Oficiālais Vēstnesis C 216 , 10/07/1998 Lpp. 0002 - 0012



Konvencija par vadītāja tiesību atņemšanu, kas sastādīta, pamatojoties uz K3. pantu Līgumā par Eiropas Savienību Šīs konvencijas AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES, Eiropas Savienības dalībvalstis, ATSAUCOTIES uz Padomes 1998. gada 17. jūnija Aktu; TĀ KĀ ceļu satiksmes drošībai Eiropas Savienībā ir ārkārtīgi būtiski visā Savienībā ar atbilstošiem līdzekļiem piemērot vadītāja tiesību atņemšanu; TĀ KĀ personu brīvas pārvietošanās un pieaugošas starptautiskās ceļu satiksmes rezultātā vadītāja tiesību atņemšanu bieži veic dalībvalsts, kurā ir vadītāja pastāvīgā dzīvesvieta; TĀ KĀ, ņemot vērā Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvu 91/439/EEK par vadītāju apliecībām [1], tā dalībvalsts, kuras teritorijā ir apliecības turētāja pastāvīgā dzīvesvieta, piemēro valsts noteikumus par vadītāja apliecības atņemšanu, aizturēšanu vai anulēšanu; TĀ KĀ vadītājiem, kuriem atņemtas vadītāja tiesības kādā dalībvalstī, kura nav to pastāvīgā dzīvesvieta, nevajadzētu izvairīties no šāda pasākuma sekām, atrodoties dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kurā izdarīja pārkāpumu; TĀ KĀ tāpēc apliecības turētāja dzīvesvietas dalībvalsts attiecībā uz pārkāpumiem, ko uzskata par īpaši smagiem, ar dažiem nosacījumiem īsteno vadītāja apliecības atņemšanu, ko piemērojusi cita dalībvalsts, veicot pasākumus, kas ir saistīti ar vadītāja tiesību atņemšanu, aizturēšanu vai anulēšanu; TĀ KĀ tāpēc, ka dzīvesvietas dalībvalsts ir īstenojusi šādu tiesību atņemšanu, ko uzlikusi cita dalībvalsts, būtu jānodrošina, ka personas tiek sodītas par transportlīdzekļa vadīšanu laikā, kad ir atņemtas tiesības, saskaņā ar jebkuras tās Eiropas Savienības dalībvalsts tiesību aktiem, kurā tas varētu notikt, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO. 1. pants Šajā konvencijā: a) "tiesību atņemšana" ir visi pasākumi, kas ir saistīti ar ceļu satiksmes noteikumu pārkāpuma izdarīšanu, kuru rezultātā tiek atņemtas vai aizturētas mehāniskā transportlīdzekļa vadītāja tiesības vadīt transportlīdzekli un uz kuriem vairs neattiecas pārsūdzības tiesības. Pasākums var būt primārais, sekundārais vai papildu sods, vai drošības pasākums, ko uzlikusi tiesu iestāde vai pārvaldes iestāde; b) "pārkāpuma valsts" ir dalībvalsts, kuras teritorijā tika izdarīts ceļu satiksmes noteikumu pārkāpums, kura dēļ ir atņemtas vadītāja tiesības; c) "dzīvesvietas valsts" ir dalībvalsts, kuras teritorijā personai, kurai atņemtas vadītāja tiesības, ir pastāvīgā dzīvesvieta Direktīvas 91/439/EEK 9. panta nozīmē; d) "mehāniskie transportlīdzekļi" ir visi transportlīdzekļi, uz ko attiecas Direktīvas 91/439/EEK 3. panta 3. punkta definīcija. 2. pants Dalībvalstis apņemas sadarboties saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem, lai vadītāji, kuriem atņemtas vadītāja tiesības kādā dalībvalstī, kas nav viņu pastāvīgās dzīvesvietas valsts, neizvairītos no tiesību atņemšanas sekām, atstājot pārkāpuma valsti. 3. pants 1. Pārkāpuma valsts nekavējoties ziņo dzīvesvietas valstij par vadītāja tiesību atņemšanu, ko uzliek par kādu pārkāpumu, kuru izraisa pielikumā minētās darbības. 2. Katra dalībvalsts var vienoties ar citām dalībvalstīm, ka tai nepaziņo saskaņā ar 1. punktu dažos gadījumos, kuros piemēro 6. panta 2. punkta a) apakšpunktu. 4. pants 1. Saskaņā ar 6. pantu dzīvesvietas valsts, kura ir saņēmusi paziņojumu saskaņā ar 3. pantu, tūlīt pieņem lēmumu, kurš kādā no šiem veidiem paredz vadītāja tiesību atņemšanu, kas veikta pārkāpuma valstī: a) tieši izpildot lēmumu, kas uzliek vadītāja tiesību atņemšanu, tomēr ņemot vērā pārkāpuma valsts noteiktā tiesību atņemšanas laika daļu, kas jau ir izciesta; vai b) izpildot lēmumu, kas uzliek vadītāja tiesību atņemšanu, ar tiesas vai administratīvu lēmumu saskaņā ar 2. punktā noteiktajiem nosacījumiem; vai c) pārstrādājot lēmumu, kas uzliek vadītāja tiesību atņemšanu, par savu tiesas vai administratīvu lēmumu, un neskarot 11. pantu, aizstājot pārkāpuma valsts lēmumu ar jaunu lēmumu saskaņā ar 3. punktā noteiktajiem nosacījumiem. 2. Ja tā piemēro 1. punkta b) apakšpunktā noteikto procedūru, dzīvesvietas valsts: a) ņem vērā pārkāpuma valsts uzlikto vadītāja tiesību atņemšanas laiku, kas jau ir izciests šajā valstī; b) var samazināt vadītāja tiesību atņemšanas laiku, taču tikai uz maksimālo laiku, kas ir paredzēts par līdzīgām darbībām saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem; c) nepagarina vadītāja tiesību atņemšanas laiku, ko uzlikusi pārkāpuma valsts. 3. Ja tā piemēro 1. punkta c) apakšpunktā noteikto procedūru, dzīvesvietas valsts: a) vadās no konstatētajiem faktiem, ciktāl tie ir tieši vai netieši norādīti lēmumā, kas uzliek vadītāja tiesību atņemšanu pārkāpuma valstī; b) ņem vērā pārkāpuma valsts uzlikto vadītāja tiesību atņemšanas laiku, kas jau ir izciests šajā valstī; c) var samazināt vadītāja tiesību atņemšanas laiku, lai to pielīdzinātu laikam, kas būtu piemērots attiecīgajā gadījumā saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem; d) nepagarina vadītāja tiesību atņemšanas laiku, ko uzlikusi pārkāpuma valsts; e) nevar aizstāt vadītāja tiesību atņemšanu ar naudassodu vai citu pasākumu. 4. Ja īsteno vadītāja tiesību atņemšanu saskaņā ar šo pantu, dzīvesvietas valsts vajadzības gadījumā nosaka dienu, no kuras vadītāja tiesību atņemšana būs spēkā. 5. Sniedzot 15. panta 2. punktā minēto paziņojumu, katra dalībvalsts norāda deklarācijā, kuras 1. punktā aprakstītās procedūras tā paredz piemērot dzīvesvietas valsts statusā. Deklarāciju jebkurā laikā var aizstāt ar jaunu deklarāciju. 5. pants Vadītāja tiesību atņemšana saskaņā ar 4. pantu neierobežo visus papildu ceļu satiksmes drošības pasākumus, ko dzīvesvietas valsts var veikt saskaņā ar tās tiesību aktiem. 6. pants 1. Dzīvesvietas valsts atsakās īstenot vadītāja tiesību atņemšanu, ja: a) vadītāja tiesību atņemšana jau ir pilnībā izpildīta pārkāpuma valstī; b) likumpārkāpējam jau bija uzlikta vadītāja tiesību atņemšana dzīvesvietas valstī par līdzīgām darbībām un šī atņemšana ir izpildīta vai tā tiek pildīta; c) likumpārkāpējs varētu izmantot vispārēju apžēlošanu vai amnestiju dzīvesvietas valstī, ja pārkāpumi būtu izdarīti attiecīgās valsts teritorijā; d) saskaņā ar tās tiesību aktiem piemērojamajam sodam būtu iestājies noilgums; e) īpašos gadījumos, ja, saņemot informāciju saskaņā ar 8. pantu, tā uzskata, ka attiecīgajai personai nav bijusi pietiekama iespēja sevi aizstāvēt. 2. Dzīvesvietas valsts var atteikties īstenot vadītāja tiesību atņemšanu, ja: a) darbība, par kuru uzlikta vadītāja tiesību atņemšana pārkāpuma valstī, nav pārkāpums saskaņā ar dzīvesvietas valsts tiesību aktiem; b) atlikušais tiesību atņemšanas periods, ko var izpildīt dzīvesvietas dalībvalstī, nepārsniedz vienu mēnesi; c) saskaņā ar dzīvesvietas valsts tiesību aktiem nav iespējams sodīt ar vadītāja tiesību atņemšanu par darbībām, kas izraisa pārkāpuma valstī uzlikto vadītāja tiesību atņemšanu. 3. Sniedzot 15. panta 2. punktā minēto ziņojumu vai jebkurā citā laikā, dalībvalstis var deklarēt, ka tās vienmēr pilnībā piemēros šā panta 2. punktu. Ja šāda deklarācija ir izdarīta, citām dalībvalstīm nav pienākums paziņot par vadītāja tiesību atņemšanu, kā minēts šajā deklarācijā saskaņā ar 3. pantu, dalībvalstij, kura izdarījusi deklarāciju. Visas dalībvalstis jebkurā laikā var atsaukt savu deklarāciju. 7. pants 1. Pārkāpuma valsts kompetentās iestādes nosūta 3. pantā minēto paziņojumu dzīvesvietas valsts centrālajai iestādei. 2. 1. punkta mērķiem, sniedzot 15. panta 2. punktā minēto paziņojumu, katra dalībvalsts norāda: a) tās izraudzīto centrālo iestādi vai centrālās iestādes; b) kompetentās iestādes, kuras ir atbildīgas par 3. pantā minētā paziņojuma iesniegšanu. 8. pants 1. 3. pantā minētajam paziņojumam pievieno: - sīkākas ziņas, kas palīdz noteikt tās personas atrašanās vietu, kurai atņemtas vadītāja tiesības, - lēmuma oriģinālu vai apliecinātu kopiju, ar ko uzliek vadītāja tiesību atņemšanu, - īsu izziņu par apstākļiem un norādi uz pārkāpuma valsts tiesību normām, uz kuru pamata tika uzlikta vadītāja tiesību atņemšana, ja tās nav norādītas lēmumā, - apstiprinājumu, ka tas ir galīgs, - informāciju par vadītāja tiesību atņemšanas izpildi pārkāpuma valstī, ieskaitot tiesību atņemšanas ilgumu un, ja tas ir zināms, dienu, kad šis termiņš sākas un beidzas, - vadītāja apliecību, ja tā ir konfiscēta. 2. Ja persona, kurai ir uzlikta vadītāja tiesību atņemšana, personīgi nepiedalījās vai netika pārstāvēta tiesas procesā, paziņojumam saskaņā ar 3. pantu pievieno pierādījumu, ka persona ir pienācīgi informēta par tiesas procesu saskaņā ar pārkāpuma valsts tiesību aktiem. 3. Ja informācija, kas ir nosūtīta saskaņā ar 1. un 2. punktu, nav pietiekama, lai ļautu pieņemt lēmumu saskaņā ar šo konvenciju, jo īpaši, ja konkrētas lietas apstākļos pastāv šaubas, ka attiecīgajai personai ir bijusi pietiekama iespēja sevi aizstāvēt, dzīvesvietas valsts kompetentās iestādes lūdz pārkāpuma valsts kompetentās iestādes nekavējoties sniegt vajadzīgo papildu informāciju. 9. pants 1. Saskaņā ar 2. un 3. punktu nav vajadzīgs tulkojums 3. pantā minētajiem paziņojumiem, 8. pantā minētajiem papildmateriāliem vai visiem citiem dokumentiem, kas ir saistīti ar šīs konvencijas piemērošanu. 2. Visas dalībvalstis, sniedzot 15. panta 2. punktā minēto paziņojumu, var deklarēt, ka 1. punktā minētajiem dokumentiem, ko tām nosūta pārkāpuma valsts, jāpievieno tulkojums vienā no deklarācijā norādītajām Eiropas Kopienu iestāžu oficiālajām valodām. 3. Izņemot 8. panta 1. punkta otrajā ievilkumā minēto dokumentu, 1. punktā minētos dokumentus nevajag apliecināt. 10. pants Dzīvesvietas valsts informē pārkāpuma valsti par lēmumiem, kas pieņemti saistībā ar paziņojumu, kurš sniegts saskaņā ar 3. pantu, kā arī saistībā ar to izpildi un, ja tā atsakās īstenot vadītāja tiesību atņemšanu saskaņā ar 6. pantu, šīs atteikšanās iemeslus. 11. pants 1. Pārkāpuma valsts tiesības savā teritorijā izpildīt pilnu vadītāja tiesību atņemšanas termiņu nedrīkst ietekmēt dzīvesvietas valsts pieņemtais lēmums. 2. Sniedzot 15. panta 2. punktā minēto paziņojumu, visas dalībvalstis var norādīt, ka tās nepiemēros šā panta 1. punktu pārkāpuma valsts statusā. 3. Pārkāpuma valsts un dzīvesvietas valsts veic savus pienākumus saskaņā ar konvenciju tā, lai nodrošinātu, ka kopējais tiesību atņemšanas periods, ņemot vērā tiesību atņemšanas laiku, kas par attiecīgo pārkāpumu ir izciests dzīvesvietas valstī, nepārsniedz tiesību atņemšanas laiku, ko sākotnēji noteica pārkāpuma valsts. 4. Informējot attiecīgo personu par lēmumu atņemt tiesības, pārkāpuma valsts, kas ierosina piemērot 1. punktu, tajā pašā laikā informē personu par šo faktu un apstiprina dzīvesvietas valstij saskaņā ar 3. pantu sniegtajā paziņojumā, ka ir šādi rīkojusies. 12. pants Katrai dalībvalstij ir jāpieņem tiesību akti, lai ļautu tai sodīt par transporta līdzekļa vadīšanu tās teritorijā, ja vadītāja dzīvesvietas valsts, īstenojot šo konvenciju, ir atņēmusi tam tiesības vadīt transportlīdzekli. 13. pants Izmaksas par šīs konvencijas īstenošanu sedz dalībvalsts, kurā izmaksas radušās. 14. pants 1. Eiropas Kopienu Tiesas kompetencē ir lemt par visiem strīdiem starp dalībvalstīm attiecībā uz šīs konvencijas interpretāciju vai piemērošanu, ja Padome šādu strīdu nevar atrisināt sešos mēnešos no dienas, kad kāda no strīdā iesaistītajām pusēm par to ziņojusi Padomei. Tiesas kompetencē ir arī lemt par visiem strīdiem starp dalībvalstīm un Komisiju attiecībā uz šīs konvencijas interpretāciju vai piemērošanu. 2. Visām dalībvalstīm ir jāapstiprina ar deklarāciju, ko sniedz kopā ar 15. panta 2. punktā minēto paziņojumu, vai jebkurā citā dienā Tiesas kompetence sniegt prejudiciālus nolēmumus par šīs konvencijas interpretāciju. 3. Dalībvalstij, kas nāk klajā ar deklarāciju saskaņā ar 2. punktu, ir jānorāda, ka: a) jebkura šīs valsts tiesa, kuras lēmumus saskaņā ar šīs valsts tiesību sistēmu nevar pārsūdzēt, var lūgt Tiesu sniegt prejudiciālu nolēmumu par jautājumu, kas radies sakarā ar kādu lietu, ko tā izskata un kas attiecas uz šīs konvencijas interpretāciju, ja šī tiesa uzskata, ka lēmums attiecīgā jautājumā vajadzīgs, lai tā varētu taisīt spriedumu, vai b) jebkura šīs valsts tiesa var lūgt Tiesu sniegt prejudiciālu nolēmumu par jautājumu, kas radies sakarā ar kādu lietu, ko tā izskata un kas attiecas uz šīs konvencijas interpretāciju, ja šī tiesa uzskata, ka lēmums attiecīgā jautājumā vajadzīgs, lai tā varētu taisīt spriedumu. 4. Šajā jomā piemērojami Eiropas Kopienu Tiesas statūti un tās reglaments. Jebkura dalībvalsts neatkarīgi no tā, vai tā ir vai nav nākusi klajā ar deklarāciju saskaņā ar 2. punktu, ir tiesīga iesniegt Tiesai lietas izklāstu vai rakstiskus apsvērumus par lietām, ko izskata atbilstīgi 3. punktam. 15. pants 1. Šo konvenciju pieņem dalībvalstis saskaņā ar to attiecīgajām konstitucionālajām prasībām. 2. Dalībvalstis informē Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretāru par konstitucionālo prasību izpildi šīs konvencijas pieņemšanai. 3. Šī konvencija stājas spēkā 90 dienas pēc tam, kad 2. punktā minēto paziņojumu iesniedz pēdējā no tām dalībvalstīm, kas bija Eiropas Savienības dalībvalstis dienā, kad Padome pieņēma lēmumu par šīs konvencijas sastādīšanu. 4. Līdz brīdim, kad šī konvencija stājas spēkā, jebkura dalībvalsts var, sniedzot 2. punktā minēto paziņojumu vai jebkurā vēlākā laikā, deklarēt, ka attiecībā uz šo valsti konvenciju, izņemot 14. pantu, piemēro attiecībās ar dalībvalstīm, kas nākušas klajā ar līdzīgu deklarāciju. Šādas deklarācijas sāk piemērot 90 dienas pēc to deponēšanas dienas. 5. Šo konvenciju un attiecībā uz to sniegtās deklarācijas piemēro tikai pārkāpumiem, kas veikti pēc konvencijas spēkā stāšanās vai arī no dienas, kurā konvencija ir kļuvusi piemērojama starp attiecīgajām dalībvalstīm. 16. pants 1. Šai konvencijai var brīvi pievienoties jebkura valsts, kas kļūst par Eiropas Savienības locekli. 2. Šīs konvencijas tekstam, ko sagatavojusi Eiropas Savienības Padome, pievienojošās valsts valodā ir jābūt autentiskam. 3. Pievienošanās dokumentus deponē Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretariātā. 4. Šī konvencija stājas spēkā attiecībā uz jebkuru tai pievienojušos valsti 90 dienas pēc datuma, kad deponēts pievienošanās dokuments vai konvencijas spēkā stāšanās datumā, ja tā vēl nav stājusies spēkā šo 90 dienu izbeigšanās laikā. 5. 15. panta 4. punktu piemēro dalībvalstīm, kuras pievienojas. 17. pants Attiecībā uz šo konvenciju atrunas nav pieļaujamas. 18. pants Attiecībā uz Lielbritāniju šīs konvencijas noteikumus piemēro tikai Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei. 19. pants 1. Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs darbojas kā šīs konvencijas depozitārijs. 2. Depozitārijs publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī informāciju par dokumentu pieņemšanas un pievienošanās gaitu, deklarācijām un atrunām, kā arī visus citus paziņojumus attiecībā uz šo konvenciju. En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio. Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention. Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt. Σε πίστωση των ανωτέρω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση. In witness whereof, the undersigned plenipotentiaries have hereunto set their hands. En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention. Dá fhianú sin, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo. In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione. Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben gesteld. Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente convenção. Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen. Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade undertecknat denna konvention. Hecho en Luxemburgo, el diecisiete de junio de mil novecientos noventa y ocho, en un ejemplar único, en lenguas alemana, inglesa, danesa, española, finesa, francesa, griega, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.Udfærdiget i Luxembourg, den syttende juni nitten hundrede og otteoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.Geschehen zu Luxemburg am siebzehnten Juni neunzehnhundertachtundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt.Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις δεκαεπτά Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα οκτώ, σε ένα μόνο αντίτυπο, στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· κάθε κείμενο είναι εξίσου αυθεντικό και κατατίθεται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης.Done at Luxembourg on the seventeenth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-eight, in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union.Fait à Luxembourg, le dix-sept juin mil neuf cent quatre-vingt-dix-huit, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l'Union européenne.Arna dhéanamh i Lucsamburg ar an seachtú lá déag de Mheitheamh sa bhliain míle naoi gcéad nócha a hocht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san Iodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh.Fatto a Lussemburgo, addì diciassette giugno millenovecentonovantotto, in un unico esemplare in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell'Unione europea.Gedaan te Luxemburg, de zeventiende juni negentienhonderd achtennegentig, in één exemplaar in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie.Feito no Luxemburgo, em dezassete de Junho de mil novecentos e noventa e oito, em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos arquivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.Tehty Luxemburgissa seitsemäntenätoista päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäkahdeksan englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.Som skedde i Luxemburg den sjuttonde juni nittonhundranittioåtta i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd. Pour le gouvernement du Royaume de BelgiqueVoor de regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien +++++ TIFF +++++ For regeringen for Kongeriget Danmark +++++ TIFF +++++ Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland +++++ TIFF +++++ Για την κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας +++++ TIFF +++++ Por el Gobierno del Reino de España +++++ TIFF +++++ Pour le gouvernement de la République française +++++ TIFF +++++ Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland +++++ TIFF +++++ Per il governo della Repubblica italiana +++++ TIFF +++++ Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg +++++ TIFF +++++ Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden +++++ TIFF +++++ Für die Regierung der Republik Österreich +++++ TIFF +++++ Pelo Governo da República Portuguesa +++++ TIFF +++++ Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar +++++ TIFF +++++ På svenska regeringens vägnar +++++ TIFF +++++ For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland +++++ TIFF +++++ [1] OV L 237, 24.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/26/EK (OV L 150, 7.6.1997., 41. lpp.). --------------------------------------------------