Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO/EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 80 — Vienoti noteikumi par lielas pasažierietilpības transportlīdzekļu sēdekļu apstiprināšanu un šo transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz sēdekļu un to stiprinājuma vietu izturību

Ar visiem grozījumiem līdz:

01. grozījumu sērijas 3. papildinājumam, kas stājas spēkā 2007. gada 18. jūnijā

01. grozījumu sērijas 1. labojumam, kas stājas spēkā 2008. gada 12. novembrī

SATURS

NOTEIKUMI

PIELIKUMI

1. DARBĪBAS JOMA

II, III un B (1) klases M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļiem attiecībā uz to pasažieru sēdekļu stiprinājumiem un sēdekļu uzstādīšanu.

2. DEFINĪCIJAS

“Sēdekļa apstiprinājums” ir sēdekļa kā detaļas tipa apstiprinājums attiecībā uz to pasažieru aizsardzību, kas aizņem uz priekšu vērstos sēdekļus, un kurš attiecas uz sēdekļu izturību un atzveltņu konstrukciju.

“Transportlīdzekļa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz to transportlīdzekļa konstrukcijas daļu izturību, pie kurām piestiprina sēdekļus, kā arī attiecībā uz sēdekļu uzstādīšanu.

“Sēdekļa tips” ir sēdekļi, kas būtiski neatšķiras pēc šādiem parametriem, kuri var ietekmēt to izturību un iedarbību:

to transportlīdzekļa sēdekļu tipa vai tipiem, kam ir tipa apstiprinājums (ja ir).

“Pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar kuru sēdekli vai kādu no tā daļām var pārvietot šķērsām vai gareniski bez fiksētas starppozīcijas, lai atvieglotu pasažieru piekļūšanu sēdvietai.

“Atskaites zona” ir telpa starp divām vertikālām plaknēm garenvirzienā, kuras ir 400 mm viena no otras un kuras ir simetriskas attiecībā pret H punktu; šo telpu definē Noteikumu Nr. 21 1. pielikumā aprakstītās belzeņa iekārtas rotācija no vertikālas uz horizontālu. Iekārtu novieto, kā aprakstīts Noteikumu Nr. 21 minētajā pielikumā un iestata maksimālajam garumam 840 mm un minimālajam garumam 736 mm, attiecīgi ierobežojot minēto laukumu.

“Vieta starp sēdekļiem”, ja sēdekļi ir vērsti vienā virzienā, ir attālums starp sēdekļa priekšpusi un priekšā esošā sēdekļa aizmuguri, ko mēra horizontāli 620 mm augstumā no grīdas.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

atbilstošā mērogā un pietiekami detalizētus to transportlīdzekļa daļu rasējumus, kuras izmanto kā stiprinājumus.

to transportlīdzekļa konstrukcijas daļu detalizētu aprakstu, kuras izmanto kā stiprinājumus;

4. APSTIPRINĀJUMS

šo noteikumu numurs, kam seko burts R, domuzīme un apstiprinājuma numurs pa labi no apļa, kas aprakstīts 4.5.1. punktā.

5. PRASĪBAS SĒDEKĻIEM

6. PRASĪBAS TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA SĒDEKĻU STIPRINĀJUMIEM

7. PRASĪBAS TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA SĒDEKĻU UZSTĀDĪJUMAM

8. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

Ražošanas atbilstības nodrošināšanas procedūras atbilst nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) izklāstītajām procedūrām, ievērojot šādas prasības:

Lai pārbaudītu, ka ir izpildītas 8.1. punkta prasības, veic attiecīgu ražojumu kontroli. Šajā gadījumā attiecīga kontrole nozīmē pārbaudīt ražojuma izmērus, kā arī pārliecināties par to, ka pastāv efektīvas ražojumu kvalitātes kontroles procedūras.

9. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

Ja nolīguma Puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc iepriekš piešķirtu apstiprinājumu, tā nekavējoties par to paziņo pārējām Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 1. un/vai 2. pielikumā.

10. SĒDEKĻA TIPA UN/VAI TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪJUMI UN APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀŠANA

Kompetentā iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma paplašinājumu, šim paplašinājumam piešķir sērijas numuru un informē par to pārējās 1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. un/vai 2. pielikumā iekļautajam paraugam.

11. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnībā izbeidz ražot saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināto transportlīdzekļa tipu, tas par to informē iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Saņemot attiecīgo paziņojumu, minētā iestāde par to informē pārējās 1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. un/vai 2. pielikumā iekļautajam paraugam.

12. PĀREJAS PERIODA NOTEIKUMI

No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 01. grozījumu sērija, Puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt EEK apstiprinājumus saskaņā ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar 01. grozījumu sēriju.

No 1999. gada 1. oktobra attiecībā uz M2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilnā masa nepārsniedz 3 500 kg, un no sešdesmitās dienas pēc šo noteikumu 01. grozījumu sērijas oficiālās spēkā stāšanās dienas attiecībā uz M3 transportlīdzekļiem Puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir EEK apstiprinājumus tikai tad, ja ir izpildītas šo noteikumu, kas grozīti ar 01. grozījumu sēriju, prasības.

No 2001. gada 1. oktobra attiecībā uz M2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pilnā masa nepārsniedz 3 500 kg, un no 1999. gada 1. oktobra attiecībā uz M3 transportlīdzekļiem Puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikt atzīt tos apstiprinājumus, kuri nav piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 01. grozījumu sēriju.

13. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada nolīguma Puses, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī to administratīvo struktūrvienību nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu, tā paplašinājumu vai atteikumu, vai atsaukšanu.

(1) Kā noteikts Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.) 7. pielikumā, dokuments TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 4. grozījumiem.

(2) Tāda Hybrid II un III tehniskās specifikācijas un sīki izstrādāti rasējumi, kas atbilst tāda piecdesmitās procentiles vīrieša galvenajiem izmēriem, kurš dzīvo Amerikas Savienotajās Valstīs, un tā regulēšanas specifikācijas šim testam ir deponētas pie Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra, un ar tām var iepazīties pēc lūguma Eiropas Ekonomikas komisijas sekretariātā, Palais des Nations, Geneva, Switzerland.

(3) 1 Vācija, 2 Francija, 3 Itālija, 4 Nīderlande, 5 Zviedrija, 6 Beļģija, 7 Ungārija, 8 Čehija, 9 Spānija, 10 Serbija, 11 Apvienotā Karaliste, 12 Austrija, 13 Luksemburga, 14 Šveice, 15 (pieejams), 16 Norvēģija, 17 Somija, 18 Dānija, 19 Rumānija, 20 Polija, 21 Portugāle, 22 Krievijas Federācija, 23 Grieķija, 24 Īrija, 25 Horvātija, 26 Slovēnija, 27 Slovākija, 28 Baltkrievija, 29 Igaunija, 30 (pieejams), 31 Bosnija un Hercegovina, 32 Latvija, 33 (pieejams), 34 Bulgārija, 35 (pieejams), 36 Lietuva, 37 Turcija, 38 (pieejams), 39 Azerbaidžāna, 40 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, 41 (pieejams), 42 Eiropas Kopiena (apstiprinājumus piešķir dalībvalsts izmantojot to attiecīgo EEK simbolu), 43 Japāna, 44 (pieejams), 45 Austrālija, 46 Ukraina, 47 Dienvidāfrika, 48 Jaunzēlande, 49 Kipra, 50 Malta un 51 Korejas Republika, 52 Malaizija, 53 Taizeme, 54 un 55 (pieejams) un 56 Melnkalne. Nākamos numurus piešķir pārējām valstīm tādā hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē nolīgumu vai pievienojas nolīgumam par vienveida tehnisko priekšrakstu pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un daļām, kuras var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un saskaņā ar šiem priekšrakstiem piešķiramo atbilstības novērtēšanas apstiprinājumu savstarpējās atzīšanas nosacījumiem, un Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo nolīguma Pusēm tām piešķirtos numurus.

Papildu sēdeklis pieder pie tā paša tipa, pie kura pārbaudāmais sēdeklis, vai pie cita tipa, par to ziņas ieraksta paziņojumā par tipa apstiprinājumu un saskaņā ar paraugu, kas dots šo noteikumu 1. pielikumā.

Vagonetes trieciena ātrumam jābūt no 30 līdz 32 km/h.

mērierīču sistēmas temperatūru pirms testa stabilizē un iespējami uztur diapazonā no 19° līdz 26 °C.

plakano virsmu horizontāli spiež pret manekena rumpi ar slodzi no 25 līdz 35 daN;

Ja lieto cita tipa papildu sēdekli, tad to norāda paziņojumā par sēdekļa tipa apstiprinājumu un saskaņā ar paraugu, kurš dots šo noteikumu 1. pielikumā.

Papildu sēdeklis var piederēt pie tā paša tipa, pie kura pieder testējamais sēdeklis, un to novieto paralēli testējamajam sēdeklim un tieši tā aizmugurē. Abi sēdekļi ir viena augstuma un identiski noregulēti, un attālums starp sēdekļiem ir 750 mm.

2.6 Ja sēdekļa atzveltne ir aprīkota ar pagalvi, kura augstums ir regulējams, tad to noregulē zemākajā stāvoklī.

2.5. Ja sēdekļa atzveltne ir regulējama, tad to noregulē tā, lai manekena ķermeņa slīpums H punkta noteikšanai un faktiskais rumpja leņķis, kas atbilst sēdekļa stāvokļiem mehāniskajos transportlīdzekļos, ir iespējami tuvināts tam, kuru ražotājs ieteicis normālai lietošanai, vai, ja tāda ražotāja ieteikuma nav, tad iespējami tuvu 25o leņķim pret vertikāli virzienā uz aizmuguri.

2.4. Ja sēdeklis ir regulējams uz sāniem, tad to noregulē maksimālajā platumā.

2.3. Testējamo sēdekli nokomplektē ar visu polsterējumu un palīgierīcēm. Ja sēdeklis ir aprīkots ar galdiņu, tad to nostiprina pārvadāšanas stāvoklī.

Uz tādām atzveltnes daļām kā sēdekļa un palīgierīču regulēšanas ierīcēm neattiecas neviena no 1.2. punkta prasībām, ja miera stāvoklī tās atrodas zem horizontālas plaknes 400 mm virs atskaites plaknes, pat tad, ja pasažieris ar tām var saskarties.

Ja kāds no iepriekš minētajiem savienotājelementiem un palīgierīcēm uz stingras pamatnes ir no tāda materiāla, kura Šora A cietība ir mazāka par 50, tad 1.2. punktā noteiktās prasības attiecas tikai uz stingro pamatni.

Šo prasību uzskata par izpildītu, ja jebkuras manekena ķermeņa daļas un galvas kustībā uz priekšu tā nešķērso vertikālo šķērsplakni, kas atrodas 1,6 m attālumā no R punkta uz papildu sēdekļa;

Ja vairāku tipu sēdekļus, kas savstarpēji atšķiras pēc attāluma starp to kāju priekšējiem un aizmugurējiem galiem, var uzstādīt uz tā paša stiprinājuma, tad testē īsāko pamatni. Šo pamatni apraksta tipa apstiprinājuma sertifikātā.

1. Visus vajadzīgos mērījumus izdara, izmantojot mērījumu sistēmas, kas atbilst starptautiskajam standartam ISO 6487:1987 “Triecienizturības testu mērīšanas metode – aprīkojums” (Technique of measurement in impact tests: Instrumentation).

Spēkus, kas norādīti 2.2.1. un 2.2.2. punktā, pieliek, cik strauji iespējams, un uztur kopā atbilstīgi norādītajai vērtībai vismaz 0,2 sekundes neatkarīgi no deformācijas.

Ja sēdeklis sastāv vairāk nekā no vienas sēdvietas, tad spēkus, kas atbilst katrai sēdvietai, pieliek vienlaicīgi, un jābūt tik augšējām un apakšējām formām, cik ir sēdvietu.

Spēku pieliek augstumā H1, kas ir no 0,70 m līdz 0,80 m virs atskaites plaknes. Augstumu precīzi nosaka ražotājs.

Spēka pielikšanas virzienam jāatrodas attiecīgās sēdvietas vertikālajā vidusplaknē; šim virzienam jābūt horizontālam un vērstam no sēdekļa aizmugures uz sēdekļa priekšu.

Virsmai, kas balstās pret sēdekļa daļām, jābūt izgatavotām no tāda materiāla, kura Šora A cietība nav mazāka par 80.

To veido cilindriskas virsmas, kuru izliekuma rādiuss ir vienāds ar 82 ± 3 mm un platums ir:

uz tādām atzveltnes daļām kā sēdekļa un palīgierīču regulēšanas ierīcēm neattiecas neviena no 1.3.3. punkta prasībām, ja miera stāvoklī tās atrodas zem horizontālas plaknes 400 mm virs atskaites plaknes, pat tad, ja pasažieris ar tām var saskarties.

ja kāds no iepriekš minētajiem savienotājelementiem un palīgierīcēm uz stingras pamatnes ir no tāda materiāla, kura Šora A cietība ir mazāka par 50, tad 1.3.3. punktā noteiktās prasības attiecas tikai uz stingro pamatni;

4. PIELIKUMS

“H” punkta un sēdvietu faktiskā rumpja leņķa noteikšanas procedūra mehāniskajos transportlīdzekļos

1. MĒRĶIS

Šajā pielikumā aprakstīto procedūru izmanto, lai noteiktu “H” punkta atrašanās vietu un faktisko rumpja leņķi vienai vai vairākām mehānisko transportlīdzekļu sēdvietām un pārbaudītu iegūtos, salīdzināt tos ar transportlīdzekļa ražotāja dotajām konstrukcijas specifikācijām (1).

2. DEFINĪCIJAS

Šajā pielikumā lieto šādas definīcijas:

2.1. “Atskaites dati” ir viens vai vairāki šādi sēdvietas parametri: 2.1.1. “H” punkts un “R” punkts, un to attiecība; 2.1.2. faktiskais rumpja leņķis un projektētais rumpja leņķis, kā arī to attiecība.

2.2. “Telpiska H punkta ierīce” ir ierīce, ko izmanto, lai noteiktu “H” punktus un faktiskos rumpja leņķus. Minētā ierīce ir aprakstīta šā pielikuma 1. papildinājumā.

2.3. “ “H” punkts” ir rumpja un augšstilba šarnīra centrs telpiskajā H punkta ierīcē, kas uzstādīta transportlīdzekļa sēdeklī saskaņā ar šā pielikuma 4. punktu. “H” punkts atrodas ierīces ass vidū starp telpiskās H punkta ierīces abās pusēs redzamajiem “H” punkta ass galiem. “H” punkts teorētiski atbilst “R” punktam (pielaides sk. 3.2.2. punktā). Pēc “H” punkta noteikšanas saskaņā ar 4. punktā aprakstīto procedūru to uzskata par fiksētu attiecībā pret sēdekļa spilvena konstrukciju un uzskata, ka tas pārvietojas, kad sēdeklis tiek regulēts.

2.4. “ “R” punkts” jeb “sēdekļa atskaites punkts” ir projektētais punkts, ko katrai sēdvietai definē transportlīdzekļa ražotājs un ko nosaka attiecībā pret telpisko atskaites sistēmu.

2.5. “Rumpja līnija” ir telpiskās H punkta ierīces zondes ass, kad zonde ir pilnībā atvirzīta atpakaļ.

2.6. “Faktiskais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kas iet caur “H” punktu, un rumpja līniju, izmantojot telpiskās H punkta ierīces muguras leņķa kvadrantu. Faktiskais rumpja leņķis teorētiski atbilst projektētajam rumpja leņķim (pielaides sk. 3.2.2. punktā).

2.7. “Projektētais rumpja leņķis” ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kura iet caur “R” punktu un rumpja līniju stāvoklī, kas atbilst paredzētajam sēdekļa atzveltnes stāvoklim, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs.

2.8. “Sēdeklī esošā pasažiera centra plakne” (C/LO) ir katrā izraudzītajā sēdvietā novietotās telpiskās H punkta ierīces centra plakne; to attēlo “H” punkta koordināta uz “Y” ass. Atsevišķiem sēdekļiem sēdekļa centra plakne sakrīt ar sēdeklī esoša pasažiera centra plakni. Citiem sēdekļiem sēdeklī esošā pasažiera centra plakni nosaka ražotājs.

2.9. “Telpiskā atskaites sistēma” ir šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītā sistēma.

2.10. “Norādes zīmes” ir tādi fiziski punkti (caurumi, virsmas, marķējumi vai robojumi) uz transportlīdzekļa virsbūves, ko nosaka ražotājs.

2.11. “Transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis” ir transportlīdzekļa stāvoklis, ko nosaka norādes zīmju koordinātas telpiskajā atskaites sistēmā.

3. PRASĪBAS

3.1. Datu noformējums

Par katru sēdvietu visus turpmāk uzskaitītos atskaites datus, ja tie vajadzīgi, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu normām, vai attiecīgu šo datu daļu noformē, kā norādīts šā pielikuma 3. papildinājumā:

3.1.1. “R” punkta koordinātas telpiskajā atskaites sistēmā;

3.1.2. projektētais rumpja leņķis;

3.1.3. visas norādes, kas vajadzīgas sēdekļa noregulēšanai (ja tas ir regulējams) mērīšanas stāvoklī, kas noteikts 4.3. punktā.

3.2. Attiecība starp mērījumu datiem un konstrukcijas specifikācijām

3.2.1. “H” punkta koordinātas un faktisko rumpja leņķa vērtību, ko iegūst procedūrā, kas izklāstīta 4. punktā, attiecīgi salīdzina ar “R” punkta koordinātām un projektēto rumpja leņķa vērtību, kuru norādījis ražotājs.

3.2.2. “R” punkta un “H” punkta relatīvo novietojumu un attiecību starp projektēto rumpja leņķi un faktisko rumpja leņķi attiecīgajai sēdvietai uzskata par apmierinošu, ja “H” punkts, kas noteikts pēc tā koordinātām, atrodas kvadrātā, kura malas ir 50 mm garas un kura diagonāles krustojas “R” punktā, un ja faktiskais rumpja leņķis ir 5 ° robežās no projektētā rumpja leņķa.

3.2.3. Ja šie nosacījumi ir ievēroti, “R” punktu un projektēto rumpja leņķi izmanto, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu normām.

3.2.4. Ja “H” punkts vai faktiskais rumpja leņķis neatbilst 3.2.2. punkta prasībām, tad “H” punktu un faktisko rumpja leņķi nosaka vēl divas reizes (kopā trīs reizes). Ja, veicot šīs trīs darbības, divu darbību rezultāti atbilst prasībām, piemēro 3.2.3. punkta nosacījumus.

3.2.5. Ja, veicot šīs trīs 3.2.4. punktā aprakstītās darbības, vismaz divu darbību rezultāti neatbilst 3.2.2. punkta prasībām vai, ja pārbaudi nevar izdarīt, jo transportlīdzekļa ražotājs nav sniedzis informāciju attiecībā uz “R” punkta atrašanās vietu vai attiecībā uz projektēto rumpja leņķi, izmanto trīs izmērīto punktu smaguma centru vai trīs izmērīto leņķu vidējo rādītāju un uzskata to par piemērojamu visos gadījumos, kad šajos noteikumos minēts “R” punkts vai projektētais rumpja leņķis.

4. “H” PUNKTA UN FAKTISKĀ RUMPJA LEŅĶA NOTEIKŠANAS PROCEDŪRA

4.1. Pēc ražotāja ieskata transportlīdzekli pirms tam tur 20 ± 10 °C temperatūrā, lai panāktu, ka sēdekļa materiāls sasniedz istabas temperatūru. Ja uz pārbaudāmā sēdekļa neviens nav sēdējis, 70 līdz 80 kg smags cilvēks vai ierīce divas reizes uz vienu minūti apsēžas/tiek novietota uz sēdekļa, lai saspiestu tā spilvenu un atzveltni. Pēc ražotāja pieprasījuma vismaz 30 minūtes pirms telpiskās H punkta ierīces uzstādīšanas neviens sēdekļa komplekts netiek noslogots.

4.2. Transportlīdzekli novieto mērīšanas stāvoklī, kā noteikts iepriekš 2.11. punktā.

4.3. Ja sēdeklis ir regulējams, to vispirms noregulē vistālāk atpakaļ no normālā novietojuma brauciena laikā, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs, ņemot vērā tikai sēdekļa regulēšanu garenvirzienā, izņemot sēdekļa pārvietojumu, kas nav paredzēts normālajam novietojumam brauciena laikā. Ja ir citi sēdekļa regulēšanas veidi (vertikālais, leņķa, atzveltnes utt.), tad ar tiem noregulē stāvoklī, ko noteicis transportlīdzekļa ražotājs. Balstiekārtas sēdekļiem vertikālo stāvokli stingri nofiksē atbilstīgi normālajam novietojumam brauciena laikā, ko noteicis ražotājs.

4.4. Sēdvietas virsmu, kas saskaras ar telpisko H punkta ierīci, pārklāj ar pietiekami lielu un atbilstīgas faktūras kokvilnas muslīnu, kas raksturots kā vienkāršs kokvilnas audums ar 18,9 uz vienu cm2 un svaru 0,228 kg/m2, vai trikotāžas vai neaustu audumu, kuru parametri ir līdzvērtīgi.

Ja sēdekli testē ārpus transportlīdzekļa, grīdai, uz kuras novieto sēdekli, jābūt ar tādiem pašiem pamatparametriem (2) kā transportlīdzekļa grīdai, uz kuras sēdekli paredzēts izmantot.

4.5. Telpiskās H punkta ierīces pamatnes un muguras daļas komplektu noliek tā, lai sēdeklī esošā pasažiera centra plakne (C/LO) sakristu ar telpiskās H punkta ierīces centra plakni. Pēc ražotāja pieprasījuma telpisko H punkta ierīci drīkst pavirzīt uz iekšu attiecībā pret C/LO, ja telpiskā H punkta ierīce atrodas tik tālu uz āru, ka sēdekļa mala neļauj telpisko H punkta ierīci regulēt.

4.6. Pēdas un apakšējās kājas komplektus pieliek pie sēdekļa paliktņa mezgla vai nu pa vienam, vai izmantojot T veida siju un apakšējās kājas komplektu. Līnija, kas iet caur “H” punkta ass redzamajiem galiem, ir paralēla zemei un perpendikulāra sēdekļa centra plaknei garenvirzienā.

4.7. Telpiskās H punkta ierīces pēdu un kāju stāvokli noregulē šādi:

4.7.1. Paredzētā sēdvieta: vadītāja un malējā priekšējā pasažiera sēdvieta

4.7.1.1. Abus pēdu un kāju komplektus pavirza uz priekšu tā, lai pēdas atrastos dabiskā stāvoklī uz grīdas, ja vajadzīgs, starp darbināmajiem pedāļiem. Ja iespējams, kreiso pēdu novieto apmēram tādā pašā attālumā pa kreisi no telpiskās H punkta ierīces centra plaknes kā labo pēdu pa labi. Līmeņrādi, ar ko pārbauda telpiskās H punkta ierīces šķērsvirziena novietojumu, nostāda horizontāli, vajadzības gadījumā regulējot sēdekļa paliktni vai pavirzot kājas un pēdas komplektu uz aizmuguri. Līnija, kas iet caur “H” punkta ass redzamajiem galiem, paliek perpendikulāra sēdekļa centrālajai plaknei garenvirzienā.

4.7.1.2. Ja kreiso kāju nevar novietot paralēli labajai kājai un kreiso pēdu nevar atbalstīt pret konstrukciju, kreiso pēdu pārvieto, līdz tā atbalstās. Saglabā redzamo ass galu orientāciju.

4.7.2. Paredzētā sēdvieta: malējā aizmugurējā

Attiecībā uz aizmugurējiem sēdekļiem vai papildu sēdekļiem, kājas novieto tā, kā noteicis ražotājs. Ja pēdas tad balstās uz grīdas dažādos līmeņos, tad pēda, kas pirmā saskaras ar priekšējo sēdekli, kalpo par atskaites pēdu un otru pēdu novieto tā, lai līmeņrādis, ar ko pārbauda ierīces sēdvietas šķērsvirziena novietojumu, būtu vērsts horizontāli.

4.7.3. Citas paredzētās sēdvietas

Ievēro pamatprocedūru, kas norādīta 4.7.1. punktā, izņemot to, ka pēdas novieto, kā noteicis transportlīdzekļa ražotājs.

4.8. Piestiprina apakšējās kāju un augšstilba svaru un noregulē telpisko H punkta ierīci.

4.9. Muguras daļu noliec uz priekšu līdz priekšējai atdurei un atvelk telpisko H punkta ierīci no sēdekļa atzveltnes, izmantojot T veida siju. Maina telpiskās H punkta ierīces stāvokli uz sēdekļa, izmantojot vienu no šādām metodēm:

4.9.1. ja telpiskā H punkta ierīce tiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu procedūru. Ļauj telpiskajai H punkta ierīcei slīdēt atpakaļ, līdz uz priekšu vērstā horizontālā ierobežotājslodze T veida sijai vairs nav vajadzīga, t. i., līdz sēdekļa paliktnis saskaras ar sēdekļa atzveltni. Vajadzības gadījumā maina apakšējās kājas stāvokli;

4.9.2. ja telpiskā H punkta ierīce netiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu procedūru. Telpiskajai H punkta ierīcei liek slīdēt atpakaļ, pieliekot uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi T veida sijai, līdz sēdekļa paliktnis saskaras ar sēdekļa atzveltni (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu).

4.10. Pieliek 100 ± 10 N slodzi telpiskās H punkta ierīces muguras daļas mezglam vietā, kur krustojas gūžas leņķa kvadrants un T veida sijas balsts. Slodzes pielikšanas virzienu saglabā līnijā, kas iet gar minēto krustpunktu uz punktu tieši virs augšstilba stieņa balsta (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu). Tad uzmanīgi atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes. Procedūras atlikušajā daļā jābūt uzmanīgiem, lai novērstu telpiskās H punkta ierīces slīdēšanu uz priekšu.

4.11. Uzliek labā un kreisā gurna svaru un tad pēc kārtas astoņus rumpja svarus. Saglabā telpiskās H punkta ierīces līmeni.

4.12. Muguras daļu noliec uz priekšu, lai sēdekļa atzveltni atbrīvotu no spiediena. Telpisko H punkta ierīci pašūpo no vienas puses uz otru 10° lielā lokā (5° uz katru pusi no vertikālās centra plaknes), izdarot trīs pilnus ciklus, lai nepieļautu, ka starp telpisko H punkta ierīci un sēdekli rodas berze.

Kamēr ierīci šūpo, telpiskās H punkta ierīces T veida sija var tiekties novirzīties no norādītā horizontālā un vertikālā stāvokļa. Tāpēc T veida siju jāstabilizē, pieliekot attiecīgu sānisku slodzi šūpošanas laikā. Jābūt uzmanīgiem, turot T veida siju un šūpojot telpisko H punkta ierīci, lai nodrošinātu to, ka nekādas nejaušas ārējas slodzes netiek pieliktas vertikālā virzienā vai virzienā uz priekšu un atpakaļ.

Šajā laikā telpiskās H punkta ierīces pēdas nevajag stabilizēt vai turēt. Ja pēdas maina stāvokli, tām uz brīdi jāļauj palikt šādā stāvoklī.

Muguras daļu uzmanīgi atliec atpakaļ pret sēdekļa atzveltni un pārbauda, vai abi līmeņrāži ir nulles stāvoklī. Ja telpiskās H punkta ierīces šūpošanas darbības laikā ir notikusi pēdu kustība, to stāvoklis jāmaina šādi.

Pēc kārtas paceļ katru pēdu no grīdas tikai tik, cik vajadzīgs, lai nerastos papildu pēdas kustība. Šīs pacelšanas laikā pēdas var brīvi griezties; netiek pieliktas nekādas uz priekšu vērstas vai sāniskas slodzes. Kad katru pēdu novieto atpakaļ lejup vērstā stāvoklī, papēdim jāsaskaras ar konstrukciju, kas ir tam paredzēta.

Pārbauda, vai sānu līmeņrādis ir nulles stāvoklī; vajadzības gadījumā muguras daļas augšpusē pieliek sānu slodzi, kas ir pietiekama, lai noregulētu telpiskās H punkta ierīces sēdekļa paliktni uz sēdekļa.

4.13. Turot T veida siju, lai telpiskā H punkta ierīce neslīdētu uz priekšu pa sēdekļa spilvenu, turpina šādi:

a) atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes;

b) muguras leņķa stienim pēc kārtas pieliek un atņem tādu uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi, kas nepārsniedz 25 N, tādā augstumā, kurš ir aptuveni rumpja svaru centrā, līdz gūžas leņķa kvadranta rādījumi liecina, ka pēc slodzes atņemšanas ir panākts stabils stāvoklis. Rūpīgi seko, lai uz telpisko H punkta ierīci neiedarbotos ārējas uz leju vai sāniem vērstas slodzes. Ja telpiskās H punkta ierīces līmenis jāregulē vēlreiz, muguras daļu pagriež uz priekšu, atkārtoti noregulē un veic 4.12. punktā minēto procedūru.

4.14. Veic visus mērījumus:

4.14.1. “H” punkta koordinātas mēra telpiskajā atskaites sistēmā;

4.14.2. faktisko rumpja leņķi nolasa telpiskās H punkta ierīces muguras leņķa kvadrantā, kad zonde ir pilnīgi atvirzīta atpakaļ.

4.15. Ja vēlams atkārtoti uzstādīt telpisko H punkta ierīci, vismaz 30 minūtes pirms atkārtotās uzstādīšanas sēdekļu komplektu nenoslogo. Telpisko H punkta ierīci neatstāj uzliktu uz sēdekļa komplekta ilgāk par laiku, kas vajadzīgs, lai izdarītu testu.

4.16. Ja sēdekļus vienā rindā var uzskatīt par līdzīgiem (sols, vienādi sēdekļi utt.), tad katrai sēdekļu rindai nosaka tikai vienu “H” punktu un vienu “faktisko rumpja leņķi”, šā pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto telpisko H punkta ierīci novietojot vietā, ko uzskata par raksturīgu šai rindai. Šī vieta ir:

4.16.1. priekšējā rindā – vadītāja sēdeklis;

4.16.2. aizmugurējā rindā vai rindās – ārējais sēdeklis.

(1) Jebkurā sēdvietā, kas nav priekšējais sēdeklis, kur “H” punktu nevar noteikt, izmantojot telpisko H punkta ierīci vai procedūras, atbilstīgi kompetentās iestādes ieskatiem par atskaites punktu var uzskatīt ražotāja norādīto “R” punktu.

(2) Slīpuma leņķis, augstumu starpība attiecībā pret sēdekļa montāžu, virsmas faktūra utt.

1. Papildinājums Telpiskās “H” punkta ierīces apraksts (1) (telpiskā H punkta ierīce) 1. Muguras daļa un sēdekļa paliktnis Muguras daļa un sēdekļa paliktnis ir būvēts no stiegrota plasta un metāla; tās imitē cilvēka rumpi un augšstilbus, un tām ir mehāniska vira “H” punktā. Kvadrants ir piestiprināts pie zondes, kuras vira ir “H” punktā, lai mērītu faktisko rumpja leņķi. Pēc regulējama augšstilba stieņa, kas piestiprināts pie sēdekļa paliktņa, nosaka augšstilbu viduslīniju, un tas veido gūžas leņķa kvadranta bāzes līniju. 2. Ķermeņa un kāju elementi Apakšējās kājas daļas pievieno sēdekļa paliktņa mezglam ar T veida siju, kas savieno ceļus un kurš ir regulējamā augšstilba stieņa sānisks pagarinājums. Kvadranti ir iekļauti apakšējās kājas daļās, lai mērītu ceļgalu leņķus. Kurpes un pēdas komplektus kalibrē, lai mērītu pēdas leņķi. Ar diviem līmeņrāžiem nosaka ierīces stāvokli telpā. Ķermeņa elementu svarus novieto attiecīgos smaguma centros, lai nodrošinātu sēdekļa iespiedumu, kas līdzvērtīgs iespiedumam, ko radītu 76 kg smags vīrietis. Visas telpiskās H punkta ierīces locītavas jāpārbauda, lai tās brīvi kustētos bez ievērojamas berzes. 1. attēls Telpiskās H punkta ierīces elementu nosaukumi 2. attēls Telpiskās H punkta ierīces elementu izmēri un slodzes sadalījums (1) Detalizētu informāciju par telpiskās H punkta ierīces uzbūvi var iegūt Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America. Ierīce atbilst ISO standarta 6549-1980 aprakstam.

2. Papildinājums TELPISKĀ ATSKAITES SISTĒMA 1. Telpisko atskaites sistēmu nosaka trīs ortogonālas plaknes, ko norāda transportlīdzekļa ražotājs (sk. attēlu) (1). 2. Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokli nosaka, novietojot transportlīdzekli uz atbalsta virsmas, kas ir tāda, lai norādes zīmju koordinātas atbilstu vērtībām, ko norādījis ražotājs. 3. “R” un “H” punkta koordinātas nosaka attiecībā pret norādes zīmēm, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs. Attēls Telpiskā atskaites sistēma (1) Atsauces sistēma atbilst ISO standartam 4130, 1978. gads.