4.A PIELIKUMS

Testa procedūra

1. IEVADS

1.3. Mērīšanas princips

Motora izplūdes gāzu emisijā mēra gāzveida komponentus (oglekļa monoksīdu, kopējos ogļūdeņražus dīzeļmotoriem tikai ESC testā; ogļūdeņražus, izņemot metānu, dīzeļmotoriem un gāzes motoriem tikai ETC testā; metānu gāzes motoriem tikai ETC testā un slāpekļa oksīdus), daļiņas (tikai dīzeļmotoriem) un dūmus (dīzeļmotoriem tikai ELR testā). Turklāt oglekļa dioksīdu bieži izmanto par marķiergāzi, lai noteiktu atšķaidījuma pakāpi daļējas un pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā. Saskaņā ar labu tehnisko praksi oglekļa dioksīda vispārējais mērījums ir lielisks līdzeklis, kā testā atklāt mērīšanas problēmas.

2. TESTA NOSACĪJUMI

2.1. Motora testa nosacījumi

Izmēra absolūto motora gaisa temperatūru (Ta) motora ieejā, izsakot to Kelvina grādos, un sausas atmosfēras spiedienu (ps), izsakot to kPa, un parametru fa nosaka atbilstīgi turpmākajiem noteikumiem. Vairāku cilindru motoros, kuros ir atdalītas ieplūdes kolektoru grupas, piemēram, V veida motoros, ņem atsevišķo grupu vidējo temperatūru.

2.2. Motori ar uzpūtes gaisa dzesēšanu

Uzpūtes gaisa temperatūru pieraksta, un, kad apgriezieni atbilst maksimālajai deklarētajai jaudai un pilnai slodzei, tai jābūt ± 5 K robežās no maksimālās uzpūtes gaisa temperatūras, kas norādīta 1. pielikuma 1. papildinājuma 1.16.3. punktā. Dzesētājvides temperatūrai jābūt vismaz 293 K (20 oC).

Ja izmanto testa ceha sistēmu vai ārējo ventilatoru, uzpūtes gaisa temperatūra ir ± 5 K robežās no maksimālās uzpūtes gaisa temperatūras, kas 1. pielikuma 1. papildinājuma 1.16.3. punktā norādīta atbilstīgi apgriezieniem, kuri atbilst maksimālajai deklarētajai jaudai un pilnai slodzei. Uzpūtes gaisa dzesētāja iestatījumu, kas atbilst iepriekšminētajiem nosacījumiem, izmanto visā testa ciklā.

2.3. Motora gaisa ieplūdes sistēma

Motora gaisa ieplūdes sistēmu izmanto, piemērojot gaisa ieplūdes ierobežojumu ± 100 Pa robežās no augšējās robežas, motoram darbojoties ar apgriezieniem, kas atbilst maksimālajai deklarētajai jaudai un pilnai slodzei.

2.4. Motora izplūdes sistēma

Izplūdes sistēmu izmanto, piemērojot izplūdes pretspiedienu ±1 000 Pa diapazonā no augšējās robežas, motoram darbojoties ar apgriezieniem, kas atbilst deklarētajai maksimālajai jaudai un pilnai slodzei, un tilpumam ± 40 % robežās no izgatavotāja norādītā. Var izmantot testa ceha sistēmu, ja tā nodrošina motora faktiskās ekspluatācijas apstākļus. Izplūdes sistēma atbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 3.4. punkta un 7. papildinājuma 2.2.1. punkta prasībām EP un 2.3.1. punkta prasībām EP, kas attiecas uz izplūdes gāzu paraugu ņemšanu.

Ja motors ir aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes ierīci, tad izplūdes caurules diametrs faktiski ir vienāds vismaz ar četrkāršu to caurules diametru, kāds ir aiz vietas, kur sākas ieplūde izplešanās posmā, kurā ir pēcapstrādes ierīce. Attālumam no izplūdes kolektora atloka vai turbokompresora izplūdes atveres līdz izplūdes pēcapstrādes ierīcei jābūt vienādam ar attiecīgo attālumu transportlīdzekļa konfigurācijā vai ar izgatavotāja norādīto attālumu. Izplūdes pretspiediens vai ierobežojums atbilst tiem pašiem iepriekšminētajiem kritērijiem, un to var regulēt ar vārstu. Maketa testos un motora kartēšanā pēcapstrādes trauku var noņemt un aizstāt ar līdzvērtīgu trauku, kurā ir neaktīvs katalizatora nesējs.

2.5. Dzesēšanas sistēma

Motora dzesēšanas sistēma ir pietiekami jaudīga, lai nodrošinātu normālu motora darba temperatūru, ko noteicis izgatavotājs.

2.6. Smēreļļa

Testā lietojamās smēreļļas specifikācijas pieraksta un uzrāda kopā ar testa rezultātiem, kā norādīts 1. pielikuma 7.1. punktā.

2.7. Degviela

Degviela ir 5. pielikumā norādītā standartdegviela.

Degvielas temperatūru un mērījumu punktu 1. pielikuma 1.16.5. punktā noteiktajās robežās norāda izgatavotājs. Degvielas temperatūra nedrīkst būt zemāka par 306 K (33 oC). Ja nav norādīts, tad degvielas ieplūdē tai jābūt 311 K ± 5 K (38o C ± 5o C).

Ar NG un LPG darbināmos motoros degvielas temperatūra un mērīšanas punkts ir 1. pielikuma 1.16.5. punktā vai 1. pielikuma 3. papildinājuma 1.16.5. punktā noteiktajās robežās, ja motors nav cilmes motors.

Vidējo emisiju starp reģenerācijas fāzēm nosaka, aprēķinot vairāku vienādos laika intervālos veiktu ETC testu vidējo aritmētisko lielumu. Ieteicams veikt vismaz vienu ETC testu iespējami īsu laiku pirms reģenerācijas testa un vienu ETC testu tūlīt pēc reģenerācijas testa. Kā alternatīvu izgatavotājs var iesniegt datus, kuros uzrādīts, ka emisija starp reģenerācijas fāzēm paliek nemainīga (± 15 % robežās). Šādā gadījumā var izmantot tikai viena ETC testa rezultātus.

(1) Testa punktus izraugās pēc apstiprinātām nejaušās izlases statistiskajām metodēm.

Katrai slodzes pakāpei ar A, B un C apgriezieniem no katras dūmu zīmes atsevišķajām Yi vērtībām jāizraugās maksimālā 1 s vērtība Ymax.

Filtra atslēgšanās frekvences/robežfrekvences (fc) novērtējuma aprēķini pamatojas uz pakāpjveida ievadi no 0 līdz 1 ≤ 0,01 s (skatīt 6. pielikumu). Reakcijas laiku definē ar laiku no brīža, kad Besela izvade sasniedz 10 % (t10), līdz brīdim, kad tā sasniedz 90 % (t90) no šīs pakāpjveida funkcijas. To sasniedz, atkārtojot no fc līdz t90–t10 ≈ tf. Pirmo atkārtojumu fc izsaka ar formulu

CNG u vērtību precizitāte ir 0,2 % no masas sastāva C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 %

Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa īpašībām, NOx koncentrāciju apkārtējā gaisa temperatūrā un mitrumā regulē, izmantojot šādās formulās dotos koeficientus. Koeficienti ir spēkā diapazonā no 0 līdz 25 g/kg sausa gaisa.

un to var aprēķināt no relatīvā mitruma mērījuma, rasas punkta mērījuma, tvaika spiediena mērījuma vai psihrometrisko termometru pāra mērījuma, izmantojot vispārpieņemtas formulas.

Lai novērtētu gāzveida emisiju, aprēķina katra režīma pēdējo 30 sekunžu grafika nolasījumu vidējo vērtību un nosaka HC, CO un NOx vidējo koncentrāciju (conc) katrā režīmā no vidējiem līknes grafika nolasījumiem un atbilstīgajiem kalibrēšanas datiem. Var izmantot cita veida pierakstu, ja tas nodrošina līdzvērtīgu datu iegūšanu.

Lai aprēķinātu emisiju neapstrādātās izplūdes gāzēs, jāzina izplūdes gāzu plūsma. Izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu nosaka saskaņā ar 4.1.1. vai 4.1.2. punktu. Izplūdes gāzu plūsmu nosaka ar precizitāti ±2,5 % no nolasījuma vai ±1,5 % no motora maksimālās vērtības (izvēlas lielāko vērtību). Var izmantot līdzvērtīgas metodes (piem., tās, kas raksturotas šā pielikuma 2. papildinājuma 4.2. punktā).

Dūmu vidējo vērtību relatīvās standartnovirzes katrā apgriezienu grupā (SVA, SVB, SVC, ko saskaņā ar šā pielikuma 6.3.3. punktu aprēķina pēc trijām secīgajām slodzes pakāpēm atbilstīgi katrai testa apgriezienu grupai) ir mazākas par 15 % no vidējās vērtības vai 10 % no robežvērtības, kas norādīta 5.2. punkta 1. tabulā, (izvēlas lielāko vērtību). Ja starpība ir lielāka, tad secīgās darbības atkārto, līdz 3 slodzes pakāpēs pēc kārtas konstatē atbilstību vērtēšanas kritērijiem.

Pēc emisijas testa analizatorus atkārtoti pārbauda ar nulles gāzi un to pašu kalibrēšanas gāzi. Testu uzskata par pieņemamu, ja starpība starp rezultātiem pirms un pēc testa ir mazāka par 2 % no kalibrēšanas gāzes vērtības.

Ja izmērītie motora A, B un C apgriezieni ir ± 3 % robežās no izgatavotāja deklarētajiem motora apgriezieniem, tad deklarētos motora apgriezienus izmanto emisijas testā. Ja kādu motora apgriezienu pielaide ir pārsniegta, tad emisijas testā izmanto izmērītos motora apgriezienus.

motoru kartē pa visu jaudas līkni no maksimālās jaudas apgriezieniem bez slodzes līdz tukšgaitas apgriezieniem, izmantojot vismaz 5 mērījuma punktus uz 1 000 min–1 intervāliem un mērījuma punktus ± 50 min–1 apgriezieniem atbilstīgi deklarētajai maksimālajai jaudai. Maksimālo jaudu, nhi un nlo nosaka pēc šīs kartēšanas līknes un motora A, B un C apgriezienus aprēķina saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem.

Motora A, B un C apgriezienus var pārbaudīt ar vienu no šīm metodēm:

2. papildinājums

ETC testa cikls

1. MOTORA KARTĒŠANAS PROCEDŪRA

1.1. Kartēšanas apgriezienu diapazona noteikšana

Lai testēšanas telpā izveidotu ETC, motoru pirms testa cikla kartē, lai noteiktu apgriezienu un griezes momenta attiecības līkni. Minimālos un maksimālos kartēšanas apgriezienus nosaka šādi.

Minimālie kartēšanas apgriezieni = tukšgaitas apgriezieni Maksimālie kartēšanas apgriezieni = nhi × 1,02 vai apgriezieni, kurus sasniedzot, pilnas slodzes nokrītas līdz nullei (izvēlas mazāko lielumu)

1.2. Motora jaudas kartēšana

Motoru iesilda ar maksimālo jaudu, lai motora parametrus stabilizētu saskaņā ar izgatavotāja ieteikumu un labu tehnisko praksi. Kad motors ir stabilizēts, motoru kartē šādi:

a) motoru atslogo un darbina ar tukšgaitas apgriezieniem;

b) motoru darbina ar pilnu degvielas sūkņa slodzi un minimālajiem kartēšanas apgriezieniem;

c) motora apgriezienus palielina no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem vidēji ar ātrumu 8 ± 1 min–1/s. Motora apgriezienu un griezes momenta punktus reģistrē ar vismaz viena punkta parauga ņemšanas ātrumu sekundē.

1.3. Kartēšanas līknes veidošana

Visus datu punktus, kas reģistrēti saskaņā ar šā pielikuma 1.2. punktu, savieno, izmantojot lineāru interpolāciju starp punktiem. Iegūtā griezes momenta līkne ir kartēšanas līkne, un to izmanto, lai normalizētās motora cikla griezes momenta vērtības pārrēķinātu testa cikla faktiskajās griezes momenta vērtībās, kā raksturots šā pielikuma 2. punktā.

1.4. Alternatīvā kartēšana

Ja izgatavotājs uzskata, ka iepriekš raksturotā kartēšanas metode nav droša vai raksturīga attiecībā uz visiem motoriem, var izmantot alternatīvu kartēšanas metodi. Alternatīvajai metodei jāatbilst norādīto kartēšanas procedūru mērķim, lai noteiktu maksimāli iespējamo griezes momentu atbilstīgi visiem motora apgriezieniem, ko sasniedz testa ciklos. Novirzes no šajā punktā minētajām kartēšanas metodēm drošības vai pārstāvniecības nolūkos kopā ar to izmantošanas pamatojumu jāapstiprina tehniskajam dienestam. Tomēr regulējamiem vai turbokompresora motoriem nekādā gadījumā nedrīkst izmantot dilstošas nepārtrauktas motora apgriezienu frekvences.

1.5. Atkārtoti testi

Motors nav jākartē pirms katra testa cikla. Motoru atkārtoti kartē pirms testa cikla, ja:

a) vai nu kopš iepriekšējās kartēšanas, pēc labiem tehniskiem apsvērumiem, ir pagājis pārāk ilgs laiks,

b) vai arī motoram ir izdarīti fizikāli pārveidojumi vai atkārtota kalibrēšana, kas var būt ietekmējusi motora veiktspēju.

2. STANDARTCIKLA TESTA VEIDOŠANA

Īslaicīgs testa cikls ir raksturots šā pielikuma 3. papildinājumā. Normalizētās griezes momenta un apgriezienu vērtības jāizsaka faktiskajās vērtībās, tā iegūstot standartciklu.

2.1. Faktiskie apgriezieni

Nenormalizētos apgriezienus iegūst, izmantojot šādu vienādojumu:

Standartapgriezienu skaits (nref) atbilst apgriezienu vērtībai 100 % apmērā, kā norādīts motora dinamometra grafikā 3. papildinājumā. To definē šādi (skatīt 1. attēlu 2. punktā):

nref = nlo + 95 % · (nhi - nlo),

kur nhi un nlo norāda vai nu atbilstīgi 2. punktam, vai arī nosaka atbilstīgi šā pielikuma 1. papildinājuma 1.1. punktam.

2.2. Faktiskais griezes moments

Griezes momentu normalizē līdz maksimālajam griezes momentam atbilstīgi apgriezienu skaitam. Griezes momenta vērtības standartciklā nenormalizē, izmantojot kartēšanas līkni, ko atbilstīgi šā papildinājuma 1.3. punktam nosaka šādi:

faktiskais griezes moments = (griezes moments procentos · maks. griezes moments/100),

kas atbilst faktiskajam apgriezienu skaitam, kā noteikts šā pielikuma 2.1. punktā.

Ar negatīvajām griezes momenta vērtībām motora apgriezienu punktos (“m”) standartcikla izveides nolūkos papildina nenormalizētās vērtības, ko nosaka vienā no šādiem veidiem:

a) atskaitot 40 % no pozitīvā griezes momenta, kas iespējams attiecīgajā apgriezienu punktā,

b) kartējot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem,

c) nosakot negatīvo griezes momentu, kas vajadzīgs, lai motoru grieztu ar tukšgaitas un standartapgriezieniem, un lineāru interpolāciju starp šiem diviem punktiem.

2.3. Nenormalizētas procedūras piemērs

Piemēram, nenormalizē šādus testa punktus

% apgriezieni = 43 % griezes moments = 82,

ņemot vērā šādas vērtības

standartapgriezieni = 2 200 min-1 tukšgaitas apgriezieni = 600 min-1

rezultāts ir

faktiskie apgriezieni = (43 × (2 200 - 600)/100) + 600 = 1 288 min-1

faktiskais griezes moments = (82 × 700/100) = 574 Nm,

kur maksimālais griezes moments, ko novēro no kartēšanas līknes 1 288 min-1, ir 700 Nm.

3. EMISIJAS TESTA GAITA

Ja izgatavotājs pieprasa, pirms mērīšanas cikla var veikt maketa testu, lai kondicionētu motoru un izplūdes sistēmu.

Motorus, kurus darbina ar NG un LPG, pārbauda ar ETC testu. Motoram veic vismaz divus ETC testa ciklus un tik ilgi, kamēr CO emisija, ko izmēra vienā ETC ciklā, nepārsniedz iepriekšējā ETC testā izmērīto CO emisijas vērtību par vairāk kā 10 %.

3.1. Paraugu ņemšanas filtru sagatavošana (pēc vajadzības)

Vismaz vienu stundu pirms testa sākuma katru filtru ievieto pa pusei slēgtā Petri traukā, kur to nevar piesārņot putekļi, un ieliek svaru telpā, lai tas nostabilizējas. Stabilizēšanas perioda beigās nosver katru filtru un pieraksta taras svaru. Pēc tam filtru glabā slēgtā Petri traukā vai slēgtā filtru turētājā, līdz to izmanto testēšanā. Filtru izmanto astoņu stundu laikā pēc tā izņemšanas no svaru telpas. Pieraksta taras svaru.

3.2. Mērīšanas iekārtas uzstādīšana

Mērīšanas iekārtas un paraugu ņemšanas zondes uzstāda atbilstīgi prasībām. Ja izmanto izlaides cauruli, to pievieno pie pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas.

3.3. Atšķaidīšanas sistēmas un motora iedarbināšana

Atšķaidīšanas sistēmu un motoru iedarbina un iesilda tik ilgi, līdz, sasniedzot maksimālo jaudu, ko ir rekomendējis izgatavotājs un kas atbilst labai tehniskajai praksei, ir nostabilizējušās visas temperatūras un spiedieni.

3.4. Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmas palaišana (tikai dīzeļmotoriem)

Daļiņu savākšanas sistēmu iedarbina un turpina darbināt apvadā. Atšķaidīšanas gaisa daļiņu fona līmeni var noteikt, atšķaidīšanas gaisam plūstot cauri daļiņu filtram. Ja izmanto filtrētu atšķaidīšanas gaisu, vienu mērījumu izdara pirms testa vai pēc tā. Ja atšķaidīšanas gaiss nav filtrēts, mērījumus var izdarīt pirms testa cikla un pēc tā un aprēķināt vidējo vērtību.

Atšķaidīšanas sistēmu un motoru iedarbina un iesilda, līdz visas temperatūras un spiedieni ir nostabilizējušies saskaņā ar izgatavotāja rekomendācijām un labu tehnisko praksi.

Gadījumā ja izmanto periodisko reģenerācijas pēcapstrādi, motora iesilšanas laikā reģenerācijas nedrīkst būt.

3.5. Atšķaidīšanas sistēmas pieregulēšana

Atšķaidīšanas sistēmas plūsmas ātrumus (pilnas plūsmas vai daļējas plūsmas sistēmai) iestata tā, lai novērstu mitruma kondensēšanos sistēmā un lai iegūtu maksimālu filtra virsmas temperatūru 325 K (52 oC) vai mazāku (skatīt 7. papildinājuma 2.3.1. punktu, DT).

3.6. Analizatoru pārbaude

Emisijas analizatorus uzstāda uz nulli un kalibrē. Ja izmanto paraugu maisiņus, tos izņem.

3.7. Motora iedarbināšanas procedūra

Stabilizējušos motoru iedarbina saskaņā ar izgatavotāja rekomendēto iedarbināšanas procedūru, kas raksturota lietotāja pamācībā, izmantojot sērijveida startera motoru vai dinamometru. Izvēles kārtībā testu var sākt tieši no motora pirmapstrādes fāzes bez motora izslēgšanas, kad motors ir sasniedzis apgriezienu skaitu tukšgaitā.

3.8. Testa cikls

3.8.1. Testa secība Testu sāk, kad motors sasniedzis tukšgaitas apgriezienus. Testu veic saskaņā ar standartciklu, kā noteikts šā pielikuma 2. punktā. Motora apgriezienu skaitu un griezes momentu vadības iestatīšanas punktu padod ar 5 Hz vai lielāku frekvenci (ieteicams 10 Hz). Atgriezenisko motora apgriezienu skaitu un griezes momentu cikla laikā pieraksta vismaz reizi sekundē un signālus var elektroniski filtrēt.

3.8.2. Gāzveida emisijas mērīšana

3.8.2.1. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Motora vai testa cikla sākumā, ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, vienlaikus ieslēdz mērīšanas iekārtu un: a) sāk vākt vai analizēt atšķaidīšanas gaisu; b) sāk vākt vai analizēt atšķaidītās izplūdes gāzes; c) sāk mērīt atšķaidīto izplūdes gāzu daudzumu (CVS) un vajadzīgās temperatūras un spiedienus; d) sāk ierakstīt atgriezeniskos datus par apgriezienu skaitu un dinamometra griezes momentu. Atšķaidīšanas tunelī HC un NOx mēra nepārtraukti ar 2 Hz frekvenci. Vidējo koncentrāciju nosaka, integrējot visus analizatora signālus visā testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 20 sekundes, un vajadzības gadījumā to koordinē ar CVS plūsmas svārstībām un paraugu ņemšanas laika/testa cikla novirzēm. CO, CO2, NMHC un CH4 nosaka, integrējot vai analizējot koncentrāciju, kas savākta cikla laikā paraugu maisiņā. Gāzveida piesārņotāju koncentrāciju atšķaidīšanas gaisā nosaka, integrējot vai savācot fona maisiņā. Visas pārējās vērtības reģistrē, veicot vismaz vienu mērījumu sekundē (1 Hz).

3.8.2.2. Neapstrādātu izplūdes gāzu mērīšana Motora vai testa cikla sākumā, ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, vienlaikus ieslēdz mērīšanas iekārtu un a) sāk analizēt neapstrādātu izplūdes gāzes koncentrāciju; b) sāk mērīt izplūdes gāzes vai ieplūdes gaisa un degvielas plūsmas ātrumu; c) sāk pierakstīt atgriezeniskos datus par apgriezienu skaitu un dinamometra griezes momentu. Lai novērtētu gāzveida emisiju, datorsistēmā pieraksta emisijas koncentrācijas (HC, CO un NOx) un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, ne lēnāk kā 2 Hz. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst pārsniegt 10 sekundes. Visus pārējos datus var ierakstīt ar frekvenci vismaz 1 Hz. Analogajiem analizatoriem pieraksta reakciju un kalibrēšanas datus var piemērot tieši mērīšanas laikā vai ārpus tā datu novērtēšanas laikā. Lai aprēķinātu gāzveida komponentu masas emisiju, pierakstīto koncentrāciju un izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma grafikus pielīdzina laikā ar transformācijas laiku, kā noteikts šo noteikumu 2. punktā. Tādējādi katra gāzveida emisijas analizatora un izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma sistēmas reakcijas laiku nosaka saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 4.2.1. un 1.5. punktu un pieraksta.

3.8.3. Daļiņu paraugu ņemšana (pēc vajadzības)

3.8.3.1. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Motora vai testa cikla sākumā, ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvada uz daļiņu savākšanu. Ja neizmanto plūsmas kompensāciju, paraugsūkni(-ņus) pieregulē tā, lai plūsmas ātrumu cauri daļiņu paraugu zondei vai pārvades caurulei uzturētu robežās ± 5 % no iestatītā plūsmas ātruma. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t. i., parauga plūsmas proporcionālo vadību), jāparāda, ka galvenā tuneļa plūsmas attiecība pret daļiņu parauga plūsmu nemainās par vairāk kā ± 5 % no iestatītās vērtības (izņemot pirmajās desmit paraugu ņemšanas sekundēs). Attiecībā uz divkāršo atšķaidīšanu parauga plūsma ir neto starpība starp plūsmas ātrumu cauri daļiņu filtriem un otrreizējās atšķaidīšanas gaisa plūsmas ātrumu. Pieraksta vidējo temperatūru un spiedienu pie gāzes mērītāja(-iem) vai plūsmas mērierīces ieejā. Ja iestatīto plūsmas ātrumu nevar uzturēt ± 5 % robežās visā cikla laikā, jo ir pārāk liela daļiņu slodze uz filtru, testu anulē. Testu atkārto ar mazāku plūsmas ātrumu un/vai filtru ar lielāku diametru.

3.8.3.2. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Motora vai testa cikla sākumā, ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvada uz daļiņu savākšanu. Lai vadītu daļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, nepieciešama ātra sistēmas reakcija. Sistēmas transformācijas laiku nosaka saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 3.3. punktu. Ja izplūdes plūsmas mērīšanas (skatīt šā pielikuma 4.2.1. punktu) un daļējas plūsmas sistēmas transformācijas laiku summa ir ≤ 0,3 sekundes, var izmantot tiešsaistes vadību. Ja transformācijas laiks pārsniedz 0,3 sekundes, izmanto paredzamo vadību, kuras pamatā ir iepriekš pierakstīta testa piestrāde. Šādā gadījumā pieauguma laiks ir ≤ 1 sekunde un summārais aiztures laiks ir ≤ 10 sekundes. Kopējo sistēmas reakcijas laiku paredz tādu, lai nodrošinātu, ka daļiņu raksturīgais paraugs qmp,i būtu proporcionāls izplūdes gāzu masas plūsmai. Lai noteiktu proporcionalitāti, veic qmp,i regresijas analīzi attiecībā pret qmew,i,, datu ieguves ātrumam sasniedzot vismaz 1 Hz un izpildot šādus kritērijus: a) qmp,i un qmew,i lineārās regresijas korelācijas koeficients R2 nedrīkst būt mazāks par 0,95; b) qmp,i pret qmew,i aprēķinātā standartkļūda nedrīkst pārsniegt 5 % no maksimālā qmp; c) regresijas līkne qmp krustpunktā nedrīkst pārsniegt ± 2 % no maksimālā qmp. Izvēles kārtībā var veikt pirmstestu un izmantot pirmstesta izplūdes gāzu masas plūsmas signālu, lai vadītu paraugu plūsmu daļiņu sistēmā (paredzamā vadība). Šāda procedūra ir vajadzīga, ja daļiņu sistēmas transformācijas laiks t50,P vai izplūdes gāzu masas plūsmas signāla transformācijas laiks t50,F, vai abi ir > 0,3 s. Pareizu daļējas atšķaidīšanas sistēmas vadību iegūst, ja pirmstesta qmew, pre laika grafiks, kurš vada qmp, tiek nobīdīts par t50,P + t50,F jeb paredzamo laiku. Lai noteiktu korelāciju starp qmp,i un qmew,i, izmanto datus, kuri iegūti faktiskā testa laikā, turklāt qmew,i jāsaskaņo laikā, izmantojot t50,F attiecību pret qmp,i (t50,P nav jāsaskaņo laikā). Tas nozīmē, ka laika nobīde starp qmew un qmp ir starpība starp tiem transformācijas laikiem, kas noteikti atbilstīgi šā pielikuma 5. papildinājuma 3.3. punktam.

3.8.4. Motora apstāšanās Ja motors testa cikla laikā apstājas, veic tā pirmapstrādi un atkārtoti iedarbina, un testu atkārto. Ja kaut vienā no vajadzīgajām testa iekārtām testa cikla laikā parādās darbības traucējums, testu anulē.

3.8.5. Pasākumi, kas veicami pēc testa Pēc testa pabeigšanas atšķaidīto izplūdes gāzu tilpuma vai neapstrādātu izplūdes gāzu plūsmas ātrumu mērījumus, kā arī gāzes plūsmu savācēju maisiņos un daļiņu paraugu sūkņa darbību pārtrauc. Integrējošās analizatora sistēmas paraugu vākšanu turpina, līdz beidzies sistēmas reakcijas laiks. Ja izmanto savākšanas maisiņus, koncentrāciju tajos analizē, cik vien ātri iespējams, nekādā gadījumā ne vēlāk kā 20 minūtes pēc testa cikla beigām. Pēc emisijas testa analizatoru atkārtotai pārbaudei izmanto nulles gāzi un tādu pašu kalibrēšanas gāzi. Testu var uzskatīt par pieņemamu, ja atšķirība starp pirmstesta un pēctesta rezultātiem ir mazāka par 2 % no kalibrēšanas gāzes vērtības.

3.9. Testa gaitas pārbaude

3.9.1. Datu nobīde Lai mazinātu nobīdes ietekmi, ko rada laika aizture starp atgriezeniskās saites un standartcikla vērtībām, visu motora apgriezienu skaitu un griezes momenta atgriezeniskās saites signālu secību var novirzīt laikā uz priekšu vai aizkavēt attiecībā pret nominālā apgriezienu skaita un griezes momenta secību. Ja atgriezeniskās saites signāli ir ar nobīdi, arī apgriezienu skaitam un griezes momentam jābūt ar tikpat lielu nobīdi un tajā pašā virzienā.

3.9.2. Cikla darba aprēķins Faktisko cikla darbu Wact (kWh) aprēķina, izmantojot katru ierakstīto motora atgriezeniskās saites ātruma un griezes momenta vērtību pāri. To dara pēc katras atgriezeniskās saites datu nobīdes parādīšanās, ja šī iespēja ir izvēlēta. Faktisko cikla darbu Wact izmanto salīdzināšanai ar standartcikla darbu Wref un bremzēšanai raksturīgās emisijas aprēķināšanai (skatīt šā pielikuma 5.5. un 6.3. punktu). Tādu pašu metodiku izmanto, lai integrētu gan standarta, gan faktisko motora jaudu. Ja vērtības nosaka starp blakus esošām standartvērtībām vai blakus esošām mērījumu vērtībām, izmanto lineāro interpolāciju. Integrējot standarta un faktisko cikla darbu, visas negatīvās griezes momenta vērtības nosaka kā nulli un iekļauj aprēķinā. Ja integrācija ir veikta ar frekvenci, kas mazāka par 5 Hz, un ja šajā laika sprīdī griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, aprēķina, cik liela ir negatīvā daļa, un to nosaka kā nulli. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā. Wact ir robežās starp - 15 % un + 5 % no Wref

3.9.3. Testa cikla apstiprināšanas statistika Apgriezienu skaitam, griezes momentam un jaudai veic atgriezeniskās saites vērtību lineāro regresiju attiecībā pret standartvērtībām. To dara pēc tam, kad parādījusies jebkāda atgriezeniskās saites datu nobīde, ja ir izvēlēta šī iespēja. Izmanto mazāko kvadrātu metodi ar piemērotāko vienādojumu, kas ir šādā formā: y = mx + b, kur y = atgriezeniskās saites (faktiskais) apgriezienu skaita (min–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) vērtība m = regresijas līknes stāvums x = apgriezienu skaita (min–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) standartvērtība b = regresijas līknes y ass krustpunkts Katrai regresijas līknei nosaka attiecības y pret x un noteikšanas koeficienta (r2) aplēses standartkļūdu (SE). Ieteicams šo analīzi veikt ar frekvenci 1 Hz. Visas negatīvās griezes momenta standartvērtības un ar tām saistītās atgriezeniskās saites vērtības dzēš no cikla griezes momenta un jaudas apstiprināšanas statistikas aprēķiniem. Lai testu varētu uzskatīt par derīgu, jāatbilst 7. tabulā dotajiem kritērijiem. 7. tabula Regresijas līknes pielaides Apgriezienu skaits Griezes moments Jauda Attiecības X pret Y aplēses standartkļūda (SE) Maksimāli 100 min–1 Maksimāli 13 % no motora maksimālā griezes momenta pēc jaudas kartes Maksimāli 8 % no motora maksimālā griezes momenta pēc jaudas kartes Regresijas līknes stāvums, m 0,95-līdz 1,03 0,83-1,03 0,89-1,03 Noteikšanas koeficients, r2 vismaz 0,9700 min 0,8800 min 0,9100 Y krustošanās ar regresijas līkni, b ± 50 min–1 ± 20 Nm vai ± 2 % no maksimālā griezes momenta (izvēlas lielāko vērtību) ± 4 kW vai ± 2 % no maksimālās jaudas (izvēlas lielāko vērtību) Punktu dzēšana no regresijas analīzēm ir atļauta 8. tabulā minētajos gadījumos. 8. tabula Pieļautā punktu dzēšana no regresijas analīzēm Nosacījumi Punkti, kurus dzēš Pilnas slodzes pieprasījums un griezes momenta atgriezeniskā saite < 95 % no standarta griezes momenta Griezes moments un/vai jauda Pilnas slodzes pieprasījums un apgriezienu atgriezeniskā saite < 95 % no standartapgriezieniem Apgriezieni un/vai jauda Nav slodzes, nav tukšgaitas punkta un griezes momenta atgriezeniskā saite > standarta griezes momentu Griezes moments un/vai jauda Nav slodzes, atgriezeniskās saites apgriezieni ≤ tukšgaitas apgriezieniem + 50 min–1, un atgriezeniskās saites griezes moments = izgatavotāja definēto/izmērīto griezes momentu tukšgaitā ± 2 % no maksimālā griezes momenta Apgriezieni un/vai jauda Nav slodzes, atgriezeniskās saites apgriezieni > tukšgaitas apgriezieniem + 50 min–1, un atgriezeniskās saites griezes moments > 105 % no standarta griezes momenta Griezes moments un/vai jauda Nav slodzes, un atgriezeniskās saites apgriezieni > 105 % no standartapgriezieniem Apgriezieni un/vai jauda

4. IZPLŪDES GĀZES PLŪSMAS APRĒĶINS

4.1. Atšķaidītās izplūdes gāzes plūsmas noteikšana

Kopējo atšķaidītās izplūdes gāzes plūsmu ciklā (kg testā) aprēķina no cikla laikā iegūtajām mērījumu vērtībām un atbilstīgajiem plūsmas mērīšanas iekārtas kalibrēšanas datiem (V0 kā PDP, KV kā CFV, Cd kā SSV), kā noteikts šā pielikuma 5. papildinājuma 2. punktā. Ja cikla laikā atšķaidīšanas izplūdes gāzes temperatūru uztur nemainīgu ar siltummaini (± 6 K – PDP-CVS, ± 11 K – CFV-CVS vai ± 11 K – SSV-CVS), skatīt 4.A pielikuma 7. papildinājumu), izmanto šādas formulas.

PDP-CVS sistēmai

med = 1,293 · V0 · NP · (pb – p1) · 273/(101,3 · T),

kur

V0 = gāzes tilpums, kas iesūknēts testa apstākļos vienā apgriezienā, m3/rev NP = kopējais sūkņa apgriezienu skaits testa laikā pb = atmosfēras spiediens testa kamerā, kPa p1 = spiediena pazemināšanās zem atmosfēras spiediena sūkņa ieejā, kPa T = atšķaidītu izplūdes gāzu vidējā temperatūra pie sūkņa ieejas cikla laikā, K

CFV-CVS sistēmai

med = 1,293 · t· Kv · pp/T 0,5,

kur

t = cikla laiks, s KV = kritiskās Venturi plūsmas kalibrēšanas koeficients standartnosacījumiem pp = absolūtais spiediens Venturi caurulē, kPa T = absolūtā temperatūra Venturi caurulē, K

SSV-CVS sistēmai

kur

un

A0 = konstantu un pārejas koeficientu komplekts = 0,006111SI vienībās no d = SSV tuneļa diametrs, m Cd = SSV izplūdes koeficients pp = absolūtais spiediens Venturi caurulē, kPa T = temperatūra Venturi caurulē, K rp = SSV tuneļa attiecība pret absolūto, statisko spiedienu = rD = SSV tuneļa diametra d attiecība pret ieejas caurules iekšējo diametru D

Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t. i., bez siltummaiņa), momentānās masas emisijas rēķina un integrē visā ciklā. Šajā gadījumā atšķaidītās izplūdes gāzes momentāno masu rēķina šādi.

PDP-CVS sistēmai

med,i = 1,293 · V0 · NP,i · (pb – p1) · 273/(101,3 · T),

kur

NP,i = kopējais sūkņa apgriezienu skaits laika intervālā.

CFV-CVS sistēmai

med,i = 1,293 · Δti · KV · pp/T 0,5

kur

Δti = laika intervāls, s.

SSV-CVS sistēmai

med,i = 1,293 · QSSV · Δti,

kur

Δti = laika intervāls, s.

Reālā laika aprēķinu sāk vai nu ar pieņemamu Cd vērtību, piemēram, 0,98, vai pieņemamu Qssv vērtību. Ja aprēķinu sāk ar Qssv, tad tā sākotnējo vērtību izmanto, lai novērtētu Re.

Visu emisijas testu laikā Reinoldsa skaitlim pie SSV tuneļa sašaurinājuma jāatrodas tajā Reinoldsa skaitļu diapazonā, ko izmanto, lai aprēķinātu kalibrēšanas līkni, kas raksturota šā pielikuma 5. papildinājuma 2.4. punktā.

4.2. Neapstrādātu izplūdes gāzu masas plūsmas noteikšana

Lai aprēķinātu neapstrādātu izplūdes gāzu emisiju un vadītu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, jāzina izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums. Lai noteiktu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, var izmantot jebkuru no metodēm, kas raksturotas šā papildinājuma 4.2.2.–4.2.5. punktā.

4.2.1. Reakcijas laiks

Lai aprēķinātu emisiju, reakcijas laiks, kas aprēķināts ar kādu no turpmāk tekstā dotajām metodēm, ir vienāds ar vai mazāks par prasīto analizatora reakcijas laiku, kā noteikts šā pielikuma 5. papildinājuma 1.5. punktā.

Lai kontrolētu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, vajag ātrāku reakcijas laiku. Lai kontrolētu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas reālā laikā, reakcijas laikam jābūt ≤ 0,3 sekundēm. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmām ar paredzamo kontroli, kuras pamatā ir iepriekš ierakstīts tests, izplūdes gāzu plūsmas mērīšanas sistēmas reakcijas laikam jābūt ≤ 5 sekundēm ar pieauguma laiku ≤ 1 sekunde. Sistēmas reakcijas laiku nosaka mērierīces izgatavotājs. Prasības izplūdes gāzu plūsmas un daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmas summētajam reakcijas laikam norādītas 3.8.3.2. punktā.

4.2.2. Tiešās mērīšanas metode

Momentānās izplūdes gāzu plūsmas tiešo mērīšanu var veikt ar šādām sistēmām:

a) spiediena starpības ierīces, piemēram, caurplūdes mērsprauslas;

b) ultraskaņas plūsmas mērītājs;

c) virpuļplūsmas caurplūdes mērītājs.

Lai izvairītos no mērīšanas kļūdām, kas ietekmētu emisijas vērtību kļūdas, veic piesardzības pasākumus. Šādos pasākumos ietilpst mērierīces rūpīga uzstādīšana motora izplūdes gāzu sistēmā saskaņā ar mērierīces izgatavotāja rekomendācijām un labu tehnisko praksi. Ierīces uzstādīšana nedrīkst ietekmēt motora veiktspējas un emisijas rādītājus.

Izplūdes gāzu plūsmas noteikšanas precizitāte ir vismaz ±2,5 % no nolasījuma vērtības vai ±1,5 % no motora maksimālās vērtības (izvēlas lielāko vērtību).

4.2.3. Gaisa un degvielas mērīšanas metode

Šajā metodē ietilpst gaisa plūsmas un degvielas plūsmas mērīšana. Izmanto tādus gaisa caurplūdes mērītājus un degvielas caurplūdes mērītājus, kuru precizitāte atbilst kopējās izplūdes gāzu plūsmas precizitātes prasībām, kas noteiktas šā papildinājuma 4.2.2. punktā. Izplūdes gāzu plūsmu aprēķina šādi:

4.2.4. Marķiera mērīšanas metode

Šajā metodē ietilpst marķiergāzes koncentrācijas mērīšana izplūdes gāzēs. Zināmu inertas gāzes (piemēram, tīra hēlija) daudzumu ievada izplūdes gāzes plūsmā kā marķieri. Gāzes tiek sajauktas un atšķaidītas ar izplūdes gāzēm, bet nereaģē ar tām izplūdes caurulē. Gāzes koncentrāciju pēc tam izmēra izplūdes gāzes paraugā.

Lai nodrošinātu marķiergāzes pilnīgu sajaukšanos, izplūdes gāzes paraugu ņemšanas zondi novieto vismaz 1 metra vai 30-kārša izplūdes caurules diametra attālumā (izvēlas lielāko attālumu) plūsmas virzienā no marķiergāzes iesmidzināšanas punkta. Paraugu ņemšanas zondi var novietot tuvāk iesmidzināšanas punktam, ja pilnīga sajaukšanās ir pārbaudīta, salīdzinot marķiergāzes koncentrāciju ar standartkoncentrāciju, kad marķiergāze ir ievadīta motora plūsmas augšpusē.

Marķiergāzes plūsmu uzstāda tā, lai marķiergāzes koncentrācija motora tukšgaitas apgriezienu gadījumā pēc sajaukšanās būtu zemāka par marķiergāzes analizatora pilnas skalas vērtību.

Izplūdes gāzes plūsmu aprēķina šādi:

,

kur

qmew,i = momentānā izplūdes gāzes masas plūsma, kg/s qvt = marķiergāzes plūsma, cm3/min cmix.i = momentānā marķiergāzes koncentrācija pēc sajaukšanās, ppm ρe = izplūdes gāzes blīvums, kg/m3 (skatīt 6. tabulu) cb = marķiergāzes fona koncentrācija ieplūdes gaisā, ppm

Ja fona koncentrācija ir mazāka par 1 % no marķiergāzes koncentrācijas pēc sajaukšanās (cmix.i), esot maksimālajai izplūdes gāzes plūsmai, fona koncentrāciju var neņemt vērā.

Visai sistēmai jāatbilst izplūdes gāzes plūsmas precizitātes prasībām un jābūt kalibrētai saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 1.7. punktu.

4.2.5. Gaisa plūsmas un gaisa un degvielas attiecības mērīšanas metode

Šajā metodē izplūdes gāzes masu aprēķina no gaisa plūsmas un gaisa attiecības pret degvielu. Momentāno izplūdes gāzes masas plūsmu aprēķina šādi:

ar

kur

A/Fst = stehiometriskā gaisa un degvielas attiecība, kg/kg λ = gaisa pārpalikuma attiecība cCO2 = CO2 koncentrācija uz sausa pamata, % cCO = CO koncentrācija uz sausa pamata, ppm cHC = HC koncentrācija, ppm

Gaisa caurplūdes mērītāja precizitāte atbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 2.2. punktam, CO2 analizators atbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 3.3.2. punktam, un visa sistēma atbilst izplūdes gāzes plūsmas precizitātes prasībām.

Izvēles kārtībā dažas gaisa un degvielas attiecības mērīšanas iekārtas, piemēram, cirkonija tipa sensoru, var izmantot, lai izmērītu pārpalikuma gaisa attiecību, kas atbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 3.3.6. punktā norādītajām specifikācijām.

5. GĀZVEIDA EMISIJAS APRĒĶINS

5.1. Datu novērtēšana

Lai novērtētu gāzveida emisiju atšķaidītās izplūdes gāzēs, saskaņā ar 3.8.2.1. punktu pieraksta un saglabā datorā emisijas koncentrāciju (HC, CO un NOx) un atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu. Analogajiem analizatoriem pieraksta reakciju, un kalibrēšanas datus var izmantot datu novērtēšanā gan reālā laika, gan autonomā režīmā.

Lai novērtētu gāzveida emisiju neapstrādātās izplūdes gāzēs, saskaņā ar 3.8.2.2. punktu pieraksta un saglabā datorā emisijas koncentrāciju (HC, CO un NOx) un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu. Analogajiem analizatoriem pieraksta reakciju, un kalibrēšanas datus var izmantot datu novērtēšanā gan reālā laika, gan autonomā režīmā.

5.2. Pārrēķins no sausa stāvokļa uz mitru stāvokli

Ja koncentrācija izmērīta sausā stāvoklī, to pārrēķina uz mitru stāvokli pēc šādas formulas. Ilgstošiem mērījumiem pirms jebkuriem turpmākiem aprēķiniem pārrēķina katru momentāno mērījumu.

Pārrēķinam izmanto šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. punktā dotās formulas.

5.3. NOx mitruma un temperatūras korekcijas

Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa apstākļiem, koncentrāciju regulē NOx atbilstoši apkārtējā gaisa temperatūrai un mitrumam ar koeficientiem, kas doti šā pielikuma 1. papildinājuma 5.3. punktā. Koeficienti ir derīgi diapazonā no 0 līdz 25 g/kg sausa gaisa.

5.4. Emisijas masas plūsmas ātruma aprēķināšana

Emisijas masu cikla laikā (g/tests) aprēķina atkarībā no izmantotās mērīšanas metodes. Ja nav mērīts mitrā stāvoklī, izmērīto koncentrāciju pārrēķina uz mitru stāvokli saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. punktu. Izmanto šā pielikuma 1. papildinājuma 6. tabulā dotās atbilstīgās ugas vērtības tiem izvēlētajiem komponentiem, kuri pamatojas uz ideālas gāzes īpašībām un uz degvielām, uz kurām attiecas šie noteikumi.

a) Neapstrādātām izplūdes gāzēm kur ugas = attiecība starp izplūdes gāzes komponenta blīvumu un izplūdes gāzu blīvumu no 6. tabulas cgas,i = attiecīgā komponenta momentānā koncentrācija neapstrādātās izplūdes gāzēs, ppm qmew,i = momentānās izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s f = datu paraugu ņemšanas biežums, Hz n = mērījumu skaits

b) Atšķaidītām izplūdes gāzēm bez plūsmas kompensācijas mgas = ugas × cgas × med, kur ugas = attiecība starp izplūdes komponenta blīvumu un gaisa blīvumu no 6. tabulas cgas = attiecīgā komponenta vidējā fona korekcijas koncentrācija, ppm med = kopējā atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā, kg

c) Atšķaidītām izplūdes gāzēm ar plūsmas kompensāciju kur ce,i = attiecīgā komponenta momentānā koncentrācija, kas izmērīta atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm cd = attiecīgā komponenta koncentrācija, kas izmērīta atšķaidīšanas gaisā, ppm qmdew,i = momentānais atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s med = atšķaidīto izplūdes gāzu kopējā masa cikla laikā, kg ugas = attiecība starp izplūdes gāzu komponenta blīvumu un gaisa blīvumu no 6. tabulas D = atšķaidīšanas koeficients (skatīt 5.4.1. punktu).

Pēc vajadzības šādi aprēķina NMHC un CH4 koncentrāciju ar kādu no šā pielikuma 4. papildinājuma 3.3.4. punktā dotajām metodēm:

a) GC metode (tikai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai) cNMHC = cHC – cCH4

b) NMC metode kur cHC(w/Cutter) = HC koncentrācija kopā ar parauga gāzi, plūstot cauri NMC cHC(w/oCutter) = HC koncentrācija kopā ar parauga gāzi, apejot NMC

5.4.1. Fona koriģētās koncentrācijas noteikšana (tikai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai)

Lai iegūtu piesārņotāju neto koncentrācijas, no izmērītajām koncentrācijām atņem vidējo gāzveida piesārņotāju fona koncentrāciju atšķaidīšanas gaisā. Vidējās fona koncentrācijas var noteikt ar paraugu maisiņu metodi vai ar ilgstošu mērīšanu un rezultātu integrēšanu. Izmanto šādu formulu:

kur

ce = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, kas izmērīta atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm cd = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, kas izmērīta atšķaidīšanas gaisā, ppm D = atšķaidīšanas koeficients

Atšķaidīšanas koeficientu aprēķina šādi:

a) dīzeļmotoriem un motoriem, kas darbojas ar LPG

b) ar NG darbināmiem gāzes motoriem kur cCO2 = CO2 koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, tilpuma % cHC = HC koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm C1 cNMHC = NMHC koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm C1 cCO = CO koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm FS = stehiometriskais koeficients

Koncentrācijas, kas mērītas sausā stāvoklī, pārrēķina mitram stāvoklim saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. punktu.

Stehiometrisko koeficientu aprēķina šādi:

,

kur

α, ε = ir molārās attiecības, kas attiecas uz C Hα Oε degvielu

Ja degvielas sastāvs nav zināms, kā alternatīvu var izmantot šādus stehiometriskos koeficientus:

FS (dīzeļdegvielai) = 13,4 FS (LPG) = 11,6 FS (NG) = 9,5 FS (etanolam) = 12,3

5.5. Īpatnējās emisijas aprēķināšana

Emisiju (g/kWh) aprēķina šādi:

a) visiem komponentiem, izņemot NOx ,

b) NOx , kur Wact = faktiskais cikla darbs, kā noteikts saskaņā ar 3.9.2. punktu

5.5.1. Gadījumā ja izmanto periodisku izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, emisijas svērumu veic šādi:

kur

n1 = ETC testu skaits starp divām reģenerācijām n2 = ETC skaits reģenerācijas laikā (vismaz viens ETC tests) Mgas,n2 = emisija reģenerācijas laikā Mgas,n1 = emisija pēc reģenerācijas

6. DAĻIŅU EMISIJAS APRĒĶINS (PĒC VAJADZĪBAS)

6.1. Datu novērtēšana

Daļiņu filtru atliek atpakaļ svaru telpā ne vēlāk kā vienu stundu pēc testa pabeigšanas. Vismaz vienu stundu, bet ne ilgāk par 80 stundām, to kondicionē daļēji slēgtā Petri traukā, kurā tas ir pasargāts no putekļiem, un nosver. Pieraksta filtra bruto svaru un no tā atņem taras svaru, rezultātā iegūst daļiņu parauga masu mf. Lai novērtētu daļiņu koncentrāciju, pieraksta kopējo parauga masu (msep), kas izplūdusi cauri filtriem testa cikla laikā.

Ja izmanto fona koriģēšanu, pieraksta atšķaidīšanas gaisa masas (md), kas izplūdušas cauri filtram, un daļiņu masas (mf, d) vērtības.

6.2. Masas plūsmas aprēķins

6.2.1. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma

Daļiņu masu (g/tests) aprēķina šādi:

,

kur

mf = daļiņu masa, kas savākta cikla laikā, mg msep = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri daļiņu savākšanas filtriem, kg med = atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā, kg

Ja izmanto divkāršās atšķaidīšanas sistēmu, otrreizējās atšķaidīšanas gaisa masu atņem no divreiz atšķaidītās izplūdes gāzes parauga, kas izplūdis cauri daļiņu filtriem, kopējas masas.

,

kur

mset = divreiz atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri daļiņu filtriem, kg mssd = otrreizējās atšķaidīšanas gaisa masa, kg

Ja saskaņā ar 3.4. punktu nosaka atšķaidīšanas gaisa daļiņu fona līmeni, daļiņu masu var regulēt ar fona korekciju. Šādā gadījumā daļiņu masu (g/tests) aprēķina šādi:

,

kur

mPT, msep, med = skatīt iepriekš

md = primārās atšķaidīšanas gaisa masa, kas savākta fona daļiņu savācējā, kg mf, d = fona daļiņu masa, kas savākta no primārā atšķaidīšanas gaisa, mg D = atšķaidīšanas faktors, kā noteikts 5.4.1. punktā.

6.2.2. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma

Daļiņu masu (g/tests) aprēķina ar kādu no šīm metodēm:

a) kur mf = daļiņu masa, kas savākta cikla laikā, mg msep = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri daļiņu savākšanas filtriem, kg medf = ekvivalento atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā, kg Kopējo ekvivalento atšķaidīto izplūdes gāzu masu cikla laikā nosaka šādi: , kur qmedf,i = momentānais ekvivalentais atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas ātrums, kg/s qmew,i = momentānais izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s rd,i = momentānā atšķaidīšanas attiecība qmdew,i = momentānais atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums atšķaidīšanas tunelī, kg/s qmdw,i = momentānais atšķaidīšanas gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s f = datu paraugu ņemšanas biežums, Hz n = mērījumu skaits

b) , kur mf = daļiņu masa, kas savākta cikla laikā, mg rs = vidējā paraugu attiecība testa cikla laikā ar , kur mse = parauga masa cikla laikā, kg mew = kopējā izplūdes gāzu masas plūsma cikla laikā, kg msep = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri daļiņu savākšanas filtriem, kg msed = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri atšķaidīšanas tunelim, kg Piezīme. Gadījumā ja izmanto kopējo paraugu ņemšanas sistēmu, msep un Msed ir identiski.

6.3. Īpatnējās emisijas aprēķins

Daļiņu emisiju (g/kWh) aprēķina šādi:

,

kur

Wact = faktiskais cikla darbs, noteikts saskaņā ar 3.9.2. punktu, kWh.