļa sēdekļa atzveltnes un bērnu ierobežotājsistēmas pozīciju norāda pārskatā. Ja transportlīdzekļa sēdekļa atzveltnes slīpums ir regulējams, tad to fiksē, kā norādījis ražotājs, vai – ja šādu norādījumu nav – tā, lai faktiskais atzveltnes leņķis būtu pēc iespējas tuvu 25° leņķim.

8.1.3.2.1.4. Ja uzstādīšanas un lietošanas norādījumos nav noteikts citādi, priekšējo sēdekli novieto vistālāk uz priekšu izvirzītajā pozīcijā, kādu parasti lieto bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts izmantot priekšējās sēdvietās, un vistālāk uz aizmuguri atvirzītajā pozīcijā, kādu parasti lieto bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts izmantot aizmugurējās sēdvietās.

8.1.3.2.1.5. Palēninājuma nosacījumi atbilst 8.1.3.4. punktā noteiktajām prasībām. Testa sēdeklis ir faktiskā transportlīdzekļa sēdeklis.

8.1.3.2.1.6. Veic šādus mērījumus.

8.1.3.2.1.6.1. Ratiņu ātrums tieši pirms trieciena (tikai palēninājuma ratiņiem, lai aprēķinātu apstāšanās ceļu).

8.1.3.2.1.6.2. Apstāšanās ceļš (tikai palēninājuma ratiņiem), ko var aprēķināt kā ratiņiem reģistrētā palēninājuma divkāršo integrāli.

8.1.3.2.1.6.3. Manekena galvas jebkāda saskaršanās ar kādu no transportlīdzekļa korpusa iekšējām daļām.

8.1.3.2.1.6.4. Krūškurvja paātrinājums trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos, izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.2.1.6.5. Jebkādas redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā ir iespiedumi (skatīt 7.1.4.3.1. punktu), izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.2.1.6.6. Ratiņu un transportlīdzekļa korpusa paātrinājums vai palēninājums vismaz pirmajās 300 ms.

8.1.3.2.1.7. Lai noteiktu, vai ir radušies bojājumi, pēc trieciena bērnu ierobežotājsistēmu pārbauda vizuāli, neatsprādzējot sprādzi.

8.1.3.2.2. Uz aizmuguri vērsta ierobežotājsistēma

8.1.3.2.2.1. Aizmugures trieciena testiem transportlīdzekļa korpusu uz testa ratiņiem pagriež par 180°.

8.1.3.2.2.2. Piemēro tādas pašas prasības kā frontālajam triecienam.

8.1.3.3. Tests ar pabeigtu transportlīdzekli

8.1.3.3.1. Palēninājuma nosacījumi atbilst 8.1.3.4. punktā noteiktajām prasībām.

8.1.3.3.2. Frontāla trieciena testiem izmanto šo noteikumu 9. pielikumā noteikto procedūru.

8.1.3.3.3. Aizmugures trieciena testiem izmanto šo noteikumu 10. pielikumā noteikto procedūru.

8.1.3.3.4. Veic šādus mērījumus.

8.1.3.3.4.1. Transportlīdzekļa / triecienelementa ātrums tieši pirms trieciena.

8.1.3.3.4.2. Manekena galvas jebkāda saskaršanās (0. grupas gadījumā manekenam neņem vērā tā locekļus) ar transportlīdzekļa iekšpusi.

8.1.3.3.4.3. Krūškurvja paātrinājums trijos savstarpēji perpendikulāros virzienos, izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.3.4.4. Jebkādas redzamas pazīmes, ka vēdera modelēšanas mālā ir iespiedumi (skatīt 7.1.4.3.1. punktu), izņemot jaundzimušā manekenu.

8.1.3.3.5. Ja priekšējo sēdekļu slīpums ir regulējams, tos fiksē, kā norādījis ražotājs, vai – ja šādu norādījumu nav – tā, lai faktiskais atzveltnes leņķis būtu pēc iespējas tuvu 25° leņķim.

8.1.3.3.6. Lai noteiktu, vai ir radušies defekti vai bojājumi, pēc trieciena bērnu ierobežotājsistēmu pārbauda vizuāli, neatsprādzējot sprādzi.

8.1.3.4. Dinamiskā testa nosacījumi ir apkopoti šajā tabulā.

FRONTĀLS TRIECIENS TRIECIENS NO AIZMUGURES Tests Ierobežotājsistēma Ātrums (km/h) Testa impulss Apstāšanās ceļš testa laikā (mm) Ātrums (km/h) Testa impulss Apstāšanās ceļš testa laikā (mm) Ratiņi ar testa sēdekli Uz priekšu vērsta, priekšējie un pakaļējie sēdekļi, universālā, daļēji universālā vai ierobežotā (*) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 — — — Uz aizmuguri vērsta, priekšējie un pakaļējie sēdekļi, universālā, daļēji universālā vai ierobežotā (**) 50 + 0 – 2 1 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 275 ± 25 Transportlīdzekļa korpuss uz ratiņiem Uz priekšu vērsta (*) 50 + 0 – 2 1 vai 3 650 ± 50 — — — Uz aizmuguri vērsta (**) 50 + 0 – 2 1 vai 3 650 ± 50 30 + 2 – 0 2 vai 4 275 ± 25 Viss transportlīdzeklis, tests ar šķērsli Uz priekšu vērsta 50 + 0 – 2 3 nav norādīts — — — Uz aizmuguri vērsta 50 + 0 – 2 3 nav norādīts 30 + 2 – 0 4 nav norādīts

8.1.3.5. Bērnu ierobežotājsistēmas, kurās izmanto papildu stiprinājumus

8.1.3.5.1. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts lietot atbilstīgi 2.1.2.3. punktam un kurās izmanto papildu stiprinājumus, prasības frontālā trieciena testam saskaņā ar 8.1.3.4. punktu izpilda šādi.

8.1.3.5.2. Ierīcēm, kam ir īsas augšējās fiksētājsiksnas, piemēram, tādas, ko paredzēts piestiprināt aizmugurējam mantu plauktam, augšējo stiprinājumu konfigurācija testa ratiņos ir tāda, kā noteikts 6. pielikuma 3. papildinājumā.

8.1.3.5.3. Ierīcēm, kam ir garas augšējās fiksētājsiksnas, piemēram, tādas, ko paredzēts izmantot, ja nav cieta mantu plaukta un ja augšējās fiksētājsiksnas piestiprina transportlīdzekļa grīdai, stiprinājuma konfigurācija testa ratiņos ir tāda, kā noteikts 6. pielikuma 3. papildinājumā.

8.1.3.5.4. Attiecībā uz ierīcēm, ko paredzēts lietot abās konfigurācijās, veic 8.1.3.5.2. un 8.1.3.5.3. punktā paredzētos testus, ar tādu izņēmumu, ka 8.1.3.5.3. punktā paredzētajā testā izmanto tikai smagāko manekenu.

8.1.3.5.5. Uz aizmuguri vērstām ierīcēm apakšējais stiprinājums konfigurācijā uz testa ratiņiem ir tāds, kā noteikts 6. pielikuma 3. papildinājumā.

8.1.3.5.6. Kulbiņām, kurām izmantotas papildu siksnas, kas tiek piestiprinātas divām pieaugušo drošības jostām, kur slodzes ceļš iedarbojas tieši caur pieaugušo drošības jostu uz pieaugušo drošības jostas apakšējo stiprinājuma vietu, stiprinājuma vieta testa ratiņos atbilst 6. pielikuma 3. papildinājuma 7. punktā noteiktajam. (A1, B1). Uzstādīšanu testa stendā veic atbilstīgi aprakstam 21. pielikuma 5. piezīmē. Šai sistēmai jādarbojas pareizi pat tad, ja pieaugušo drošības jostas nav aizsprādzētas, un to uzskata par universālu, ja tā atbilst 6.1.8. punktam.

8.1.3.6. Testa manekeni

8.1.3.6.1. Bērnu ierobežotājsistēmu un manekenus uzstāda tā, lai tiktu izpildītas 8.1.3.6.3. punkta prasības.

8.1.3.6.2. Bērnu ierobežotājsistēmu testē, izmantojot šo noteikumu 8. pielikumā paredzētos manekenus.

8.1.3.6.3. Manekena uzstādīšana

8.1.3.6.3.1. Manekenu novieto tā, lai starp manekena mugurpusi un ierobežotājsistēmu paliktu atstarpe. Kulbiņās manekenu novieto taisnā horizontālā stāvoklī pēc iespējas tuvu kulbiņas viduslīnijai.

8.1.3.6.3.2. Bērnu krēslu novieto uz testa sēdekļa.

Manekenu ievieto bērnu krēslā.

Ja ierobežotājsistēma vai siksnas uz spriegotāju vai pieauguša cilvēka trīspunktu drošības jostu iedarbojas tieši un ja netiek izmantota saslēgšanas ierīce vai sistēma, kas var kavēt spriegotāja darbību:

a) drošības jostu izkārto atbilstoši ražotāja norādījumiem;

b) bērnu krēsla uzstādīšanu testa sēdeklī pabeidz atbilstoši šo noteikumu 21. pielikumam.

Visu pārējo ierobežotājsistēmu gadījumā:

a) starp manekenu un sēdekļa atzveltni novieto 2,5 cm biezu un 6 cm platu ar eņģēm aprīkotu dēli vai līdzīgu elastīgu ierīci, kuras garums ir vienāds ar plecu augstumu (sēdus stāvoklī, 8. pielikums) mīnus gūžas centra augstumu (sēdus stāvoklī, 8. pielikumā paceles augstums plus puse no augšstilba augstuma, sēdus stāvoklī) un kura atbilst testējamā manekena izmēram. Dēļa formai vajadzētu būt pēc iespējas tuvai krēsla izliekuma formai, un tā apakšgalam būtu jāatrodas manekena gūžas locītavas augstumā;

b) drošības jostu noregulē saskaņā ar ražotāja norādījumiem, bet ar spriegojumu, kas par 250 ± 25 N pārsniedz regulatora spēku, ar siksnas izlieces leņķi pie regulētājierīces 45 ± 5°, vai alternatīvi ar leņķi, kādu noteicis ražotājs.

c) bērnu krēsla uzstādīšanu testa sēdeklī pabeidz atbilstoši šo noteikumu 21. pielikumam;

d) izņem elastīgo ierīci.

8.1.3.6.3.3. Garenplakni, kas iet caur manekena viduslīniju, novieto pa vidu starp abiem apakšējiem jostas stiprinājumiem, tomēr ņemot vērā arī 8.1.3.2.1.3. punktā noteikto. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām, kuras testē ar desmitgadīga bērna manekenu, garenplakni, kas iet caur manekena viduslīniju, pārvieto līdz 80 mm uz stiprinājuma punkta C pusi attiecībā uz viduspunktu starp drošības jostas diviem apakšējiem stiprinājumiem. Lēmumu par pārvietošanas attālumu pieņem tehniskais dienests, lai optimizētu plecu siksnas izkārtojumu uz manekena.

8.1.3.6.3.4. Ierīcēm, kuras paredzētas lietošanai ar standarta drošības jostu, manekena plecu siksnu izkārtojumu pirms dinamiskā testa var saglabāt, izmantojot vieglu līmlenti, kuras garums nepārsniedz 250 mm un platums 20 mm. Uz aizmuguri vērstām ierīcēm galvu pret ierobežotājsistēmas atzveltni var noturēt, izmantojot vieglu, pietiekami garu līmlenti, kuras platums nepārsniedz 20 mm.

8.1.3.7. Izmantojamā manekena kategorija

8.1.3.7.1. 0. grupas ierīce. Testē, izmantojot “jaundzimušā” manekenu un 9 kg manekenu.

8.1.3.7.2. 0+ grupas ierīce. Testē, izmantojot jaundzimušā manekenu un 11 kg manekenu.

8.1.3.7.3. I grupas ierīce. Testē, izmantojot manekenu ar masu attiecīgi 9 kg un 15 kg.

8.1.3.7.4. II grupas ierīce. Testē, izmantojot manekenu ar masu attiecīgi 15 kg un 22 kg.

8.1.3.7.5. III grupas ierīce. Testē, izmantojot manekenu ar masu attiecīgi 22 kg un 32 kg.

8.1.3.7.6. Ja bērnu ierobežotājsistēma ir piemērota divām vai vairākām masas grupām, testus veic ar iepriekš minēto vieglāko un smagāko manekenu katrai attiecīgajai grupai.

8.1.3.7.7. Ja bērnu ierobežotājsistēma ir konstruēta diviem vai vairāk bērniem, vienu testu veic ar smagākajiem manekeniem, kas novietoti visās sēdvietās. Otru testu veic ar iepriekš specificēto vieglāko un smagāko manekenu. Testus veic, izmantojot 6. pielikuma 3. papildinājuma 3. attēlā norādīto testa sēdekli. Ja laboratorija, kas veic testus, to uzskata par vajadzīgu, tā var veikt trešo testu, izmantojot jebkādu manekenu kombināciju vai tukšas sēdvietas.

8.1.3.7.8. Ja 0. vai 0+ grupas bērnu ierobežotājsistēmai ir dažādas konfigurācijas atkarībā no bērna masas, katru konfigurāciju testē ar abiem attiecīgās masas grupas manekeniem.

8.1.3.7.9. Ja ISOFIX bērnu ierobežotājsistēmā izmanto augšējo siksnu, vienu testu veic ar mazāko manekenu ar īsāko augšējās siksnas garumu (stiprinājuma punkts G1). Otru testu veic ar smagāko manekenu un garāko augšējās siksnas garumu (stiprinājuma punkts G2). Noregulē augšējo siksnu, lai stiepes slodze būtu 50 ± 5 N.

8.1.3.7.10. Noteikumu 7.1.4.1.10.1.2. punktā minēto testu veic tikai ar lielāko manekenu, kādam konstruēta bērnu ierobežotājsistēma. Ja bērnu ierobežotājsistēmai iespējamas daudzas konfigurācijas (piemēram, vertikāli/slīpi), šim testam izmanto to konfigurāciju, kura rada vissliktāko galvas gājienu.

8.1.4. Bērnu sēdekļu ierobežotājsistēmas

Uz testa stenda sēdvirsmas novieto kokvilnas audumu. Bērnu sēdekli novieto uz testa stenda, novieto rumpja apakšdaļas ķermeņa bloku, kā parādīts 22. pielikuma 1. attēlā, uz sēdvirsmas, pielāgo un uzliek pieauguša cilvēkatrīspunktu drošības jostu un nospriego, kā noteikts 21. pielikumā. Ap bērnu sēdekli apsien 25 mm platu siksnas vai tamlīdzīga materiāla posmu un pieliek 250 ± 5 N lielu slodzi bultas A virzienā, sk. 22. pielikuma 2. attēlu, paralēli testa stenda sēdvirsmai.

8.2. Atsevišķu sastāvdaļu testi

8.2.1. Sprādze

8.2.1.1. Slogotas sprādzes atsprādzēšanas tests

8.2.1.1.1. Šim testam izmanto bērnu ierobežotājsistēmu, kurai jau ir veikts 8.1.3. punktā minētais dinamiskais tests.

8.2.1.1.2. Bērnu ierobežotājsistēmu noņem no testa ratiņiem vai transportlīdzekļa, neatsprādzējot sprādzi. Sprādzi nospriego ar 200 ± 2 N. Ja sprādze ir pievienota cietai daļai, spēku pieliek tādā pašā leņķī, kāds dinamiskajā testā veidojas starp sprādzi un šo cieto daļu.

8.2.1.1.3. Ar ātrumu 400 ± 20 mm/min sprādzes atvēršanas pogas ģeometriskajam centram pieliek slodzi fiksētas ass virzienā, kas paralēla pogas kustības sākotnējam virzienam; ģeometriskais centrs ir tā sprādzes virsmas daļa, kura jāspiež, lai to atsprādzētu. Pieliekot sprādzes atvēršanai vajadzīgo spēku, sprādzi atbalsta pret cietu pamatni.

8.2.1.1.4. Sprādzes atsprādzēšanai nepieciešamo spēku pieliek tādā veidā un virzienā, kā parastas lietošanas gadījumā, izmantojot dinamometru vai līdzīgu ierīci. Ierīces daļa, kas saskaras ar sprādzi, ir metāla puslode ar rādiusu 2,5 ± 0,1 mm.

8.2.1.1.5. Mēra sprādzes atsprādzēšanai nepieciešamo spēku un atzīmē visas kļūmes.

8.2.1.2. Slodzei nepakļautas sprādzes atsprādzēšanas tests

8.2.1.2.1. Uzmontē un “bezslodzes” apstākļos novieto nokomplektētu sprādzi, kas agrāk nav bijusi pakļauta slodzei.

8.2.1.2.2. Sprādzes atvēršanas spēka mērīšanas metode ir aprakstīta 8.2.1.1.3. un 8.2.1.1.4. punktā.

8.2.1.2.3. Mēra sprādzes atsprādzēšanai nepieciešamo spēku.

8.2.1.3. Stiprības tests

8.2.1.3.1 Stiprības testam izmanto divus paraugus. Testā iekļauj visus regulatorus, izņemot tos regulatorus, kas uzmontēti tieši uz bērnu ierobežotājsistēmas.

8.2.1.3.2. Tipiska ierīce sprādzes stiprības testēšanai ir parādīta 20. pielikumā. Sprādzi ievieto augšējās apaļās plāksnes (A) reljefā. Visas līdzās esošās siksnas ir vismaz 250 mm garas un izkārtotas tā, lai nokarātos no augšējās plāksnes attiecībā pret stāvokli pie sprādzes. Siksnu brīvos galus pēc tam aptin apakšējai apaļajai plāksnei (B) tā, lai tie izietu cauri plāksnes iekšējai atverei. Visām siksnām starp A un B ir jābūt vertikālā stāvoklī. Pēc tam (B) apakšējai daļai viegli piespiež apaļo iespīlēšanas plāksni (C), tomēr tā, lai siksnas savstarpēji varētu nedaudz kustēties. Pieliekot nelielu spēku ar stiepes mehānismu, siksnas nospriego un velk starp (B) un (C), līdz visas siksnas ir noslogotas atbilstoši to izkārtojumam. Šīs operācijas un paša testa laikā sprādze nesaskaras ar plāksni (A) vai kādu (A) daļu. Pēc tam (B) un (C) cieši saspiež kopā un stiepes spēku šķērsvirzienā palielina ar ātrumu 100 ± 20 mm/min, līdz sasniegtas visas vajadzīgās vērtības.

8.2.2. Regulētājierīce

8.2.2.1. Regulējamība

8.2.2.1.1. Testējot manuālu regulētājierīci, siksnu vienmērīgi, ar ātrumu aptuveni 100 ± 20 mm/min velk caur regulētājierīci, ņemot vērā parastos lietošanas apstākļus, un pēc siksnas pirmo 25 ± 5 mm izvilkšanas ar precizitāti 1 N mēra maksimālo spēku.

8.2.2.1.2. Testēšanu veic abos siksnas kustības virzienos caur regulētājierīci, un pirms mērījumu veikšanas siksnu pakļauj 10 pilnīgas izvilkšanas cikliem.

8.2.3. Mikroslīdēšanas tests (sk. 5. pielikuma 3. attēlu)

8.2.3.1. Sastāvdaļas vai ierīces, kam veicams mikroslīdēšanas tests, pirms testēšanas vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Testu veic 15 līdz 30 °C temperatūrā.

8.2.3.2. Siksnas brīvo galu novieto tāpat kā tad, kad ierīce tiek lietota transportlīdzeklī, un to nepiestiprina nevienai citai daļai.

8.2.3.3. Regulētājierīci novieto uz vertikāla siksnas posma, kuras vienā galā ir pielikts 50 ± 0,5 N liels slogs (kas pielikts tā, lai nenotiktu šūpošanās un siksnas savērpšanās). Siksnas brīvo galu, kas iziet no regulētājierīces, novieto tā, lai tas būtu vērsts uz augšu vai uz leju, kā tas ir transportlīdzeklī. Otrs gals novietots pāri novirzīšanas rullītim, kura horizontālā ass ir paralēla tā siksnas posma plaknei, kuram pielikts slogs, un siksnas posms, kas novietots pāri rullītim, atrodas horizontāli.

8.2.3.4. Testējamo ierīci novieto tā, lai tās centrs, atrodoties visaugstākajā pozīcijā, kādā to var pacelt, būtu 300 ± 5 mm attālumā no atbalsta virsmas, un 50 N slogs būtu 100 ± 5 mm attālumā no minētās atbalsta virsmas.

8.2.3.5. Pēc tam veic 20 ± 2 pirmstesta ciklu sēriju un 1 000 ± 5 ciklu sēriju ar frekvenci 30 ± 10 cikli minūtē un kopējo amplitūdu 300 ± 20 mm vai tādu, kā noteikts 8.2.5.2.6.2. punktā. Slodzi, kuras lielums ir 50 N, pieliek tikai tajā laikā, kad notiek 100 ± 20 mm pārvietošanās katrā pusposmā. Mikroslīdēšanu mēra no tā stāvokļa, kāds radies pēc 20 pirmstesta cikliem.

8.2.4. Spriegotājs

8.2.4.1. Savilkšanas spēks

8.2.4.1.1. Savilkšanas spēku mēra, izmantojot drošības jostas komplektu, kas aplikts manekenam kā 8.1.3. punktā paredzētajā dinamiskajā testā. Siksnas spriegojumu mēra cik iespējams tuvu (tomēr nepieskaroties) saskares punktiem ar manekenu, kamēr siksna tiek ievilkta ar ātrumu aptuveni 0,6 m/min.

8.2.4.2. Spriegotājmehānisma izturīgums

8.2.4.2.1. Siksnu izvelk un ļauj tai atkal savilkties tik daudz ciklu, cik vajadzīgs, ar ātrumu, kas nepārsniedz 30 ciklus minūtē. Spriegotājiem ar avārijas bloķēšanu katru piekto ciklu papildina ar parāvienu, lai spriegotājs bloķētos. Parāvienus izdara vienādā skaitā pie pieciem dažādiem siksnas izvilkumiem, proti, tad, kad no spriegotāja izvilkti 90, 80, 75, 70 un 65 % no siksnas kopgaruma. Tomēr, ja siksnas garums pārsniedz 900 mm, minētais, procentos izteiktais siksnas izvilkums attiecas uz pēdējiem 900 mm, ko var izvilkt no spriegotāja.

8.2.4.3. Bloķēšanas procedūra spriegotājiem ar avārijas bloķēšanu

8.2.4.3.1. Spriegotāja bloķēšanos vienreiz testē stāvoklī, kad siksna ir iztīta no spriegotāja pilnā garumā mīnus 300 ± 3 mm.

8.2.4.3.2. No spriegotāja, kura bloķēšanos aktivizē siksnas kustība, siksnu izvelk virzienā, kādā parasti notiek siksnas izvilkšana, ja spriegotājs ir uzstādīts transportlīdzeklī.

8.2.4.3.3. Spriegotāju jutību pret transportlīdzekļa paātrinājumiem testē iepriekš minētajā siksnas izvilkuma stāvoklī un abos virzienos gar divām savstarpēji perpendikulārām asīm, kas ir horizontālas, ja transportlīdzeklī spriegotājus paredzēts uzstādīt tā, kā norādījis bērnu ierobežotājsistēmas ražotājs. Ja uzstādīšanas stāvoklis nav norādīts, testēšanas iestāde sazinās ar bērnu ierobežotājsistēmas ražotāju. Vienu no šiem testa virzieniem tehniskais dienests, kas veic apstiprināšanas testus, izraugās tā, lai radītu visnelabvēlīgākos apstākļus attiecībā uz bloķēšanas mehānisma aktivizēšanos.

8.2.4.3.4. Testa iekārtas konstrukcija nodrošina, ka vajadzīgais paātrinājums tiek sasniegts ar vidējo paātrinājuma pieauguma ātrumu vismaz 25 g/s (7).

8.2.4.3.5. Lai pārbaudītu atbilstību 7.2.3.2.1.3. un 7.2.3.2.1.4. punkta prasībām, spriegotāju uzstāda uz horizontālas virsmas, kuru pēc tam sasver ar ātrumu, kas nepārsniedz 2 grādus sekundē, līdz spriegotājs bloķējas. Testu atkārto ar sasvēršanu citos virzienos, lai pārliecinātos, ka prasības tiek izpildītas.

8.2.4.4. Korozijas tests

8.2.4.4.1. Korozijas testu veic, kā noteikts iepriekš 8.1.1. punktā.