LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 177/170

Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO/EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 20 – Vienoti noteikumi par tādu mehānisko transportlīdzekļu galveno lukturu apstiprināšanu, kas izstaro asimetrisku tuvo un/vai tālo gaismu un ir aprīkoti ar halogēnajām kvēlspuldzēm (H4 spuldzes)

3. redakcija

Ar visiem grozījumiem līdz:

03. grozījumu sērijai, kas stājusies spēkā 2001. gada 9. septembrī

SATURS

NOTEIKUMI

A. ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

0. Darbības joma

1. Definīcijas

2. Pieteikums galvenā luktura apstiprināšanai

3. Marķējumi

4. Apstiprinājums

B. TEHNISKĀS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ GALVENAJIEM LUKTURIEM

5. Vispārīgi norādījumi

6. Apgaismojums

7. Noteikumi attiecībā uz krāsainiem izkliedētājiem un filtriem

8. Diskomforta novērtēšana

9. Standarta (atskaites) galvenais lukturis

10. Konstatējumi attiecībā uz krāsu

C. CITI ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

11. Galvenā luktura tipa grozījumi un apstiprinājuma paplašināšana

12. Ražošanas atbilstība

13. Sankcijas par ražošanas neatbilstību

14. Pilnīga ražošanas izbeigšana

15. To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī administratīvo struktūrvienību nosaukums un adrese

16. Pārejas noteikumi

PIELIKUMI

1. pielikums – Paziņojums par galveno lukturu tipa apstiprinājuma piešķiršanu, atteikumu, paplašināšanu vai atsaukšanu (vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 20

2. pielikums – Apstiprinājuma marķējuma izvietojums

3. pielikums – Mērekrāns

4. pielikums – Darbībā esošu galveno lukturu fotometrisko rādītāju stabilitātes testi

5. pielikums – Minimālās prasības ražošanas kontroles procedūru atbilstībai

6. pielikums – Prasības lukturiem ar plastikāta izkliedētājiem – izkliedētāju, materiāla paraugu un nokomplektētu lukturu testēšana

7. pielikums – Prasību minimums inspektora veiktai parauga ņemšanai

A. ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

0. DARBĪBAS JOMA (1)

Šie noteikumi attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu galvenajiem lukturiem, kuriem ir stikla vai plastikāta izkliedētāji.

1. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

1.1. “izkliedētājs” ir galvenā luktura (mezgla) ārējā daļa, kas laiž gaismu caur apgaismojošo virsmu;

1.2. “pārklājums” ir jebkurš materiāls vai materiāli, kas vienā vai vairākās kārtās pārklāj izkliedētāja ārējo frontālo virsmu;

dažādi galveno lukturu “tipi” ir galvenie lukturi, kas atšķiras pēc šādām būtiskām pazīmēm:

1.3.1. tirdzniecības nosaukums vai preču zīme;

1.3.2. optisko sistēmu rādītāji;

1.3.3. tādu sastāvdaļu klātbūtne vai trūkums, kas savas darbības laikā ar refleksiju, refrakciju vai absorbciju un/vai deformāciju spēj mainīt optiskos efektus. Tomēr tādu filtru uzstādīšana vai nomontēšana, kas maina gaismas kūļa krāsu, bet ne gaismas izplatīšanos, nav tipa maiņa;

1.3.4. atbilstība labās puses vai kreisās puses, vai abu veidu kustībai;

1.3.5. izstarotais gaismas kūlis (tuvā gaisma, tālā gaisma vai abas);

1.3.6. izkliedētāju un pārklājuma materiāli, ja tādi ir izmantoti.

2. PIETEIKUMS GALVENĀ LUKTURA APSTIPRINĀŠANAI (2)

Apstiprinājuma pieteikumu iesniedz tirdzniecības nosaukuma vai preču zīmes īpašnieks vai tā attiecīgi pilnvarots pārstāvis. Pieteikumā norāda:

2.1.1. vai galvenais lukturis ir paredzēts, lai nodrošinātu tuvo un tālo gaismu vai tikai vienu no tām;

2.1.2. ja galvenais lukturis ir paredzēts tuvās gaismas nodrošināšanai, vai tas ir paredzēts gan kreisās puses, gan labās puses kustībai, vai tikai kreisās puses vai tikai labās puses kustībai;

2.1.3. ja galvenais lukturis ir aprīkots ar regulējamu atstarotāju – luktura uzstādīšanas pozīciju(-as) attiecībā pret zemi un transportlīdzekļa garenisko vidusplakni.

Jebkuram apstiprinājuma pieteikumam pievieno:

pietiekami detalizētus rasējumus trīs eksemplāros, kas ļauj noteikt galvenā luktura tipu un parāda galvenā luktura frontālo attēlu, detalizēti parādot izkliedētāja stiegrojumu, ja tāds ir, kā arī šķērsgriezumu; rasējumā parāda, kur ir paredzēta vieta marķējumam;

2.2.1.1. ja galvenajam lukturim ir regulējams atstarotājs – norādi par luktura uzstādīšanas pozīciju (pozīcijām) attiecībā pret zemi un transportlīdzekļa garenisko vidusplakni, ja lukturi paredzēts izmantot tikai norādītajā(-ās) pozīcijā(-ās);

2.2.2. īsu tehnisko aprakstu;

divus galvenā luktura tipa paraugus;

2.2.3.1. krāsaina filtra vai krāsaina ekrāna (vai krāsaina izkliedētāja) pārbaudes vajadzībām pievienot: divus paraugus;

izkliedētāja plastikāta materiāla pārbaudes vajadzībām pievieno:

trīspadsmit izkliedētājus;

2.2.4.1.1. sešus no šādiem izkliedētājiem var aizvietot ar sešiem vismaz 60 × 80 mm lieliem materiāla paraugiem, kuru ārējā virsma ir plakana vai izliekta un vidū ir vismaz 15 × 15 mm liela pamatā plakana virsma (ar vismaz 300 mm izliekuma rādiusu);

2.2.4.1.2. katrs šāds izkliedētāja vai plastikāta materiāla paraugs ir izgatavots pēc tādas pašas metodes, kādu paredzēts izmantot masveida ražošanā;

2.2.4.2. atstarotāju, kam var uzmontēt izkliedētāju saskaņā ar izgatavotāja instrukcijām.

2.3. Materiāliem, kas veido izkliedētājus un pārklājumus, ja tādi ir, pievieno testa protokolu par šo materiālu un pārklājumu īpašībām, ja tie jau ir testēti.

2.4. Kompetentā iestāde pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas pārliecinās, vai ir veikti apmierinoši priekšdarbi efektīvas ražošanas atbilstības kontroles nodrošināšanai.

3. MARĶĒJUMI (3)

3.1. Uz apstiprināšanai iesniegtajiem galvenajiem lukturiem ir iesniedzēja tirdzniecības nosaukums vai preču zīme.

3.2. Uz galveno lukturu izkliedētājiem un galvenā korpusa ir (4) pietiekami liela brīva vieta, kas paredzēta marķējumam un papildu simboliem, kā minēts 4. punktā; šīs brīvās vietas norāda rasējumos, kas minēti iepriekš 2.2.1. punktā.

3.3. Uz galvenajiem lukturiem, kuru konstrukcija atbilst gan labās, gan kreisās puses kustības prasībām, ir norādošais marķējums par transportlīdzekļa optiskā mezgla abiem regulējumiem vai par kvēlspuldzes regulējumiem uz reflektora; šo marķējumu veido burti “R/D” labās puses kustībai un burti “L/G” – kreisās puses kustībai.

4. APSTIPRINĀŠANA

4.1. Vispārējie noteikumi

4.1.1. Apstiprinājumu piešķir, ja visi attiecīgā galvenā luktura tipa paraugi, kas iesniegti atbilstoši minētā 2. punkta prasībām, atbilst šiem noteikumiem.

4.1.2. Ja grupēti, kombinēti vai savstarpēji apvienoti galvenie lukturi atbilst vairāku noteikumu prasībām, var pievienot vienu starptautisku marķējumu, ja vien katrs no grupētajiem, kombinētajiem vai savstarpēji apvienotajiem galvenajiem lukturiem atbilst piemērojamiem noteikumiem.

4.1.3. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 02) norāda grozījumu sēriju, kas ietver jaunākos būtiskos tehniskos grozījumus, kas līdz apstiprinājuma izdošanas dienai izdarīti šajos noteikumos Tā pati nolīguma puse nepiešķir šo numuru citiem galveno lukturu tipiem, uz kuriem attiecas šie noteikumi, izņemot apstiprinājuma paplašināšanu, attiecinot to arī uz ierīci, kura atšķiras tikai ar izstarotās gaismas krāsu.

Paziņojums par apstiprinājuma piešķiršanu, paplašinājumu, atteikumu, atsaukumu vai par galvenā luktura tipa pilnīgu ražošanas izbeigšanu atbilstoši šiem noteikumiem tiek paziņots 1958. gada nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, ar veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam, pievienojot norādījumus atbilstoši 2.2.1.1. punktam.

4.1.4.1. Ja galvenais lukturis ir aprīkots ar regulējamu atstarotāju un ja šādu lukturi paredzēts izmantot tikai tādās uzstādīšanas pozīcijās, kas atbilst 2.2.1.1. punkta norādījumiem, apstiprināja iestāde pieteikuma iesniedzējam uzliek par pienākumu atbilstoši informēt lietotāju par pareizo uzstādīšanas pozīciju (pozīcijām).

4.1.5. Papildus 3.1. punktā minētajam marķējumam 4.2. un 4.3. punktā minēto marķējumu pievieno uz katra galvenā luktura vietās, kā norādīts iepriekš 3.2. punktā, atbilstoši šajos noteikumos apstiprinātajam tipam.

4.2. Apstiprinājuma marķējuma veidošana

Apstiprinājuma marķējuma sastāvs:

starptautiskais apstiprinājuma marķējums, ko veido:

4.2.1.1. aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi tipa apstiprinājumu (5);

4.2.1.2. apstiprinājuma numurs, kā norādīts iepriekš 4.1.3. punktā;

viens vai vairāki papildu simboli:

4.2.2.1. galvenajiem lukturiem, kas atbilst tikai kreisās puses satiksmes prasībām, – horizontāla bulta, kas vērsta uz labo pusi no novērotāja, kas stāv pretī galvenajam lukturim, proti, uz to ceļa pusi, pa kuru virzās satiksme;

4.2.2.2. galvenajiem lukturiem, kas projektēti tā, lai atbilstu abu satiksmes sistēmu prasībām, attiecīgi pielāgojot optiskā bloka vai kvēlspuldzes iestatījumu, – horizontāla bulta, kas vērsta uz abām pusēm, attiecīgi, uz labo un uz kreiso pusi;

4.2.2.3. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tuvo gaismu, burti “HC”;

4.2.2.4. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tālo gaismu, burti “HR”;

4.2.2.5. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām attiecībā gan uz tuvo, gan tālo gaismu, burti “HCR”;

4.2.2.6. galvenajiem lukturiem, kuriem ir plastikāta izkliedētājs – apzīmējums “PL”, ko pievieno simboliem, kas minēti iepriekš 4.2.2.3.–4.2.2.5. punktā;

4.2.2.7. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām attiecībā uz tālo gaismu – norāde par maksimālo gaismas intensitāti, kas izteikta kā 6.3.2.1.2. punktā minētā standarta atzīme un kam jāatrodas tuvu ar aplīti apvilktajam burtam “E”.

Ja galvenie lukturi ir savstarpēji apvienoti, norāde par tālās gaismas maksimālo gaismas intensitāti tiek izteikta kopumā, kā norādīts iepriekš.

Ikvienā gadījumā testa procesā izmantoto attiecīgo darba režīmu, kā norādīts 4. pielikuma 1.1.1.1. punktā, kā arī pieļaujamo spriegumu (spriegumus), kā norādīts 4. pielikuma 1.1.1.2. punktā, norāda uz apstiprinājuma veidlapām un uz paziņojuma veidlapām, ko nosūta valstīm, kuras ir nolīguma puses un piemēro šos noteikumus.

Attiecīgajos gadījumos ierīci marķē šādi:

4.2.3.1. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām un ir tā veidoti, ka tuvās gaismas spuldzes kvēldiegs nav ieslēdzams reizē ar citas gaismas funkcijas kvēldiegu, ar ko tas var būt savstarpēji apvienots – liek slīpsvītru (/) marķējumā aiz tuvās gaismas luktura simbola;

4.2.3.2. uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu 4. pielikuma prasībām tikai tad, ja tiem tiek pievadīts 6 V vai 12 V spriegums – simbolu, kurā skaitlis 24 pie kvēlspuldzes patronas ir pārsvītrots ar krustiņu (x).

4.2.4. Apstiprinājuma numura divi cipari (pašlaik 02), kas norāda grozījumu sēriju atbilstoši jaunākajiem būtiskiem tehniskajiem grozījumiem, kuri šajos noteikumos ietverti apstiprinājuma izsniegšanas brīdī un, ja nepieciešams, vajadzīgā bultiņa var atrasties tuvu pie minētajiem papildu simboliem.

4.2.5. Iepriekš 4.2.1.–4.2.2. punktā minētie marķējumi un simboli ir skaidri salasāmi un neizdzēšami arī tad, kad galvenais lukturis uzstādīts uz transportlīdzekļa.

4.3. Apstiprinājuma marķējuma izvietojums

4.3.1. Neatkarīgi galvenie lukturi

Šo noteikumu 2. pielikuma 1. līdz 9. attēlā ir parādīti marķējuma izvietojuma paraugi ar iepriekš minētajiem papildu simboliem.

4.3.2. Grupēti, kombinēti vai savstarpēji apvienoti galvenie lukturi

Ja ir konstatēts, ka grupēti, kombinēti vai savstarpēji apvienoti galvenie lukturi atbilst vairāku noteikumu prasībām, var pievienot vienu starptautisku apstiprinājuma marķējumu, kas sastāv no aplī ierakstīta burta “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kas piešķīrusi apstiprinājumu, un apstiprinājuma numurs. Šis apstiprinājuma marķējums var atrasties jebkurā vietā uz grupētiem, kombinētiem vai savstarpēji apvienotiem galvenajiem lukturiem, ievērojot šo:

4.3.2.1.1. tas ir redzams pēc galveno lukturu uzstādīšanas;

4.3.2.1.2. nevienu grupētu, kombinētu vai savstarpēji apvienotu galveno lukturu gaismas caurlaidīgo daļu nav iespējams noņemt, tajā pašā laikā nenoņemot apstiprinājuma marķējumu.

Katra luktura identifikācijas simbolu atbilstoši noteikumiem, uz kā pamata ir piešķirts apstiprinājums, līdz ar šo noteikumu attiecīgo grozījumu sēriju, kurā ietverti jaunākie būtiskie tehniskie grozījumi apstiprinājuma izsniegšanas dienā, un, nepieciešamības gadījumā, arī noteikto bultu norāda:

4.3.2.2.1. vai nu uz attiecīgās gaismu izstarojošās virsmas;

4.3.2.2.2. vai grupā, lai katra no grupētajām, kombinētajām vai savstarpēji apvienotajām lampām būtu skaidri identificējama (sk. četrus iespējamos paraugus 2. pielikumā).

4.3.2.3. Viena marķējuma sastāvdaļu lielums atbilst vismaz minimālajam atsevišķas zīmes lielumam, kā minēts noteikumos, uz kā pamata ir izsniegts apstiprinājums.

4.3.2.4. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pati nolīguma puse nedrīkst piešķirt to pašu numuru cita tipa grupētiem, kombinētiem vai savstarpēji apvienotiem galvenajiem lukturiem, uz ko attiecas šie noteikumi.

4.3.2.5. Šo noteikumu 2. pielikuma 10. attēlā ir paraugi, kā izvietot marķējumu grupētiem, kombinētiem vai savstarpēji apvienotiem galvenajiem lukturiem ar visiem iepriekš minētajiem papildu simboliem.

Galvenie lukturi, kuru izkliedētājus izmanto dažādos lukturu tipos un kurus var savstarpēji savietot vai grupēt kopā ar citiem lukturiem

Tiek piemēroti 4.3.2. punktā ietvertie nosacījumi.

4.3.3.1. Bez tam, ja ir izmantots tāds pats izkliedētājs, uz tā var būt dažādi marķējumi, kas attiecas uz dažādiem galvenajiem lukturiem vai lukturu mezgliem, ja uz galvenā luktura galvenā korpusa, pat ja to nav iespējams atdalīt no izkliedētāja, arī ir brīva vieta, kā aprakstīts iepriekš 3.2. punktā, un uz tā ir marķējumi, kas apliecina faktiskās funkcijas.

Ja vienā un tajā pašā galvenajā korpusā ir dažādi galveno lukturu tipi, uz korpusa var būt dažādi marķējumi.

4.3.3.2. Šo noteikumu 2. pielikuma 11. attēlā ir parādīti marķējumu noformēšanas paraugi attiecībā uz iepriekš minēto gadījumu.

B. TEHNISKĀS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ GALVENAJIEM LUKTURIEM (6)

5. VISPĀRĒJI NORĀDĪJUMI

5.1. Katrs paraugs atbilst turpmāk 6.–8. punktā norādītajām specifikācijām.

Galvenie lukturi ir izgatavoti tā, lai norādītās fotometriskās īpašības saglabātos un tie paliktu labā darba stāvoklī normālos ekspluatācijas apstākļos, neraugoties uz iespējamu vibrāciju iedarbību.

5.2.1. Galvenie lukturi ir aprīkoti ar ierīci, kas ļauj to stāvokli noregulēt tā, lai panāktu atbilstību tiem piemērojamiem noteikumiem. Šāda ierīce nav jāuzstāda uz apgaismošanas detaļām, kurās reflektors nav atdalāms no difūzā izkliedētāja, ja šādus mezglus izmanto vienīgi tādos transportlīdzekļos, kuros galveno lukturu regulējumu var veikt ar citiem paņēmieniem. Ja galvenajam lukturim, kas izstaro tālo gaismu, un galvenajam lukturim, kas izstaro tuvo gaismu, ir katram sava kvēlspuldze un galvenais lukturis ir montēts kā kompozīts mezgls, ir iespēja ar regulēšanas ierīci attiecīgi regulēt katru optisko sistēmu atsevišķi.

5.2.2. Tomēr šie noteikumi neattiecas uz galveno lukturu montāžas mezgliem, kuriem ir neatdalāmi atstarotāji. Uz šādi montētiem mezgliem attiecas šo noteikumu 6.3. punktā minētās prasības.

5.3. Stiprinājuma detaļas, ar kurām kvēlspuldze ir piestiprināta pie atstarotāja, ir veidotas tā, lai pat tumsā kvēlspuldzi varētu nostiprināt tikai pareizajā stāvoklī (7). Kvēlspuldzes patrona atbilst īpašībām, kas minētas Starptautiskās elektrotehnikas komisijas (IEC) 1969. gada publikācijas 61-2 trešā izdevuma datu lapā 7005-39-1.

5.4. Galvenos lukturus, kas konstruēti, lai atbilstu gan labās puses, gan kreisās puses kustības prasībām, var pielāgot konkrētā ceļa kustības pusei ar attiecīgu oriģinālo regulējumu, kad galvenos lukturus uzstāda uz transportlīdzekļa, vai arī kad tos selektīvi iestāda lietotājs. Sākotnējo vai selektīvo regulēšanu var veikt, piemēram, vai nu nostiprinot optisko mezglu noteiktā leņķī uz transportlīdzekļa, vai nostiprinot kvēlspuldzi noteiktā leņķī attiecībā pret optisko mezglu. Visos gadījumos ir iespējami tikai divi skaidri atšķirami regulējumi – viens labās puses kustībai un otrs kreisās puses kustībai, un konstrukcija izslēdz iespēju nejauši pāriet no viena regulējuma uz otru vai regulēšanu kādā vidējā stāvoklī. Ja kvēlspuldze ir paredzēta diviem dažādiem regulējumiem, stiprinājuma detaļām, kas savieno kvēlspuldzi ar atstarotāju, ir jābūt tā konstruētām un izgatavotām, ka katrā no šiem diviem regulējumiem kvēlspuldze paliek vietā atbilstoši tai precizitātei, kas atbilst vienas puses kustībai projektētu galveno lukturu vajadzībām. Atbilstību šā punkta prasībām pārbauda vizuāli, bet vajadzības gadījumā – ar testēšanas ierīci.

5.5. Papildu testus veic saskaņā ar 4. pielikumā minētajām prasībām, lai nodrošinātu, ka ekspluatācijā neradīsies pārmērīgas fotometrisko rādītāju novirzes.

5.6. Ja galvenā luktura izkliedētājs ir no plastikāta, testus veic saskaņā ar 6. pielikuma prasībām.

6. APGAISMOJUMS

6.1. Vispārīgi noteikumi

6.1.1. Galvenie lukturi ir izgatavoti tā, ka, izmantojot piemērotas H4 kvēlspuldzes, tie dod pietiekamu apgaismojumu neapžilbinot, kad tiek izstarota tuvā gaisma, un labu apgaismojumu, kad tiek izstarota tālā gaisma.

6.1.2. Galvenā luktura radītais apgaismojums tiek mērīts uz vertikāla ekrāna, kas nostādīts 25 m priekšā lukturim taisnā leņķī pret tā asīm, kā parādīts šo noteikumu 3. pielikumā.

6.1.3. Galveno lukturu pārbaudē izmanto bezkrāsainu standarta (atskaites) kvēlspuldzi, kuras nominālais spriegums ir 12 V. Ja izmanto galvenos lukturus, kas aprīkoti ar selektīviem dzelteniem filtriem (8), šādus filtrus nomaina ar ģeometriski identiskiem bezkrāsainiem filtriem ar vismaz 80 procentu caurlaidības faktoru. Galveno lukturu pārbaudes laikā spriegums uz kvēlspuldzes spailēm jāregulē tā, lai iegūtu šādus parametrus:

Patēriņš (vati) Gaismas plūsma (lūmeni) tuvās gaismas kvēldiegs apmēram 55 750 tālās gaismas kvēldiegs apmēram 60 1 250

Galvenais lukturis ir uzskatāms par pieņemamu, ja tas atbilst 6. punktā minētajām prasībām attiecībā uz vismaz vienu standarta (atskaites) kvēlspuldzi, kuru var iesniegt pārbaudei kopā ar šo lukturi.

6.1.4. Izmēri, kas nosaka kvēldiega atrašanās vietu standarta kvēlspuldzē ir parādīti Noteikumu Nr. 37 datu lapā.

6.1.5. Standarta kvēlspuldzes forma un optiskā kvalitāte ir tāda, lai tās radītu minimālu atstarošanu vai refrakciju, kas var negatīvi ietekmēt gaismas izplatīšanos. Atbilstību šai prasībai kontrolē, mērot gaismas izplatīšanos no standarta (atskaites) galvenā luktura ar standarta (atskaites) kvēlspuldzi (sk. turpmāk 9. punktu).

6.2. Noteikumi attiecībā uz tuvo gaismu

6.2.1. Tuvajai gaismai jārada pietiekami ass “gaismas kūļa noliekums”, kas ļauj ar tā palīdzību panākt regulēšanu. “Gaismas kūļa noliekumam” jāizpaužas kā horizontālai taisnei pretējā pusē tam kustības virzienam, kam ir paredzēts galvenais lukturis; otrā pusē tuvā gaisma nedrīkst aiziet pāri lauztajai līnijai HV H1 H4, kas veidojas no taisnes HV H1 un veido 45° leņķi pret horizontālo un taisno līniju H1 H4, 25 cm virs hh taisnes, vai pāri taisnei HV H3, kas ir noliekta 15° leņķī virs horizontālās taisnes (sk. 3. pielikumu). Nekādā gadījumā nav pieļaujama “gaismas kūļa noliekuma” sniegšanās pāri gan līnijai HV H2, gan līnijai H2 H4 un tā veidošanās, apvienojoties abām minētajām iespējām.

6.2.2. Galvenais lukturis ir orientēts tā, lai panāktu, ka:

6.2.2.1. ja galvenie lukturi ir paredzēti labās puses kustības prasībām, “gaismas kūļa noliekums” ekrāna kreisajā pusē (9) ir horizontāls, bet ja galvenie lukturi ir paredzēti kreisās puses kustības prasībām, “gaismas kūļa noliekums” ir horizontāls ekrāna labajā pusē;

6.2.2.2. šā “gaismas kūļa noliekuma” horizontālā daļa atrodas uz ekrāna 25 cm zem hh līmeņa (sk. 3. pielikumu);

6.2.2.3. “gaismas kūļa noliekuma”“leņķis” atrodas uz vv līnijas (10).

6.2.3. Ja galvenais lukturis ir šādi orientēts un apstiprinājums tiek prasīts tikai attiecībā uz tuvo gaismu (11), šāds lukturis atbilst tikai tām prasībām, kas izklāstītas turpmāk 6.2.5.–6.2.7. punktā; ja galvenais lukturis ir paredzēts gan tuvās, gan tālās gaismas nodrošināšanai, tas atbilst 6.2.5.–6.2.7. punktā un 6.3. punktā izklāstītajām prasībām.

6.2.4. Ja šādi orientēts galvenais lukturis neatbilst prasībām, kas izklāstītas 6.2.5.–6.2.7. punktā un 6.3. punktā, tā noregulējumu var mainīt, ja vien gaismas kūļa ass nav novirzīta sānis vairāk kā par 1° (= 44 cm) uz labo vai kreiso pusi (12). Lai atvieglotu regulēšanu ar “gaismas kūļa noliekuma” palīdzību, galveno lukturi var daļēji aizsegt, lai iegūtu asāku “gaismas kūļa noliekumu”.

6.2.5. Ar tuvo gaismu radītais apgaismojums uz ekrāna atbilst šādām prasībām:

Punkts uz mērekrāna Vajadzīgais apgaismojums luksos Galvenie lukturi satiksmei pa labo pusi Galvenie lukturi satiksmei pa kreiso pusi Punkts B 50 L Punkts B 50 R ≤ 0,4 Punkts 75 R Punkts 75 L ≥ 12 Punkts 75 L Punkts 75 R ≤ 12 Punkts 50 L Punkts 50 R ≤ 15 Punkts 50 R Punkts 50 L ≥ 12 Punkts 50 V Punkts 50 V ≥ 6 Punkts 25 L Punkts 25 R ≥ 2 Punkts 25 R Punkts 25 L ≥ 2 Jebkurš punkts III zonā ≤ 0,7 Jebkurš punkts IV zonā ≥ 3 Jebkurš punkts I zonā ≤ 2 x (E50R vai E50L) (13)

6.2.6. Nedrīkst būt novirzes uz sāniem, kas pasliktina redzamību kādā no zonām – I, II, III vai IV.

6.2.7. Apgaismojuma rādītājus “A” un “B” zonā, kā parādīts 3. pielikuma C attēlā, pārbauda, nosakot fotometriskos rādītājus šā attēla 1. līdz 8. punktā; šiem rādītājiem jābūt šādās robežās (14):

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 luksiem un

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 luksiem, un

0,7 luksi ≥ 7 ≥ 0,1 luksu, un

0,7 luksi ≥ 8 ≥ 0,2 luksiem.

Šie jaunie rādītāji neattiecas uz galvenajiem lukturiem, kas apstiprināti pirms šo 1992. gada 2. decembra noteikumu 02. grozījumu sērijas 3. papildinājuma spēkā stāšanās datuma, un uz minēto apstiprinājumu paplašinājumiem.

6.2.8. Ja galvenais lukturis ir projektēts, lai atbilstu gan labās, gan kreisās puses kustības prasībām, luktura abām optiskā mezgla vai kvēlspuldzes regulēšanas pozīcijām jāatbilst iepriekš minētajām prasībām attiecībā uz konkrēto kustības virzienu.

6.3. Noteikumi attiecībā uz tālo gaismu

6.3.1. Ja galvenais lukturis ir projektēts tālās un tuvās gaismas nodrošināšanai, tālās gaismas kūļa apgaismošanas mērījumi uz ekrāna tiek veikti ar to pašu luktura noregulējumu, kā veicot mērījumus atbilstoši iepriekš minētajam 6.2.5. līdz 6.2.7. punktam; ja galvenais lukturis nodrošina tikai tālo gaismu, to noregulē tā, lai maksimāli apgaismotais laukums koncentrētos ap hh un vv līniju krustošanās punktu; šādam lukturim jāatbilst vienīgi 6.3. punktā minētajām prasībām. Ja tālās gaismas kūlis veidojas no vairākiem gaismas avotiem, nosakot apgaismošanas maksimālo vērtību (EM), tiek izmantotas kombinētās funkcijas.

Apgaismojums, ko uz ekrāna rada tālās gaismas kūlis, atbilst šādām prasībām:

Hh un vv līniju krustošanās punkts (HV) ir izoluksā 80 procentu apjomā no maksimālā apgaismojuma. Šī maksimālā vērtība (EM) nav mazāka par 48 luksiem. Maksimālā vērtība nekādā gadījumā nepārsniedz 240 luksus; bez tam kombinēto tuvo un tālo gaismu galvenajā lukturī šī maksimālā vērtība vairāk kā 16 reizes nepārsniedz tuvās gaismas punktā 75 R (vai 75 L) mērīto apgaismojumu.

6.3.2.1.1. Tālās gaismas maksimālo intensitāti (IM), kas izteikta tūkstošos apgaismošanas vienību (kandelu), aprēķina pēc formulas:

IM = 0,625 EM

6.3.2.1.2. Šīs maksimālās intensitātes standarta atzīme (I'M), kā minēts iepriekš 4.2.2.7. punktā, ir iegūstama, izmantojot sakarību:

Šo vērtību noapaļo līdz šādiem skaitļiem: 7,5–10–12,5–17,5–20–25–27,5–30–37,5–40–45–50.

6.3.2.2. Sākot no HV punkta, horizontāli virzienā pa labi un kreisi apgaismojums nav mazāks par 24 luksiem līdz 1,125 m attālumam, un tas nav mazāks par 6 luksiem līdz 2,25 m attālumam.

Ja galvenajam lukturim ir regulējams atstarotājs, 6.2. un 6.3. punktā minētās prasības ir jāievēro attiecībā uz katru montāžas pozīciju, kā norādīts 2.1.3. punktā. Pārbaudei izmanto šādu procedūru:

6.4.1. katra izmantotā pozīcija tiek realizēta uz pārbaudes goniometra attiecībā uz līniju, kas savieno gaismas avota centru un HV punktu uz orientācijas ekrāna. Tad regulējamo atstarotāju nostāda tādā pozīcijā, lai gaismas zīmējums uz ekrāna atbilstu orientācijas noteikumiem, kas minēti 6.2.1.–6.2.2.3. punktā un/vai 6.3.1. punktā;

6.4.2. kad atstarotājs ir sākotnēji fiksēts atbilstoši 6.4.1. punktā noteiktajam, galvenajam lukturim jāatbilst attiecīgajām fotometriskajām prasībām, kā norādīts 6.2. un 6.3. punktā;

6.4.3. papildu testus veic, kad atstarotājs ir vertikāli pavirzīts par ± 2 grādiem vai vismaz līdz maksimālajai pozīcijai, ja tā ir mazāka par 2°, salīdzinot ar sākotnējo pozīciju, ko panāk ar galveno lukturu regulēšanas ierīci. Kad galvenais lukturis kopumā ir pārorientēts (piemēram, izmantojot goniometru) attiecīgi pretējā virzienā, kontrolē gaismu šeit noteiktajos virzienos un konstatē tās atbilstību noteiktajiem ierobežojumiem:

tuvajai gaismai: punktā HV un 75R (attiecīgi 75L);

tālajai gaismai: IM un HV punktā (procentos no IM);

6.4.4. ja iesniedzējs nav norādījis vairāk par vienu uzstādīšanas pozīciju, attiecībā uz visām citām pozīcijām atkārto procedūru, kas noteikta 6.4.1.–6.4.3. punktā;

6.4.5. ja pieteikuma iesniedzējs nav pieprasījis īpašas uzstādīšanas pozīcijas, galveno lukturi orientē uz 6.2. un 6.3. punktā paredzētajiem mērījumiem, kad galveno lukturu regulēšanas ierīce nostādīta vidējā pozīcijā. 6.4.3. punktā minētos papildu testus veic, kad atstarotājs ir novirzīts galējās pozīcijās (bet ne par ± 2°), ko panāk ar galveno lukturu regulēšanas ierīci.

6.5. Ekrāna apgaismošanas raksturlielumus, kā minēts iepriekš 6.2.5.–6.2.7. un 6.3. punktā, mēra ar fotoreceptoru, un tā darbības laukumu ierobežo ar kvadrātu, kura mala ir 65 mm.

7. NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ KRĀSAINIEM IZKLIEDĒTĀJIEM UN FILTRIEM

7.1. Apstiprinājumu var izdot galvenajiem lukturiem, kas ar bezkrāsainu kvēlspuldzi izstaro vai nu baltu vai selektīvi dzeltenu gaismu.

Starptautiskās apgaismojuma komitejas (CIE) krāsu koordinātās attiecīgie kolorimetriskie parametri dzeltenajiem izkliedētājiem vai filtriem ir šādi.

Selektīvi dzelteni filtri (ekrāns vai izkliedētājs)

tendence uz sarkanu y ≥ 0,138 + 0,58 x tendence uz zaļu y ≤ 1,29 x – 0,1 tendence uz baltu y ≥ – x + 0,996 tendence uz spektrālo vērtību y ≤ – x + 0,992,

ko var izteikt arī šādi:

dominējošā viļņa garums: 575–585 n m,

tīrības faktors 0,90–0,98.

Caurlaidības faktoram jābūt ≥ 0,78.

Caurlaidības faktoru nosaka, izmantojot gaismas avotu ar krāsas temperatūru 2 856 K (15).

7.2. Filtram jābūt daļai no galvenā luktura un pievienotam tā, lai lietotājs to nevarētu noņemt ne nejauši, ne ar nodomu, izmantojot atbilstošus instrumentus.

8. DISKOMFORTA NOVĒRTĒŠANA

Novērtē diskomfortu, ko rada galveno lukturu tuvā gaisma (16).

9. STANDARTA (ATSKAITES) GALVENAIS LUKTURIS (17)

Galveno lukturi uzskata par standarta (atskaites) galveno lukturi, ja:

9.1. tas atbilst iepriekš minētajām apstiprināšanas prasībām;

9.2. tā efektīvais diametrs ir vismaz 160 mm;

dažādos punktos un dažādās zonās, kas minēti 6.2.5. punktā, ar standarta (atskaites) kvēlspuldzi nodrošina apgaismojumu:

9.3.1. ne vairāk kā 90 procenti no maksimālās robežas un

9.3.2. ne mazāk kā 120 procenti no 6.2.5. punkta tabulā noteiktās minimālās robežas.

10. KONSTATĒJUMI ATTIECĪBĀ UZ KRĀSU

Tā kā apstiprinājums saskaņā ar šiem noteikumiem ir piešķirts, ievērojot minēto 7.1. punktu, galveno lukturu tipam, kas izstaro vai nu baltu, vai selektīvi dzeltenu gaismu, nolīguma 3. punkts, kam pielikumā pievienoti šie noteikumi, nekavē nolīguma puse aizliegt galvenos lukturus, kas izstaro baltas vai selektīvi dzeltas gaismas starus transportlīdzekļiem, kas ar tiem reģistrēti.

C. CITI ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI

11. GALVENĀ LUKTURA TIPA GROZĪJUMI UN APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀŠANA

Par katru galvenā luktura tipa grozījumu ir jāziņo administratīvajai struktūrvienībai, kura ir apstiprinājusi galvenā luktura tipu. Šī struktūrvienība var vai nu:

11.1.1. uzskatīt, ka grozījumi neradīs manāmi nelabvēlīgu ietekmi un ka galvenais lukturis joprojām atbilst prasībām; vai

11.1.2. pieprasīt protokolu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

11.2. Par apstiprinājuma piešķiršanu vai atteikumu, konkrēti norādot izmaiņas, ziņo saskaņā ar iepriekš 4.1.4. punktā noteikto procedūru nolīguma pusēm, kuras piemēro šos noteikumus.

11.3. Kompetentā iestāde, kas lemj par apstiprinājuma paplašinājumu, piešķir sērijas numuru katrai paziņojuma veidlapai, kas sagatavota šādam paplašinājumam, un par to informē 1958. gada nolīguma pārējās puses, kuras piemēro šos noteikumus, nosūtot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam.

12. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

12.1. Galvenos lukturus, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, ražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam galveno lukturu tipam, ievērojot 6. un 7. punktā izklāstītās prasības.

12.2. Lai pārbaudītu, vai 12.1. punkta prasības ir izpildītas, izdara piemērotas produkcijas pārbaudes.

Apstiprinājuma turētājs jo īpaši:

12.3.1. nodrošina, lai pastāvētu ražojumu kvalitātes efektīvas kontroles kārtība;

12.3.2. var piekļūt katra apstiprinātā tipa atbilstības testam vajadzīgajam aprīkojumam;

12.3.3. nodrošina, lai testa rezultātus reģistrētu un lai saistītie dokumenti būtu pieejami laikposmā, ko nosaka, saskaņojot ar administratīvo dienestu;

12.3.4. analizē katra testa veida rezultātus, lai pārbaudītu un nodrošinātu ražojuma raksturlielumu stabilitāti, ņemot vērā rūpnieciskās ražošanas procesa svārstības;

12.3.5. nodrošina, lai katram ražojuma tipam veiktu vismaz šo noteikumu 4. pielikumā noteiktos testus;

12.3.6. nodrošina, lai jebkurai paraugu ņemšanai, kas liecina par neatbilstību attiecīgajam testa veidam, sekotu cita parauga ņemšana un cits tests. Veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu attiecīgās ražošanas atbilstību.

Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrai ražošanas vienībai piemērojamās atbilstības kontroles metodes.

12.4.1. Katrā apskatē inspektoram uzrāda testu žurnālus un ražojuma apskates ierakstus.

12.4.2. Inspektors var ņemt paraugus izlases veida testu veikšanai izgatavotāja laboratorijā. Paraugu obligāto skaitu nosaka, ņemot vērā paša izgatavotāja veikto pārbaužu rezultātus.

12.4.3. Ja kvalitātes līmenis šķiet neapmierinošs vai ja šķiet, ka jāpārbauda to testu rezultātu derīgums, kas veikti, piemērojot iepriekš minēto 12.4.2. punktu, inspektors ņem paraugus nosūtīšanai tehniskajam dienestam, kas veicis tipa apstiprināšanas testus saskaņā ar 7. pielikumā minētajiem kritērijiem.

12.4.4. Kompetentā iestāde var veikt jebkuru no šajos noteikumos paredzētajiem testiem. Šos testus veic izlases veidā, izmantojot paraugus, ko ņem tā, lai netraucētu izgatavotājiem pildīt piegādes saistības un kas ir saskaņā ar 7. pielikumā minētajiem kritērijiem.

12.4.5. Kompetentā iestāde cenšas veikt pārbaudes reizi divos gados. Tomēr šajā jautājumā kompetentā iestāde var rīkoties pēc saviem ieskatiem un atbilstīgi savai pārliecībai par efektīvu ražošanas atbilstības kontroles pasākumu nodrošinājumu. Ja konstatēti neapmierinoši rezultāti, kompetentā iestāde nodrošina visu to pasākumu īstenošanu, kas vajadzīgi pēc iespējas ātrākai ražošanas atbilstības atjaunošanai.

12.5. Galvenos lukturus ar acīmredzamiem defektiem neņem vērā.

12.6. Standarta zīmes izkliedētājā neņem vērā.

13. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

13.1. Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto galvenā luktura tipa apstiprinājumu var atsaukt, ja nav ievērotas prasības vai ja galvenais lukturis, uz kura ir marķējums, neatbilst apstiprinātajam tipam.

13.2. Ja kāda no nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, atsauc savu agrāk piešķirto apstiprinājumu, tā tūlīt par to paziņo pārējām nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam.

14. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz ražot noteikta tipa galvenos lukturus, kas apstiprināti atbilstoši šiem noteikumiem, šis izgatavotājs par to informē iestādi, kas izsniegusi apstiprinājumu. Pēc atbilstoša paziņojuma saņemšanas šī iestāde, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā, par to informē citas 1958. gada nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus.

15. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo ANO sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī to administratīvo struktūrvienību nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdota apstiprinājuma piešķiršanu, paplašinājumu, atteikumu, atsaukumu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu.

16. PĀREJAS NOTEIKUMI

16.1. Sešus mēnešus pēc Noteikumu Nr. 112 oficiālās spēkā stāšanās dienas nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, pārtrauc piešķirt EEK apstiprinājumus saskaņā ar šiem noteikumiem.

16.2. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt paplašinājumus saskaņā ar šo noteikumu šo un jebkuru iepriekšējo grozījumu sēriju.

16.3. Apstiprinājumi, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirti pirms Noteikumu Nr. 112 stāšanās spēkā, un visi to paplašinājumi, ieskaitot paplašinājumus saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, kas piešķirti vēlāk, paliek spēkā uz nenoteiktu laiku.

16.4. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina izdot apstiprinājumus galvenajiem lukturiem, pamatojoties uz šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, ja vien šos lukturus ir paredzēts izmantot kā rezerves daļas lietošanā esošiem transportlīdzekļiem.

16.5. No dienas, kad oficiāli stājas spēkā Noteikumi Nr. 112, nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, neaizliedz uzstādīt jaunam transportlīdzekļa tipam galvenos lukturus, kas apstiprināti saskaņā Noteikumiem Nr. 112.

16.6. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina atļaut uzstādīt transportlīdzekļa tipam vai transportlīdzeklim galvenos lukturus, ko apstiprina ar šiem noteikumiem.

16.7. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, ekspluatācijā esošam transportlīdzeklim turpina atļaut uzstādīt vai izmantot galvenos lukturus, ko apstiprina ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar kādu no iepriekšējām grozījumu sērijām, ja šos lukturus ir paredzēts izmantot kā rezerves daļas.

(1) Šo noteikumu nosacījumi nekavē kādai no nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, aizliegt izgatavot šajos noteikumos atļautos lukturus ar plastikāta izkliedētājiem savienojumā ar mehānisku galveno lukturu tīrīšanas ierīci (tīrītājiem).

(2) Pieteikums kvēlspuldžu apstiprināšanai: sk. Noteikumus Nr. 37.

(3) Ja lukturu konstrukcija atbilst tikai vienas puses kustības prasībām (labās vai kreisās), papildus ir ieteikts uz frontālā izkliedētāja neizdzēšamā veidā iezīmēt laukumu, ko ir iespējams aizsegt, lai novērstu nepatīkamu sajūtu transportlīdzekļu lietotājiem valstī, kurā satiksmes kustība tiek virzīta pa citu ceļa pusi nekā tajā valstī, kurai lukturis ir paredzēts. Šāda iezīmēšana nav nepieciešama, ja attiecīgo laukumu skaidri parāda konstrukcija.

(4) Ja izkliedētāju nevar atdalīt no luktura galvenā korpusa, pietiek ar vietu uz izkliedētāja.

(5) 1 Vācijai, 2 Francijai, 3 Itālijai, 4 Nīderlandei, 5 Zviedrijai, 6 Beļģijai, 7 Ungārijai, 8 Čehijai, 9 Spānijai, 10 Serbijai un Melnkalnei, 11 Lielbritānijai, 12. Austrijai, 13 Luksemburgai, 14 Šveicei, 15 (pieejams), 16 Norvēģijai, 17 Somijai, 18 Dānijai, 19 Rumānijai, 20 Polijai, 21 Portugālei, 22 Krievijas Federācijai, 23 Grieķijai, 24. Īrijai, 25 Horvātijai, 26 Slovēnijai, 27 Slovākijai, 28 Baltkrievijai, 29 Igaunijai, 30 (pieejams), 31 Bosnijai un Hercegovinai, 32 Latvijai, 33 (pieejams), 34 Bulgārijai, 35 (pieejams), 36 Lietuvai, 37 Turcijai, 38. (pieejams), 39. Azerbaidžānai, 40 bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, 41 (pieejams), 42 Eiropas Kopienai (apstiprinājumus piešķir ES dalībvalstis, izmantojot attiecīgo EEK simbolu), 43 Japānai, 44 (pieejams), 45 Austrālijai, 46 Ukrainai, 47 Dienvidāfrikai, 48 Jaunzēlandei, 49 Kiprai, 50 Maltai, 51 Korejas Republikai, 52 Malaizijai, 53 Taizemei. Turpmākos numurus pārējām valstīm piešķir hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē Nolīgumu par vienveida tehnisko priekšrakstu pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un daļām, kuras var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šiem priekšrakstiem piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem, vai pievienojas šim nolīgumam, un šādi piešķirtos numurus Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo nolīguma pusēm.

(6) Tehniskās prasības attiecībā uz kvēlspuldzēm: sk. Noteikumus Nr. 37.

(7) Lukturi atbilst šī punkta prasībām, ja kvēlspuldzi var vienkārši uzmontēt lukturī un prizmatiskos ierievjus var pat tumsā pareizi uzstādīt gropē.

(8) Šie filtri sastāv no sastāvdaļām, tostarp izkliedētāja, kas paredzētas, lai iekrāsotu gaismu (izņemot tās, kas ir daļa no pašas kvēlspuldzes).

(9) Pārbaudes ekrāns ir pietiekami plats, lai būtu iespējams pārbaudīt “gaismas kūļa noliekumu” vismaz 5° robežās uz katru pusi no vv līnijas.

(10) Ja gaismas staram nav gaismas kūļa noliekuma ar izteiktu “leņķi”, sānisko regulēšanu izdara tā, lai vislabāk ievērotu apgaismošanas prasības punktos 75 R un 50 R labās puses kustībai un punktos 75 L un 50 L – kreisās puses kustībai.

(11) Šāds īpašs “tuvās gaismas” lukturis var ietvert tālo gaismu, uz kuru prasības neattiecas.

(12) Pārregulēšanas ierobežojums 1° diapazonā pa labi vai pa kreisi nav nesavienojams ar vertikālo pārregulēšanu uz augšu vai uz leju. Vertikālo regulēšanu ierobežo vienīgi 6.3. punktā ietvertās prasības. Tomēr “gaismas kūļa noliekuma” horizontālā daļa nedrīkst iet tālāk par hh līniju (6.3. punktā minētās prasības neattiecas uz lukturiem, kas paredzēti šo noteikumu nosacījumu izpildei tikai tuvās gaismas nodrošināšanai).

(13) E50R vai E50L ir faktiski izmērītais apgaismojums.

(14) Apgaismojuma rādītāji jebkurā A un B zonas punktā, kas atrodas arī III zonā, nepārsniedz 0,7 luksus.

(15) Atbilstoši Starptautiskās Apgaismojuma komitejas (CIE) gaismas avotam A.

(16) Šī prasība tiks ietverta administratīvajām iestādēm domātajā rekomendācijā.

(17) Dažādas vērtības var pieņemt provizoriski. Ja nav galīgo specifikāciju, iesaka izmantot apstiprinātos lukturus.

1. PIELIKUMS PAZIŅOJUMS maksimālais formāts: A4 (210 × 297 mm) ( 1 ) izsniegusi: administratīvās iestādes nosaukums: … … … Par galvenā luktura tipa (2): APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANU APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀŠANU APSTIPRINĀJUMA ATTEIKUMU APSTIPRINĀJUMA ATSAUKUMU PILNĪGU RAŽOŠANAS IZBEIGŠANU atbilstoši Noteikumiem Nr. 20 Apstiprinājuma Nr. … Paplašinājuma Nr. … 1. Ierīces tirdzniecības nosaukums vai preču zīme: … 2. Ierīces tipa izgatavotāja nosaukums: … 3. Izgatavotāja nosaukums un adrese: … 4. Izgatavotāja pārstāvja nosaukums un adrese (ja piemērojams): … 5. Iesniegts apstiprināšanai (datums): … 6. Par apstiprināšanas testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests: … 7. Testa protokola datums: … 8. Testa protokola numurs: … 9. Īss apraksts: Kategorija, kā norādīts attiecīgajā marķējumā (3): … Izstarotās gaismas krāsa: balta/selektīvi dzeltena (2) 10. Apstiprinājuma marķējuma novietojums: … 11. Paplašinājuma(-u) iemesli (ja piemērojams): … 12. Apstiprinājums piešķirts/atteikts/paplašināts/atsaukts (2): … 13. Vieta: … 14. Datums: … 15. Paraksts: … 16. Šim paziņojumam pievienots to dokumentu saraksts, kas deponēti administratīvajā dienestā, kas piešķīris apstiprinājumu, un ko var saņemt pēc pieprasījuma. (1) Tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi/paplašinājusi/atteikusi/atsaukusi apstiprinājumu (apstiprināšanas nosacījumus skatīt noteikumos). (2) Lieko svītrot. (3) Norādīt atbilstošo marķējumu no šā saraksta:

2. PIELIKUMS APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZVIETOJUMA PIEMĒRI 1. attēls Galvenais lukturis ar redzamo apstiprinājuma marķējumu ir galvenais lukturis, kas apstiprināts Nīderlandē (E4) ar numuru 2439 un atbilst šo noteikumu un to 02. grozījumu sērijas (02) prasībām attiecībā gan uz tuvajām, gan tālajām gaismām (HCR), un paredzēts tikai labās puses kustībai. Skaitlis 30 norāda, ka tālās gaismas maksimālā gaismas intensitāte ir no 86 250 līdz 101 250 kandelām. Piezīme. Apstiprinājuma numurs un papildu simboli atrodas tuvu pie apļa virs burta “E” vai zem tā, vai arī pa labi vai pa kreisi no šā burta. Apstiprinājuma numura cipari ir burta “E” vienā pusē un ir vērsti tādā pašā virzienā kā “E”. Marķējumos ir jāizvairās lietot romiešu ciparus, lai tos nesajauktu ar citiem simboliem. 2. attēls 3.a attēls 3.b attēls Galvenais lukturis ar redzamo apstiprinājuma marķējumu ir galvenais lukturis, kas atbilst šo noteikumu prasībām gan attiecībā uz tuvo, gan tālo gaismu, un tas ir paredzēts šādam lietojumam: Tikai kreisās puses kustībai. Abu pušu kustībai ar optiskā mezgla vai kvēlspuldzes vēlamā regulējuma palīdzību. 4. attēls 5. attēls Galvenais lukturis ar redzamo apstiprinājuma marķējumu ir tāds galvenais lukturis ar plastikāta izkliedētāju, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tuvo gaismu, un tas ir paredzēts šādam lietojumam: Abu pušu kustībai. Tikai labās puses kustībai. 6. attēls 7. attēls Galvenais lukturis ar redzamo marķējumu ir galvenais lukturis, kas atbilst šo noteikumu prasībām: Tikai attiecībā uz tuvo gaismu un paredzēts tikai satiksmei pa kreiso pusi. Tikai attiecībā uz tālo gaismu. 8. attēls 9. attēls Šādi atzīmē galveno lukturi ar plastikāta izkliedētāju, kas atbilst Noteikumu Nr. 20 prasībām: tikai tuvajai gaismai un paredzēts tikai satiksmei pa kreiso pusi. Gan tuvajai gaismai, gan tālajai gaismai un paredzēts tikai satiksmei pa labo pusi. Tikai tuvajai gaismai un paredzēts tikai satiksmei pa kreiso pusi. Tuvās gaismas luktura kvēldiegs nav ieslēgts vienlaicīgi ar tālās gaismas luktura kvēldiegu un/vai jebkuru citu galveno lukturi, ar kuru tas ir savstarpēji apvienots. Grupētu, kombinētu vai savstarpēji apvienotu lukturu vienkāršots marķējums 10. attēls (Vertikālās un horizontālās līnijas shematiski parāda gaismas signālierīces apveidu. Šīs līnijas nepieder pie marķējuma). A PARAUGS B PARAUGS C PARAUGS D PARAUGS Piezīme. Minētie četri piemēri atbilst apgaismes ierīcei, kuras apstiprinājuma marķējums attiecas uz: priekšējo stāvgaismas lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 7 01. grozījumu sēriju; galveno lukturi tuvās gaismas nodrošināšanai, kas paredzēts labās un kreisās puses kustībai, un tālās gaismas nodrošināšanai ar maksimālo gaismas intensitāti no 86 250 līdz 101 250 kandelām (kā norāda skaitlis 30), kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 20 02. grozījumu sērijas prasībām un ietver plastikāta izkliedētāju; priekšējo miglas lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 19 02. grozījumu sēriju un ietver plastikāta izkliedētāju; priekšējo virzienrādītāju, kas pieder 1.a kategorijai un ir apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 6 02. grozījumu sēriju. Luktura un galvenā luktura savstarpējs apvienojums 11. attēls 1. piemērs Minētajā piemērā parādīts, kā tiek marķēts plastikāta izkliedētājs, kas paredzēts lietošanai dažādu tipu galvenajos lukturos, t. i.: vai nu: galvenajā lukturī, kas nodrošina tuvo gaismu un ir paredzēts labās un kreisās puses kustībai un tālo gaismu ar maksimālo gaismas intensitāti no 86 250 līdz 101 250 kandelām, ir apstiprināts Vācijā (E1) saskaņā ar Noteikumu Nr. 20 02. grozījumu sēriju un ir savstarpēji apvienots ar priekšējo stāvgaismas lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 7 01. grozījumu sēriju; vai arī: galvenajā lukturī, kas nodrošina tuvo gaismu un ir paredzēts labās un kreisās puses kustībai un tālo gaismu, ir apstiprināts Vācijā (E1) saskaņā ar Noteikumu Nr. 1 01. grozījumu sēriju un ir savstarpēji apvienots ar to pašu priekšējo stāvgaismas lukturi, kā minēts iepriekš; vai: vienā no minētajiem galvenajiem lukturiem, kas apstiprināti kā viens lukturis. Uz galvenā luktura galvenā korpusa ir vienīgais derīgais apstiprinājuma numurs, piemēram: 11. attēls (turpinājums) 2. piemērs Šajā piemērā parādīts, kā tiek marķēts plastikāta izkliedētājs, ko lieto divu galveno lukturu mezglā, kas ir apstiprināts Francijā (E2) un sastāv no luktura, kas izstaro tuvo gaismu un ir paredzēts abu pušu kustībai un izstaro tālo gaismu ar maksimālo apgaismošanas intensitāti no x līdz y kandelām un atbilst Noteikumu Nr. 20 prasībām, un no luktura, kas izstaro tālo gaismu ar maksimālo apgaismošanas intensitāti no w līdz z kandelām un atbilst Noteikumu Nr. 8 vai Noteikumu Nr. 20 prasībām, kuru visu tālo gaismu maksimālā gaismas intensitāte kopumā ir no 86 250 līdz 101 250 kandelām.

3. PIELIKUMS MĒREKRĀNS A. Galvenais lukturis satiksmei pa labo pusi (izmēri milimetros) h-h: horizontālā plāksne šķērso luktura fokusu v-v: vertikālā plāksne B. Galvenais lukturis satiksmei pa kreiso pusi (izmēri milimetros) h-h: horizontālā plāksne šķērso luktura fokusu v-v: vertikālā plāksne C attēls Piezīme. C attēlā ir parādīti mērījumu punkti labās puses kustībai. Kreisās puses kustības gadījumā 7. un 8. punkts pārvirzās uz attiecīgo vietu attēla labajā pusē.

4. PIELIKUMS Fotometrisko rādītāju stabilitātes testi galveno lukturu darbības laikā NOKOMPLEKTĒTU GALVENO LUKTURU TESTI Kad ir noteikti fotometriskie rādītāji saskaņā ar šo noteikumu prasībām, Emax punktos tālajai gaismai un HV, 50 R, B 50 L punktos tuvajai gaismai (vai HV, 50 L, B 50 R galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai), pārbauda nokomplektēta galvenā luktura parauga fotometrisko rādītāju stabilitāti tā darbības laikā. Ar “nokomplektētu galveno lukturi” saprot visu lukturi kopā ar apkārtējām daļām un lukturiem, kas varētu ietekmēt siltuma izkliedi. 1. FOTOMETRISKO RĀDĪTĀJU STABILITĀTES TESTS Testus veic sausa un nekustīga gaisa apstākļos, kur apkārtējās vides temperatūra ir 23 °C ± 5 °C, kad nokomplektētais galvenais lukturis ir uzstādīts uz cokola atbilstoši pareizai uzstādīšanai transportlīdzeklī. 1.1. Tīrs galvenais lukturis Galveno lukturi darbina 12 stundas, kā aprakstīts 1.1.1. punktā, un pārbauda atbilstoši 1.1.2. punktam. 1.1.1. Testa procedūra Galveno lukturi darbina noteiktu laiku tā, lai: a) ja jāapstiprina tikai viena apgaismes funkcija (tālā vai tuvā gaisma), attiecīgais kvēldiegs ir ieslēgts noteikto laiku (1); b) savstarpēji apvienotam tuvās gaismas lukturim un tālās gaismas lukturim (divkārša kvēldiega kvēlspuldze vai divas kvēlspuldzes): ja apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs paziņo, ka lukturis vienlaikus tiks izmantots tikai ar vienu ieslēgtu kvēldiegu (2), testu veic, ievērojot šo nosacījumu un aktivējot (1) pēc kārtas katru norādīto funkciju pusi no 1.1. punktā norādītā laika; visos pārējos gadījumos lukturi (2) (1) darbina režīmā, līdz sasniegts noteiktais darbības laiks: 15 minūtes – tuvās gaismas spuldzes kvēldiega ieslēgšana, 5 minūtes – visu kvēldiegu ieslēgšana; c) grupētām apgaismes funkcijām visas atsevišķās funkcijas ir vienlaicīgi ieslēgtas uz atsevišķām apgaismes funkcijām a) iedaļā norādīto laiku, ņemot vērā arī b) iedaļā noteikto savstarpēji apvienotu apgaismes funkciju izmantošanu saskaņā ar izgatavotāja specifikācijām. 1.1.1.2. Testa spriegums Spriegumu noregulē tā, lai tas dotu 90 procentus no maksimālās jaudas, kā noteikts Noteikumos par kvēlspuldzēm (Noteikumi Nr. 37). Piemērojamā jauda vatos visos gadījumos atbilst kvēlspuldzes nominālajam 12 V spriegumam, izņemot gadījumu, kad pieteikuma iesniedzējs norāda, ka galveno lukturi var izmantot pie cita sprieguma. Šādā gadījumā tests notiek ar kvēlspuldzi, kurai ir vislielākā pieļaujamā jauda vatos. 1.1.2. Testu rezultāti 1.1.2.1. Vizuāla pārbaude Kad galvenais lukturis ir stabilizējies apkārtējās vides temperatūrā, galvenā luktura izkliedētāju un ārējo izkliedētāju, ja tāds ir, notīra ar tīru, mitru kokvilnas drānu. Tad notiek vizuālā pārbaude, un uz galvenā luktura izkliedētāja vai uz ārējā izkliedētāja, ja tāds ir, nedrīkst atklāties negludums, deformācija, ieplaisājums vai krāsas atšķirība. 1.1.2.2. Fotometriskais tests Lai atbilstu šo noteikumu prasībām, nosaka fotometriskos rādītājus šādos punktos. Tuvajai gaismai: 50 R – B 50 L – HV galvenajiem lukturiem, kas paredzēti labās puses kustībai, 50 L – B 50 R – HV galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai. Tālajai gaismai: Emax punkts. Vēl vienā orientācijā var ņemt vērā galvenā luktura cokola deformāciju no sasilšanas (gaismas kūļa noliekuma līnijas stāvokļa izmaiņas ir minētas šā pielikuma 2. punktā). Ir pieļaujama pirms testa veikto mērījumu rezultātu novirze par 10 procentiem no fotometriskajiem raksturlielumiem, ņemot vērā pielaides fotometrijas procedūrā. 1.2. Netīrs galvenais lukturis Pēc testa, kā norādīts iepriekš 1.1. punktā, lukturi darbina vienu stundu, kā norādīts 1.1.1. apakšpunktā, iepriekš to sagatavojot saskaņā ar 1.2.1. punktā dotajiem norādījumiem, un pārbauda, kā norādīts 1.1.2. punktā. 1.2.1. Galvenā luktura sagatavošana 1.2.1.1. Testa maisījums 1.2.1.1.1. Ja galvenā luktura ārējais izkliedētājs ir no stikla: uz galvenā luktura uzklājamā ūdens un netīrumu maisījuma sastāvs ir: 9 svara daļas silīcija smilšu, kuru daļiņu lielums ir 0–100 μm, 1 svara daļa augu valsts oglekļa putekļu (dižskābarža koksne), kuru daļiņu lielums ir 0–100 µm, 0,2 svara daļas NaCMC (3) un pietiekams daudzums destilēta ūdens, kura vadītspēja ir ≤ 1 mS/m. Maisījums ir derīgs 14 dienas. 1.2.1.1.2. Ja galvenā luktura ārējais izkliedētājs ir no plastikāta: uz galvenā luktura uzklājamā ūdens un netīrumu maisījuma sastāvs ir: 9 svara daļas silīcija smilšu, kuru daļiņu lielums ir 0–100 μm, 1 svara daļa augu valsts oglekļa putekļu (dižskābarža koksne) putekļu, kuru daļiņu lielums ir 0–100 µm, 0,2 svara daļas NaCMC (3), 13 svara daļas destilēta ūdens, kura vadītspēja ir ≤ 1 mS/m un 2 ± 1 svara daļa virsmaktīvas vielas (4). Maisījums ir derīgs 14 dienas. 1.2.1.2. Testa maisījuma lietošana galvenajam lukturim Testa maisījumu viendabīgi piemēro visai galvenā luktura gaismas emisijas virsmai un tad ļauj nožūt. Šo procedūru atkārto, kamēr apgaismojums ir samazinājies līdz 15–20 procentiem no mērījumos iegūtajiem skaitļiem attiecībā uz katru punktu, ievērojot šajā pielikumā ietvertos nosacījumus: Emax punkts tuvajai/tālajai gaismai un tikai tālajai gaismai, 50 R un 50 V (5) tikai tuvajai gaismai, kas paredzēta labās puses kustībai, 50 L un 50 V (5) tikai tuvajai gaismai, kas paredzēta kreisās puses kustībai. 1.2.1.3. Mēriekārta Mēriekārtas ir tādas pašas kā tās, ko izmanto galveno lukturu atbilstības pārbaudēs. Fotometriskajām pārbaudēm izmanto standarta (atskaites) kvēlspuldzi. 2. TESTS, LAI NOTEIKTU GAISMAS KŪĻA NOLIEKUMA LĪNIJAS VERTIKĀLĀ NOVIETOJUMA IZMAIŅAS KARSTUMA IETEKMĒ Šajā testā pārbauda, vai karstuma ietekmē gaismas kūļa noliekuma līnija pa vertikāli nepārsniedz ieslēgtam tuvās gaismas lukturim norādīto vērtību. Galveno lukturi, kurš pārbaudīts atbilstoši 1. punkta prasībām, pārbauda saskaņā ar 2.1. punktā aprakstīto testu, galveno lukturi nenoņemot un nepārregulējot attiecībā pret tā testa ierīci. 2.1. Tests Testu izdara sausa un nekustīga gaisa apstākļos, kur apkārtējās vides temperatūra ir 23 °C ± 5 °C. Ja tiek izmantota masveidā ražota kvēlspuldze, kura ir bijusi ieslēgta vismaz vienu stundu, galveno lukturi darbina, ieslēdzot tuvo gaismu un nenoņemot un nepārregulējot to attiecībā pret testa ierīci. (Šā testa vajadzībām spriegumu noregulē, kā minēts 1.1.1.2. punktā). Gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcija līnijas horizontālajā daļā (starp vv un vertikālo līniju, kas iet caur punktu B 50 L labās puses kustībai vai caur punktu B 50 R kreisās puses kustībai) pārbauda attiecīgi 3 minūtes (r3) un 60 minūtes (r60) pēc galvenā luktura darbināšanas. Šeit aprakstītās gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcijas izmaiņas nosaka ar jebkuru metodi, kas ir pietiekami precīza un dod reproducējamus rezultātus. 2.2. Testu rezultāti 2.2.1. Rezultāts, kas izteikts miliradiānos (mrad), ir uzskatāms par pieņemamu tuvās gaismas lukturim tikai tad, ja lukturim reģistrētā absolūtā vērtība ΔrI = | r3 – r60 | nav lielāka par 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Ja tomēr šī vērtība ir lielāka par 1,0 mrad, bet nepārsniedz 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), pārbauda otru galveno lukturi, kā aprakstīts 2.1. punktā, pēc tam, kad tas ir darbināts trīs reizes pēc kārtas turpmāk minētajā režīmā, lai stabilizētu luktura mehānisko detaļu pozīciju uz cokola atbilstoši pareizam montāžas stāvoklim transportlīdzeklī: vienu stundu ir ieslēgta tuvā gaisma (spriegumu noregulē, kā norādīts 1.1.1.2. punktā), kam seko vienu stundu ilgs pārtraukums. Galvenā luktura tips ir uzskatāms par pieņemamu, ja pirmajam paraugam noteiktās absolūtās vērtības ΔrI, un otrajam paraugam noteiktās ΔrII vidējās vērtības nepārsniedz 1,0 mrad: (1) Ja testējamais galvenais lukturis ir grupēts un/vai apvienots ar signāllukturiem, tad signāllukturi testa laikā ir ieslēgti. Virzienrādītāju ieslēdz mirgošanas režīmā, kurā ieslēgšanās/izslēgšanās ilguma koeficients ir aptuveni viens pret vienu. (2) Ja divu vai vairāku spuldžu kvēldiegi ir ieslēgti vienlaicīgi, kad tiek izmantota luktura mirgošana, tas nav uzskatāms par normālu vienlaicīgu kvēldiegu izmantošanu. (3) NaCMC ir karboksimetilcelulozes nātrija sāls, ko parasti apzīmē ar CMC. NaCMC, ko izmanto šādu netīrumu maisījumu sagatavošanai, ir ar 0,6–0,7 aizvietošanas pakāpi (DS) un viskozitāti 200–300 cP 2 procenti šķīdumam 20 °C temperatūrā. (4) Daudzuma pielaide ir atkarīga no vajadzības iegūt tādu netīrumu maisījumu, ko var pareizi uzklāt uz visa plastikāta izkliedētāja. (5) 50 V punkts atrodas 375 mm zem HV uz vertikālās līnijas V-V, kas redzama uz 25 m attālumā novietotā ekrāna.

5. PIELIKUMS Prasību minimums attiecībā uz kontroles procedūrām ražošanas atbilstības nodrošināšanai 1. VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI 1.1. Atbilstības prasības uzskata par izpildītām no mehānikas un ģeometrijas viedokļa, ja saskaņā ar šo noteikumu prasībām atšķirības nepārsniedz ražošanas procesā radušās neizbēgamās novirzes. Attiecībā uz fotometriskajiem rādītājiem masveidā ražotu lukturu atbilstību neapstrīd, ja jebkura nejauši izvēlēta un ar standarta kvēlspuldzi aprīkota luktura fotometrisko rādītāju testā konstatēts: 1.2.1. ka neviens mērījuma rezultāts nelabvēlīgi neatšķiras par vairāk nekā 20 procentiem no šajos noteikumos noteiktajām vērtībām. B 50 L (vai R) un III zonas vērtībām maksimālā nelabvēlīgā novirze attiecīgi var būt: B 50 L (vai R): 0,2 luksi jeb 20 procenti 0,3 luksi jeb 30 procenti III zona: 0,3 luksi jeb 20 procenti 0,45 luksi jeb 30 procenti vai arī, ja: 1.2.2.1. attiecībā uz tuvo gaismu šajos noteikumos norādītās vērtības ir sasniegtas HV punktā (ar +0,2 luksu pielaidi) un attiecas uz staru, kas orientēts uz vismaz vienu punktu katrā mērekrāna vietā (25 m attālumā), kas iezīmēta ar 15 cm rādiusa apli apkārt punktiem B 50 L (vai R) (1) (ar +0,1 luksa pielaidi), 75 R (vai L), 50 V, 25 R, 25 L un visā IV zonā, kura ir ne vairāk kā 22,5 cm virs līnijas 25 R un 25 L; 1.2.2.2. un, ja attiecībā uz tālo gaismu, kad HV atrodas izoluksa 0,75 Emax robežās, tiek ievērota +20 procentu maksimālo un –20 procentu minimālo fotometrisko rādītāju pielaide jebkurā mērītajā punktā, kā norādīts šo noteikumu 6.3.2. punktā. 1.2.3. Ja aprakstīto pārbaužu rezultāti neatbilst prasībām, var mainīt galvenā luktura pozīcijas noregulējumu, nodrošinot, ka gaismas kūļa ass netiek novirzīta sānis par vairāk kā 1° uz labo vai kreiso pusi (2). 1.2.4. Ja aprakstīto pārbaužu rezultāti neatbilst prasībām, galvenā luktura testus atkārto, izmantojot citu standarta kvēlspuldzi. 1.3. Lai pārbaudītu gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālās pozīcijas izmaiņas sasilšanas ietekmē, ievēro šādu procedūru. Vienu no paraugam izvēlētajiem galvenajiem lukturiem pārbauda saskaņā ar 4. pielikuma 2.1. punktā aprakstīto procedūru pēc tam, kad galvenais lukturis trīs reizes pēc kārtas ir darbināts 4. pielikuma 2.2.2. punktā aprakstītajā režīmā. Galvenais lukturis ir uzskatāms par pieņemamu, ja Δr nav lielāks par 1,5 mrad. Ja šis rādītājs pārsniedz 1,5 mrad, bet nav lielāks par 2,0 mrad, pārbauda otru galveno lukturi, un pēc tam abiem paraugiem reģistrēto rādītāju vidējā absolūtā vērtība nedrīkst pārsniegt 1,5 mrad. 1.4. Krāsu koordinātas ievēro, ja lukturis ir aprīkots ar kvēlspuldzi, kas atbilst A standarta krāsu temperatūrai. Galvenā luktura, kas izstaro selektīvi dzeltenu gaismu un ir aprīkots ar bezkrāsainu kvēlspuldzi, fotometriskie rādītāji ir šo noteikumu vērtības, ko reizina ar 0,84. 2. PRASĪBU MINIMUMS IZGATAVOTĀJAM, PĀRBAUDOT ATBILSTĪBU Attiecībā uz katru luktura tipu apstiprinājuma marķējuma turētājs noteiktos laika intervālos veic vismaz šādus testus. Tos veic atbilstoši šo noteikumu nosacījumiem. Ja kādā paraugā atklājas neatbilstība kādam testa veidam, pārbaudi turpina ar citiem paraugiem. Izgatavotājs veic pasākumus, lai nodrošinātu attiecīgās produkcijas atbilstību prasībām. 2.1. Testu raksturojums Atbilstības testi šajos noteikumos nozīmē noteikt fotometrisko raksturojumu un gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālā novietojuma izmaiņas karstuma ietekmē. 2.2. Izmantotās testu metodes 2.2.1. Testus parasti veic pēc šajos noteikumos aprakstītajām metodēm. 2.2.2. Ar tās kompetentās iestādes piekrišanu, kas ir atbildīga par apstiprināšanas testu izpildi, visos izgatavotāja veiktajos atbilstības testos var izmantot ekvivalentas metodes. Izgatavotāja pienākums ir pierādīt, ka izmantotās metodes ir līdzvērtīgas tām, kas norādītas šajos noteikumos. 2.2.3. Lai īstenotu 2.2.1. un 2.2. punkta noteikumus, ir regulāri jākalibrē testēšanas aparatūra un jāveic ar to veikto mērījumu salīdzināšana ar kompetentās iestādes veiktajiem mērījumiem. 2.2.4. Visos gadījumos standarta metodes ir tās, ko paredz šie noteikumi, it īpaši attiecībā uz administratīvajām pārbaudēm un paraugu ņemšanu. 2.3. Paraugu raksturojums Galveno lukturu paraugus pārbaudes vajadzībām ņem no vienādu ražojumu partijas pēc nejaušības principa. Ar vienādu ražojumu partiju ir jāsaprot viena tipa galveno lukturu kopa, ko nosaka atbilstoši izgatavotāja izmantotajām ražošanas metodēm. Vērtējumā galvenokārt ietver sērijveida ražojumus no atsevišķām ražotnēm. Tomēr izgatavotājs var apvienot dokumentāciju par vienu tipu, kas ražots dažādās ražotnēs, ja tās izmanto to pašu kvalitātes sistēmu un kvalitātes pārvaldību. 2.4. Iegūtais un reģistrētais fotometriskais raksturojums Pārbaudei izvēlēto galveno lukturi fotometriski pārbauda punktos, kas norādīti šajos noteikumos, un nolasījumus izdara tikai punktos Emax, HV (3), HL, HR (4) attiecībā uz tālo gaismu un punktos B 50 L (vai R), HV, 50 V, 75 R (vai L) un 25 L (vai R) attiecībā uz tuvo gaismu (sk. attēlu 3. pielikumā). 2.5. Pieņemamības kritēriji Izgatavotājs ir atbildīgs par pārbaudes rezultātu statistisko izpēti un par savu ražojumu pieņemamības kritēriju noteikšanu, saskaņojot tos ar kompetento iestādi, lai nodrošinātu atbilstību specifikācijām, kas šo noteikumu 12.1. punktā noteiktas ražošanas atbilstības pārbaudei. Pieņemamības kritērijiem jābūt tādiem, lai ar 95 procentu ticamību minimālā varbūtība, ka iepriekš nepieteikta pārbaude atbilstoši 7. pielikuma norādījumiem (pirmajā paraugu ņemšanā) tiks izturēta, būtu 0,95. (1) Burti iekavās attiecas uz lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai. (2) Skatīt atbilstošo zemsvītras piezīmi noteikumu tekstā. (3) Ja tālā gaisma ir savstarpēji saistīta ar tuvo gaismu, tālās gaismas stara mērīšanai izvēlas to pašu HV mērīšanas punktu, kas tuvās gaismas mērīšanai. (4) HL un HR: “hh” punkti, kas atrodas 1,125 m attiecīgi pa kreisi un pa labi no HV punkta.

6. PIELIKUMS Prasības lukturiem ar plastikāta izkliedētājiem – izkliedētāju, materiāla paraugu vai nokomplektētu lukturu testēšana 1. VISPĀRĒJI NORĀDĪJUMI 1.1. Iesniegtie paraugi, kā norādīts šo noteikumu 2.2.4. punktā, atbilst turpmāk 2.1. līdz 2.5. punktā minētajām prasībām. 1.2. Abi nokomplektētu lukturu paraugi, kas iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.3. punktam un kam ir plastikāta izkliedētāji, attiecībā uz izkliedētāja materiālu atbilst turpmāk 2.6. punktā minētajām specifikācijām. 1.3. Plastikāta izkliedētāju paraugu vai materiāla paraugus kopā ar atstarotāju, ar ko tos paredzēts samontēt (attiecīgā gadījumā), apstiprināšanai testē hronoloģiskā secībā, kā norādīts A tabulā, kas dota šā pielikuma 1. papildinājumā. 1.4. Ja tomēr luktura izgatavotājs var pierādīt, ka ražojums jau ir izturējis testus, kā aprakstīts tālāk 2.1.–2.5. punktā, vai līdzvērtīgus testus atbilstoši citiem noteikumiem, šādi testi nav jāatkārto; obligāti ir tikai 1. pielikuma B tabulā norādītie testi. 2. TESTI 2.1. Izturība pret temperatūras izmaiņām 2.1.1. Testi Trīs jaunus paraugus (izkliedētājus) testē piecos mainīgas temperatūras un mitruma režīmos (RM = relatīvais mitrums), ievērojot šādu secību: 3 stundas: 40 °C ± 2 °C un 85–95 procentu RH; 1 stunda: 23 °C ± 5 °C un 60–75 procentu RH; 15 stundas: –30 °C ± 2 °C; 1 stunda: 23 °C ± 5 °C un 60–75 procentu RH; 3 stundas: 80 °C ± 2 °C; 1 stunda: 23 °C ± 5 °C un 60–75 procentu RH. Pirms šā testa paraugus tur vismaz četras stundas gaisā, kura temperatūra ir 23 °C ± 5 °C un RH ir 60–75 procenti. Piezīme. Vienu stundu ilgie periodi 23 °C ± 5 °C temperatūrā ietver pārejas laiku no vienas temperatūras uz otru, kas ir vajadzīgi, lai novērstu termiskā šoka efektu. 2.1.2. Fotometriskie mērījumi 2.1.2.1. Metode Paraugu fotometriskos mērījumus veic pirms un pēc testa. Šos mērījumus veic ar standarta lukturi šādos punktos: B 50 L un 50 R attiecībā uz tuvās gaismas luktura tuvo gaismu vai tuvās/tālās gaismas lukturi (B 50 R un 50 L, ja lukturi ir paredzēti kreisās puses kustībai); Emax tālās gaismas luktura vai tuvās gaismas/tālās gaismas luktura tālajai gaismai. 2.1.2.2. Rezultāti Fotometriskie rezultāti, izdarot katra parauga mērījumus pirms un pēc testa, nedrīkst atšķirties vairāk kā par 10 procentiem, ievērojot fotometriskās procedūras pielaides. 2.2. Izturība pret atmosfēras un ķīmisko vielu iedarbību 2.2.1. Izturība pret atmosfēras iedarbību Trīs jaunus paraugus (izkliedētāja vai materiāla paraugus) apstaro no avota, kura izstarotās enerģijas spektrs atbilst tam, ko izstaro melns ķermenis pie 5 500 K–6 000 K temperatūras. Starp avotu un paraugiem novieto attiecīgus filtrus, lai pēc iespējas samazinātu starojumu ar viļņa garumu, kas mazāks par 295 nm un lielāks par 2 500 nm. Uz paraugiem ļauj iedarboties 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 enerģijas starojumam tik ilgi, lai saņemtā gaismas enerģija būtu 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Telpas robežās uz melnā paneļa, kas atrodas vienā līmenī ar paraugiem, temperatūra ir 50 °C ± 5 °C. Lai panāktu apstarošanas regularitāti, paraugiem jārotē ap starojuma avotu ar ātrumu no 1 līdz 5 apgriezieniem 1/min. Paraugus apsmidzina ar destilētu ūdeni, kura vadītspēja 23 °C ± 5 °C temperatūrā ir mazāka par 1 mS/m, ievērojot šādu režīmu: apsmidzināšana: 5 minūtes; nožūšana: 25 minūtes. 2.2.2. Izturība pret ķīmisko vielu iedarbību Pēc tam, kad ir veikts tests, kā aprakstīts iepriekš 2.2.1. punktā, un izdarīts mērījums, kā aprakstīts turpmāk 2.2.3.1. punktā, minēto trīs paraugu ārējā frontālā virsma tiek apstrādāta, kā aprakstīts 2.2.2.2. punktā, ar 2.2.2.1. punktā minēto maisījumu. 2.2.2.1. Testa maisījums Testa maisījums sastāv no 61,5 procentiem n-heptāna, 12,5 procentiem toluola, 7,5 procentiem etiltetrahlorīda, 12,5 procentiem trihloretilēna un 6 procentiem ksilola (tilpuma procentos). 2.2.2.2. Testa maisījuma uzklāšana Samērcē kokvilnas drānu (atbilstoši ISO 105), panākot piesātinājumu ar maisījumu, kas aprakstīts iepriekš 2.2.2.1. punktā, tad 10 sekunžu laikā uzliek to uz parauga ārējās frontālās virsmas un tur 10 minūtes ar spiedienu 50 N/cm2, kas atbilst 100 N spēkam uz 14 × 14 mm testa virsmas laukumu. Šo 10 minūšu laikā uzklājamo drānu atkal iemērc maisījumā, lai izmantojamā šķidruma sastāvs visu laiku atbilstu paredzētā testa maisījuma sastāvam. Uzklāšanas laikā ir atļauts kompensēt paraugam piemērojamo spiedienu, lai neradītu plaisas. 2.2.2.3. Tīrīšana Kad testa maisījuma uzklāšana ir pabeigta, paraugus nožāvē gaisā un pēc tam nomazgā ar 2.3. punktā (Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem) aprakstīto šķīdumu 23 °C ± 5 °C temperatūrā. Pēc tam paraugus 23 °C ± 5 °C temperatūrā rūpīgi noskalo ar destilētu ūdeni, kas satur ne vairāk kā 0,2 procenti piemaisījumu, un tad noslauka ar mīkstu audumu. 2.2.3. Rezultāti 2.2.3.1. Pēc tam, kad ir pārbaudīta izturība pret atmosfēras iedarbību, paraugu ārējai frontālajai virsmai ir jābūt neieplaisājušai, neieskrāpētai, nesadrupušai un nedeformētai, un vidējā gaismas caurlaidības starpība Δt = (T2 – T3)/T2, kas iegūta no trim paraugiem atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajai procedūrai, nedrīkst pārsniegt 0,020 (Δtm ≤ 0,020). 2.2.3.2. Pēc testa, kurā nosaka izturību pret ķīmisko vielu iedarbību, uz paraugiem nedrīkst būt ķīmisko vielu atstāto traipu palieku, kas varētu radīt gaismas plūsmas izkliedēšanās izmaiņas, un izkliedes vidējā starpība Δd = (T5 – T4)/T2, kas iegūta no trim paraugiem atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajai procedūrai, nedrīkst pārsniegt 0,020 (Δdm ≤ 0,020). 2.3. Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem un ogļūdeņražiem 2.3.1. Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem Trīs paraugu (izkliedētāju vai materiāla paraugu) ārējo frontālo virsmu karsē līdz 50 °C ± 5 °C un pēc tam uz piecām minūtēm iemērc maisījumā, kas tiek turēts 23 °C ± 5 °C temperatūrā un sastāv no 99 daļām destilēta ūdens ar ne vairāk kā 0,02 procentu piemaisījumu un vienas daļas alkilarila sulfonāta. Kad tests ir pabeigts, paraugus nožāvē 50 °C ± 5 °C temperatūrā. Paraugu virsmu notīra ar mitru drānu. 2.3.2. Izturība pret ogļūdeņražiem Trīs paraugu ārējās frontālās virsmas vienu minūti ilgi viegli berž ar kokvilnas drānu, kas samērcēta šķīdumā, kurš sastāv no 70 procentiem n-heptāna un 30 procentiem toluola (tilpuma procentos), un pēc tam nožāvē gaisā. 2.3.3. Rezultāti Pēc tam, kad pēc kārtas ir pabeigti abi aprakstītie testi, gaismas caurlaidības vidējā starpība Δt = (T2 – T3)/T2, kas iegūta no trim paraugiem atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajai procedūrai, nedrīkst pārsniegt 0,010 (Δtm ≤ 0,010). 2.4. Izturība pret mehānisko nolietošanos 2.4.1. Mehāniskās nolietošanās metode Trīs jauno paraugu (izkliedētāju) ārējās frontālās virsmas izturību pret mehānisko nolietošanos nosaka ar vienādu testa paņēmienu, izmantojot šā pielikuma 3. papildinājumā aprakstīto metodi. 2.4.2. Rezultāti Pēc šā testa izmaiņas pārnesē: gaismas caurlaidības starpība: Δt = (T2 – T3)/T2 un izkliedēšanas starpība: Δd = (T5 – T4)/T2 ir jānosaka, ievērojot pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, virsmas rajonā, kā norādīts šo noteikumu 2.2.4.1.1. punktā. No trim paraugiem iegūto rādītāju vidējā vērtība atbilst sakarībām: Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050. 2.5. Pārklājumu noturības tests, ja lukturim ir pārklājums 2.5.1. Parauga sagatavošana Uz izkliedētāja virsmas pārklājuma 20 mm × 20 mm laukumiņu ar žileti vai adatu sagriež aptuveni 2 mm × 2 mm lielos kvadrātiņos. Žiletes vai adatas spiediens ir pietiekami liels, lai tiktu sagriezts vismaz pārklājuma slānis. 2.5.2. Testa apraksts Ņem līmlenti, kuras adhēzijas spēks ir 2 N/(platuma cm) ± 20 procenti, kas noteikts standartizētos apstākļos, kā norādīts šā pielikuma 4. papildinājumā. Līmlenti, kuras platums ir vismaz 25 mm, spiež vismaz 5 minūtes ilgi pret virsmu, kas sagatavota, kā norādīts 2.5.1. punktā. Tad līmlentes galu noslogo tā, lai adhēzijas spēks, kas darbojas uz attiecīgo virsmu, būtu līdzsvarā ar spēku, kas darbojas perpendikulāri šai virsmai. Šajā brīdī lenti norauj ar konstantu ātrumu 1,5 m/s ± 0,2 m/s. 2.5.3. Rezultāti Uz kvadrātiņos sadalītā virsmas laukuma nedrīkst parādīties manāmi bojājumi. Ir pieļaujami bojājumi kvadrātiņu krustpunktos vai iegriezumu malās, ja vien bojātais laukums nav lielāks par 15 procentiem no kvadrātiņos sadalītās virsmas. 2.6. Nokomplektēta galvenā luktura testi, ja lukturim ir plastikāta izkliedētājs 2.6.1. Izkliedētāja virsmas izturība pret mehānisko nolietošanos 2.6.1.1. Testi Luktura 1. parauga izkliedētāju pārbauda, kā aprakstīts iepriekš 2.4.1. punktā. 2.6.1.2. Rezultāti Kad tests ir pabeigts un veikti galvenā luktura fotometriskie mērījumi, kā norādīts šajos noteikumos, mērījumu rezultāti nedrīkst par vairāk kā 30 procentiem pārsniegt maksimālās vērtības, kas norādītas attiecībā uz punktiem B 50 L un HV, un nedrīkst būt vairāk kā 10 procenti zem minimālajām vērtībām attiecībā uz punktu 75 R (ja galvenie lukturi ir paredzēti kreisās puses kustībai, ņem vērā punktus B 50 R, HV un 75 L). 2.6.2. Pārklājumu noturības tests, ja lukturim ir pārklājums Luktura 2. parauga izkliedētāju pārbauda, kā aprakstīts iepriekš 2.5. punktā. 3. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBAS PĀRBAUDE Attiecībā uz materiāliem, kas tiek izmantoti izkliedētāju ražošanā, lukturu sērija ir atzīstama par atbilstošu šiem noteikumiem, ja: 3.1.1. pēc tam, kad ir testēta izturība pret ķīmiskām vielām un pret mazgāšanas līdzekļiem un ogļūdeņražiem, uz paraugu ārējās frontālās virsmas ar neapbruņotu aci nav saskatāmas plaisas, drumslas vai deformācijas (sk. 2.2.2., 2.3.1. un 2.3.2. punktu); 3.1.2. pēc 2.6.1.1. punktā aprakstītā testa mērījumu punktos iegūtie fotometriskie rādītāji, kas minēti 2.6.1.2. punktā, nepārsniedz šajos noteikumos norādītās ražošanas atbilstības robežas. 3.2. Ja testu rezultāti neatbilst prasībām, pārbauda citu, nejauši izvēlētu galvenā luktura paraugu. 1. PAPILDINĀJUMS ATBILSTĪBAS TESTU HRONOLOĢISKĀ SECĪBA A. Plastikāta materiālu testi (izkliedētāji vai materiāla paraugi, kas iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.4. punktam). Paraugu testi Izkliedētāji vai materiāla paraugi Izkliedētāji 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Daļējs fotometriskais tests (2.1.2. punkts) x x x 1.1.1. Temperatūras izmaiņu iedarbība (2.1.1. punkts) x x x 1.1.2 Daļējs fotometriskais tests (2.1.2. punkts) x x x 1.2.1. Gaismas caurlaidība x x x x x x x x x 1.2.2. Gaismas izkliedēšanās x x x x x x 1.3. Atmosfēras iedarbība (2.2.1. punkts) x x x 1.3.1. Gaismas caurlaidība x x x 1.4. Ķīmisko vielu iedarbība (2.2.2. punkts) x x x 1.4.1. Gaismas izkliedēšanās x x x 1.5. Mazgāšanas līdzekļu iedarbība (2.3.1. punkts) x x x 1.6. Ogļūdeņražu iedarbība (2.3.2. punkts) x x x 1.6.1. Gaismas caurlaidība x x x 1.7. Nolietošanās (2.4.1. punkts) x x x 1.7.1. Gaismas caurlaidība x x x 1.7.2. Gaismas izkliedēšanās x x x 1.8. Pārklājumu noturība (2.5. punkts) x B. Nokomplektētu lukturu testi (lukturi iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.3. punkta prasībām). Testi Paraugu skaits 1 2 2.1. Nolietošanās (2.6.1.1. p.) x 2.2. Fotometrija (2.6.1.2. p.) x 2.3. Pārklājumu noturība (2.6.2. p.) x 2. PAPILDINĀJUMS Gaismas izkliedēšanās un caurlaidības noteikšanas metode 1. IEKĀRTAS (sk. attēlu) Kolimatora K gaismas kūli, kura pusnobīde ir β/2 = 17,4 × 10–42 rd, ierobežo DT diagramma ar 6 mm atvērumu, pret kuru ir nostādīts parauga statīvs. Konverģents bezkrāsains izkliedētājs L2, kurš koriģēts attiecībā uz sfēriskām novirzēm, savieno diafragmu DT ar uztvērēju R; izkliedētāja L2 diametram jābūt tādam, lai tas nediafragmē parauga izkliedēto gaismu konusā, kura augšējais pusleņķis ir β/2 = 14°. Gredzenveida diafragmu DD, kuras leņķi ir αo/2 = 1° un αmax/2 = 12°, novieto izkliedētāja L2 attēla fokusa plaknē. Diafragmas necaurspīdīgā centrālā daļa ir vajadzīga, lai izslēgtu gaismas tiešu krišanu no gaismas avota. Ir jānodrošina iespēja attālināt diafragmas centrālo daļu no gaismas kūļa tā, lai nodrošinātu precīzu nostāšanos sākotnējā pozīcijā. Attālumu L2 DT un izkliedētāja L2 fokusa attālumu F2 (1) izvēlas tā, lai DT attēls pilnīgi aizsegtu uztvērēju R. Attiecinot sākotnējo krītošās gaismas plūsmu uz 1 000 vienībām, katra mērījuma absolūtajai precizitātei ir jābūt labākai par 1 vienību. 2. MĒRĪJUMI Iegūst šādus nolasījumus: Mērījums No parauga DD centrālajā daļā Iegūtā vērtība T1 nē nē Krītošās gaismas plūsmas sākotnējais nolasījums T2 jā (pirms testa) nē Jaunā materiāla caurlaistās gaismas plūsma 24 °C laukā T3 jā (pēc testa) nē Pārbaudītā materiāla caurlaistās gaismas plūsma 24 °C laukā T4 jā (pirms testa) jā Jaunā materiāla izkliedētā gaismas plūsma T5 jā (pēc testa) jā Pārbaudītā materiāla izkliedētā gaismas plūsma (1) L2 ieteicams izmantot aptuveni 80 mm fokusu. 3. PAPILDINĀJUMS TESTS AR IZSMIDZINĀŠANAS METODI 1. Testa aprīkojums 1.1. Smidzinātājs Smidzināšanas pistolei ir 1,3 mm diametra sprauslas uzgalis, kas nodrošina šķidruma izsmidzināšanu 0,24 ± 0,02 l/minūtē ar 6,0 bāru darba spiedienu – 0, + 0,5 bāri. Šādos darba apstākļos uz bojājuma pārbaudei paredzētās virsmas iegūst vēdekļveidīgu uzklājumu 170 mm ± 50 mm diametrā, ja attālums līdz sprauslas uzgalim ir 380 mm ± 10 mm. 1.2. Testa maisījums Testa maisījuma sastāvs ir: silīcija smiltis ar cietības skaitli 7 pēc Mosa cietības skalas, ja gandrīz normāli izkliedētu graudu lielums ir no 0 līdz 0,2 mm un leņķiskais koeficients ir 1,8–2; ūdens, kura cietība nedrīkst būt lielāka par 205g/m3, un maisījums tiek veidots, sajaucot 25 g smilšu un 1 litru ūdens. 2. Tests Izkliedētāju ārējo virsmu vienu vai vairākas reizes apstrādā ar minētā sastāva smilšu strūklu, kā tas aprakstīts iepriekš. Strūklu virza gandrīz perpendikulāri pret testējamo virsmu. Virsmas bojājumus pārbauda, izmantojot vienu vai vairākus stikla paraugus, ko novieto salīdzināšanai blakus pārbaudāmajiem izkliedētājiem. Maisījuma smidzināšanu turpina, kamēr gaismas izkliedēšanās starpība uz parauga vai paraugiem, nosakot izkliedēšanos ar pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto metodi, atbilst sakarībai: Salīdzināšanai var izmantot vairākus paraugus, lai pārbaudītu, vai visa pārbaudāmā virsma ir bojāta homogēni. 4. PAPILDINĀJUMS NOTURĪBAS TESTS AR LĪMLENTI 1. MĒRĶIS Ar šo metodi ir iespējams standarta apstākļos noteikt lineāro spēku, kas notur līmlenti uz stikla virsmas. 2. PRINCIPS Mēra spēku, kas vajadzīgs, lai 90° leņķī noplēstu līmlenti no stikla plāksnes. 3. NOTEIKTIE GAISA APSTĀKĻI Apkārtējā gaisa temperatūrai jābūt 23 °C ± 5 °C un relatīvajam mitrumam (RH) 65 procenti ± 15 procenti. 4. TESTĀ IZMANTOJAMIE PRIEKŠMETI Līmlentes parauga rullītis pirms testa jākondicionē 24 stundas norādītajos gaisa apstākļos (skat. iepriekš 3. punktu). Pārbauda piecus 400 mm garus gabalus no katra rullīša. Gabalus no rullīša sāk griezt, kad pirmie trīs tinumi ir atritināti. 5. PROCEDŪRA Tests notiek apkārtējā gaisa apstākļos, kas aprakstīti 3. punktā. Ņem 5 testam sagatavotos līmlentes gabalus, atritinot lenti radiālā virzienā ar ātrumu aptuveni 300 mm/s, pēc tam 15 sekunžu laikā uzliek tos uz stikla, ievērojot turpmāk minētos noteikumus. Lenti uzliek uz stikla plāksnes, sākot no viena gala, un to izlīdzina, garenvirzienā viegli paberzējot ar pirkstu bez pārmērīga spiediena, lai starp lenti un stiklu nepaliktu gaisa pūslīši. Šādi sagatavoto paraugu 10 minūtes atstāj norādītajos gaisa apstākļos. Lentes parauga gabalu apmēram 25 mm garumā atplēš no stikla plāksnes tādā plaknē, kas perpendikulāra parauga asij. Nostiprina stikla plāksni un atloka atpakaļ lentes brīvo galu 90° leņķī. Spēku pieliek tā, lai tas darbotos perpendikulāri plāksni un lenti atdalošajai līnijai un perpendikulāri stikla plāksnei. Lente jāatrauj ar ātrumu 300 mm/s ± 30 mm/s un jāreģistrē atraušanai nepieciešamais spēks. 6. REZULTĀTI Iegūtos piecus rezultātus sarindo pēc kārtas un aprēķina mērījumu vidējo rezultātu. Šo rezultātu izsaka ņūtonos uz vienu lentes platuma centimetru.