LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 137/25

Saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām juridisks spēks ir tikai oriģinālajiem ANO/EEK dokumentiem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 79 – Vienoti noteikumi transportlīdzekļu apstiprināšanai attiecībā uz to stūres iekārtu

78. papildinājums: Noteikumi Nr. 79

2. pārskatītā redakcija

Ietverot visus spēkā esošos tekstus līdz:

3. papildinājums 01. grozījumu sērijai – spēkā stāšanās datums: 2005. gada 4. aprīlis

2006. gada 20. janvāra labojums

SATURS

NOTEIKUMI

0. Ievads

1. Darbības joma

2. Definīcijas

3. Apstiprinājuma pieteikums

4. Apstiprinājums

5. Konstrukcijas noteikumi

6. Testa noteikumi

7. Ražojumu atbilstība

8. Sankcijas par ražojumu neatbilstību

9. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma grozīšana un attiecināšana uz citu tipu

10. Galīga ražošanas pārtraukšana

11. Par apstiprināšanas testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu un administratīvo struktūrvienību nosaukumi un adreses

PIELIKUMI

1. pielikums – Paziņojums par apstiprinājuma piešķiršanu, attiecināšanu uz citu tipu, noraidīšanu, anulēšanu vai ražošanas galīgu pārtraukšanu transportlīdzekļa tipam attiecībā uz stūres iekārtu saskaņā ar noteikumiem Nr. 79

2. pielikums – Apstiprinājuma marķējumu izvietojums

3. pielikums – Bremžu darbība transportlīdzekļiem, kuri izmanto vienu enerģijas avotu stūres iekārtai un bremžu iekārtai

4. pielikums – Papildu noteikumi transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar ASE

5. pielikums – Noteikumi piekabēm ar hidraulisko stūres pārvadu

6. pielikums – Īpašas prasības, kas piemērojamas kompleksām elektroniskām transportlīdzekļu vadības sistēmām attiecībā uz to drošību

0. IEVADS

Noteikumu mērķis ir paredzēt vienotus noteikumus to stūres sistēmu konstrukcijai un darbībai, ko uzstāda transportlīdzekļiem, kurus paredzēts ekspluatēt ceļu satiksmē. Līdz šim galvenajai stūres iekārtai kā būtiskākā prasība bija izvirzīta stūres vadības ierīces, parasti stūres rata, tieša mehāniska saikne ar gājriteņiem, lai noteiktu transportlīdzekļa ceļu. Mehānisko saikni neuzskata par pārraujamu, ja tā ir liela izmēra.

Tehnoloģijas progress, kā arī vēlēšanās uzlabot transportlīdzeklī esošo personu drošību, likvidējot mehānisko stūres statni, un priekšrocības no ražošanas viedokļa, kas saistītas ar stūres vadības ierīces vieglāku pārvietošanu no transportlīdzekļa kreisās puses uz labo, ir likušas mainīt tradicionālo izpratni, un noteikumos tagad tiek izdarīti grozījumi, lai ņemtu vērā jaunās tehnoloģijas. Tāpēc tagad būs iespējams izmantot stūres sistēmas, kurās nav stūres vadības ierīces tieša mehāniska savienojuma ar gājriteņiem.

Sistēmas, kurās primārā kontrole pār automašīnu joprojām ir vadītājam, kuram var palīdzēt vadības sistēma, ietekmējot vadītāju ar transportlīdzekļa raidītiem signāliem, definē kā “progresīvās autovadītāja palīdzības vadības sistēmas”. Šādās sistēmās var būt iekļauta “automātiski vadīta stūrēšanas funkcija”, kas, piemēram, izmanto pasīvus infrastruktūras elementus, lai palīdzētu vadītājam noturēt transportlīdzekli ideālā trajektorijā (joslas norāžu, joslas saglabāšanas vai trajektorijas kontroles sistēmas), manevrēt transportlīdzekli ar nelielu ātrumu ierobežotā telpā vai palīdzētu vadītājam to apturēt iepriekš noteiktā vietā (pieturas norādes). Progresīvās autovadītāja palīdzības vadības sistēmas var ietvert arī “korektīvo vadības funkciju”, kura, piemēram, brīdina vadītāju par novirzīšanos no izvēlētās joslas (joslas neievērošanas brīdinājuma sistēma), koriģē pagrieziena leņķi, lai novērstu novirzīšanos no izvēlētās joslas (joslas neievērošanas novēršanas sistēma), vai koriģē viena vai vairāku riteņu pagrieziena leņķi, lai uzlabotu transportlīdzekļa dinamiku vai stabilitāti.

Vadītājs, kurš izmanto progresīvo autovadītāja palīdzības vadības sistēmu, jebkurā brīdī ar apzinātu darbību var atslēgt palīdzības funkciju, piemēram, lai izvairītos no neparedzēta priekšmeta uz ceļa.

Paredzams, ka nākotnē tehnoloģija ļaus stūrēšanu ietekmēt vai kontrolēt sensoriem un signāliem, ko raida no transportlīdzekļa vai ārpus tā. Tāpēc ir izteiktas bažas par atbildību par transportlīdzekļa primāro vadību un par starptautiski pieņemtu datu pārraides protokolu neesamību attiecībā uz ārējo stūrēšanas kontroles funkciju. Tādēļ noteikumos kopumā nav atļauts apstiprināt sistēmas, kurās ir ietvertas funkcijas, ar kurām stūrēšanu kontrolē ārēji signāli, kurus, piemēram, pārraida no ceļmalas bākām vai aktīviem ceļa virsmā iestrādātiem elementiem. Šādas sistēmas, kurām nav vajadzīgs autovadītājs, ir definētas kā “autonomās vadības sistēmas”.

Šie noteikumi arī neļauj apstiprināt piekabju stūres sistēmas ar enerģijas padevi un elektrisko vadību no velkošā transportlīdzekļa, jo nav tādu standartu, kas būtu piemērojami enerģijas padeves savienotājiem vai vadības datu pārraides ciparu informācijas apmaiņai. Paredzams, ka nākotnē tiks grozīts Starptautiskās standartizēšanas organizācijas (ISO) standarts ISO11992, lai ņemtu vērā stūres vadības datu pārraidi.

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. Šie noteikumi attiecas uz M, N un O kategorijas transportlīdzekļu stūres iekārtām. (1).

1.2. Šie noteikumi neattiecas uz:

1.2.1. Stūres iekārtām ar pilnīgi pneimatisku pārvadu;

1.2.2. Autonomajām stūres sistēmām, kā definēts 2.3.3. punktā;

1.2.3. Stūres sistēmām ar pilnu spēka pievadi, ar ko aprīkotas piekabes un kuru darbībai vajadzīgo enerģiju pievada no velkošā transportlīdzekļa;

1.2.4. Tādu stūres sistēmu ar pilnu spēka pievadi elektriskai vadībai, ar ko aprīkotas piekabes un kas nav papildu stūres iekārtas, kā definēts 2.5.2.4. punktā.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

2.1. “Transportlīdzekļa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz tā stūres iekārtu.

2.2. “Transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļa kategorija, kas neatšķiras pēc ražotāja apzīmējuma transportlīdzekļa tipam un šādiem būtiskiem parametriem:

2.2.1. stūres iekārtas tips, stūres vadības ierīce, stūres pārvads, vadāmie riteņi un enerģijas avots.

2.3. “Stūres iekārta” ir visa iekārta, kuras funkcija ir mainīt transportlīdzekļa kustības virzienu.

Stūres iekārta sastāv no:

— stūres vadības ierīces,

— stūres pārvada,

— vadāmiem riteņiem,

— enerģijas pievada, ja tāds ir.

2.3.1. “Stūres vadības ierīce” ir tā stūres iekārtas daļa, ar ko vada tās darbību; tā darbojas ar tiešu vadītāja starpniecību vai bez tās. Stūres iekārtai, kam stūrēšanas spēku pilnīgi vai daļēji dod vadītāja muskuļu piepūle, stūres vadības ierīce iekļauj visas detaļas līdz vietai, kur stūres spēka moments tiek pārvērsts ar mehāniskiem, hidrauliskiem vai elektriskiem līdzekļiem;

2.3.2. “Stūres pārvads” ir visi mezgli, kas veido funkcionālu saikni starp stūres vadības ierīci un gājriteņiem.

Pārvadu iedala divās neatkarīgās funkcijās:

vadības pārvads un enerģijas pārvads.

Ja termins “pārvads” šajos noteikumos tiek lietots atsevišķi, tas nozīmē gan vadības pārvadu, gan enerģijas pārvadu. Tiek nošķirtas mehāniskas, elektriskas un hidrauliskas pārvades sistēmas vai to kombinācijas atkarībā no līdzekļa, ar ko tiek pārraidīti signāli un/vai pārvadīta enerģija.

2.3.2.1. “Vadības pārvads” ir visi mezgli, ar ko tiek pārvadīti signāli, lai vadītu stūres iekārtu.

2.3.2.2. “Enerģijas pārvads” ir visi mezgli, ar ko tiek pārvadīta riteņu stūrēšanas funkcijas vadībai/regulēšanai vajadzīgā enerģija.

2.3.3. “Autonomā stūres sistēma” ir sistēma, kurā kompleksā elektroniskā vadības sistēmā ir ietverta funkcija, kas liek transportlīdzeklim pārvietoties pa noteiktu trajektoriju vai mainīt trajektoriju, reaģējot uz signāliem, kas rodas ārpus transportlīdzekļa un tiek tam pārraidīti. Primārā kontrole pār transportlīdzekli var nebūt vadītāja ziņā.

2.3.4. “Progresīvās autovadītāja palīdzības vadības sistēma” ir sistēma papildus galvenajai stūres sistēmai, kas palīdz vadītājam stūrēt transportlīdzekli, bet kuru izmantojot primārā kontrole pār transportlīdzekli vienmēr ir vadītājam. Tai ir viena vai abas šīs funkcijas:

2.3.4.1. “Automātiski vadīta stūrēšanas funkcija” ir funkcija kompleksā elektroniskā vadības sistēmā, kur stūres sistēmu var iedarbināt, automātiski novērtējot signālus, kas tiek raidīti no transportlīdzekļa, iespējams saistībā ar pasīviem infrastruktūras elementiem, radot nepārtrauktu vadības spēku, lai palīdzētu vadītājam saglabāt zināmu trajektoriju, manevrēt ar nelielu ātrumu vai novietot transportlīdzekli.

2.3.4.2. “Korektīvās vadības funkcija” ir pārtraukta vadības funkcija kompleksā elektroniskā vadības sistēmā, ar kuru uz ierobežotu laiku, automātiski novērtējot transportlīdzekļa raidītus signālus, var mainīt viena vai vairāku riteņu pagrieziena leņķi, lai saglabātu transportlīdzekļa vēlamo pamata trajektoriju vai ietekmētu transportlīdzekļa dinamiku. Sistēmas, kas pašas nedarbina stūres sistēmu, bet kuras, iespējams kopā ar pasīviem infrastruktūras elementiem tikai brīdina vadītāju par novirzi no transportlīdzekļa ideālās trajektorijas vai par nepamanītām briesmām ar jūtamu brīdinājumu, ko pārraida pa stūres vadības ierīci, arī ir uzskatāmas par korektīvām stūres sistēmām.

2.3.5. “Vadāmie riteņi” ir riteņi, kuru virzienu attiecībā pret transportlīdzekļa garenvirziena asi var tieši vai netieši mainīt, lai noteiktu transportlīdzekļa kustības virzienu. (Vadāmiem riteņiem ir asis, ap kurām tie griežas, lai noteiktu transportlīdzekļa kustības virzienu);

2.3.6. “Enerģijas pievads” satur tās stūres iekārtas detaļas, kas tai pievada un kontrolē enerģiju, kā arī vajadzības gadījumā to pārvērš un uzkrāj. Tajā iekļautas arī darba šķidruma tvertnes un atgriezes vadi, bet ne transportlīdzekļa motors (izņemot to, kas norādīts 5.3.2.1. punktā) vai tā piedziņa enerģijas avotam.

2.3.6.1. “Enerģijas avots” ir tā enerģijas pievada daļa, kas dod vajadzīgā veida enerģiju.

2.3.6.2. “Enerģijas rezervuārs” ir tā enerģijas pievada daļa, kurā tiek uzkrāta enerģijas avota dotā enerģija, piemēram, spiedienam pakļauta šķidruma rezervuārs vai transportlīdzekļa akumulators.

2.3.6.3. “Tvertne” ir tā enerģijas pievada daļa, kurā darba šķidrums glabājas apstākļos, kas tuvi atmosfēras spiedienam, piemēram, šķidruma tvertne.

2.4. Stūrēšanas parametri

2.4.1. “Stūrēšanas spēks” ir spēks, ko pieliek stūres vadības ierīcei, lai stūrētu transportlīdzekli.

2.4.2. “Stūrēšanas laiks” ir laikposms no stūres vadības ierīces kustības sākuma līdz brīdim, kad vadāmie riteņi ir sasnieguši konkrēto pagrieziena leņķi.

2.4.3. “Pagrieziena leņķis” ir leņķis starp transportlīdzekļa garenvirziena ass projekciju un līniju, kur krustojas riteņa rotācijas plakne (riteņa centrālā plakne perpendikulāri riteņa griešanās asij) un ceļa virsma.

2.4.4. “Stūrēšanas spēki” ir visi spēki, kas darbojas stūres pārvadā.

2.4.5. “Vidējais stūres iekārtas pārnesumskaitlis” ir stūres vadības ierīces nobīdes fāzē attiecība pret vidējo vadāmo riteņu pagrieziena leņķi pilnā pagriezienā;

2.4.6. “Pagrieziena loks” ir loks, uz kura atrodas visu transportlīdzekļa punktu bez ārējiem spoguļiem un priekšējiem pagrieziena rādītājiem projekcijas uz zemes virsmas, kad transportlīdzekli vada pa apli;

2.4.7. “Stūres vadības ierīces nominālais rādiuss” ir mazākais attālums no stūres rata rotācijas centra līdz ārmalai. Citāda vadības veida ierīcei tas ir attālums starp tās rotācijas centru un stūres spēka momenta pielikšanas punktu. Ja ir vairāki tādi punkti, tad izvēlas to, kurā tiek pielikts vislielākais spēks;

2.5. Stūres iekārtu tipi

Atkarībā no stūrēšanas spēka radīšanas veida izšķir šādus stūres iekārtu tipus:

2.5.1. Mehāniskiem transportlīdzekļiem: 2.5.1.1. “Galvenā stūres sistēma” ir tā transportlīdzekļa stūres iekārta, kuras galvenais uzdevums ir noteikt kustības virzienu. Tā var ietvert: 2.5.1.1.1. “Mehāniskās stūres iekārtas”, kurās stūrēšanai vajadzīgo enerģiju nodrošina tikai vadītāja muskuļu spēks; 2.5.1.1.2. “Stūres iekārtas ar spēka palīgiekārtu” kurās stūrēšanas spēku rada gan vadītāja muskuļu spēks, gan enerģijas pievads (pievadi); 2.5.1.1.2.1. Stūres iekārtu, kurā stūrēšanas spēku rada tikai viens vai vairāki enerģijas pievadi, ja ierīce nav bojāta, bet kurās stūrēšanas spēku rada tikai vadītāja muskuļu spēks, ja stūres ierīce ir bojāta (integrētas spēka sistēmas), arī uzskata par stūres iekārtu ar spēka palīgiekārtu; 2.5.1.1.3. “Stūres iekārta ar pilnu spēka pievadi”, kurā stūrēšanas spēku rada tikai viens vai vairāki enerģijas pievadi; 2.5.1.2. “Pašregulējoša iekārta” ir sistēma, kur pagrieziena leņķa izmaiņas vienam vai vairākiem riteņiem izraisa atbilstīgi spēkiem un/vai to momentiem, kas rodas riepu saskarē ar ceļa virsmu; 2.5.1.3. “Stūres palīgiekārta (ASE)” ir sistēma, kur M un N kategorijas transportlīdzekļu ass(u) riteņus stūrē papildus ar galveno stūres iekārtu stūrētajiem riteņiem tajā pašā vai pretējā virzienā kā ass(u) riteņus, un/vai stūrēšanas leņķi priekšējiem riteņiem un/vai pakaļējiem riteņiem pielāgo atkarībā no transportlīdzekļa uzvešanās.

2.5.2. Piekabēm: 2.5.2.1. “Pašregulējoša iekārta” ir sistēma, kur pagrieziena leņķa izmaiņas vienam vai vairākiem riteņiem izraisa atbilstīgi spēkiem un/vai to momentiem, kas rodas riepu saskarē ar ceļa virsmu; 2.5.2.2. “Šarnīrveida stūres iekārta” ir iekārta, kur stūrēšanas spēku rada velkošā transportlīdzekļa braukšanas virziena maiņa, un piekabes vadāmo riteņu kustība ir cieši saistīta ar relatīvo leņķi starp velkošā transportlīdzekļa un piekabes garenvirziena asi; 2.5.2.3. “Pašstūrējoša iekārta” ir iekārta, kur stūrēšanas spēku rada velkošā transportlīdzekļa braukšanas virziena maiņa, un piekabes, un vadāmās piekabes riteņu kustība ir cieši saistīta ar relatīvo leņķi starp piekabes rāmja vai to aizvietojošās kravas garenvirziena asi un tā balstrāmja garenvirziena asi, pie kura ass(-is) ir piestiprināta(-s); 2.5.2.4. “Papildu stūres iekārta” ir no galvenās stūres sistēmas neatkarīga sistēma, ar ko selektīvi manevrēšanas nolūkā var ietekmēt vienas vai vairāku stūres sistēmas asu pagrieziena leņķi.

2.5.3. Atkarībā no vadāmo riteņu izvietojuma izšķir šādus stūres iekārtu tipus: 2.5.3.1. “Priekšējo riteņu stūres iekārta”, kur stūrē tikai riteņus uz priekšējās(-m) ass(-īm). Tajā ietilpst visi riteņi, ko stūrē vienā virzienā. 2.5.3.2. “Aizmugurējo riteņu stūres iekārta”, kur stūrē tikai riteņus uz pakaļējās(-m) ass(-īm). Tajā ietilpst visi riteņi, ko stūrē vienā virzienā. 2.5.3.3. “Daudzriteņu stūres iekārta”, kur stūrē riteņus uz vienas vai vairākām no priekšējās(-m) un pakaļējās(-m) ass(-īm); 2.5.3.3.1. “Stūres iekārta ar visiem vadāmiem riteņiem”, kur stūrē visus riteņus; 2.5.3.3.2. “Kasešu stūres iekārta”, kur stūrēšanas spēku tieši rada šasijas daļu kustība attiecībā viena pret otru.

2.6. Stūres pārvada tipi

Atkarībā no stūrēšanas spēka pārvadīšanas veida izšķir šādus stūres pārvadu tipus:

2.6.1. “Pilnīgi mehānisks stūres pārvads” ir stūres pārvads, kur stūrēšanas spēku pārvada tikai ar mehāniskiem līdzekļiem;

2.6.2. “Pilnīgi hidraulisks stūres pārvads” ir stūres pārvads, kur stūrēšanas spēku kaut kur pārvadā pārvada tikai ar hidrauliskiem līdzekļiem;

2.6.3. “Pilnīgi elektrisks stūres pārvads” ir stūres pārvads, kur stūrēšanas spēku kaut kur pārvadā pārvada tikai ar elektriskiem līdzekļiem;

2.6.4. “Kombinēts stūres pārvads” ir stūres pārvads, kurā stūrēšanas spēka daļu vienā un otrā vietā pārvada ar kādu citu no iepriekšminētajiem līdzekļiem. Gadījumos, kad pārvada mehāniskā daļa ir tikai kā reakcija un ir pārāk maza salīdzinājumā ar kopējo stūrēšanas spēku, šo sistēmu uzskata par pilnīgi hidraulisku vai pilnīgi elektrisku stūres pārvadu.

2.7. “Elektriskā vadības līnija” ir elektriskais savienojums, kas nodrošina piekabes stūres vadības funkciju. Tajā ietilpst elektroinstalācijas, savienotājs un detaļas, kas paredzētas datu pārraidei un elektroenerģijas padevei piekabes vadības pārvadam.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz stūres iekārtu iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai viņa pienācīgi pilnvarots pārstāvis.

3.2. Pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trijos eksemplāros un šādas sīkas ziņas:

3.2.1. transportlīdzekļu tipa apraksts attiecībā uz iepriekš 2.2. punktā minētajiem aspektiem; precizē transportlīdzekļa tipu;

3.2.2. īss stūres iekārtas apraksts ar stūres iekārtas shēmu kopumā, norādot dažādo stūrēšanu ietekmējošo ierīču izvietojumu transportlīdzeklī;

3.2.3. pilna spēka pievades sistēmu un tādu sistēmu gadījumā, kurām piemēro šo noteikumu 6. pielikumu, – pārskats par sistēmu, norādot sistēmas darbības principus un bezatteices darbības nodrošināšanas procedūras, redundanci un brīdinājuma sistēmas, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu drošu ekspluatāciju transportlīdzeklī. Tehnisko dokumentāciju saistībā ar šādām sistēmām iesniedz apspriešanai tipa apstiprinātājai iestādei un/vai tehniskajam dienestam. Šādu dokumentāciju apspriež slepeni.

3.3. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par apstiprināšanas testu izpildi.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Ja saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinājumam iesniegtais transportlīdzeklis atbilst visām attiecīgajām šo noteikumu prasībām, šim transportlīdzekļa tipam piešķir apstiprinājumu attiecībā uz tā stūres iekārtu.

4.1.1. Pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas apstiprinātāja iestāde pārliecinās, vai pastāv pietiekami pasākumi, lai nodrošinātu ražojumu atbilstības efektīvu kontroli, kā norādīts šo noteikumu 7. punktā.

4.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 01) norāda šajos noteikumos ieviesto grozījumu sēriju atbilstoši jaunākajiem būtiskiem tehniskajiem grozījumiem, kas ieviesti apstiprinājuma izsniegšanas brīdī. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nepiešķir šo numuru citam transportlīdzekļa tipam vai tam pašam transportlīdzekļa tipam ar stūres iekārtu, kas atšķiras no 3. punktā prasītajos dokumentos aprakstītās iekārtas.

4.3. Paziņojumu par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, attiecinājumu uz citu tipu vai apstiprinājuma noraidīšanu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta 1958. gada nolīguma pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot līdzekļus, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā minētajam modelim.

4.4. Visiem transportlīdzekļiem, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam transportlīdzekļa tipam, skaidri redzamā un viegli nolasāmā vietā, kas precizēta apstiprinājuma veidlapā, uzliek starptautiski atzītu apstiprinājuma marķējumu, kam ir šādas sastāvdaļas:

4.4.1. aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (2);

4.4.2. pa labi no 4.4.1. punktā aprakstītā apļa – šo noteikumu numurs, aiz tā burts “R”, defise un apstiprinājuma numurs.

4.5. Ja transportlīdzeklis atbilst transportlīdzekļa tipam, kas apstiprināts saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem šim nolīgumam pievienotiem noteikumiem, valstī, kurā apstiprinājums piešķirts saskaņā ar šiem noteikumiem, 4.4.1. punktā aprakstītais simbols nav jānorāda atkārtoti; tādā gadījumā noteikumu un apstiprinājumu numurus un visu noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem piešķirts apstiprinājums valstī, kura piešķir apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, novieto slejās vertikāli pa labi no 4.4.1. punktā paredzētā simbola.

4.6. Apstiprinājuma marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.

4.7. Apstiprinājuma marķējumu piestiprina ražotāja piestiprinātās transportlīdzekļa datu plāksnītes tuvumā vai uz tās.

4.8. Šo noteikumu 2. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējumu izkārtojuma piemēri.

5. KONSTRUKCIJAS NOTEIKUMI

5.1. Vispārīgi noteikumi

5.1.1. Stūres iekārtai jānodrošina viegla un droša transportlīdzekļa vadīšana līdz maksimālajam paredzētajam ātrumam vai piekabes gadījumā līdz tai tehniski pieļautajam maksimālajam ātrumam. Testējot saskaņā ar 6.2. punktu ar nebojātu stūres iekārtu, jānodrošina paškontrole. Mehāniskiem transportlīdzekļiem jāatbilst prasībām, kas norādītas 6.2. punktā, un piekabēm – 6.3. punktā. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar stūres palīgiekārtu, tam jāatbilst arī 4. pielikuma prasībām. Piekabēm, kas aprīkotas ar hidraulisku stūres pārvadu, jāatbilst arī 5. pielikuma prasībām.

5.1.2. Taisnā ceļa posmā jābūt iespējai braukt ar transportlīdzekļa paredzēto maksimālo ātrumu, vadītājam stūrēšanu īpaši nekoriģējot, un bez īpašām stūres sistēmas vibrācijām.

5.1.3. Stūres vadības ierīces darbības virzienam jāatbilst transportlīdzekļa iecerētajai virziena maiņai, un starp stūres vadības ierīces novirzi un pagrieziena leņķi jābūt pastāvīgai saistībai. Šīs prasības neattiecas uz sistēmām, kurās ir automātiski vadīta vai korektīvās stūrēšanas funkcija, un uz stūres palīgiekārtām.

Šīs prasības var neattiekties arī uz stūres sistēmām ar pilnu spēka pievadi, ja transportlīdzeklis stāv un sistēma nesaņem enerģiju.

5.1.4. Stūres iekārtai jābūt paredzētai, konstruētai un aprīkotai tādējādi, ka tā spēj izturēt spriegumu, kas rodas transportlīdzekļa vai apvienotu transportlīdzekļu normālas ekspluatācijas laikā. Nevienai stūres pārvada daļai maksimālais pagrieziena leņķis nav ierobežots, ja vien šim nolūkam tas nav īpaši paredzēts. Ja vien nav noteikts citādi, šajos noteikumos paredz, ka stūres iekārtā vienā reizē drīkst būt tikai viens defekts, un vienas šasijas divas asis tiek uzskatītas par vienu asi.

5.1.5. Stūres iekārtas, ieskaitot elektroniskās vadības līniju, efektivitāti nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt magnētiskais vai elektriskais lauks. Tipa apstiprinājuma piešķiršanas brīdī ir jāpierāda atbilstība Noteikumu Nr. 10 spēkā esošo grozījumu versijas tehniskajām prasībām.

5.1.6. Progresīvās autovadītāja palīdzības vadības sistēmas saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprina tikai tad, ja funkcija nekādi nepasliktina pamata stūres sistēmas darbību. Turklāt tām jābūt tā konstruētām, lai vadītājs jebkurā brīdī ar apzinātu darbību varētu atslēgt palīdzības funkciju.

5.1.6.1. Ikreiz, kad tiek ieslēgta automātiski vadītās stūrēšanas funkcija, par to tiek sniegta norāde vadītājam, un stūrēšanas funkcija tiek automātiski atspējota, ja transportlīdzekļa ātrums par vairāk nekā 20 procentiem pārsniedz ierobežojumu 10 km/st. vai ja novērtējamie signāli vairs netiek saņemti. Pārtraucot automātisko vadību, vadītājam tiek nosūtīts īss, bet īpatnējs brīdinājums, izmantojot vizuālu signālu un skaņas signālu vai nosūtot jūtamu brīdinājuma signālu ar stūres vadības ierīces starpniecību.

5.1.7. Stūres pārvads

5.1.7.1. Stūres ģeometrijas regulēšanas ierīcēm jābūt tādām, ka noteikto slēgumu starp regulējamiem mezgliem pēc regulēšanas var nostiprināt ar attiecīgām bloķēšanas ierīcēm.

5.1.7.2. Stūres pārvadiem, kurus var atvienot atkarībā no transportlīdzekļa konfigurācijas (piemēram, pagarināmas puspiekabes), jābūt bloķēšanas ierīcēm, kas nodrošina noteiktu sastāvdaļu pārvietošanu; ja bloķēšana ir automātiska, tad jābūt papildu drošības aizslēgam, kas darbināms manuāli.

5.1.8. Vadāmie riteņi

Vadāmie riteņi nevar būt tikai pakaļējie riteņi. Šī prasība neattiecas uz puspiekabēm.

5.1.9. Enerģijas padeve

Stūres iekārtai un citām sistēmām var izmantot vienu enerģijas avotu. Taču bojājumu gadījumā kādā sistēmā, kam ir kopīgs enerģijas avots ar stūres iekārtu, vadību nodrošina saskaņā ar 5.3. punktā minētajiem nosacījumiem par bojājumiem.

5.1.10. Vadības sistēmas

Transportlīdzekļu elektroniskās vadības sistēmām, kas nodrošina stūres funkciju vadības pārvadi vai ir tās daļa, tostarp progresīvās vadītāja palīdzības stūres sistēmām attiecībā uz to drošības aspektiem piemēro 6. pielikuma prasības. Tomēr uz sistēmām vai funkcijām, kas izmanto stūres sistēmu kā līdzekli augstāka līmeņa mērķa sasniegšanai, 6. pielikums attiecas tikai tad, ja tām ir tieša ietekme uz stūres sistēmu. Ja šādas sistēmas ir paredzētas, tās stūres sistēmas tipa apstiprinājumu testu laikā nedeaktivizē.

5.2. Īpaši noteikumi piekabēm

5.2.1. Piekabēm (izņemot puspiekabes un piekabes ar centrāli novietotu asi), kam ir vairāk nekā viena ass ar vadāmiem riteņiem, un puspiekabēm un piekabēm ar centrāli novietotu asi, kam ir vismaz viena ass ar vadāmiem riteņiem, jāatbilst 6.3. punktā minētajiem nosacījumiem. Tomēr piekabēm ar pašregulējošu stūres iekārtu nav jāveic tests saskaņā ar 6.3. punktu, ja asslodzes koeficients starp nevadāmām un pašregulējošām asīm pie visiem slodzes nosacījumiem ir 1,6 vai lielāks.

Taču piekabēm ar pašregulējošu stūres iekārtu asslodzes koeficientam starp nevadāmām asīm vai asīm, ko stūrē ar šarnīrveida stūres iekārtu, un asīm, ko stūrē ar berzes palīdzību, pie visiem slodzes nosacījumiem ir jābūt vismaz 1.

5.2.2. Ja savienotus transportlīdzekļus velkošais transportlīdzeklis brauc taisni uz priekšu, piekabei un velkošajam transportlīdzeklim jābūt vienai trajektorijai. Ja vienotā trajektorija netiek ievērota automātiski, piekabei jābūt aprīkotai ar piemērotu regulēšanas ierīci, lai to uzturētu.

5.3. Noteikumi attiecībā uz bojājumiem un darbību

5.3.1. Vispārīgi noteikumi

5.3.1.1. Šajos noteikumos vadāmos riteņus, stūres vadības ierīci un visas mehāniskās detaļas stūres pārvadā neuzskata par salaužamām, ja tās ir liela izmēra, viegli pieejamas apkopei un to drošības pazīmes ir vismaz līdzvērtīgas tām, kas paredzētas citiem svarīgākajiem transportlīdzekļa mezgliem (piemēram, bremžu sistēma). Ja jebkuras šādas detaļas bojājuma dēļ transportlīdzekļa kustība varētu kļūt nokontrolējama, tad šī detaļa jāizgatavo no metāla vai materiāla ar līdzvērtīgām īpašībām, un tā nedrīkst ievērojami bojāties stūres sistēmas normālas ekspluatācijas laikā.

5.3.1.2. Noteikumu 5.1.2., 5.1.3. un 6.2.1. punkta prasības ir jāizpilda arī ar bojātu stūres iekārtu, kamēr ar transportlīdzekli var braukt ar attiecīgajos punktos prasīto ātrumu.

Šajā gadījumā 5.1.3. punktu nepiemēro stūres sistēmām ar pilnu spēka pievadi, ja transportlīdzeklis ir nekustīgs.

5.3.1.3. Par jebkuru pārvada bojājumu, kas nav pilnībā mehānisks, transportlīdzekļa vadītājam ir jāsaņem nepārprotams signāls, kā norādīts 5.4. punktā. Ja gadās bojājums, tad var pieļaut vidējā stūres iekārtas pārnesumskaitļa izmaiņas, ja netiek pārsniegts stūres spēka moments, kas norādīts 6.2.6. punktā.

5.3.1.4. Ja transportlīdzekļa bremžu sistēmai un stūres sistēmai ir viens enerģijas avots un ja tas sabojājas, stūres sistēma ir prioritāra, un tai attiecīgos gadījumos ir jāizpilda 5.3.2. un 5.3.3. punkta prasības. Turklāt bremžu darbība pirmajā to pielietojumā nedrīkst nokristies zemāk par paredzētajiem bremžu darbības rādītājiem, kā norādīts šo noteikumu 3. pielikuma 2. punktā.

5.3.1.5. Ja transportlīdzekļa bremžu sistēmai un stūres sistēmai ir viens enerģijas pievads un ja šis enerģijas pievads sabojājas, stūres sistēma ir prioritāra, un tai attiecīgos gadījumos ir jāizpilda 5.3.2. un 5.3.3. punkta prasības. Turklāt bremžu darbībai pirmajā to pielietojumā jāatbilst norādījumiem šo noteikumu 3. pielikuma 3. punktā.

5.3.1.6. Piekabēm, ja stūres sistēmai ir radies bojājums, ir jāizpilda arī 5.2.2. un 6.3.4.1. punkta prasības.

5.3.2. Stūres iekārtas ar spēka palīgiekārtu

5.3.2.1. Ja dzinējs apstājas vai sabojājas kāda pārvada daļa, izņemot 5.3.1.1. punktā minētās daļas, pagrieziena leņķī nerodas nekādas tūlītējas izmaiņas. Kamēr ar transportlīdzekli var braukt ar ātrumu, kas lielāks par 10 km/st., ir jāizpilda 6. punktā norādītās prasības attiecībā uz sistēmu ar bojājumu.

5.3.3. Stūres iekārtas ar pilnu spēka pievadi

5.3.3.1. Sistēma ir paredzēta tā, lai ar transportlīdzekli ar ātrumu virs 10 km/st. varētu braukt tikai ierobežotu laiku, ja rodas bojājums, kura dēļ ir jāiedarbina 5.4.2.1.1. punktā minētais brīdinājuma signāls.

5.3.3.2. Ja bojājums ir vadības pārvadā, izņemot 5.1.4. punktā minētās daļas, jābūt iespējai stūrēt ar tādu sistēmas darbību, kāda noteikta 6. punktā nebojātai stūres sistēmai.

5.3.3.3. Ja vadības pārvada enerģijas avotam rodas bojājums, ir jābūt iespējai izpildīt vismaz 24 “astotniekus”, kur katrs astotnieka loka diametrs ir 40 m, ar ātrumu 10 km/st. un darbības rādītājiem, kādi norādīti nebojātai sistēmai 6. punktā. Testa manevrus jāsāk ar enerģijas līmeni, kas norādīts 5.3.3.5. punktā.

5.3.3.4. Ja enerģijas pārvadā rodas bojājums, izņemot tās daļas, kas minētas 5.3.1.1. punktā, pagrieziena leņķī nerodas nekādas tūlītējas izmaiņas. Kamēr ar transportlīdzekli var braukt ar ātrumu, kas lielāks par 10 km/st., pēc vismaz 25 “astotnieku” izbraukšanas ar ātrumu vismaz 10 km/st. un loka diametru 40 m ir jāizpilda 6. punktā norādītās prasības attiecībā uz sistēmu ar bojājumu.

Testa manevrus sāk, enerģijas līmenim esot 5.3.3.5. punktā norādītajā apmērā.

5.3.3.5. Noteikumu 5.3.3.3. un 5.3.3.4. punktā minētajos testos izmanto enerģijas līmeni, kas ir tādā apmērā, kuru sasniedzot, vadītājam tiek ziņots par bojājumu.

Elektriski darbinātu sistēmu gadījumā, uz kurām attiecas 6. pielikums, šis līmenis atbilst tam, kādu ražotājs saskaņā ar ar 6. pielikumu iesniegtajā dokumentācijā ir noteicis reāli iespējamajai vissliktākajai situācijai, ņemot vērā, piemēram, temperatūras un novecošanās ietekmi uz akumulatora darbību.

5.4. Brīdinājuma signāli

5.4.1. Vispārīgi noteikumi

5.4.1.1. Par jebkuru bojājumu, kas pasliktina stūrēšanas funkciju un nav mehāniska rakstura bojājums, transportlīdzekļa vadītājam ir jāsaņem nepārprotams signāls.

Neņemot vērā 5.1.2. punkta prasības, kā papildu norādi par bojājuma rašanos stūres sistēmā var izmantot apzinātu šīs sistēmas vibrēšanas izraisīšanu.

Mehāniskam transportlīdzeklim par brīdinājuma signālu uzskata stūres spēka momenta palielināšanos; piekabēm ir pieļaujams mehānisks indikators.

5.4.1.2. Ja stūres sistēmas un citu sistēmu energoapgādei izmanto vienu enerģijas avotu, vadītājs saņem skaņas vai optisku brīdinājumu, kad enerģijas/glabāšanas rezervuārā akumulētās enerģijas/glabātā šķidruma līmenis nokrītas tiktāl, ka var palielināties stūres spēka moments. Šo brīdinājumu var apvienot ar ierīci, kas paredzēta brīdināšanai par bremžu bojājumu, ja bremžu sistēmai izmanto to pašu enerģijas avotu. Vadītājam jābūt iespējai viegli pārbaudīt signalizācijas iekārtas stāvokli.

5.4.2. Īpaši noteikumi stūres sistēmām ar pilnu spēka pievadi

5.4.2.1. Mehāniskajiem transportlīdzekļiem jāspēj šādi signalizēt par stūres sistēmas bojājumiem un defektiem tajā:

5.4.2.1.1. Sarkans brīdinājuma signāls, kas norāda 5.3.1.3. punktā definētās galvenās stūres iekārtas bojājumu.

5.4.2.1.2. Ja vajadzīgs, dzeltens brīdinājuma signāls, kas norāda elektriski noteiktu stūres iekārtas defektu, par ko netiek signalizēts ar sarkano brīdinājuma signālu.

5.4.2.1.3. Ja tiek izmantots simbols, tam jāatbilst simbolam J 04, ISO/IEC ar reģistrācijas numuru 7000-2441, kā definēts standartā ISO 2575:2000.

5.4.2.1.4. Iepriekšminētajam(-iem) brīdinājuma signālam(-iem) jāiedegas brīdī, kad transportlīdzekļa elektroinstalācija (un stūres sistēma) saņem enerģiju. Ja transportlīdzeklis stāv, stūres sistēmai pirms signāla izslēgšanas jāpārliecinās, ka nepastāv neviens no noteiktajiem bojājumiem vai defektiem. Konstatējot tādus noteiktus bojājumus vai defektus, kuriem jāaktivizē iepriekšminētais brīdinājuma signāls, bet kuri netiek konstatēti, ja transportlīdzeklis stāv, tie ir jāsaglabā atmiņā un par tiem jāsignalizē, startējot transportlīdzekli, un vienmēr, kad aizdedzes (starta) slēdzis ir ieslēgtā (darbības) stāvoklī, kamēr vien pastāv bojājums.

5.4.3. Ja tiek darbināta stūres palīgiekārta un/vai šīs iekārtas radītais pagrieziena leņķis nav atgriezies normālā braukšanas stāvoklī, vadītājam par to jāsaņem brīdinājuma signāls.

5.5. Noteikumi stūres iekārtas regulārajai tehniskajai apskatei

5.5.1. Ciktāl praktiski iespējams, un saskaņā ar transportlīdzekļa ražotāja un tipa apstiprinātājas iestādes vienošanos stūres iekārta un tās sistēma ir paredzēta tā, lai tās darbību ar bieži lietotiem mērinstrumentiem, metodēm vai testa iekārtām vajadzības gadījumā var pārbaudīt, to neizjaucot.

5.5.2. Jābūt iespējai vienkārši pārbaudīt to elektronisko sistēmu pareizu ekspluatācijas statusu, kuras kontrolē stūrēšanu. Ja ir vajadzīga īpaša informācija, tai ir jābūt brīvi pieejamai.

5.5.2.1. Tipa apstiprinājuma piešķiršanas brīdī konfidenciāli dara zināmus līdzekļus, kādi izmantoti, lai aizsargātos pret vienkāršu nesankcionētu ražotāja izvēlēto pārbaudes līdzekļu (piemēram, brīdinājuma signālu) darbības pārveidošanu.

Šī prasība aizsardzībai ir izpildīta arī tad, ja ir pieejams sekundārs pareiza ekspluatācijas stāvokļa pārbaudīšanas līdzeklis.

6. TESTA NOTEIKUMI

6.1. Vispārīgi noteikumi

6.1.1. Testu veic uz ceļa virsmas, kur nodrošināta laba saķere.

6.1.2. Testa(-u) laikā transportlīdzeklis ir piekrauts līdz tā tehniski pieļautajam maksimālajam svaram un tehniski pieļautajai maksimālajai slodzei uz stūrētās ass(-īm).

Ja asis aprīkotas ar ASE, tad šo testu atkārto ar transportlīdzekli, kas ir piekrauts līdz tā tehniski pieļautajam maksimālajam svaram, un asij, kura aprīkota ar ASE, uzlikta pieļautā maksimālā slodze.

6.1.3. Pirms testa sākšanas stāvoša transportlīdzekļa riepu spiedienam jāatbilst 6.1.2. punktā norādītajām slodzēm, kā to paredzējis ražotājs.

6.1.4. Sistēmām, kuras visai energoapgādei vai daļai no tās izmanto elektroenerģiju, visus darbības testus veic, visām tām būtiskajām sistēmām vai sistēmu daļām, kurām ir kopīgs enerģijas avots, esot reāli noslogotām vai simulējot to noslogotību. Būtiskās sistēmas aptver vismaz apgaismošanas sistēmas, vējstiklu tīrītājus, dzinēja vadības un bremžu sistēmas.

6.2. Noteikumi mehāniskiem transportlīdzekļiem

6.2.1. Jābūt iespējai bez īpašām stūres iekārtas vibrācijām izbraukt līkumu 50 m rādiusā ar šādu ātrumu:

M1 kategorijas transportlīdzekļi: 50 km/st.

M2, M3, N1, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļi: 40 km/st. vai paredzēto maksimālo ātrumu, ja tas ir mazāks par iepriekšminēto ātrumu.

6.2.2. Kad transportlīdzekli vada pa apli ar aptuveni pa pusei bloķētiem vadāmiem riteņiem un konstantu ātrumu vismaz 10 km/st., tad, stūres vadības ierīci atlaižot, pagrieziena rādiusam jāpaliek nemainīgam vai jāpalielinās.

6.2.3. Veicot stūrēšanas spēka kontroli, neņem vērā spēkus, kuru darbības ilgums ir mazāks par 0,2 sekundēm.

6.2.4. Stūres spēka momenta mērīšana mehāniskiem transportlīdzekļiem ar nebojātu stūres iekārtu.

6.2.4.1. Transportlīdzekli vada no taisnvirziena spirālē ar ātrumu 10 km/st. Stūres spēka momentu mēra pie stūres vadības ierīces nominālā rādiusa līdz stāvoklim, kad stūres vadības ierīce sasniedz pagrieziena rādiusu, kas atsevišķas kategorijas transportlīdzekļiem ar nebojātu stūres iekārtu norādīti tālāk dotajā tabulā. Vienu stūrēšanas kustību veic uz labo pusi un otru uz kreiso.

6.2.4.2. Maksimālais atļautais stūrēšanas laiks un maksimālais atļautais stūrēšanas spēks katras kategorijas transportlīdzekļiem ar nebojātu stūres iekārtu norādīti tālāk dotajā tabulā.

6.2.5. Stūres spēka momenta mērīšana mehāniskiem transportlīdzekļiem ar bojātu stūres iekārtu.

6.2.5.1. Transportlīdzekļiem ar bojātu stūres iekārtu atkārto testu, kas aprakstīts 6.2.4. punktā. Stūres spēka momentu mēra līdz stāvoklim, kad stūres vadības ierīce sasniedz pagrieziena rādiusu, kas atsevišķas kategorijas transportlīdzekļiem ar bojātu stūres iekārtu norādīti tālāk dotajā tabulā.

6.2.5.2. Maksimālais atļautais stūrēšanas laiks un maksimālais atļautais stūrēšanas spēks katras kategorijas transportlīdzekļiem ar bojātu stūres iekārtu norādīti tālāk dotajā tabulā.

Tabula

Prasības stūres spēka momentam

Transportlīdzekļa kategorija Nebojāta Bojāta Maksimālais spēka moments (daN) Laiks (s) Pagrieziena rādiuss (m) Maksimālais spēka moments (daN) Laiks (s) Pagrieziena rādiuss (m) M1 15 4 12 30 4 20 M2 15 4 12 30 4 20 M3 20 4 12 (4) 45 (3) 6 20 N1 20 4 12 30 4 20 N2 25 4 12 40 4 20 N3 20 4 12 (4) 45 (3) 6 20

6.3. Noteikumi piekabēm

6.3.1. Piekabei jāpārvietojas bez pārmērīgām novirzēm vai bez īpašām stūres iekārtas vibrācijām, kad velkošais transportlīdzeklis brauc taisni pa līdzenu un horizontālu ceļu ar ātrumu 80 km/st. vai tehniski pieļauto maksimālo ātrumu, ko norādījis piekabes ražotājs, ja tas ir mazāks par 80 km/st.

6.3.2. Velkošajam transportlīdzeklim un piekabei, kas savienoti stacionāri un griežas tā, ka velkošā transportlīdzekļa priekšējā ārmala griežas pa apli ar rādiusu 25 m (skatīt 2.4.6. punktu) ar konstantu ātrumu 5 km/st., mēra loku, kuru veic piekabes pakaļējā ārmala. Šo manevru atkārto tajos pašos apstākļos, bet ar ātrumu 25 km/st. ± 1 km/st. Šajos manevros piekabes pakaļējā ārmala, pārvietojoties ar ātrumu 25 km/st. ± 1 km/st., nedrīkst iziet ārpus apļa, ko veica ar konstantu ātrumu 5 km/st., vairāk nekā par 0,7 m.

6.3.3. Neviena piekabes daļa nedrīkst iziet ārpus tangentes lokam ar rādiusu 25 m vairāk nekā par 0,5 m tad, kad velkošais transportlīdzeklis pārtrauc 6.3.2. punktā aprakstīto apļveida kustību pa tangenti un brauc ar ātrumu 25 km/st. Šī prasība jāizpilda no punkta, kur tangente saskaras ar apli, līdz punktam 40 m attālumā pa tangenti. Aiz šā punkta piekabes kustībai jāatbilst 6.3.1. punktā norādītajiem nosacījumiem.

6.3.4. Ir jāizmēra gredzenveida zemes platība, ko nosedz ar piekabi savienotais velkošais transportlīdzeklis ar nebojātu stūres sistēmu, kas brauc ar ātrumu līdz 5 km/st. pa apli ar nemainīgu rādiusu, kur velkošā transportlīdzekļa ārējais priekšējais stūris velk rādiusu, kas vienāds ar 0,67 × savienoto transportlīdzekļu garumu, taču ne mazāk par 12,5 m.

6.3.4.1. Ja ar bojātu stūres sistēmu izmērītais nosegtais gredzena platums ir > 8,3 m, tad tas nedrīkst būt vairāk par 15 procentiem lielāks salīdzinājumā ar atbilstošo vērtību, kas izmērīta, braucot ar nebojātu stūres sistēmu. Nosegtā gredzena platuma ārējais rādiuss nedrīkst palielināties.

6.3.5. Noteikumu 6.3.2., 6.3.3. un 6.3.4. punktā aprakstītos testus veic gan pulksteņrādītāja virzienā, gan pretēji pulksteņrādītāja virzienam.

7. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA

Ražojumu atbilstības procedūras atbilst procedūrām, kas izklāstītas 1958. gada Nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), atbilstot šādām prasībām:

7.1. Apstiprinājuma turētājam jānodrošina, lai ražojumu atbilstības testu rezultāti tiktu protokolēti un lai pievienotie dokumenti būtu pieejami laikposmā, par ko vienojas ar apstiprinātāju iestādi vai tehnisko dienestu. Šis laikposms nedrīkst pārsniegt 10 gadus, skaitot no laika, kad tiek galīgi pārtraukta ražošana.

7.2. Tipa apstiprinātāja iestāde vai tehniskais dienests jebkurā laikā var pārbaudīt atbilstības pārbaudes metodes, ko piemēro ražošanas uzņēmumā. Šādas pārbaudes parasti veic reizi divos gados.

8. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU

8.1. Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu var anulēt, ja konstatē neatbilstību 7.1. punktam vai ja parauga transportlīdzeklis neatbilst šo noteikumu 6. punktam.

8.2. Ja kāda no nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, atsauc savu agrāk piešķirto apstiprinājumu, tai tūlīt par to jāpaziņo pārējām līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot tam paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam.

9. TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪŠANA UN ATTIECINĀŠANA UZ CITU TIPU

9.1. Par katru transportlīdzekļa tipa pārveidojumu ziņo apstiprinātājai iestādei, kura sniegusi tipa apstiprinājumu. Apstiprinātāja iestāde var:

9.1.1. atzīt, ka izdarītajām izmaiņām nevarētu būt ievērojamas negatīvas sekas, un transportlīdzeklis vēl joprojām atbilst prasībām, vai

9.1.2. pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

9.2. Par apstiprinājuma piešķiršanu, attiecināšanu uz citu tipu vai noraidījumu, precizējot izmaiņas, saskaņā ar 4.3. punktā noteikto kārtību paziņo šo noteikumu pusēm.

9.3. Apstiprinātāja iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma attiecināšanu uz citu tipu, piešķir tam sērijas numuru un informē citas 1958. gada nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā.

10. GALĪGA RAŽOŠANAS PĀRTRAUKŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi pārtrauc saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināta transportlīdzekļa tipa ražošanu, viņš par to informē iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas šī iestāde par to informē 1958. gada nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā.

11. PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU UN ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMI UN ADRESES

Par apstiprināšanas testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu nosaukumus un adreses, kā arī to administratīvo struktūrvienību nosaukumus un adreses, kuras piešķir apstiprinājumus un kam jānosūta veidlapas, ar ko apstiprina citās valstīs izdotus apstiprinājumus vai apstiprinājumu attiecinājumus, atteikumus vai atsaukumus, 1958. gada nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam.

(1) Kā definēts 7. pielikumā konsolidētajai rezolūcijai par transportlīdzekļu uzbūvi (R.E.3) (TRANS/SC.1/WP.29/78/Rev.1).

(2) 1 Vācija, 2 Francija, 3 Itālija, 4 Nīderlande, 5 Zviedrija, 6 Beļģija, 7 Ungārija, 8 Čehija, 9 Spānija, 10 Serbija un Melnkalne, 11 Apvienotā Karaliste, 12 Austrija, 13 Luksemburga, 14 Šveice, 15 (brīvs), 16 Norvēģija, 17 Somija, 18 Dānija, 19 Rumānija, 20 Polija, 21 Portugāle, 22 Krievijas Federācija, 23 Grieķija, 24 Īrija, 25 Horvātija, 26 Slovēnija, 27 Slovākija, 28 Baltkrievija, 29 Igaunija, 30 (brīvs), 31 Bosnija un Hercegovina, 32 Latvija, 33 (brīvs), 34 Bulgārija, 35 (brīvs), 36 Lietuva, 37 Turcija, 38 (brīvs), 39 Azerbaidžāna, 40 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, 41 (brīvs), 42 Eiropas Kopiena (Apstiprinājumu piešķir dalībvalsts, izmantojot tās attiecīgo EEK simbolu), 43 Japāna, 44 (brīvs), 45 Austrālija, 46 Ukraina, 47 Dienvidāfrika, 48 Jaunzēlande, 49 Kipra, 50 Malta un 51 Korejas Republika. Nākamos numurus piešķir pārējām valstīm tādā hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē nolīgumu vai pievienojas nolīgumam par vienotu tehnisko prasību pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šīm prasībām piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem, un šādi piešķirtos numurus Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo šā nolīguma valstīm.

(3) 50 nesējiem ar 2 vai vairāk stūrētām asīm, neieskaitot pašregulējošas iekārtas

(4) vai pilnībā bloķētus riteņus, ja 12 m rādiusu nevar sasniegt.

1. PIELIKUMS PAZIŅOJUMS (Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

2. PIELIKUMS APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMU IZVIETOJUMS A PARAUGS (Skatīt šo noteikumu 4.4. punktu) Šis transportlīdzeklim piestiprinātais apstiprinājuma marķējums rāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips attiecībā uz stūres iekārtu ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar noteikumiem Nr. 79 ar apstiprinājuma Nr. 012439. Apstiprinājuma numurs norāda, ka apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar noteikumu Nr. 79 prasībām, kuros iekļauta 01. grozījumu sērija. B PARAUGS (Skatīt šo noteikumu 4.5. punktu) Šis transportlīdzeklim piestiprinātais apstiprinājuma marķējums rāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar noteikumiem Nr. 79 un Nr. 31 (1) Attiecīgo apstiprinājumu numuri norāda, ka apstiprinājumi ir piešķirti saskaņā ar noteikumu Nr. 79 prasībām, kuros iekļauta 01. grozījumu sērija, un noteikumu Nr. 31 prasībām, kuros iekļauta 01. grozījumu sērija. (1) Otrais numurs norādīts tikai kā piemērs.

3. PIELIKUMS Bremžu darbība transportlīdzekļos, kur izmanto vienu enerģijas avotu stūres iekārtai un bremžu iekārtai 1. Saskaņā ar šo pielikumu veiktajos testos transportlīdzeklim jāatbilst šādiem nosacījumiem: 1.1. Transportlīdzeklis ir piekrauts līdz tā tehniski pieļautajam maksimālajam svaram, sadalot to starp asīm, kā paredzējis transportlīdzekļa ražotājs. Ja ir paredzēti vairāki veidi, kā izvietot slodzi uz asīm, tad maksimālās masas sadalījums pa asīm ir tāds, ka slodze uz katras ass ir proporcionāla maksimālajai pieļaujamajai slodzei uz katras ass. Puspiekabju vilcēju gadījumā slodzi, kas rodas iepriekšminēto iekraušanas apstākļu rezultātā, var pārvietot aptuveni pusceļā starp sakabes tapas novietojumu un pakaļējās(-o) ass(-u) centra līniju. 1.2. Riepas piepumpē līdz tādam spiediena līmenim pirms riepas sakaršanas, kāds paredzēts slodzei uz riepām stāvošā transportlīdzeklī. 1.3. Pirms testa sākšanas bremzēm ir jābūt aukstām, tas ir, disku vai ārējā bremžu trumuļa virsmas temperatūrai ir jābūt mazākai par 100 °C. 2. Ja radies enerģijas pievada bojājums, tad pirmajā bremžu pielietojumā to darbības rādītājiem jāsasniedz lielumi, kas parādīti šajā tabulā. Kategorija V (km/st.) m/s2 FdaN M1 80 5,8 50 M2 un M3 60 5,0 70 N1 80 5,0 70 N2 un N3 60 5,0 70 3. Pēc jebkura stūres iekārtas vai enerģijas pievada bojājuma pēc astoņām pilnām darba bremžu cilindra iedarbināšanām jābūt iespējai devītajā pielietojumā sasniegt vismaz darbības rādītājus, kas paredzēti sekundārai (rezerves) bremžu sistēmai (skatīt turpmāk tabulā). Gadījumā, kad sekundāro darbību, kam nepieciešama akumulētas enerģijas izmantošana, veic ar īpašu kontrolierīci, pēc astoņām pilnām darba bremžu cilindra iedarbināšanām vēl jābūt iespējai devītajā pielietojumā sasniegt paliekošo darbību (skatīt turpmāk tabulā). Sekundārā un paliekošā efektivitāte Kategorija V km/st. Sekundārā bremzēšana m/s2 Paliekošā bremzēšana m/s2 M1 80 2,9 1,7 M2 60 2,5 1,5 M3 60 2,5 1,5 N1 70 2,2 1,3 N2 50 2,2 1,3 N3 40 2,2 1,3

4. PIELIKUMS Papildu noteikumi transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar ASE 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar stūres palīgiekārtu (ASE), papildus šo noteikumu tekstā izvirzītajām prasībām jāatbilst arī šī pielikuma noteikumiem. 2. ĪPAŠI NOTEIKUMI 2.1. Pārvads 2.1.1. Mehāniskie stūres pārvadi Piemēro šo noteikumu 5.3.1.1. punktu. 2.1.2. Hidrauliskie stūres pārvadi Hidrauliskie stūres pārvadi jāaizsargā no maksimālā pieļaujamā darbības spiediena T pārsniegšanas. 2.1.3. Elektriskie stūres pārvadi Elektriskie stūres pārvadi jāaizsargā no pārmērīgas enerģijas pievadīšanas. 2.1.4. Kombinētie stūres pārvadi Mehānisko, hidraulisko un elektrisko pārvadu kombinācijām jāatbilst prasībām, kas iepriekš norādītas 2.1.1., 2.1.2. un 2.1.3. punktā. 2.2. Prasības bojājumu testēšanai 2.2.1. Jebkuras ASE detaļas nepareiza darbība vai bojājums (izņemot detaļas, ko neuzskata par salaužamām, kā norādīts šo noteikumu 5.3.1.1. punktā) nedrīkst pēkšņi būtiski mainīt transportlīdzekļa kustību, un joprojām tiek saglabātas prasības, kuras paredzētas šo noteikumu 6. punktā. Turklāt jābūt iespējai vadīt transportlīdzekli bez neparastas stūrēšanas korekcijas. To pārbauda ar šādiem testiem: 2.2.1.1. Apļveida tests Transportlīdzekli vada pa apli ar rādiusu “R” m un ātrumu “V” km/st., kas atbilst tā kategorijai, un lielumi parādīti šajā tabulā. Transportlīdzekļa kategorija R (3) V (1) (2) M1 un N1 100 80 M2 un N2 50 50 M3 un N3 50 45 Sasniedzot testa ātrumu, nekādas novirzes nenovēro. Testu veic, braucot pulksteņa rādītāja virzienā un pretēji tam. 2.2.1.2. Pagaidu tests 2.2.1.2.1. Kamēr vienojas par vienotām testa procedūrām, transportlīdzekļu ražotāji sniedz tehniskajiem dienestiem savas pagaidu testa procedūras un bojāta transportlīdzekļa darbības rezultātus. 2.3. Brīdinājuma signāli bojājuma gadījumā 2.3.1. Izņemot ASE detaļas, ko neuzskata par salaužamām, kā norādīts šo noteikumu 5.3.1.1. punktā, vadītājam ir nepārprotami jāsaņem signāls par šādiem ASE bojājumiem. 2.3.1.1. ASE elektriskās vai hidrauliskās vadības vispārēja atslēgšanās. 2.3.1.2. ASE enerģijas pievada bojājumi. 2.3.1.3. Elektriskās vadības ārējās instalācijas pārrāvumi, ja ir. (1) Ja šajā norādītajā ātrumā ASE ir mehāniski bloķēta, testa ātrumu labo atbilstīgi maksimālajam ātrumam, kurā sistēma darbojas. Maksimālais ātrums ir ātrums, pie kura ASE tiek nobloķēta, mīnus 5 km/st. (2) Ja transportlīdzekļa izmēri liecina, ka pastāv apgāšanās risks, ražotājs tehniskajam dienestam iesniedz kustības simulēšanas datus, kuros norādīts mazāks maksimālais drošais ātrums testa veikšanai. Tehniskais dienests šādā gadījumā izvēlas šo norādīto ātrumu. (3) Ja testa veikšanas vietas izvietojuma dēļ rādiusu lielumus nevar novērot, testus var veikt trasē ar citu rādiusu (maksimālā novirze: ± 25 procenti) ar nosacījumu, ka tiek pielāgots ātrums, lai iegūtu transverso paātrinājumu, kādu iegūst, veicot testu ar konkrētajai transportlīdzekļu kategorijai tabulā norādīto rādiusu un ātrumu.

5. PIELIKUMS Noteikumi piekabēm ar hidraulisko stūres pārvadu 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar hidraulisko stūres pārvadu, papildus šo noteikumu tekstā izvirzītajām prasībām jāatbilst arī šī pielikuma noteikumiem. 2. ĪPAŠI NOTEIKUMI 2.1. Hidraulisko līniju un šļūteņu komplektu darbība 2.1.1. Hidraulisko pārvadu hidrauliskajām līnijām jāiztur spiediens, kas ir vismaz četras reizes lielāks par transportlīdzekļa ražotāja norādīto maksimālo normālas darbības spiedienu (T). Šļūteņu komplekti atbilst šādiem ISO standartiem: 1402:1994, 6605:1986 un 7751:1991. 2.2. No enerģijas piegādes atkarīgās sistēmās 2.2.1. Enerģijas pievads jāaizsargā no pārmērīga spiediena ar spiedienu ierobežojošu vārstu, kas darbojas pie spiediena T. 2.3. Stūres pārvada aizsargāšana 2.3.1. Stūres pārvadi no pārmērīga spiediena jāaizsargā ar spiedienu ierobežojošu vārstu, kas darbojas pie spiediena no 1,5 T līdz 2,2 T.