Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 pēdējā redakcijā, kas pieejama

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 83 – Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz piesārņotāju emisiju atkarībā no motoram nepieciešamās degvielas veida [2015/1038]

Ar visiem grozījumiem līdz

noteikumu 07. grozījumu sērijai, kas stājās spēkā 2015. gada 22. janvārī

SATURS

NOTEIKUMI

Pielikumi

1. DARBĪBAS JOMA

Šajos noteikumos izklāstītas tehniskās prasības mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai.

Turklāt šajā dokumentā paredzēti arī noteikumi, kas attiecas uz atbilstību ekspluatācijā, piesārņojuma kontroles iekārtu ilglaicīgumu un iebūvētajām diagnostikas (OBD) sistēmām.

1.1. Šie noteikumi attiecas uz M1, M2, N1 un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru atskaites masa nepārsniedz 2 610 kg (1).

Pēc ražotāja pieprasījuma tipa apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem var attiecināt ne tikai uz iepriekš minētajiem transportlīdzekļiem, bet arī uz M1, M2, N1 un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru atskaites masa nepārsniedz 2 840 kg un kuri atbilst šajos noteikumos paredzētajiem nosacījumiem.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos izmantotas šādas definīcijas.

c)

“Daļiņu skaits” ir to daļiņu kopējais skaits, kuru diametrs pārsniedz 23 nm un kuras atrodas atšķaidītajā izplūdes gāzē pēc tam, kad tā ir kondicionēta, lai atdalītu gaistošās vielas, kā aprakstīts šo noteikumu 4.a pielikuma 5. papildinājumā.

“Piesārņotājdaļiņas” ir izplūdes gāzu sastāvdaļas, kas no atšķaidītas izplūdes gāzes ir atdalītas maksimālajā temperatūrā 325 K (52 °C), izmantojot šo noteikumu 4.a pielikuma 4. papildinājumā aprakstītos filtrus.

“Izgarojuma zudumi” ir ogļūdeņražu emisijas, kas rodas no stāvoša transportlīdzekļa degvielas sistēmas pēc braukšanas perioda (pieņemot attiecību C1 H2,20).

“Iztvaikošanas emisijas” ir ogļūdeņražu tvaiki, kas rodas no mehāniskā transportlīdzekļa degvielas sistēmas un nav izplūdes gāzu emisijas.

“Pienācīgi uzturēts un izmantots” attiecībā uz testa transportlīdzekli nozīmē, ka tas atbilst kritērijiem, lai to pieņemtu kā izraudzīto transportlīdzekli, kā paredzēts šo noteikumu 3. papildinājuma 2. punktā.

“Biodegviela” ir transportā izmantojamā šķidrā vai gāzveida degviela, ko iegūst no biomasas.

ierobežojumi attiecībā uz gāzveida piesārņotāju un piesārņotājdaļiņu emisiju, piesārņojuma kontroles iekārtu ilglaicīgumu un iebūvēto diagnostiku transportlīdzekļiem, kurus darbina ar dīzeļdegvielu (C apstiprinājums) vai kurus var darbināt vai nu ar dīzeļdegvielu un biodegvielu, vai ar biodegvielu;

Pēc ražotāja pieprasījuma testa procedūru, ko īpaši piemēro periodiski reģenerējošām sistēmām, reģenerējošai ierīcei nepiemēro, ja ražotājs tipa apstiprinātājai iestādei sniedz informāciju par to, ka to ciklu laikā, kuros notiek reģenerācija, emisija saglabājas zem to 5.3.1.4. punktā norādīto standartu līmeņa, kurus pēc tehniskā dienesta piekrišanas piemēro attiecīgajai transportlīdzekļu kategorijai.

“Hibrīds elektriskais transportlīdzeklis” (HEV) ir tāds transportlīdzeklis (ieskaitot transportlīdzekļus, kuri saņem enerģiju no patērējamas degvielas tikai, lai uzlādētu elektroenerģijas/jaudas akumulēšanas ierīci), kas mehāniskajai piedziņai saņem enerģiju no diviem šādiem transportlīdzeklī esošiem enerģijas/jaudas avotiem:

“Divu degvielu transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis ar divām atsevišķām degvielas tvertņu sistēmām, kas konstruēts tā, lai to vienlaikus darbinātu tikai ar vienu degvielu. Vienlaicīga abu degvielu lietošana ir ierobežota daudzumā un ilgumā.

“Alternatīvas degvielas transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas konstruēts tā, lai to varētu darbināt ar vismaz viena veida degvielu, kura atmosfēras temperatūrā un spiedienā ir gāze vai būtībā ir eļļa, kurai nav minerālas izcelsmes.

transportlīdzekļi, kuru atskaites masa pārsniedz 1 760 kg un kuri ir īpaši būvēti komerciāliem mērķiem, lai tie būtu piemēroti ratiņkrēslu izmantošanai to iekšienē.

c)

“Ūdeņraža kurināmā elementa transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, ko darbina ar kurināmā elementu, kurā ķīmisko enerģiju no ūdeņraža pārvērš elektroenerģijā, lai nodrošinātu transportlīdzekļa piedziņu.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz izplūdes gāzu emisijām, kartera gāzu emisijām, iztvaikošanas emisijām un piesārņojuma kontroles iekārtu ilglaicīgumu, kā arī attiecībā uz iebūvēto diagnostikas (OBD) sistēmu tipa apstiprinātājai iestādei iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā pilnvarots pārstāvis.

3.1.1. Turklāt ražotājs sniedz šādu informāciju:

par transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoriem, ražotājs iesniedz deklarāciju par minimālo procentuālo aizdedzes izlaidumu skaitu no kopējā aizdedzes momentu skaita, kā rezultātā vai nu emisijas varētu pārsniegt 11. pielikuma 3.3.2. punktā norādītos ierobežojumus, ja minētais aizdedzes izlaidumu procentuālais īpatsvars bijis vērojams kopš šo noteikumu 4.a pielikumā aprakstītā I tipa testa sākuma, vai arī izraisīt viena vai vairāku izplūdes katalizatoru pārkaršanu, pēc tam radot neatgriezenisku bojājumu;

c)

ražotāja deklarāciju par to, ka OBD atbilst šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7. punkta noteikumiem par veiktspēju ekspluatācijā visos saprātīgi paredzamos braukšanas apstākļos;

plānu, kurā aprakstīti detalizēti tehniskie kritēriji un pamatojums, kā palielina katras uzraugierīces skaitītāju un saucēju, kuriem jāatbilst šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.2. un 7.3. punkta prasībām, kā arī attiecībā uz to, kā izslēdz skaitītājus, saucējus un kopsaucēju šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.7. punktā minētajos apstākļos;

3.1.2. Ar OBD aprīkotu apstiprināmā transportlīdzekļa tipa vai transportlīdzekļu saimes reprezentatīvu transportlīdzekli šo noteikumu 11. pielikuma 3. punktā aprakstītajiem testiem iesniedz tehniskajam dienestam, kas atbildīgs par tipa apstiprināšanas testu. Ja tehniskais dienests nosaka, ka iesniegtais transportlīdzeklis nav pilnībā reprezentatīvs attiecībā uz šo noteikumu 11. pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto transportlīdzekļa tipu vai transportlīdzekļu saimi, saskaņā ar šo noteikumu 11. pielikuma 3. punktu testam iesniedz citu vai nepieciešamības gadījumā papildu transportlīdzekli.

3.2. Paraugs informācijas dokumentam, kas attiecas uz izplūdes gāzu emisijām, iztvaikošanas emisijām, ilglaicīgumu un iebūvēto diagnostikas (OBD) sistēmu, ir dots šo noteikumu 1. pielikumā. Šo noteikumu 1. pielikuma 3.2.12.2.7.6. punktā minēto informāciju iekļauj 1. papildinājumā “Informācija par OBD” tipa apstiprinājuma paziņojumam šo noteikumu 2. pielikumā.

3.2.1. Pēc vajadzības ir jāiesniedz citu tipa apstiprinājumu kopijas ar attiecīgo informāciju, lai ļautu apstiprinājumus paplašināt un noteikt pasliktināšanās koeficientus.

3.3. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa reprezentatīvu transportlīdzekli šo noteikumu 5. punktā aprakstītajiem testiem iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par apstiprināšanas testiem.

3.3.1. Pieteikumu, kas minēts šo noteikumu 3.1. punktā, sagatavo saskaņā ar šo noteikumu 1. pielikumā sniegto informācijas dokumenta paraugu.

3.3.2. Ražotājs 3.1.1. punkta d) apakšpunkta nolūkos izmanto paraugu ražotāja sertifikātam par atbilstību OBD veiktspējas ekspluatācijā prasībām, kas sniegts šo noteikumu 2. pielikuma 2. papildinājumā.

3.3.3. Tipa apstiprinātāja iestāde, kura piešķir apstiprinājumu, 3.1.1. punkta e) apakšpunkta nolūkos minētajā apakšpunktā ietverto informāciju pēc pieprasījuma sniedz tipa apstiprinātājām iestādēm.

3.3.4. Tipa apstiprinātājas iestādes šo noteikumu 3.1.1. punkta d) un e) apakšpunkta nolūkos neapstiprina transportlīdzekli, ja ražotāja sniegtā informācija neatbilst šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7. punkta prasībām. Visos saprātīgi paredzamos braukšanas apstākļos piemēro šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.2., 7.3. un 7.7. punktu. Lai novērtētu šā punkta pirmajā un otrajā daļā noteikto prasību īstenošanu, tipa apstiprinātājas iestādes ņem vērā tehnoloģiju attīstību.

3.3.5. Šo noteikumu 3.1.1. punkta f) apakšpunkta nolūkos pasākumi, kas veikti, lai nepieļautu nesankcionētas manipulācijas ar emisijas kontroles datoru vai tā modifikāciju, ietver iespēju veikt atjaunināšanu, izmantojot ražotāja apstiprinātu programmu vai kalibrēšanu.

3.3.6. Attiecībā uz A tabulā norādītajiem testiem ražotājs nodod tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testiem, transportlīdzekli, kurš ir reprezentatīvs apstiprināmajam tipam.

3.3.7. Pieteikumā maināmas degvielas transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai jāievēro papildu prasības, kas paredzētas šo noteikumu 4.9.1. un 4.9.2. punktā.

3.3.8. Sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskās vienības konstrukcijas izmaiņas, kas veiktas pēc tipa apstiprināšanas, automātiski neanulē tipa apstiprinājumu, ja vien sākotnējās īpašības vai tehniskie parametri netiek mainīti tādā veidā, ka tiek ietekmēta motora vai piesārņojuma kontroles sistēmas darbība.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Ja saskaņā ar šiem grozījumiem apstiprināšanai iesniegtais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu 5. punkta prasībām, piešķir minētā transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.

4.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru.

Tā pirmie divi cipari norāda grozījumu sēriju, saskaņā ar kuru piešķirts apstiprinājums. Viena un tā pati nolīguma puse nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam.

4.3. Paziņojumu par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, paplašināšanu vai apstiprinājuma atteikšanu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 2. pielikumā norādītajam modelim.

4.3.1. Šo noteikumu grozījumu gadījumā, piemēram, ja tiek noteiktas jaunas robežvērtības, nolīguma puses informē, kuri jau apstiprinātie transportlīdzekļu tipi atbilst jaunajiem noteikumiem.

4.4. Transportlīdzeklim, kas saskaņā ar šiem noteikumiem atbilst apstiprinātam transportlīdzekļa tipam, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, piestiprina starptautiski atzītu apstiprinājuma marķējumu, ko veido šādi elementi:

Pa labi no 4.4.1. punktā noteiktā apļa – šo noteikumu numurs, aiz tā burts “R”, domuzīme un apstiprinājuma numurs.

4.5. Ja transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem noteikumiem, kas pievienoti nolīgumam, tad valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, nav jāatkārto 4.4.1. punktā noteiktais simbols; šādā gadījumā noteikumu numuru, apstiprinājuma numurus un visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem apstiprinājums piešķirts valstī, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķīrusi apstiprinājumu, norāda vertikālās slejās pa labi no šo noteikumu 4.4.1. punktā noteiktā simbola.

4.6. Apstiprinājuma marķējums ir skaidri salasāms un neizdzēšams.

4.7. Apstiprinājuma marķējumu novieto uz transportlīdzekļa datu plāksnītes vai tās tuvumā.

4.7.1. Šo noteikumu 3. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējuma izkārtojuma piemēri.

4.8. Papildu prasības ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu darbināmiem transportlīdzekļiem

4.8.1. Papildu prasības ar sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu darbināmiem transportlīdzekļiem ir ietvertas šo noteikumu 12. pielikumā.

4.9. Papildu prasības maināmas degvielas transportlīdzekļu apstiprināšanai

4.9.1. Ar etanolu vai biodīzeļdegvielu darbināma maināmas degvielas transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam transportlīdzekļa ražotājs raksturo transportlīdzekļa spēju pielāgoties ikvienam benzīna un etanola maisījumam (maisījumā līdz 85 % etanola) vai dīzeļdegvielas un biodīzeļdegvielas maisījumam, kāds var būt pieejams tirgū.

4.9.2. Attiecībā uz maināmas degvielas transportlīdzekļiem pārejai no vienas etalondegvielas uz otru testu starplaikos jānotiek, manuāli nekoriģējot motora iestatījumus.

4.10. Apstiprinājuma prasības saistībā ar OBD

4.10.1. Ražotājs nodrošina, ka visi transportlīdzekļi ir aprīkoti ar OBD.

4.10.2. OBD jābūt projektētai, konstruētai un uzstādītai transportlīdzeklī tā, lai tā varētu noteikt pasliktināšanās vai darbības traucējuma tipu visā transportlīdzekļa kalpošanas laikā.

4.10.3. OBD atbilst šo noteikumu prasībām parastās izmantošanas apstākļos.

4.10.4. Ja saskaņā ar šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājumu testu veic ar bojātu detaļu, ieslēdzas OBD nepareizas darbības indikators. OBD nepareizas darbības indikators var ieslēgties šā testa laikā arī tad, ja emisijas līmenis ir zemāks par OBD robežvērtībām, kas norādītas šo noteikumu 11. pielikumā.

4.10.5. Ražotājs nodrošina, ka visos saprātīgi paredzamos braukšanas apstākļos OBD atbilst šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7. punktā noteiktajām veiktspējas ekspluatācijā prasībām.

4.10.6. Datus par veiktspēju ekspluatācijā, kurus transportlīdzekļa OBD glabā un rāda atbilstīgi šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.6. punkta noteikumiem, ražotājs nekodētā veidā nekavējoties dara pieejamus valstu iestādēm un neatkarīgiem uzņēmumiem.

5. SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI

Maza apjoma ražotāji

Kā alternatīvu šā punkta prasībām transportlīdzekļu ražotāji, kuru ikgadējā produkcija visā pasaulē ir mazāka par 10 000 vienībām, var saņemt apstiprinājumu, pamatojoties uz attiecīgajām tehniskajām prasībām turpmākajā tabulā.

Kalifornijas noteikumu kodekss (California Code of Regulations), 13. sadaļa, 1961.(a) un 1961.(b)(1)(C)(1) punkts, ko piemēro 2001. gada un turpmāko gadu transportlīdzekļu modeļiem, kā arī 1968.1, 1968.2, 1968.5, 1976. un 1975. punkts, publicēts Barclay's Publishing.

Lai saņemtu tipa apstiprinājumu attiecībā uz emisijām atbilstīgi šim punktam, ir jāveic arī emisiju testi tehniskās apskates nolūkos, kas paredzēti šo noteikumu 5. pielikumā, kā arī jāizpilda šo noteikumu 11. pielikuma 5. punktā noteiktās prasības attiecībā uz piekļuvi transportlīdzekļa OBD informācijai.

Tipa apstiprinātāja iestāde informē citas nolīguma pušu tipa apstiprinātājas iestādes par katra apstiprinājuma piešķiršanas apstākļiem, ja tas noticis saskaņā ar šo punktu.

5.1. Vispārēji noteikumi

5.1.1. Sastāvdaļas, kas var ietekmēt piesārņotāju emisiju, projektē, konstruē un montē tā, lai transportlīdzeklis, to normāli lietojot un ņemot vērā vibrācijas, kam tas var būt pakļauts, atbilstu šo noteikumu prasībām.

5.1.2. Ražotājs veic tādus tehniskos pasākumus, lai nodrošinātu izplūdes gāzu un iztvaikošanas emisiju efektīvu ierobežošanu saskaņā ar šiem noteikumiem visā transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā un ievērojot normālus izmantošanas nosacījumus. Tas attiecas uz to cauruļu un savienojumu drošumu, kurus izmanto emisijas kontroles sistēmās un kuriem jābūt veidotiem tā, lai atbilstu sākotnēji paredzētajam nolūkam. Attiecībā uz izplūdes gāzu emisiju šos noteikumus uzskata par īstenotiem, ja ir izpildīti šo noteikumu 5.3.1. un 8.2. punkta nosacījumi. Attiecībā uz iztvaikošanas emisijām šos nosacījumus uzskata par īstenotiem, ja ir izpildīti šo noteikumu 5.3.4. un 8.4. punkta nosacījumi.

5.1.2.1. Manipulācijas ierīces izmantošana ir aizliegta.

5.1.3. Degvielas tvertņu ieplūdes atvere

5.1.3.1. Saskaņā ar šo noteikumu 5.1.3.2. punktu degvielas vai etanola tvertnes ieplūdes atverei ir jābūt veidotai tā, ka tā liedz tvertni piepildīt no degvielas sūkņa uzpildes sprauslas, kuras ārējais diametrs ir 23,6 mm vai lielāks.

5.1.3.2. Šo noteikumu 5.1.3.1. punktu nepiemēro transportlīdzeklim, attiecībā uz kuru ir izpildīti abi šādi nosacījumi:

5.1.4. Ir jāparedz pasākums, lai novērstu pārmērīgas iztvaikošanas emisijas un degvielas izlīšanu, ko rada degvielas uzpildes atveres vāka neesība. To var panākt, izmantojot vienu no turpmāk minētā:

jebkāds cits pasākums, kam ir tāda pati ietekme. Piemēram, bet ne tikai, piesiets degvielas uzpildes atveres vāks, pieķēdēts degvielas uzpildes atveres vāks vai tāds vāks, kuram izmanto to pašu atslēgu, kuru izmanto transportlīdzekļa aizdedzei. Šādā gadījumā atslēgai ir jābūt izņemamai no uzpildes atveres vāka tikai tad, kad tā ir aizslēgtā pozīcijā.

5.1.5. Elektroniskās sistēmas drošības noteikumi

5.1.5.1. Katram transportlīdzeklim ar emisijas kontroles datoru ir elementi, kas neļauj veikt modifikācijas, izņemot gadījumus, ja ražotājs tos ir apstiprinājis. Ražotājs atļauj modifikāciju veikšanu tikai tad, ja tās ir vajadzīgas šā transportlīdzekļa diagnostikai, tehniskajai apkopei, pārbaudei, modernizēšanai vai remontam. Visiem datoru kodiem vai darbības parametriem, ko iespējams pārprogrammēt, jābūt aizsargātiem pret neatļautām manipulācijām, un tiem jānodrošina vismaz tāda līmeņa aizsardzība, kā paredz ISO DIS 15031-7; noteikumu 2001. gada 15. marta redakcija (SAE J2186, 1996. gada oktobra redakcija). Visām izņemamajām kalibrēšanas atmiņas mikroshēmām jābūt hermetizētām, ievietotām slēgtā apvalkā vai aizsargātām ar elektroniskiem algoritmiem, un tās nedrīkst būt maināmas, ja neizmanto īpašus darbarīkus un procedūras. Šādi aizsargāti drīkst būt tikai elementi, kas tieši saistīti ar emisiju kalibrēšanu vai transportlīdzekļa pretaizdzīšanu.

5.1.5.2. Ar datoru kodēti motora darbības parametri nedrīkst būt maināmi, neizmantojot īpašus darbarīkus un procedūras (piemēram, pielodēti vai hermetizēti datoru komponenti vai aizplombēti (vai aizlodēti) datoru korpusi).

5.1.5.3. Tādu mehānisku degvielas iesmidzināšanas sūkņu gadījumā, kas uzstādīti kompresijaizdedzes motoriem, ražotājiem jāveic atbilstīgi pasākumi, lai aizsargātu degvielas maksimālās padeves iestatījumu no neatļautām manipulācijām, transportlīdzeklim atrodoties ekspluatācijā.

5.1.5.4. Ražotāji tipa apstiprinātājai iestādei var pieprasīt izņēmumu vienai no šīm prasībām attiecībā uz tiem transportlīdzekļiem, kuriem aizsardzība, visticamāk, nav nepieciešama. Starp kritērijiem, ko tipa apstiprinātāja iestāde izmantos, izskatot izņēmumu, būs veiktspējas mikroshēmu pašreizējā pieejamība, transportlīdzekļa augstas veiktspējas iespējas un paredzamais transportlīdzekļa pārdošanas apjoms.

5.1.5.5. Ražotājiem, kas izmanto programmējamas datora kodu sistēmas (piemēram, elektriski pārprogrammējamās lasāmatmiņas, EEPROM), ir jānovērš neatļauta pārprogrammēšana. Ražotājiem jāizmanto uzlabotas pretmanipulāciju stratēģijas un ierakstaizsardzības īpašības, kam nepieciešama elektroniska piekļuve ražotāja uzturētam datoram ārpus uzņēmuma. Tipa apstiprinātāja iestāde var apstiprināt arī pielīdzināmas metodes, ja tās sniedz tādu pašu pretmanipulāciju aizsardzības līmeni.

5.1.6. Jābūt iespējai veikt transportlīdzekļa tehnisko apskati, lai noteiktu tā darbību saistībā ar datiem, kas apkopoti saskaņā ar 5.3.7. punktu. Ja šādai pārbaudei nepieciešama īpaša procedūra, to apraksta apkopes rokasgrāmatā (vai līdzvērtīgā izdevumā). Šīs īpašās procedūras veikšanai jābūt tādai, lai nebūtu nepieciešams izmantot īpašu aprīkojumu, ar ko nav aprīkots transportlīdzeklis.

5.2. Testa procedūra

A tabulā ir parādītas dažādās transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas iespējas.

5.2.1. Dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļiem un hibrīdiem elektriskajiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, veic šādus testus:

5.2.2. Dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļiem un hibrīdiem elektriskajiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru un darbojas ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu (vienas degvielas vai divu degvielu transportlīdzekļi), veic šādus testus (saskaņā ar A tabulu):

5.2.3. Kompresijaizdedzes motoru transportlīdzekļiem un hibrīdiem elektriskajiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru, veic šādus testus:

A tabula.

Prasības

Testa prasību piemērošana tipa apstiprinājumam un tā attiecināšanai uz citu tipu

5.3. Testu apraksts

5.3.1. I tipa tests (Izplūdes gāzu emisiju verifikācija pēc aukstās iedarbināšanas).

5.3.1.1. 1. attēlā ir parādīta I tipa testa procedūras gaita. Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem.

5.3.1.2. Transportlīdzekli novieto uz šasijas dinamometra, kas aprīkots ar kravas un inerces imitēšanas līdzekļiem.

5.3.1.2.1. Bez pārtraukuma veic testu, kas kopumā ilgst 19 minūtes un 40 sekundes un sastāv no divām daļām, t. i., pirmās un otrās. Lai veicinātu testa aprīkojuma noregulēšanu, saskaņojot ar ražotāju, starp pirmās daļas beigām un otrās daļas sākumu var būt periods, kas nav ilgāks par 20 sekundēm un kurā paraugi netiek ņemti.

5.3.1.2.1.1. Transportlīdzekļus, kas darbojas ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu, pārbauda ar I tipa testu, lai testētu dažādas sašķidrinātās naftas gāzes vai dabasgāzes/biometāna sastāva izmaiņas, kā paredzēts šo noteikumu 12. pielikumā. Transportlīdzekļus, kas darbojas vai nu ar benzīnu, vai ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu, pārbauda, izmantojot abas degvielas, un ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu testē dažādas sašķidrinātās naftas gāzes vai dabasgāzes/biometāna sastāva izmaiņas, kā paredzēts šo noteikumu 12. pielikumā.

5.3.1.2.1.2. Neatkarīgi no 5.3.1.2.1.1. punkta prasībām transportlīdzekļus, kuri var darboties gan ar benzīnu, gan ar gāzveida degvielu, bet kuriem benzīna sistēma ir uzstādīta tikai avārijas situācijām vai tikai motora iedarbināšanai un kuru degvielas tvertņu ietilpība ir ne vairāk kā 15 litri benzīna, I tipa testa nolūkā uzskata par transportlīdzekļiem, kas darbojas tikai ar gāzveida degvielu.

5.3.1.2.2. Pirmo testa daļu veido četri parastie pilsētas cikli. Katrs parastais pilsētas cikls sastāv no piecpadsmit fāzēm (tukšgaita, paātrinājums, vienmērīgs ātrums, palēninājums utt.).

5.3.1.2.3. Testa otro daļu veido viens ārpuspilsētas braukšanas cikls. Ārpuspilsētas braukšanas cikls sastāv no 13 fāzēm (tukšgaita, paātrinājums, vienmērīgs ātrums, palēninājums utt.).

5.3.1.2.4. Testa veikšanas laikā izplūdes gāzes tiek atšķaidītas un proporcionāls paraugs savākts vienā vai vairākos maisos. Testējamā transportlīdzekļa izplūdes gāzes atšķaida, paņem to paraugu un analizē pēc turpmāk tekstā aprakstītās procedūras, un izmēra kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu tilpumu. Reģistrē ne tikai oglekļa monoksīda, ogļūdeņražu un slāpekļa monoksīda emisiju, bet arī piesārņotājdaļiņu emisiju no transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoriem.

5.3.1.3. Testu veic saskaņā ar I tipa testa procedūru, kā aprakstīts šo noteikumu 4.a pielikumā. Metode gāzu savākšanai un analizēšanai ir paredzēta šo noteikumu 4.a pielikuma 2. un 3. papildinājumā, bet metode cieto daļiņu paraugu ņemšanai un analizēšanai – šo noteikumu 4.a pielikuma 4. un 5. papildinājumā.

5.3.1.4. Saskaņā ar 5.3.1.5. punkta prasībām testu atkārto trīs reizes. Rezultātus reizina ar atbilstošu pasliktināšanās koeficientu, kas iegūts no 3. tabulas 5.3.6. punktā, un periodiski reģenerējošu sistēmu gadījumā, kā definēts 2.20. punktā, tos arī reizina ar koeficientiem Ki, kas iegūti, kā noteikts šo noteikumu 13. pielikumā. Rezultātā iegūtajām gāzveida emisijas masām un iegūtajām cieto daļiņu masām un skaitam jābūt mazākiem par vērtībām, kas norādītas 1. tabulā.

1. tabula

Emisiju robežvērtības

Oglekļa monoksīda masa (CO)

5.3.1.4.1. Neatkarīgi no 5.3.1.4. punkta prasībām viena no trim rezultātā iegūtajām masām attiecībā uz katru piesārņotāju vai piesārņotāju kombināciju var pārsniegt noteikto vērtību ne vairāk kā par 10 %, ja visu trīs rezultātu vidējā aritmētiskā vērtība ir zem noteiktās robežvērtības. Ja noteiktā robežvērtība ir pārsniegta vairāk nekā vienai piesārņojošai vielai, nav svarīgi, vai tas notiek vienā vai dažādos testos.

5.3.1.4.2. Veicot testus ar gāzveida degvielu, iegūtajai gāzveida emisiju masai jābūt mazākai par 1. tabulā noteiktajām robežvērtībām attiecībā uz transportlīdzekļiem ar benzīna motoru.

5.3.1.5. Testu skaitu, kas paredzēts 5.3.1.4. punktā, samazina turpmāk minētajos apstākļos, kur V1 ir pirmā testa rezultāts un V2 ir otrā testa rezultāts attiecībā uz katru piesārņotāju vai divu piesārņotāju kombinēto emisiju saskaņā ar ierobežojumu.

5.3.1.5.1. Tikai vienu testu veic, ja attiecībā uz katru piesārņotāju vai divu piesārņotāju kombinēto emisiju iegūtais rezultāts ir mazāks par vai vienāds ar 0,70 L (t. i., V1 ≤ 0,70 L).

5.3.1.5.2. Ja 5.3.1.5.1. punkta prasības netiek izpildītas, veic tikai divus testus, ja attiecībā uz katru piesārņotāju vai divu piesārņotāju kombinēto emisiju saskaņā ar ierobežojumiem tiek izpildītas šādas prasības:

V1 ≤ 0,85 L un V1 + V2 ≤ 1,70 L un V2 ≤ L.

1. attēls

I tipa tipa apstiprinājuma piešķiršanas shēma

5.3.2. II tipa tests (oglekļa monoksīda emisijas tests tukšgaitā)

5.3.2.1. Šo testu veic visiem transportlīdzekļiem, kurus darbina ar dzirksteļaizdedzes motoriem.

Neatkarīgi no 5.3.2.1.1. punkta prasībām transportlīdzekļus, kuri var darboties gan ar benzīnu, gan ar gāzveida degvielu, bet kuriem benzīna sistēma ir uzstādīta tikai avārijas situācijām vai tikai motora iedarbināšanai un kuru degvielas tvertņu ietilpība ir ne vairāk kā 15 litri benzīna, II tipa testa nolūkā uzskata par transportlīdzekļiem, kas darbojas tikai ar gāzveida degvielu.

5.3.2.2. Attiecībā uz II tipa testu, kas izklāstīts šo noteikumu 5. pielikumā, transportlīdzekļa ražotājs norāda maksimālo pieļaujamo oglekļa monoksīda saturu izplūdes gāzēs ar normāliem motora tukšgaitas apgriezieniem. Tomēr maksimālais oglekļa monoksīda saturs nepārsniedz 0,3 tilpuma %.

Ar lieliem tukšgaitas apgriezieniem oglekļa monoksīda saturs izplūdes gāzēs tilpuma izteiksmē nedrīkst pārsniegt 0,2 %, ja motora apgriezienu skaits ir vismaz 2 000 min– 1 un gaisa pāruma koeficients (lambda) ir 1 ± 0,03 vai saskaņā ar ražotāja specifikācijām.

5.3.3. III tipa tests (Kartera gāzu emisiju verifikācija)

5.3.3.1. Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot tos, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru.

5.3.3.1.1. Transportlīdzekļus, kas darbojas ar benzīnu vai sašķidrināto naftas gāzi, vai dabasgāzi, III tipa testā pārbauda tikai ar benzīnu.

5.3.3.1.2. Neatkarīgi no 5.3.3.1.1. punkta prasībām transportlīdzekļus, kuri var darboties gan ar benzīnu, gan ar gāzveida degvielu, bet kuriem benzīna sistēma ir uzstādīta tikai avārijas situācijām vai tikai motora iedarbināšanai un kuru degvielas tvertņu ietilpība ir ne vairāk kā 15 litri benzīna, III tipa testa nolūkā uzskata par transportlīdzekļiem, kas darbojas tikai ar gāzveida degvielu.

5.3.3.2. Ja testu veic saskaņā ar šo noteikumu 6. pielikumu, no motora kartera ventilācijas sistēmas nedrīkst būt nekādas kartera gāzu emisijas atmosfērā.

5.3.4. IV tipa tests (Iztvaikošanas emisiju noteikšana transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoru)

5.3.4.1. Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot transportlīdzekļus ar kompresijaizdedzes motoru un transportlīdzekļus, kas darbojas ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu.

5.3.4.1.1. Transportlīdzekļus, kas darbojas vai nu ar benzīnu, vai ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu, IV tipa testā pārbauda tikai ar benzīnu.

5.3.4.2. Veicot testu saskaņā ar šo noteikumu 7. pielikumu, iztvaikošanas emisiju daudzums ir mazāks par 2 g vienā testā.

5.3.5. VI tipa tests (Oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu vidējo emisiju verifikācija izplūdes gāzēs pēc aukstās iedarbināšanas zemā apkārtējā temperatūrā).

5.3.5.1. Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot tos, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru.

Tomēr, iesniedzot pieteikumu par tipa apstiprinājumu transportlīdzekļiem ar kompresijaizdedzes motoru, ražotājam jāsniedz tipa apstiprinātājai iestādei informācija, kas parāda, ka NOx pārveidošanas ierīce sasniedz pietiekami augstu temperatūru efektīvai darbībai 400 sekunžu laikā pēc aukstās iedarbināšanas temperatūrā – 7 °C, kā aprakstīts VI tipa testā.

Turklāt ražotājs sniedz tipa apstiprinātājai iestādei informāciju par izplūdes gāzu recirkulācijas (EGR) sistēmas darbības stratēģiju, ieskaitot informāciju par tās darbību zemā temperatūrā.

Šajā informācijā iekļauj arī aprakstu par ietekmi uz emisijām.

Tipa apstiprinātāja iestāde nepiešķir tipa apstiprinājumu, ja sniegtā informācija nav pietiekama, lai uzskatāmi parādītu, ka pēcapstrādes iekārta norādītajā laikposmā faktiski sasniedz pietiekami augstu temperatūru efektīvai darbībai.

5.3.5.1.1. Transportlīdzekli novieto uz šasijas dinamometra, kas aprīkots ar inerces jaudas imitācijas ierīci.

5.3.5.1.2. Tests sastāv no I tipa testa pirmās daļas četriem parastajiem braukšanas pilsētā cikliem. Pirmās daļas tests ir aprakstīts šo noteikumu 4.a pielikuma 6.1.1. punktā un parādīts minētā pielikuma A4a/1. attēlā. Zemas apkārtējās temperatūras tests ilgst 780 sekundes bez pārtraukuma, un tas sākas ar motora palaidi.

5.3.5.1.3. Zemas apkārtējās temperatūras testu veic pie apkārtējās testa temperatūras 266 K (– 7 °C). Pirms testa veikšanas testa transportlīdzekļus sagatavo vienotā veidā, lai nodrošinātu testa rezultātu reproducējamību. Transportlīdzekļa sagatavošanu un citas testa procedūras veic saskaņā ar šo noteikumu 8. pielikuma norādēm.

5.3.5.1.4. Testa laikā izplūdes gāzes atšķaida un paņem proporcionālu paraugu. Testējamā transportlīdzekļa izplūdes gāzes atšķaida, ņem un analizē to paraugus saskaņā ar šo noteikumu 8. pielikumā aprakstīto procedūru, un izmēra kopējo atšķaidīto izplūdes gāzu daudzumu. Atšķaidītās izplūdes gāzes analizē attiecībā uz oglekļa monoksīdu un kopējiem ogļūdeņražiem.

5.3.5.2. Saskaņā ar 5.3.5.2.2. un 5.3.5.3. punktu testu atkārto trīs reizes. Rezultātā iegūtajām oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu masām ir jābūt mazākām par vērtībām, kas uzrādītas 2. tabulā.

2. tabula

Maksimālā pieļaujamā oglekļa monoksīda un ogļūdeņražu emisija izplūdes gāzēs pēc aukstās iedarbināšanas testa

(CO)

5.3.5.2.1. Neatkarīgi no 5.3.5.2. punkta prasībām attiecībā uz katru piesārņotāju ne vairāk kā viens no trim iegūtajiem rezultātiem drīkst pārsniegt noteikto vērtību par ne vairāk kā 10 %, ja visu trīs rezultātu vidējā aritmētiskā vērtība ir zem noteiktās robežvērtības. Ja noteiktās robežvērtības ir pārsniegtas vairāk nekā vienam piesārņotājam, nav svarīgi, vai tas notiek vienā vai dažādos testos.

5.3.5.2.2. Pēc ražotāja pieprasījuma 5.3.5.2. punktā noteikto testu skaitu var palielināt līdz 10, ja pirmo trīs rezultātu vidējā aritmētiskā vērtība ir zemāka par 110 % no noteiktās vērtības. Šajā gadījumā vienīgā prasība ir tāda, ka visu desmit iegūto rezultātu vidējai aritmētiskajai vērtībai ir jābūt mazākai par robežvērtību.

5.3.5.3. Testu skaitu, kas paredzēts 5.3.5.2. punktā, drīkst samazināt saskaņā ar 5.3.5.3.1. un 5.3.5.3.2. punktu.

5.3.5.3.1. Tikai vienu testu veic, ja attiecībā uz katru piesārņotāju iegūtais rezultāts ir mazāks par vai vienāds ar 0,70 L.

5.3.5.3.2. Ja 5.3.5.3.1. punkta prasības nav izpildītas, veic tikai divus testus, ja attiecībā uz katru piesārņotāju pirmā testa rezultāts ir mazāks par vai vienāds ar 0,85 L un pirmo divu rezultātu summa ir mazāka par vai vienāda ar 1,70 L, un otrā testa rezultāts ir mazāks par vai vienāds ar L.

(V1 ≤ 0,85 L un V1 + V2 ≤ 1,70 L un V2 ≤ L).

5.3.6. V tipa tests (Piesārņojuma kontroles ierīču ilglaicīguma verifikācijai paredzētā izturības testa apraksts)

5.3.6.1. Šo testu veic visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, kuriem piemēro 5.3.1. punktā norādīto testu. Testu veido 160 000 km vecināšanas tests, braucot saskaņā ar šo noteikumu 9. pielikumā aprakstīto programmu testa trasē, pa ceļiem vai uz šasijas dinamometra.

5.3.6.1.1. Transportlīdzekļiem, kurus var darbināt gan ar benzīnu, gan sašķidrinātu naftas gāzi vai dabasgāzi, V tipa testu veic tikai ar benzīnu. Šādā gadījumā nolietošanās koeficientu, kas noteikti bezsvina benzīnam, izmanto arī sašķidrinātai naftas gāzei vai dabasgāzei.

5.3.6.2. Neatkarīgi no šo noteikumu 5.3.6.1. punkta prasībām ražotājs var izvēlēties nolietošanās koeficientus no 3. tabulas, ko izmanto kā alternatīvu šo noteikumu 5.3.6.1. punkta testam.

3. tabula

Nolietošanās koeficienti

CO

5.3.6.3. Pēc ražotāja pieprasījuma tehniskais dienests var veikt I tipa testu, pirms ir pabeigts V tipa tests, izmantojot nolietošanās koeficientus, kas norādīti tabulā iepriekš. Pēc V tipa testa tehniskais dienests var grozīt tipa apstiprinājuma rezultātus, kas reģistrēti šo noteikumu 2. pielikumā, aizstājot tabulā minētos nolietošanās koeficientus ar tiem, kas izmērīti V tipa testā.

5.3.6.4. Kamēr nav piešķirti nolietošanās koeficienti attiecībā uz transportlīdzekļiem ar kompresijaizdedzes motoriem, ražotājiem, lai noteiktu nolietošanās koeficientus, jāizmanto visa transportlīdzekļa testa vai vecināšanas stendā ilglaicīguma testa procedūras.

5.3.6.5. Nolietošanās koeficientus nosaka, izmantojot šo noteikumu 5.3.6.1. punktā minēto procedūru vai vērtības, kas minētas 3. tabulā šo noteikumu 5.3.6.2. punktā. Koeficientus izmanto, lai noteiktu atbilstību šo noteikumu 5.3.1. un 8.2. punkta prasībām

5.3.7. Informācija par emisijām, kas nepieciešama tehniskajai apskatei

5.3.7.1. Šī prasība attiecas uz visiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, kuriem tipa apstiprinājumu iegūst saskaņā ar šiem noteikumiem.

5.3.7.2. Veicot testu saskaņā ar šo noteikumu 5. pielikumu (II tipa tests) normālā tukšgaitā:

5.3.7.3. Veicot testu ar paaugstinātu tukšgaitas apgriezienu skaitu (t. i., > 2 000 min– 1)

c)

Gaisa pāruma koeficienta (lambda) vērtību aprēķina, izmantojot šādu vienkāršotu Brettschneider vienādojumu:

kur:

c)

c)

konversijas koeficients no nedispersā infrasarkanā (NDIR) mērījuma uz liesmas jonizācijas detektora (FID) mērījumu (nodrošina mēraparatūras ražotājs)

5.3.7.4. Testa laikā mēra un reģistrē motora eļļas temperatūru.

5.3.7.5. Aizpilda tabulu šo noteikumu 2. pielikuma 2.2. punktā.

5.3.7.6. Ražotājam 24 mēnešu laikā kopš tipa apstiprinātājas iestādes piešķirtā tipa apstiprinājuma piešķiršanas dienas ir jāapliecina šo noteikumu 5.3.7.3. punktā minētās tipa apstiprināšanas laikā reģistrētā gaisa pāruma koeficienta (lambda) vērtības precizitāte kā reprezentatīva tipiskiem ražotiem transportlīdzekļiem. Izvērtējums ir jāveic, pamatojoties uz ražoto transportlīdzekļu izpēti.

5.3.8. Iebūvētās diagnostikas (OBD) tests

Šo testu veic visiem šo noteikumu 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem. Piemēro šo noteikumu 11. pielikuma 3. punktā aprakstīto testa procedūru.

6. TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA PĀRVEIDOJUMI

6.1. Par visiem transportlīdzekļa tipa pārveidojumiem ziņo tehniskajam dienestam, kas transportlīdzekļa tipu apstiprinājis. Šī iestāde var

6.2. Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikumu, precizējot izmaiņas, saskaņā ar šo noteikumu 4.3. punktā noteikto procedūru paziņo nolīguma pusēm, kuras piemēro šos noteikumus.

6.3. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma paplašinājumu, piešķir paplašinājuma sērijas numuru un informē pārējās nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2. pielikumā.

7. TIPA APSTIPRINĀJUMU PAPLAŠINĀŠANA

7.1. Paplašināšana attiecībā uz izpūtēja emisijām (I tipa, II tipa un VI tipa tests)

7.1.1. Transportlīdzekļi ar atšķirīgu atskaites masu

7.1.1.1. Tipa apstiprinājumu paplašina, ietverot tikai tos transportlīdzekļus, kuru atskaites masai nepieciešams izmantot divas nākamās augstākās ekvivalentās inerces vai jebkuru zemāku ekvivalento inerci.

7.1.1.2. N kategorijas transportlīdzekļiem apstiprinājumu paplašina, ietverot tikai transportlīdzekļus ar mazāku atskaites masu, ja jau apstiprināta transportlīdzekļa emisijas ir robežās, kādas noteiktas transportlīdzeklim, kam pieprasīta apstiprinājuma paplašināšana.

7.1.2. Transportlīdzekļi ar atšķirīgiem kopējiem pārnesumskaitļiem

7.1.2.1. Tipa apstiprinājumu, ietverot transportlīdzekļus ar atšķirīgiem pārnesumskaitļiem, paplašina tikai ar atsevišķiem nosacījumiem.

7.1.2.2. Lai noteiktu, vai tipa apstiprinājumu var paplašināt, katram pārnesumskaitlim, ko izmanto I un VI tipa testos, jānosaka proporcija

,

kur ar motora apgriezienu skaitu 1 000 min– 1 V1 ir apstiprinātā transportlīdzekļa tipa motora apgriezienu skaits un V2 ir tā transportlīdzekļa tipa motora apgriezienu skaits, par kuru ir pieprasīts apstiprinājuma paplašinājums.

7.1.2.3. Ja katram pārnesumskaitlim E ≤ 8 %, paplašinājumu piešķir, neatkārtojot I un VI tipa testus.

7.1.2.4. Ja vismaz vienam pārnesumskaitlim E > 8 % un ja katram pārnesumskaitlim E ≤ 13 %, tad jāatkārto I un VI tipa tests. Testus drīkst veikt ražotāja izvēlētā laboratorijā, ko apstiprinājis tehniskais dienests. Testu protokolu nosūta tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testiem.

7.1.3. Transportlīdzekļi ar atšķirīgu atskaites masu un pārnesumskaitļiem

Tipa apstiprinājumu paplašina, ietverot transportlīdzekļus ar atšķirīgu atskaites masu un pārnesumskaitļiem, ja tiek izpildīti šo noteikumu 7.1.1. un 7.1.2. punktā minētie nosacījumi.

7.1.4. Transportlīdzekļi ar periodiski reģenerējošām sistēmām

Tipa apstiprinājumu tāda transportlīdzekļa tipam, kas aprīkots ar periodiski reģenerējošu sistēmu, paplašina, attiecinot uz tādiem citiem transportlīdzekļiem ar periodiski reģenerējošām sistēmām, kuru turpmāk aprakstītie parametri ir identiski vai ir noteiktās pielaides robežās. Paplašinājums attiecas tikai uz mērījumiem, kas ir īpaši definētajai periodiski reģenerējošajai sistēmai.

7.1.4.1. Identiskie parametri apstiprinājuma attiecināšanai uz citu tipu ir šādi:

c)

7.1.4.2. Ki koeficientu izmantošana transportlīdzekļiem ar atšķirīgu atskaites masu

Ki koeficientus, kas izstrādāti saskaņā ar šo noteikumu 13. pielikuma 3. punktā noteiktajām procedūrām transportlīdzekļa tipa ar periodiski reģenerējošu sistēmu tipa apstiprinājumam, var izmantot citiem transportlīdzekļiem, kuri atbilst šo noteikumu 7.1.4.1. punktā minētajiem kritērijiem un kuru atskaites masa ir divu nākamo augstāko ekvivalento inerču vai jebkuras zemākas ekvivalentās inerces klasē.

7.1.5. Paplašināšanas piemērošana citiem transportlīdzekļiem

Ja paplašinājums piešķirts saskaņā ar šo noteikumu 7.1.1.–7.1.4.2. punktu, šādu tipa apstiprinājumu nedrīkst turpmāk paplašināt uz citiem transportlīdzekļiem.

7.2. Paplašinājumi attiecībā uz iztvaikošanas emisijām (IV tipa tests)

7.2.1. Tipa apstiprinājumu paplašina, attiecinot uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar iztvaikošanas emisiju kontroles sistēmu un atbilst šādiem nosacījumiem:

testē sliktāko transportlīdzekli, ņemot vērā šķērsgriezumu un aptuveno caurules garumu. To, vai neidentiski tvaika/šķidruma separatori ir pieņemami, izlemj tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testiem;

degvielas tvaiku uzglabāšanas metode ir identiska, t. i., identiska filtra forma un tilpums, uzglabāšanas līdzeklis, gaisa attīrītājs (ja to izmanto iztvaikošanas emisiju kontrolei) utt.;

7.2.2. Tipa apstiprinājumu paplašina uz transportlīdzekļiem ar:

7.3. Paplašinājums attiecībā uz piesārņojuma kontroles iekārtu ilglaicīgumu (V tipa tests)

7.3.1. Tipa apstiprinājumu paplašina, attiecinot uz dažādiem transportlīdzekļu tipiem, ja šādu transportlīdzekļu, motoru vai piesārņojuma kontroles sistēmu parametri, kas norādīti turpmāk, ir identiski vai ir noteiktās pielaides robežās.

7.3.1.1. Transportlīdzeklis

Inerces kategorija: divu nākamo augstāko inerču vai jebkuras zemākas inerces kategorija.

Kopējā ceļa slodze pie ātruma 80 km/h: + 5 % un ikviena zemāka vērtība.

7.3.1.2. Motors:

c)

7.3.1.3. Piesārņojuma kontroles sistēmas parametri:

c)

7.3.1.4. Ilglaicīguma testu drīkst veikt, izmantojot transportlīdzekli ar atšķirīgu virsbūves veidu, pārnesumkārbu (automātisko vai manuālo) un riteņu vai riepu izmēru salīdzinājumā ar to, kas ir tam transportlīdzekļa tipam, kuram pieprasīts tipa apstiprinājums.

7.4. Paplašināšana attiecībā uz iebūvēto diagnostiku

7.4.1. Tipa apstiprinājumu paplašina, attiecinot uz dažādiem transportlīdzekļiem ar identisku motoru un emisijas kontroles sistēmām, kā paredzēts šo noteikumu 11. pielikuma 2. papildinājumā. Tipa apstiprinājumu paplašina neatkarīgi no šādām transportlīdzekļa iezīmēm:

c)

8. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA (COP)

8.1. Katrs transportlīdzeklis, kam piestiprināts apstiprinājuma marķējums saskaņā ar šiem noteikumiem, atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam attiecībā uz sastāvdaļām, kas ietekmē gāzveida piesārņotāju un piesārņotājdaļiņu emisiju no motora, emisiju no kartera un iztvaikošanas emisijas. Ražošanas atbilstības procedūras atbilst procedūrām, kas izklāstītas 1958. gada Nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājumā, atbilstot šādām prasībām.

8.1.1. Attiecīgā gadījumā I, II, III un IV tipa testu un OBD testu veic saskaņā ar šo noteikumu A tabulu. Īpašās procedūras ražošanas atbilstībai paredzētas šo noteikumu 8.2.–8.6. punktā.

8.2. Transportlīdzekļa atbilstības pārbaude I tipa testam

8.2.1. I tipa testu veic transportlīdzeklim, kura specifikācija ir tāda pati, kā aprakstīts tipa apstiprinājuma sertifikātā. Ja I tipa tests ir jāveic transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam, kam ir viens vai vairāki paplašinājumi, I tipa testus veic vai nu transportlīdzeklim, kas aprakstīts sākotnējos informācijas dokumentos, vai transportlīdzeklim, kas aprakstīts informācijas dokumentos attiecībā uz konkrēto paplašinājumu.

8.2.2. Pēc tipa apstiprinātājas iestādes izdarītās izvēles ražotājs izvēlētajos transportlīdzekļos nedrīkst veikt nekādus pielāgojumus.

8.2.2.1. No sērijas nejauši izraugās trīs transportlīdzekļus un tos testē, kā aprakstīts šo noteikumu 5.3.1. punktā. Nolietošanās koeficientus izmanto tādā pašā veidā. Robežvērtības norādītas šo noteikumu 5.3.1.4. punkta 1. tabulā.

8.2.2.2. Ja tipa apstiprinātāju iestādi apmierina ražotāja noteiktā ražojumu standartnovirze, testus veic saskaņā ar šo noteikumu 1. papildinājumu. Ja tipa apstiprinātāju iestādi neapmierina ražotāja noteiktā ražojumu standartnovirze, testus veic saskaņā ar šo noteikumu 2. papildinājumu.

8.2.2.3. Sērijas ražojumus uzskata par atbilstīgiem vai neatbilstīgiem, pamatojoties uz transportlīdzekļu izlases testu, tiklīdz ir pieņemts lēmums par to, ka tests ir izturēts attiecībā uz visiem piesārņotājiem, vai par to, ka tests nav izturēts attiecībā uz vienu piesārņotāju saskaņā ar attiecīgajā papildinājumā piemērotajiem testēšanas kritērijiem.

Ja ir pieņemts lēmums, ka tests ir izturēts attiecībā uz vienu piesārņotāju, šo lēmumu nemaina nekādi papildtesti, ko veic, lai pieņemtu lēmumu attiecībā uz pārējiem piesārņotājiem.

Ja attiecībā uz visiem piesārņotājiem nav pieņemts lēmums par to, ka pārbaude ir izturēta, un attiecībā uz vienu piesārņotāju ir pieņemts lēmums par to, ka pārbaude ir izturēta, testu veic ar citu transportlīdzekli (skatīt 2. attēlu).

2. attēls

Transportlīdzekļa atbilstības pārbaude

8.2.3. Neatkarīgi no šo noteikumu 5.3.1. punkta prasībām testus veic ar transportlīdzekļiem, kas ņemti tieši no ražošanas līnijas.

8.2.3.1. Tomēr pēc ražotāja pieprasījuma testus var veikt ar transportlīdzekļiem, kuru nobraukums ir:

Iebraukuma procedūru veic ražotājs, kurš apņemas minētajiem transportlīdzekļiem neveikt nekādus pielāgojumus.

8.2.3.2. Ja ražotājs vēlas iebraukt transportlīdzekļus (“x” km, kur x ≤ 3 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru, un x ≤ 15 000 km attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar kompresijaizdedzes motoru), procedūra ir šāda:

pārējos transportlīdzekļus neiebrauc, bet to nulles km emisijas reizina ar izmaiņu koeficientu.

c)

8.2.3.3. Visus testus veic ar pārdošanā esošu degvielu. Tomēr pēc ražotāja pieprasījuma var izmantot etalondegvielas, kas raksturotas šo noteikumu 10. vai 10.a pielikumā.

8.3. Transportlīdzekļa atbilstības pārbaude III tipa testam

8.3.1. Ja jāveic III tipa tests, to veic visiem transportlīdzekļiem, kas izvēlēti I tipa ražošanas atbilstības testam, kā aprakstīts šo noteikumu 8.2. punktā. Piemēro šo noteikumu 6. pielikuma nosacījumus.

8.4. Transportlīdzekļa atbilstības pārbaude IV tipa testam

8.4.1. Ja ir jāveic IV tipa tests, to veic saskaņā ar šo noteikumu 7. pielikumu.

8.5. Transportlīdzekļa atbilstības pārbaude attiecībā uz iebūvēto diagnostiku (OBD)

8.5.1. Ja jāpārbauda OBD sistēmas darbība, to veic saskaņā ar šādām prasībām.

Ja apstiprinātāja iestāde uzskata, ka ražojumu kvalitāte šķiet neapmierinoša, nejaušas izlases veidā no sērijas ņem transportlīdzekli un testē to saskaņā ar šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājumu.

Ja no sērijas paņemts transportlīdzeklis neatbilst šo noteikumu 8.5.1.1. punkta prasībām, nejaušas izlases veidā no sērijas ņem vēl četru transportlīdzekļu paraugu un pārbauda tos ar šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājumā aprakstītajiem testiem. Testus drīkst veikt transportlīdzekļiem, kuru nobraukums nav lielāks par 15 000 km.

8.6. Ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu darbināma transportlīdzekļa atbilstības pārbaude

8.6.1. Ražošanas atbilstības testus drīkst veikt ar pārdošanā esošu degvielu, kuras C3/C4 attiecība ir robežās starp šo attiecību etalondegvielām sašķidrinātas naftas gāzes gadījumā vai kuras Wobbe indekss ir robežās starp šo indeksu galējām etalondegvielām dabasgāzes gadījumā. Šādā gadījumā tipa apstiprinātājai iestādei jāiesniedz degvielas analīze.

9. ATBILSTĪBA EKSPLUATĀCIJĀ

9.1. Ievads

Šajā punktā noteiktas izpūtēja emisiju un OBD (ietverot IUPRM) atbilstības ekspluatācijā prasības saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātiem transportlīdzekļu tipiem.

9.2. Atbilstības ekspluatācijā revīzija

9.2.1. Tipa apstiprinātāja iestāde, pamatojoties uz jebkādu ražotāja rīcībā esošu atbilstošu informāciju, veic revīziju par atbilstību ekspluatācijā saskaņā ar tām pašām procedūrām, kas definētas ražošanas atbilstības nodrošināšanai 1958. gada Nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājumā. Ekspluatācijas pārraudzības protokolus, ko iesniedzis ražotājs, var papildināt ar tipa apstiprinātājas iestādes informāciju un nolīguma puses uzraudzības testiem.

9.2.2. Šo noteikumu 4. papildinājuma App4/1. un App4/2. attēlā parādīta atbilstības ekspluatācijā pārbaudes procedūra. Atbilstības ekspluatācijā pārbaudes process aprakstīts šo noteikumu 5. papildinājumā.

9.2.3. Kā daļu no informācijas, kontrolējot atbilstību ekspluatācijā, pēc tipa apstiprinātājas iestādes pieprasījuma ražotājs ziņo tipa apstiprinātājai iestādei par garantijas laikā izteiktajām pretenzijām, garantijas laikā veikto remontu un OBD kļūmēm, kas reģistrētas apkopē, atbilstīgi formātam, par kādu panākta vienošanās tipa apstiprināšanas laikā. Informācijā sīki norāda ar emisijām saistīto sastāvdaļu un sistēmu kļūmju biežumu un būtību. Ziņojumus sagatavo vismaz reizi gadā par katru transportlīdzekļa modeli laika posmā līdz pieciem gadiem vai līdz 100 000 km nobraukumam atkarībā no tā, kas iestājas agrāk.

9.2.4. Parametri, kas nosaka piederību pie ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimes

Ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimi var noteikt pēc konstrukcijas pamatparametriem, kam ir jābūt kopīgiem visiem saimes transportlīdzekļiem. Attiecīgi var uzskatīt, ka transportlīdzekļu tipi pieder pie vienas un tās pašas ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimes, ja tiem ir kopīgi šādi parametri vai tie ir noteiktās pielaides robežās:

9.2.5. Informācijas sniegšanas prasības

Tipa apstiprinātāja iestāde revīziju par atbilstību ekspluatācijā veic, pamatojoties uz ražotāja sniegtu informāciju. Tajā jāietver šādi dati:

attiecīgā gadījumā to transportlīdzekļa tipu saraksts, uz kuriem attiecas ražotāja informācija, t. i., attiecībā uz izpūtēja emisijām – ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimes grupa saskaņā ar šo noteikumu 9.2.4. punktu un attiecībā uz OBD un IUPRM – OBD saime saskaņā ar šo noteikumu 11. pielikuma 2. papildinājumu;

sīka informācija par paplašinājumiem un nozīmīgām izmaiņām/ atsaukšanas gadījumiem saistībā ar tiem transportlīdzekļa tipa apstiprinājumiem, uz kuriem attiecas ražotāja sniegtā informācija (ja to pieprasa tipa apstiprinātāja iestāde);

c)

visus nepieciešamos datus, kas lejupielādēti no transportlīdzekļa, un

c)

9.3. Transportlīdzekļu atlase atbilstības ekspluatācijā pārbaudei

9.3.1. Ražotāja apkopotajai informācijai jābūt pietiekami visaptverošai, lai nodrošinātu, ka atbilstību ekspluatācijā var novērtēt normālos izmantošanas apstākļos. Ražotājs izlasi veido no vismaz divu nolīguma pušu transportlīdzekļiem, kurās transportlīdzekļa izmantošanas apstākļi ievērojami atšķiras. Izvēloties nolīguma puses, ņem vērā tādus faktorus kā degvielas atšķirības, apkārtējās vides apstākļi, vidējais ātrums uz ceļiem, atšķirība starp braukšanas veidu pilsētās un uz automaģistrālēm.

Tikai OBD IUPRM testiem testa izlasē iekļauj tikai tos transportlīdzekļus, kas atbilst šo noteikumu 3. papildinājuma 2.2.1. punkta kritērijiem.

9.3.2. Izvēloties nolīguma puses transportlīdzekļu atlasei, ražotājs drīkst izvēlēties transportlīdzekļus no tādas puses, kuru uzskata par īpaši reprezentatīvu. Šādā gadījumā ražotājam uzskatāmi jāparāda apstiprinātājai iestādei, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, ka izvēle bijusi reprezentatīva (piemēram, tirgus, kurā gada laikā pārdots visvairāk konkrētās saimes transportlīdzekļu attiecīgajā nolīguma pusē). Ja transportlīdzekļu saimei nepieciešams vairāk nekā viens izlases paraugs testam, kā paredzēts šo noteikumu 9.3.5. punktā, transportlīdzekļiem otrajā un trešajā izlases paraugā jāatspoguļo atšķirīgi transportlīdzekļa darbības apstākļi salīdzinājumā ar pirmajai izlasei atlasītajiem transportlīdzekļiem.

9.3.3. Emisiju testus drīkst veikt testēšanas iekārtā, kas atrodas atšķirīgā tirgū vai reģionā nekā atlasītie transportlīdzekļi.

9.3.4. Ražotājs nepārtraukti veic izpūtēja emisiju atbilstības ekspluatācijā testus, atspoguļojot noteiktas ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu saimes attiecīgo transportlīdzekļu tipu ražošanas ciklu. Maksimālais laika posms starp divu atbilstības ekspluatācijā pārbaužu uzsākšanu nedrīkst pārsniegt 18 mēnešus. Ja uz transportlīdzekļa tipu attiecas tipa apstiprinājuma paplašinājums, saskaņā ar kuru nebija vajadzīgs emisiju tests, šo laika posmu drīkst pagarināt līdz 24 mēnešiem.

9.3.5. Paraugu apjoms

9.3.5.1 Piemērojot šo noteikumu 4. papildinājumā minēto statistisko procedūru (piemēram, izpūtēja emisijām), paraugu partiju skaits ir atkarīgs no ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu saimes gada pārdošanas apjoma kādas reģionālas organizācijas (piemēram, Eiropas Savienības) teritorijā, kā noteikts 4. tabulā.

4. tabula

Paraugu apjoms

No 100 001 līdz 200 000

9.3.5.2. Attiecībā uz IUPR nepieciešamais paraugu partiju skaits ir aprakstīts 4. tabulā un pamatojas uz OBD saimes transportlīdzekļu skaitu, kas apstiprināti ar IUPR (uz kuriem attiecas izlase).

OBD saimes pirmajā paraugu ņemšanas periodā paraugu ņemšana attiecas uz visiem saimes transportlīdzekļa tipiem, kas apstiprināti ar IUPR. Turpmākajos paraugu ņemšanas periodos paraugu ņemšana attiecas tikai uz tiem transportlīdzekļa tipiem, kas nav iepriekš testēti vai uz kuriem attiecas emisiju apstiprinājums, kas kopš iepriekšējā izlases perioda ir pagarināts.

Saimēm, ko veido ne vairāk kā 5 000 reģistrētu transportlīdzekļu, uz kuriem paraugu ņemšanas periodā attiecas paraugu ņemšana, minimālais transportlīdzekļu skaits parauga partijā ir seši transportlīdzekļi. Visām pārējām saimēm minimālais transportlīdzekļu skaits parauga partijā ir piecpadsmit transportlīdzekļi.

Katra parauga partija pienācīgi pārstāv tirdzniecības modeli, t. i., ir pārstāvēti lielā apjomā pārdoti transportlīdzekļu tipi (≥ 20 % no saimes kopumā).

9.4. Pamatojoties uz šo noteikumu 9.2. punktā minēto revīziju, tipa apstiprinātāja iestāde pieņem vienu no šādiem lēmumiem un rīkojas šādi:

c)

Ja saskaņā ar IUPRM revīziju šo noteikumu 3. papildinājuma 6.1.2. punkta a) vai b) apakšpunktā izklāstītie testa kritēriji ir izpildīti attiecībā uz transportlīdzekļiem paraugu partijā, tipa apstiprinātāja iestādei jāveic turpmākas darbības, kas izklāstītas šī punkta d) apakšpunktā.

9.4.1. Ja I tipa testu uzskata par nepieciešamu, lai pārbaudītu emisijas kontroles ierīču atbilstību prasībām par to darbību ekspluatācijas laikā, ir jāveic tests, izmantojot testa procedūru, kas atbilst šo noteikumu 4. papildinājumā noteiktajiem statistikas kritērijiem.

9.4.2. Apstiprinātāja iestāde sadarbībā ar ražotāju veic tādu transportlīdzekļu atlasi ar pietiekamu nobraukumu, kuru izmantošanu normālos apstākļos var pamatoti apstiprināt. Par transportlīdzekļu atlasi paraugam jāapspriežas ar ražotāju, un jāļauj tam piedalīties transportlīdzekļu atbilstības pārbaudēs.

9.4.3. Ražotājam tipa apstiprinātājas iestādes uzraudzībā ir atļauts veikt pat destruktīva rakstura pārbaudes tiem transportlīdzekļiem, kuru emisijas līmeņi pārsniedz robežvērtības, lai noteiktu iespējamo cēloni bojājumiem, kuri nav saistīti ar ražotāju (piemēram, svinu saturoša benzīna izmantošana pirms testa dienas). Ja pārbaužu rezultāti apstiprina šādus cēloņus, šos testu rezultātus neietver atbilstības pārbaudē.

10. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

10.1. Apstiprinājumu, kas transportlīdzekļu tipam piešķirts saskaņā ar šiem grozījumiem, drīkst atsaukt, ja netiek izpildītas šo noteikumu 8.1. punktā noteiktās prasības vai ja izraudzītais transportlīdzeklis vai transportlīdzekļi neiztur iepriekš šo noteikumu 8.1.1. punktā paredzētos testus.

10.2. Ja nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc iepriekš piešķirtu apstiprinājumu, tā, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2. pielikumā, nekavējoties informē pārējās nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus.

11. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnībā pārtrauc ražot saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprināta transportlīdzekļa tipu, tas attiecīgi informē tipa apstiprinātāju iestādi, kas piešķīrusi apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas šī iestāde, izmantojot tā paziņojuma veidlapu kopijas, kas atbilst paraugam šo noteikumu 2. pielikumā, informē pārējās 1958. gada nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus.

12. PĀREJAS NOTEIKUMI

12.1. Vispārēji noteikumi

12.1.1. No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 07. grozījumu sērija, neviena nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 07. grozījumu sēriju.

12.1.2 Pārbaudes nosacījumus attiecībā uz tipa apstiprinājumu un ražošanas atbilstību, kuri norādīti šajos noteikumos, kas grozīti ar 06. grozījumu sēriju, piemēro līdz šo noteikumu 12.2.1. un 12.2.2. punktā minētajiem datumiem.

12.2. Jauni tipa apstiprinājumi

12.2.1. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, no 2014. gada 1. septembra attiecībā uz M vai N1 kategorijas (I klase) transportlīdzekļiem un no 2015. gada 1. septembra attiecībā uz N1 kategorijas (II vai III klase) un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, piešķir EEK apstiprinājumu jauniem transportlīdzekļu tipiem tikai tad, ja tie atbilst:

12.2.2. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, no 2015. gada 1. septembra attiecībā uz M vai N1 kategorijas (I klase) transportlīdzekļiem un no 2016. gada 1. septembra attiecībā uz N1 kategorijas (II vai III klase) un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, piešķir EEK apstiprinājumu jauniem transportlīdzekļiem tikai tad, ja tie atbilst:

12.2.3. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, no 2017. gada 1. septembra attiecībā uz M vai N1 kategorijas (I klase) transportlīdzekļiem un no 2018. gada 1. septembra attiecībā uz N1 kategorijas (II vai III klase) un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, piešķir EEK apstiprinājumu jauniem transportlīdzekļu tipiem tikai tad, ja tie atbilst:

12.2.4. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, no 2018. gada 1. septembra attiecībā uz M vai N1 kategorijas (I klase) transportlīdzekļiem un no 2019. gada 1. septembra attiecībā uz N1 kategorijas (II vai III klase) un N2 kategorijas transportlīdzekļiem, piešķir EEK apstiprinājumu jauniem transportlīdzekļiem tikai tad, ja tie atbilst:

12.3. Īpaši noteikumi

12.3.1. Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, drīkst turpināt piešķirt apstiprinājumu tādiem transportlīdzekļiem, kuri atbilst jebkurām iepriekšējām grozījumu sērijām vai jebkurā mērā šiem noteikumiem, ja transportlīdzekļi ir paredzēti pārdošanai vai eksportam uz valstīm, kas saistītās prasības piemēro savos valsts tiesību aktos.

13. PAR APSTIPRINĀŠANAS TESTU VEIKŠANU ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE UN TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kuri atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, apstiprinājuma, tā paplašināšanas, atteikuma vai atsaukuma piešķiršanu un kuriem jānosūta citās valstīs izdota apstiprinājuma, tā paplašinājuma, atteikuma vai atsaukuma veidlapa.

(1) Kā noteikts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu uzbūvi (R.E.3.), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2. punkts, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) Apstiprinājums A ir anulēts. Šo noteikumu 05. grozījumu sērija paredz aizliegumu izmantot svinu saturošu benzīnu.

(3) Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

(4) 1958. gada Nolīguma pušu pazīšanas numuri ir norādīti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – 3. pielikums, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(5) Apvienojot divu degvielu transportlīdzekli ar maināmas degvielas transportlīdzekli, piemēro abas testu prasības.

(6) Šis ir pagaidu noteikums; turpmākās prasības biodīzeļdegvielai tiks ierosinātas vēlāk.

(7) Testu veic abām degvielām. Jāizmanto E75 testa etalondegviela, kas norādīta 10. pielikumā.

(8) Ja transportlīdzekli darbina ar ūdeņradi, nosaka tikai NOx emisijas.

(9) Etalondegviela ir “ūdeņradis iekšdedzes motoriem”, kā norādīts 10a. pielikumā.

(10) Dzirksteļaizdedzes cieto daļiņu masas un skaita robežvērtības transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoriem, tostarp hibrīdiem transportlīdzekļiem, piemēro tikai transportlīdzekļiem ar tiešās iesmidzināšanas motoriem.

(11) Pēc ražotāja izvēles transportlīdzekļus ar dzirksteļaizdedzes un kompresijaizdedzes motoriem var testēt, attiecīgi izmantojot E5 vai E10 un B5 vai B7 degvielu. Tomēr

(12) Dzirksteļaizdedzes cieto daļiņu masas un skaita robežvērtības piemēro tikai transportlīdzekļiem ar tiešās iesmidzināšanas motoriem.

(13) Trīs gadu periodā no datumiem, kas norādīti šo noteikumu 12.2.1. un 12.2.2. punktā attiecīgi jauniem tipa apstiprinājumiem un jauniem transportlīdzekļiem, PI tiešās iesmidzināšanas transportlīdzekļiem pēc ražotāja izvēles piemēro emitēto daļiņu skaita robežvērtību 6,0 × 1012 #/km.

4. Attiecībā uz paraugu aprēķina testa statistiku, nosakot standartnoviržu summu no robežvērtības, un to definē šādi:

(An)

5. Noteikumu App2/1. tabulā dotas lēmuma par testa izturēšanu (An) un neizturēšanu (Bn) skaitliskās vērtības attiecībā pret konkrētā parauga lielumu. Testa statistika ir attiecība , un, lai noteiktu, vai sērija ir izturējusi vai nav izturējusi testu, to izmanto šādi:

3. Piesārņotāju mērījumi, kas aprakstīti šo noteikumu 5.3.1.4. punktā 1. tabulā, uzskatāmi par logaritmiski normālsadalītiem, un tos vispirms konvertē, izmantojot to naturālos logaritmus. Ar m0 un m attiecīgi apzīmē minimālo un maksimālo parauga lielumu (m0 = 3 un m = 32) un ar n apzīmē konkrētā parauga lielumu.

6.5.9. Apraksts par ierosināto novēršanas pasākumu ietekmi uz katra transportlīdzekļa tipa emisijām, degvielas patēriņu, braukšanas īpašībām un drošību, kas ietverts novēršanas pasākumu plānā, kopā ar datiem, tehnisko izpēti u. c., kas pamato šos secinājumus.

6.5.8. Visu to instrukciju kopija, kuras nosūtāmas personām, kas veiks remontu.

6.5.5. Procedūras apraksts, kas jāievēro transportlīdzekļu īpašniekiem, lai saņemtu neatbilstības novēršanu. Tajā jāiekļauj datums, pēc kura var veikt novēršanas pasākumus, paredzamais laiks, kas nepieciešams darbnīcai, lai veiktu remontu, un vietas, kur to var veikt. Remonts jāveic pienācīgā laika posmā pēc transportlīdzekļa piegādes.

6.2. Novēršanas pasākumu plānu tipa apstiprinātājai iestādei iesniedz ne vēlāk kā 60 darbdienu laikā pēc šī papildinājuma 6.1. punktā minētā paziņojuma dienas. Tipa apstiprinātāja iestāde 30 darbdienu laikā apstiprina novēršanas pasākumu plānu vai to noraida. Tomēr, ja ražotājs kompetentajai tipa apstiprinātājai iestādei var pierādīt, ka ir nepieciešams ilgāks laiks, lai izmeklētu neatbilstību un lai iesniegtu novēršanas pasākumu plānu, piešķir termiņa pagarinājumu.

transportlīdzekļiem, kas atbilstīgi šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.1.4. punktam apstiprināti ar pilniem koeficientiem, no transportlīdzekļa iegūtie dati rāda, ka testa paraugā vismaz vienas M kontrolierīces vidējais veiktspējas ekspluatācijā koeficients ir mazāks par testa Testmin(M) vērtību vai ka 66 % vai vairāk transportlīdzekļiem testa paraugā veiktspējas koeficients ekspluatācijā ir mazāks par testa Testmin(M) vērtību.

transportlīdzekļiem, kas atbilstīgi šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.1.5. punktam apstiprināti ar koeficientu 0,1, no transportlīdzekļiem iegūtie dati rāda, ka testa paraugā vismaz vienas M kontrolierīces vidējais veiktspējas ekspluatācijā koeficients ir mazāks par 0,1 vai ka 66 % vai vairāk transportlīdzekļiem testa paraugā ekspluatācijas kontrolierīces veiktspējas koeficients ekspluatācijā ir mazāks par 0,1;

atbilst šo noteikumu 4. papildinājuma 3.2.3. punkta nosacījumiem, un tipa apstiprinātāja iestāde ir noteikusi vienu un to pašu pārmērīgas emisijas cēloni.

atbilst šo noteikumu 4. papildinājuma 3.2.2. punkta nosacījumiem, un gan tipa apstiprinātāja iestāde, gan ražotājs atzīst vienu un to pašu pārmērīgas emisijas cēloni; vai

6.1.1. attiecībā uz izpūtēja emisijām vairāk nekā viens transportlīdzeklis ir pārliecīgas emisijas avots, kas atbilst kādam no šādiem kritērijiem:

4.2. Ar OBD sistēmu aprīkotiem transportlīdzekļiem var pārbaudīt pienācīgu nepareizas darbības rādījuma funkcionalitāti ekspluatācija u. c. attiecībā uz emisiju līmeņiem (piem., šo noteikumu 11. pielikumā noteiktās nepareizas darbības rādījuma robežas) apstiprināta tipa specifikācijām.

3.8. Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar šo noteikumu 2.20. punktā aprakstītajām periodiski reģenerējošajām sistēmām, pārbauda, vai netuvojas reģenerācijas periods. (Ražotājam jādod iespēja to apstiprināt.)

3.6. Ja transportlīdzekļa nobraukums ir 800 km robežās no plānotās tehniskās apkopes, jāveic tehniskā apkope saskaņā ar ražotāja norādījumiem. Neatkarīgi no odometra nolasījuma pēc ražotāja pieprasījuma var nomainīt eļļas un gaisa filtru.

3.3. Jāpārbauda aizdedzes sistēma un jāaizstāj bojātās detaļas, piemēram, aizdedzes sveces, vadi u. c.

2.6. No transportlīdzekļa degvielas tvertnes ņemtā degvielas parauga svina saturam un sēra saturam jāatbilst spēkā esošajiem standartiem, un nav pieļaujamas nepareizas degvielas izmantošanas pazīmes. Var veikt testus izplūdes caurulē utt.

75 – iztvaikošanas sistēmu kontrolierīcēm, sekundāras gaisa sistēmas kontrolierīcēm un kontrolierīcēm, kurās lieto palielinātu saucēju atbilstīgi šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.3.2. punkta a), b) vai c) apakšpunktam (piem., aukstās iedarbināšanas kontrolierīces, gaisa kondicionēšanas sistēmas kontrolierīces utt.); vai

Attiecībā uz kontrolierīcēm, kurām saskaņā ar šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.6.1. punktu jāsasniedz noteikts ekspluatācijas kontrolierīces veiktspējas koeficients, jāfiksē un jāziņo koeficienta dati. Pietiekami transportlīdzekļa darbības dati jāsaprot šādi: saucējs atbilst turpmāk minētajiem kritērijiem. Saucējam, kā paredzēts šo noteikumu 11. pielikuma 1. papildinājuma 7.3. un 7.5. punktā, lai to pārbaudītu kontrolierīce, jābūt vienādam ar vai lielākam par vienu no šādām vērtībām:

2.2. Transportlīdzeklim ir jābūt ekspluatētam vismaz 15 000 km vai 6 mēnešus, atkarībā no tā, kas ir sasniegts vēlāk, un ne vairāk kā 100 000 km vai 5 gadus, atkarībā no tā, kas tiek sasniegts agrāk.

(2) Jebkuram transportlīdzeklim “neatbilstības zonu” nosaka šādi: jebkura reglamentēta piesārņotāja izmērītā vērtība pārsniedz līmeni, kas noteikts no robežvērtības produkta šim pašam reglamentētajam piesārņotājam šo noteikumu 5.3.1.4. punktā 1. tabulā, reizināta ar koeficientu 2,5.

c)

3.2.4. Ja testi liecina, ka transportlīdzeklis nav pārliecīgas emisijas avots, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli.

3.2.3.6. Katru reizi, kad no parauga ņem vēl vienu transportlīdzekli, palielinātajam paraugam piemēro šī papildinājuma 4. punktā izklāstīto statistisko procedūru.

3.2.3.5. Ja jebkurā no testa posmiem sākotnējā paraugā pietrūkst transportlīdzekļu, sākotnējo paraugu papildina ar vēl vienu transportlīdzekli, un to izmanto nākamajā posmā.

3.2.3.4. Ja ir sasniegts parauga maksimālais apjoms un ne vairāk kā viens transportlīdzeklis ar to pašu pārmērīgas emisijas cēloni atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, uzskata, ka paraugs ir izturējis pārbaudi attiecībā uz šī papildinājuma 3. punktu.

3.2.3.3. Ja atklāj, ka tikai viens transportlīdzeklis atbilst šī punkta nosacījumiem, vai ja ir atklāti vairāki transportlīdzekļi un tipa apstiprinātāja iestāde nosaka, ka cēloņi ir dažādi, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad ir sasniegts parauga maksimālais apjoms.

3.2.3.1. Ja transportlīdzeklis atbilst šī punkta nosacījumiem, tipa apstiprinātāja iestāde nosaka pārmērīgas emisijas iemeslu un no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli.

3.2.2.6. Katru reizi, kad no parauga ņem vēl vienu transportlīdzekli, palielinātajam paraugam piemēro šī papildinājuma 4. punktā izklāstīto statistisko procedūru.

3.2.2.5. Ja jebkurā no testa posmiem sākotnējā paraugā pietrūkst transportlīdzekļu, sākotnējam paraugam pievieno vēl vienu transportlīdzekli, un to izmanto nākamajā posmā.

3.2.2.4. Ja ir sasniegts parauga maksimālais apjoms un ne vairāk kā viens transportlīdzeklis ar to pašu pārmērīgas emisijas cēloni atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, uzskata, ka paraugs ir izturējis pārbaudi attiecībā uz šī papildinājuma 3. punktu.

3.2.2.3. Ja atklāj, ka tikai viens transportlīdzeklis atbilst šī punkta nosacījumiem, vai ja ir atklāti vairāki transportlīdzekļi un tipa apstiprinātāja iestāde un ražotājs vienojas, ka cēloņi ir dažādi, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad ir sasniegts parauga maksimālais apjoms.

3.2.2.2.2. Ja tipa apstiprinātāja iestāde un ražotājs nespēj vienoties par atsevišķa transportlīdzekļa pārmērīgās emisijas cēloni vai par cēloņu sakritību vairāk nekā vienam transportlīdzeklim, no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli, izņemot gadījumu, kad ir sasniegts parauga maksimālais apjoms.

3.2.2.1. Ja transportlīdzeklis atbilst šīs iedaļas nosacījumiem, nosaka pārmērīgas emisijas iemeslu un no parauga izlases veidā izvēlas vēl vienu transportlīdzekli.

3.1. Ja minimālais parauga apjoms ir trīs vienības, bet maksimālais parauga apjoms ir noteikts ar 4. punktā minēto procedūru, pēc nejaušības principa no parauga izraugās transportlīdzekli un izmēra reglamentēto piesārņotāju emisiju apjomu, lai noteiktu, vai transportlīdzeklis ir pārliecīgas emisijas avots.

4. Ja, izvērtējot iesniegto informāciju, konstatē nesakritības vai rodas kādas nesaskaņas, tipa apstiprinātāja iestāde pieprasa skaidrojumu no tehniskā dienesta, kas veicis tipa apstiprināšanas testu.

3. Tipa apstiprinātāja iestāde veic visas nepieciešamās procedūras un testus, lai pārliecinātos par to, ka ir izpildītas prasības par atbilstību ekspluatācijā (2.–4. posms).

2. Ražotājs apkopo visu nepieciešamo informāciju, lai nodrošinātu atbilstību šā pielikuma prasībām. Tipa apstiprinātāja iestāde var arī ņemt vērā informāciju no uzraudzības programmām.

9.3. Norādījumos precizē, vai transportlīdzekļa operatoram patērējamie reaģenti jāuzpilda starplaikos starp parastajām tehniskajām apkopēm. Norāda, kā vadītājam būtu jāuzpilda reaģenta tvertne. Informācijā norāda arī reaģenta iespējamo patēriņu attiecīgajam transportlīdzekļa tipam un to, cik bieži reaģents papildināms.

8.3.4. Pieeja “veiktspējas ierobežošana” ierobežo transportlīdzekļa ātrumu pēc tam, kad iedarbojas sistēma, kas prasa vadītāja iejaukšanos. Ātruma ierobežošanas līmenim jābūt tādam, ka vadītājs to ievēro, un ievērojami samazina transportlīdzekļa maksimālo ātrumu. Šie ierobežojumi stājas spēkā pakāpeniski vai pēc motora iedarbināšanas. Īsi pirms tam, kad tiek novērsta motora atkārtota iedarbināšana, transportlīdzekļa ātrums nedrīkst pārsniegt 50 km/h. Motoru nedrīkst būt iespējams atkārtoti iedarbināt tūlīt pēc tam, kad ir iztukšota reaģenta tvertne, vai tad, kad, kopš iedarbināta sistēma, kas prasa vadītāja iejaukšanos, pārsniegts attālums, kas ir līdzvērtīgs braukšanas attālumam ar pilnu degvielas tvertni, atkarībā no tā, kurš no šiem nosacījumiem izpildās agrāk.

8.3.3. Pieeja “degvielas uzpildes bloķēšana” neļauj transportlīdzeklim uzpildīt degvielu, jo noslēdz degvielas uzpildes sistēmu pēc tam, kad ir iedarbojusies sistēma, kas prasa vadītāja iejaukšanos. Izslēgšanas sistēmai jābūt pietiekami spēcīgai, lai ar to nevarētu veikt nesankcionētas manipulācijas.

8.3.1. Pieeja “pēc noteikta skaita reižu motoru vairs nevar iedarbināt” ļauj piemērot skaitīšanu atkārtotai iedarbināšanai vai atlikušajam attālumam pēc tam, kad iedarbojusies sistēma, kas prasa vadītāja iejaukšanos. Motora iedarbināšanu, ko izraisa transportlīdzekļa kontroles sistēma, piemēram, palaišanas-apturēšanas sistēmas, skaitīšanā neietver. Motoru nedrīkst būt iespējams atkārtoti iedarbināt tūlīt pēc tam, kad ir iztukšota reaģenta tvertne, vai tad, kad, kopš iedarbināta sistēma, kas prasa vadītāja iejaukšanos, pārsniegts attālums, kas ir līdzvērtīgs braukšanas attālumam ar pilnu degvielas tvertni, atkarībā no tā, kurš no šiem nosacījumiem izpildās agrāk.

8.2. Sistēma, kas prasa vadītāja iejaukšanos, tiek iedarbināta vēlākais tad, kad reaģenta līmenis tvertnē sasniedz līmeni, kas līdzvērtīgs transportlīdzekļa vidējam braukšanas attālumam ar pilnu degvielas tvertni. Sistēma iedarbojas arī tad, kad notiek 4., 5. vai 6. punktā minētā kļūda, atkarībā no NOx pārraudzības veida. Konstatējot tukšu reaģenta tvertni un 4., 5. vai 6. punktā minētās kļūdas, īstenojas 7. punktā minētās prasības par to, kā uzglabājama informācija par kļūdām.

reaģenta plūsma vai iesmidzināšana cik vien tehniski iespējams tuvu vietai, kur to iesmidzina izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmā.

2.1. Transportlīdzeklī jābūt īpašam indikatoram uz paneļa, kas informē vadītāju par to, ka reaģenta uzglabāšanas tvertnē līmenis ir zems un ka reaģenta tvertne ir tukša.

4.4.1. Brīvskrējiena informācija no testa trases …

(4) Uzskata, ka vadītāja un attiecīgā gadījumā apkalpes locekļa svars ir 75 kg (68 kg cilvēka svars un 7 kg bagāžas svars saskaņā ar ISO standartu 2416 – 1992), degvielas tvertne ir piepildīta līdz 90 % un citas sistēmas, kurās ir šķidrumi (izņemot izlietotā ūdens), attiecīgi 100 % apmērā no ražotāja norādītā tilpuma.

3.4.2. Kategorija – hibrīds elektriskais transportlīdzeklis, uzlāde no avota ārpus transportlīdzekļa/ nav uzlāde no avota ārpus transportlīdzekļa (9)

3.2.18.3.1. Katalizatora aizsardzības sistēmas apraksts, pārslēdzoties no benzīna uz ūdeņradi vai otrādi: …

3.2.16.3.1. Katalizatora aizsardzības sistēmas apraksts, pārslēdzoties no benzīna uz dabasgāzi un otrādi: …

3.2.15.3.1. Katalizatora aizsardzības sistēmas apraksts, pārslēdzoties no benzīna uz sašķidrinātu naftas gāzi un otrādi: …

3.2.12.2.7.6.3. Visaptverošs dokuments, kurā aprakstītas visas tās sastāvdaļas no kurām devējs saņem informāciju, un kļūdu noteikšanas un MI ieslēgšanas sistēma (noteikts braukšanas ciklu skaits vai statistiskā metode), ietverot sarakstu ar attiecīgajiem sekundārajiem devēja saņemtiem parametriem katram OBD sistēmas pārraudzītajai sastāvdaļai. Saraksts ar visiem OBD izvades kodiem un izmantoto formātu (katru paskaidrojot), kas saistīti ar atsevišķai emisijai atbilstīgām piedziņas ķēdes sastāvdaļām un atsevišķām ar emisiju nesaistītām sastāvdaļām, ja šīs sastāvdaļas pārraudzību izmanto, lai noteiktu MI ieslēgšanos. Jo īpaši jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $05 režīma testā Nr. $21 līdz FF un informācijai, kas sniegta $06 režīmā. Tādiem transportlīdzekļu tipiem, kuros izmanto komunikācijas saiti saskaņā ar ISO 15765-4 “Ceļu transportlīdzeklis, kontrollera apgabala tīkla (CAN) diagnostika – 4. daļa: prasībām sistēmām, kas saistītas ar emisijām”, jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $06 režīma testā Nr. $00 līdz FF katram atbalstītajam OBD monitora identifikācijas numuram.

3.2.12.2.7.6.1. To iepriekšējas sagatavošanas ciklu tipa apraksts un skaits, ko izmanto transportlīdzekļa sākotnējam tipa apstiprinājumam.

3.2.12.2.5.1. Sīks ierīču un to iestatījumu apraksts: …

3.2.8.4. Ieplūdes cauruļu un to aprīkojuma apraksts un rasējumi (gaisa ieplūdes kamera, sildīšanas ierīce, papildu gaisa ieplūdes atveres utt.): …

3.2.2.5. Maksimāli pieļaujamais biodegvielas daudzums degvielā (ražotāja norādītā vērtība): … % no tilpuma

2.6. Transportlīdzekļa pašmasa ar virsbūvi un, ja tas ir velkošais transportlīdzeklis, kas nepieder pie M1 kategorijas, kopā ar sakabes ierīci, ja to uzstādījis ražotājs, vai šasijas masa vai šasijas masa kopā ar kabīni, bez virsbūves un/vai sakabes ierīces, ja ražotājs neuzstāda virsbūvi un/vai sakabes ierīci (ieskaitot dzesēšanas šķidrumus, instrumentus, rezerves riteni, ja tāds ir, un vadītāju; autobusu gadījumā – apkalpes locekli, ja transportlīdzeklī ir tam paredzēta sēdvieta) (4) (maksimālā un minimālā katram variantam): …

Ja sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tiek vadītas elektroniski, sniedz informāciju par to darbību.

to transportlīdzekļu tipu saraksts, uz kuriem attiecas šis sertifikāts;

Visaptverošs dokuments, kurā aprakstītas visas tās sastāvdaļas no kurām devējs saņem informāciju, un kļūdu noteikšanas un MI ieslēgšanas sistēma (noteikts braukšanas ciklu skaits vai statistiskā metode), ietverot sarakstu ar attiecīgajiem sekundārajiem devēja saņemtiem parametriem katram OBD sistēmas pārraudzītajai sastāvdaļai. Saraksts ar visiem OBD izvades kodiem un izmantoto formātu (katru paskaidrojot), kas saistīti ar atsevišķai emisijai atbilstīgām piedziņas ķēdes sastāvdaļām un atsevišķām ar emisiju nesaistītām sastāvdaļām, ja šīs sastāvdaļas pārraudzību izmanto, lai noteiktu MI ieslēgšanos. Jo īpaši jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $05 režīma testā Nr. $21 līdz FF un informācijai, kas sniegta $06 režīmā. Tādiem transportlīdzekļu tipiem, kuros izmanto komunikācijas saiti saskaņā ar ISO 15765-4 “Ceļu transportlīdzeklis, kontrollera apgabala tīkla (CAN) diagnostika – 4. daļa: prasībām sistēmām, kas saistītas ar emisijām”, jāsniedz aptverošs skaidrojums informācijai, kas sniegta $06 režīma testā Nr. $00 līdz FF katram atbalstītajam OBD monitora identifikācijas numuram.

To iepriekšējas sagatavošanas ciklu veida apraksts un skaits, ko izmanto transportlīdzekļa sākotnējam tipa apstiprinājumam.

CO vērtība

CO (mg/km)

Pa labi/ pa kreisi no transportlīdzekļa centra līnijas (1) Informācija par reģenerācijas stratēģiju

CO

1.9.1. Hibrīda elektriskā transportlīdzekļa kategorija: uzlāde no avota ārpus transportlīdzekļa (OVC)/nav uzlādes no avota ārpus transportlīdzekļa (NOVC) (1)

Šis ir praktisks piemērs, kā būtu jāizskatās un no kā būtu jāsastāv marķējumam.

Šajā pielikumā norādīts šāda marķējuma izskats un sniegts piemērs, no kā tas sastāv.

4.a PIELIKUMS

I tipa tests

(izplūdes gāzu emisiju pārbaude pēc aukstās iedarbināšanas)

1. PIEMĒROJAMĪBA

Ar šo pielikumu tiek aizstāts šo noteikumu iepriekšējais 4. pielikums.

2. IEVADS

Šajā pielikumā ir aprakstīta procedūra I tipa testam, kas definēts šo noteikumu 5.3.1. punktā. Ja izmantojamā etalondegviela ir sašķidrinātā naftas gāze vai dabasgāze/biometāns, papildus piemēro šo noteikumu 12. pielikuma prasības.

3. TESTA APSTĀKĻI

3.1. Apkārtējās vides apstākļi

3.1.1. Testa laikā temperatūrai testa telpā jābūt starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Absolūtajam gaisa mitrumam testa telpā vai motora ieplūdes gaisam ir jābūt tādam, lai:

5,5 ≤ H ≤ 12,2 (g H2O/kg sausa gaisa)

Izmēra absolūto gaisa mitrumu (H).

Mēra šādas temperatūras:

gaiss testa telpā;

atšķaidīšanas sistēmas un paraugu ņemšanas sistēmas temperatūra, kā noteikts attiecībā uz emisijas mērīšanas sistēmām, kuras definētas šā pielikuma 2.–5. papildinājumā.

Izmēra atmosfēras spiedienu.

3.2. Testa transportlīdzeklis

3.2.1. Testa transportlīdzekli piegādā labā mehāniskā stāvoklī. Tas ir iebraukts un pirms testa nobraucis vismaz 3 000 km.

3.2.2. No izplūdes sistemas nav nekādu noplūžu, kas varētu samazināt savāktās gāzes daudzumu, kuram jābūt tādam pašam, kā tam, kas izplūst no motora.

3.2.3. Var pārbaudīt, vai ieplūdes sistēma ir noslēgta, lai nodrošinātu, ka karburāciju neietekmē nejauša gaisa ieplūde.

3.2.4. Motora un transportlīdzekļa vadības iestatījumiem jābūt saskaņā ar ražotāja norādījumiem. Šo prasību, jo īpaši, piemēro arī tukšgaitas iestatījumiem (rotācijas ātrums un oglekļa monoksīda saturs izplūdes gāzēs), aukstās iedarbināšanas ierīcei un izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmai.

3.2.5. Testa transportlīdzekli vai ekvivalentu transportlīdzekli, ja nepieciešams, aprīko ar ierīci, kas ļauj mērīt šasijas dinamometra iestatīšanai nepieciešamos raksturlielumus saskaņā ar šā pielikuma 5. punktu.

3.2.6. Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests var pārbaudīt, vai transportlīdzekļa veiktspēja atbilst ražotāja norādītajai, vai to var izmantot parastai braukšanai un, jo īpaši, vai tas ir iedarbināms gan aukstumā, gan karstumā.

3.2.7. Testa cikla laikā ir ieslēgti transportlīdzekļa dienas gaitas lukturi, kas definēti Noteikumu Nr. 48 2. punktā. Testējamais transportlīdzeklis ir aprīkots ar dienas gaitas lukturu sistēmu, kurai ir visaugstākais elektroenerģijas patēriņš, salīdzinot ar pārējām dienas gaitas lukturu sistēmām, kuras ražotājs uzstāda tai transportlīdzekļu grupai, ko pārstāv tipa apstiprinājuma transportlīdzeklis. Šim nolūkam ražotājs tipa apstiprinātājai iestādei iesniedz pienācīgu tehnisko dokumentāciju.

3.3. Testa degviela

3.3.1. Testam izmanto atbilstošu etalondegvielu, kā paredzēts šo noteikumu 10. vai 10.a pielikumā.

3.3.2. Transportlīdzekļus, kuri darbināmi vai nu ar benzīnu, vai ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu, saskaņā ar šo noteikumu 12. pielikumu testē ar attiecīgo(-ajām) etalondegvielu(-ām), kā paredzēts šo noteikumu 10. vai 10.a pielikumā.

3.4. Transportlīdzekļa uzstādīšana

3.4.1. Transportlīdzeklim testa laikā ir jāatrodas aptuveni horizontāli, lai izvairītos no degvielas anomāla sadalījuma.

3.4.2 Pār transportlīdzekli pūš gaisu ar mainīgu ātrumu. Ventilatora ātrumam ir jābūt diapazonā no 10 km/h līdz vismaz izmantotā testa cikla maksimālajam ātrumam. Gaisa lineārajam ātrumam pie ventilatora atveres jābūt ± 5 km/h diapazonā no attiecīgā ruļļa ātruma 10–50 km/h robežās. Pie ātruma virs 50 km/h gaisa lineārajam ātrumam jābūt ± 10 km/h diapazonā no attiecīgā ruļļa ātruma. Gaisa ātrums var būt vienāds ar nulli, ja ruļļa ātrums ir mazāks par 10 km/h.

Minēto gaisa ātrumu nosaka kā vidējo vērtību no vairākiem mērīšanas punktiem, kuri,

a) ja izmanto ventilatorus ar taisnlenķa izeju, atrodas katra taisnstūra centrā, sadalot visu ventilatora atveri deviņos laukumos (sadalot ventilatora atveres horizontālo un vertikālo plakni trijās vienādās daļās); Centrālo laukumu nemēra (kā parādīts diagrammā turpmāk).

b) ja izmanto ventilatorus ar apaļu izeju, izejas laukumu sadala 8 vienādos segmentos ar vertikālām, horizontālām un 45° līnijām. Mērījumu punkti atrodas uz katras daļas centra līnijas–rādiusa (22,5°) divu trešdaļu attālumā no centra (kā parādīts turpmākajā diagrammā).

Šos mērījumus veic, kad ventilatora priekšā nav transportlīdzekļa vai citu šķēršļu.

Ierīcei, ko lieto gaisa lineārā ātruma mērīšanai, jāatrodas starp 0 un 20 cm no ventilatora atveres.

Izvēlētajam ventilatoram ir jābūt šādām īpašībām:

a) laukums: vismaz 0,2 m2;

b) apakšējās malas augstums virs zemes: apmēram 0,2 m;

c) attālums no transportlīdzekļa priekšgala: apmēram 0,3 m.

Dzesēšanas ventilatora augstumu un šķērsvirziena pozīciju var mainīt pēc ražotāja pieprasījuma un ja to par atbilstīgu uzskata tipa apstiprinātāja iestāde.

Iepriekš aprakstītajos gadījumos apstiprinājuma testa protokolā reģistrē dzesēšanas ventilatora pozīciju un konfigurāciju un izmanto ražošanas atbilstības (COP) un atbilstības ekspluatācijā (ISC) pārbaudei.

4. TESTA APRĪKOJUMS

4.1. Šasijas dinamometrs

Prasības šasijas dinamometram ir noteiktas šā pielikuma 1. papildinājumā.

4.2. Izplūdes gāzu atšķaidīšanas sistēma

Prasības izplūdes gāzu atšķaidīšanas sistēmai ir noteiktas šā pielikuma 2. papildinājumā.

4.3. Gāzveida emisiju paraugu ņemšana un analīze

Prasības gāzveida emisiju paraugu ņemšanai un analīzei ir noteiktas šā pielikuma 3. papildinājumā.

4.4. Cietdaļiņu masas (PM) emisijas mērīšanas iekārtas

Prasības cietdaļiņu masas paraugu ņemšanai un mērīšanai ir noteiktas šā pielikuma 4. papildinājumā.

4.5. Daļiņu skaita (PN) emisijas mērīšanas iekārtas

Prasības daļiņu skaita paraugu ņemšanai un mērīšanai ir noteiktas šā pielikuma 5. papildinājumā.

4.6. Testa telpas vispārējais aprīkojums

Ar precizitāti ± 1,5 K mēra šādas temperatūras:

a) gaiss testa telpā;

b) motora ieplūdes gaiss;

c) atšķaidīšanas sistēmas un paraugu ņemšanas sistēmas temperatūra, kā noteikts attiecībā uz emisijas mērīšanas sistēmām, kuras definētas šā pielikuma 2.–5. papildinājumā.

Atmosfēras spiedienam jābūt izmērāmam ar ± 0,1 kPa precizitāti.

Absolūtajam mitrumam (H) jābūt izmērāmam ar ± 5 % precizitāti.

5. TRANSPORTLĪDZEKĻA CEĻA SLODZES NOTEIKŠANA

5.1. Testa procedūra

Testa procedūra transportlīdzekļa ceļa slodzes mērīšanai ir aprakstīta šā pielikuma 7. papildinājumā.

Šī procedūra nav jāveic, ja šasijas dinamometra slodze ir iestatāma atbilstīgi transportlīdzekļa atskaites masai.

6. EMISIJAS TESTA PROCEDŪRA

6.1. Testa cikls

Ekspluatācijas cikls, kas sastāv no pirmās daļas (pilsētas cikls) un otrās daļas (ārpuspilsētas cikls), ir parādīts A4a/1. attēlā. Pilna testa laikā parasto pilsētas ciklu izpilda četras reizes, un tad seko otrā daļa.

6.1.1. Parastais pilsētas cikls

Testēšanas cikla pirmajā daļā ietilpst 4 parastie pilsētas cikli, kā definēts A4a/1. tabulā, parādīts A4a/2. attēlā un apkopots turpmāk.

Sadalījums pa fāzēm:

Laiks (s) Procenti Tukšgaita 60 30,8 35,4 Palēninājums, sajūgs izslēgts 9 4,6 Pārnesuma pārslēgšana: 8 4,1 Paātrinājumi: 36 18,5 Vienmērīga ātruma periodi: 57 29,2 Palēninājumi: 25 12,8 Kopā 195 100

Sadalījums pa pārnesumu lietojumu:

Laiks (s) Procenti Tukšgaita 60 30,8 35,4 Ātruma samazināšana, sajūgs izslēgts 9 4,6 Pārnesuma pārslēgšana 8 4,1 Pirmais pārnesums 24 12,3 Otrais pārnesums 53 27,2 Trešais pārnesums 41 21 Kopā 195 100

Vispārīga informācija

Vidējais ātrums testa laikā: 19 km/h Faktiskais norises ilgums: 195 s Cikla laikā teorētiski veiktais attālums: 1,013 km Četru ciklu attāluma ekvivalents: 4,052 km

6.1.2. Ārpuspilsētas cikls

Testēšanas cikla otrajā daļā ietilpst ārpuspilsētas cikls, kā definēts A4a/2. tabulā, parādīts A4a/3. attēlā un apkopots turpmāk.

Sadalījums pa fāzēm:

Laiks (s) Procenti Tukšgaita 20 5,0 Ātruma samazināšana, sajūgs izslēgts 20 5,0 Pārnesuma pārslēgšana 6 1,5 Paātrinājumi 103 25,8 Vienmērīga ātruma periodi 209 52,2 Ātruma samazināšana 42 10,5 Kopā 400 100

Sadalījums pēc pārnesuma lietojuma:

Laiks (s) Procenti Tukšgaita 20 5,0 Ātruma samazināšana, sajūgs atbrīvots 20 5,0 Pārnesuma pārslēgšana 6 1,5 Pirmais pārnesums 5 1,3 Otrais pārnesums 9 2,2 Trešais pārnesums 8 2 Ceturtais pārnesums 99 24,8 Piektais pārnesums 233 58,2 Kopā 400 100

Vispārīga informācija

Vidējais ātrums testa laikā: 62,6 km/h Faktiskais norises ilgums: 400 s Cikla laikā teorētiski veiktais attālums: 6,955 km Maksimālais ātrums: 120 km/h Maksimālais paātrinājums: 0,833 m/s2 Maksimālais palēninājums: – 1,389 m/s2

6.1.3. Pārnesumkārbas lietošana

6.1.3.1. Ja maksimālais ātrums, kuru iespējams sasniegt ar pirmo pārnesumu, ir mazāks nekā 15 km/h, pilsētas braukšanas ciklam (pirmā daļa) izmanto otro, trešo un ceturto pārnesumu un ārpuspilsētas braukšanas ciklam (otrā daļa) izmanto otro, trešo, ceturto un piekto pārnesumu. Otro, trešo un ceturto pārnesumu var izmantot arī pilsētas braukšanas ciklam (pirmā daļa) un otro, trešo, ceturto un piekto pārnesumu – ārpuspilsētas braukšanas ciklam (otrā daļa), ja ražotāja instrukcijās ieteikts braukšanu uzsākt ar otro pārnesumu līdzenā vietā vai ja pirmais pārnesums ir noteikts kā pārnesums bezceļu braukšanai, lēnai braukšanai vai vilkšanai.

Transportlīdzekļus, kuri nesasniedz darbības ciklā nepieciešamās paātrinājuma un maksimālās ātruma vērtības, darbina ar pilnīgi nospiestu akseleratora pedāli, līdz tie vēlreiz sasniedz nepieciešamo ekspluatācijas līkni. Novirzes no darbības cikla reģistrē testa protokolā.

Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar pusautomātisko pārnesumkārbu, testē, izmantojot pārnesumus, ko parasti izmanto braukšanai, un pārnesumu pārslēgšanu veic saskaņā ar ražotāja instrukcijām.

6.1.3.2. Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar automātisko pārnesumkārbu, testē ar ieslēgtu augstāko pārnesumu (“Drive”). Akseleratoru izmanto tā, lai iegūtu visvienmērīgāko iespējamo paātrinājumu, ļaujot dažādiem pārnesumiem pārslēgties parastajā secībā. Turklāt nepiemēro šā pielikuma A4a/1. un A4a/2. tabulā noteiktos pārnesumu pārslēgšanas punktus; paātrinājums turpinās visa perioda laikā, ko attēlo kā taisnu līniju, kas savieno katra tukšgaitas perioda beigas ar nākamā vienmērīgā ātruma sākuma punktu. Piemēro turpmāk 6.1.3.4. un 6.1.3.5. punktā norādītās pielaides.

6.1.3.3. Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar paātrinošo pārnesumu, kuru vadītājs var iedarbināt, testē ar izslēgtu paātrinošo pārnesumu pilsētas braukšanas ciklā (pirmā daļa) un ar ieslēgtu paātrinošo pārnesumu ārpuspilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa).

6.1.3.4. Pielaide ± 2 km/h ir pieļaujam starp norādīto ātrumu un teorētisko ātrumu paātrinājuma laikā, vienmērīga ātruma laikā, un palēninājuma laikā, kad tiek izmantotas transportlīdzekļa bremzes. Ja transportlīdzeklis straujāk palēninās bez bremžu izmantošanas, piemēro tikai turpmākā 6.4.4.3. punkta nosacījumus. Ātruma pielaides, kas pārsniedz norādītās, ir pieņemamas fāzu maiņas laikā ar nosacījumu, ka pielaides nekad jebkurā vienā gadījumā netiek pārsniegtas ilgāk kā 0,5 s.

6.1.3.5. Laika pielaides ir ± 1,0 s. Minētās pielaides vienādi piemēro katra pārnesuma maiņas perioda sākumā un beigās pilsētas ciklā (pirmā daļa) un ārpuspilsētas cikla (otrā daļa) darbībās Nr. 3, 5 un 7. Jāatzīmē, ka divu sekunžu pieļaujamais laiks ietver laiku pārnesumu maiņai un, ja nepieciešams, zināmu laiku panākt iekavēto ciklu.

6.2. Testa sagatavošana

6.2.1. Slodzes un inerces iestatījums

6.2.1.1. Slodze, ko nosaka ar transportlīdzekļa testu uz ceļa

Dinamometru iestata tā, ka rotējošo masu kopējā inerce imitē inerci un citus ceļa slodzes spēkus, kuri darbojas uz transportlīdzekli, tam braucot pa ceļu. Šā pielikuma 5. punktā ir aprakstīts, kā šo slodzi nosaka.

Dinamometrs ar fiksētu slodzes līkni: slodzes imitatoru noregulē, lai absorbētu jaudu, kas iedarbojas uz piedziņas riteņiem pie vienmērīga ātruma 80 km/h, reģistrē absorbēto jaudu pie 50 km/h.

Dinamometrs ar regulējamu slodzes līkni: slodzes imitatoru noregulē, lai absorbētu jaudu, kas iedarbojas uz piedziņas riteņiem pie vienmērīga ātruma 120, 100, 80, 60, 40 un 20 km/h.

6.2.1.2. Slodze, kas atkarīga no transportlīdzekļa atskaites masas

Ar ražotāja piekrišanu, var izmantot turpmāk izklāstīto metodi.

Bremzi noregulē tā, lai tā absorbētu slodzi, kas iedarbojas uz dzenošajiem riteņiem pie vienmērīga ātruma 80 km/h, saskaņā ar A4a/3. tabulu.

Ja atbilstošā ekvivalentā inerce uz dinamometra nav pieejama, izmanto lielāko vērtību, kas ir vistuvāk transportlīdzekļa atskaites masai.

Transportlīdzekļiem, kas nav vieglie pasažieru automobiļi, ar atskaites masu virs 1 700 kg vai transportlīdzekļiem ar pastāvīgu pilnpiedziņu, A4a/3. tabulā norādītās jaudas vērtības reizina ar koeficientu 1,3.

6.2.1.3. Izmantoto metodi un iegūtās vērtības (ekvivalentā inerce – attiecīgais regulēšanas parametrs) reģistrē testa protokolā.

6.2.2. Iepriekšējas testēšanas cikli

Iepriekšējas testēšanas cikli būtu veicami, ja nepieciešams noteikt, kā vislabāk darbināt akseleratora un bremžu vadības ierīces, lai sasniegtu ciklu, kas pielīdzināms teorētiskajam ciklam, iekļaujoties robežās, kuras konkrētajam ciklam noteiktas.

6.2.3. Riepu spiediens

Spiedienam riepās jābūt tādam, kā noteicis ražotājs, un to izmanto iepriekšējam testam uz ceļa bremžu noregulēšanai. Spiedienu riepās var palielināt līdz 50 % no ražotāja ieteiktā divruļļu dinamometra gadījumā. Izmantoto faktisko spiedienu reģistrē testa protokolā.

6.2.4. Cietdaļiņu masas fona mērīšana

Atšķaidīšanas gaisa cietdaļiņu fona līmeni var noteikt, filtrētu atšķaidīšanas gaisu laižot caur cietdaļiņu filtru. To ņem no tā paša punkta, kur cietdaļiņu paraugu. Vienu mērījumu var veikt pirms vai pēc testa. Cietdaļiņu masas mērījumus var koriģēt, atskaitot fona devumu no atšķaidīšanas sistēmas uzrādītajiem datiem. Pieļaujamais fona devums ir ≤ 1mg/km (vai līdzvērtīga masa filtrā). Ja fons šo līmeni pārsniedz, izmanto konstantu skaitli ≤ 1mg/km (vai līdzvērtīgu masu filtrā). Ja pēc fona devuma atskaitīšanas iegūst negatīvu rezultātu, uzskata, ka cieto daļiņu masas rezultāts ir nulle.

6.2.5. Daļiņu fona skaita mērīšana

Atskaitāmo daļiņu fona skaitu var noteikt, atšķaidīšanas gaisa paraugu ņemot no punkta pēc daļiņu un ogļūdeņražu filtriem daļiņu skaita mērīšanas sistēmā. Daļiņu skaita fona mērījumu korekcija nav atļauta tipa apstiprinājuma nolūkos, bet to var veikt pēc ražotāja pieprasījuma, lai pārliecinātos par ražošanas atbilstību un atbilstību ekspluatācijā, ja norādes liecina, ka tuneļa devums ir ievērojams.

6.2.6. Cietdaļiņu masas filtra izvēle

Gan pilsētas, gan ārpuspilsētas posmiem kombinētajā ciklā izmanto vienu cietdaļiņu filtru bez rezerves.

Divus cietdaļiņu filtrus – vienu pilsētas, otru ārpuspilsētas posmam – var izmantot (bez rezerves) tikai tad, ja citādi būtu sagaidāms, ka spiediena krituma palielinājums visā parauga filtrā starp emisijas testa sākumu un beigām būtu virs 25 kPa.

6.2.7. Cietdaļiņu masas filtra sagatavošana

6.2.7.1. Cietdaļiņu paraugu ņemšanas filtrus sagatavo (attiecībā uz temperatūru un mitrumu) vaļējā traukā, kas bijis aizsargāts pret putekļu iekļūšanu vismaz 2 stundas un ne ilgāk kā 80 stundas pirms testa kondicionēta gaisa kamerā. Pēc šīs sagatavošanas nepiesārņotos filtrus nosver un uzglabā līdz to izmantošanai. Ja filtrus neizmanto vienas stundas laikā kopš to izņemšanas no svēršanas kameras, tie jāsver atkārtoti.

6.2.7.2. Vienas stundas termiņu var aizstāt ar astoņu stundu termiņu, ja ir izpildīts viens vai abi šādi nosacījumi:

6.2.7.2.1. stabilizētais filtrs ir ievietots un turēts aizplombētā filtra turētājierīcē, kuras gali ir noslēgti, vai

6.2.7.2.2. stabilizētais filtrs ir ievietots aizplombētā filtra turētājierīcē, kas tūlīt pēc tam ir novietota parauga līnijā, kurā nav plūsmas.

6.2.7.3. Cietdaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu iedarbina un sagatavo paraugu ņemšanai.

6.2.8. Sagatavošanās daļiņu skaita mērīšanai

6.2.8.1. Konkrētajām daļiņām piemēroto atšķaidīšanas sistēmu un mērīšanas ierīces iedarbina un sagatavo paraugu ņemšanai.

6.2.8.2. Pirms testa(-iem) saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 2.3.1. un 2.3.3. punktu pārliecinās par paraugu ņemšanas sistēmas daļiņu skaitītāja un gaistošo daļiņu atdalīšanas elementu pareizu darbību.

Pirms katra testa pārliecinās, ka daļiņu skaitītāja rādījums ir tuvu nullei, un katru dienu pārbauda ar lielu daļiņu koncentrāciju, izmantojot apkārtējo gaisu.

Ja pie ieplūdes ir uzstādīts augstas efektivitātes gaisa (HEPA) filtrs, pierāda, ka visā daļiņu paraugu ņemšanas sistēmā nav noplūžu.

6.2.9. Gāzu analizatoru pārbaude

Gāzu emisijas analizatorus iestata ar nulles gāzi un standartgāzi. Izņem paraugu maisus.

6.3. Sagatavošanas procedūra

6.3.1. Lai mērītu cietdaļiņas, ilgākais 36 stundas un mazākais 6 stundas pirms testēšanas transportlīdzekļa sagatavošanai izmanto šā pielikuma 6.1. punktā aprakstīto otrās daļas ciklu. Ir jāizbrauc trīs secīgi cikli. Dinamometra iestatījums ir tāds, kā norādīts šā pielikuma 6.2.1. punktā.

Ja ražotājs to pieprasa, transportlīdzekļus ar netiešas iesmidzināšanas dzirksteļaizdedzes motoru var sagatavot ar vienu pirmās daļas un diviem otrās daļas braukšanas cikliem.

6.3.2. Testēšanas iekārtā, kur zema cietdaļiņu emisiju līmeņa transportlīdzekļa testa rezultāti var tikt piesārņoti ar atliekām no iepriekšējā testa, kas veikts transportlīdzeklim ar augstu cietdaļiņu emisiju līmeni, paraugu ņemšanas aprīkojuma iepriekšējas sagatavošanas nolūkos ieteicams, ar zema cietdaļiņu emisiju līmeņa transportlīdzekli veikt 20 minūšu vienmērīgas braukšanas ciklu ar ātrumu 120 km/h, kam seko trīs secīgi otrās daļas cikli.

Pēc šīs sagatavošanas un pirms testa transportlīdzekļus glabā telpā, kurā temperatūra ir salīdzinoši pastāvīga starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Šo sagatavošanu veic vismaz sešas stundas un turpina līdz motora eļļas temperatūra un dzeses šķidrums, ja tāds ir, ir ± 2 K robežās no telpas temperatūras.

Ja ražotājs pieprasa, testu veic ne vēlāk kā 30 stundas pēc tam, kad transportlīdzeklis ir darbināts tā parastajā temperatūrā.

6.3.3. Dzirksteļaizdedzes motoru transportlīdzekļiem, kurus darbina ar sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu vai kuri aprīkoti tā, lai tos varētu darbināt vai nu ar benzīnu, vai sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu, starp testiem ar pirmo gāzveida etalondegvielu un otro gāzveida etalondegvielu transportlīdzekli iepriekš sagatavo pirms testa ar otro etalondegvielu. Šo iepriekšējo sagatavošanu veic ar otro etalondegvielu, braucot iepriekšējas sagatavošanas ciklu, kurš sastāv no šā pielikuma 6.1. punktā aprakstītā cikla daļām – no vienas pirmās daļas (pilsētas daļas) un divām otrajām daļām (ārpuspilsētas daļa). Pēc ražotāja pieprasījuma un ar tehniskā dienesta piekrišanu šo iepriekšējo sagatavošanu var pagarināt. Dinamometra iestatījums ir tāds, kā norādīts šā pielikuma 6.2. punktā.

6.4. Testa procedūra

6.4.1. Motora iedarbināšana

6.4.1.1. Motoru iedarbina, izmantojot ierīces, kuras paredzētas šim nolūkam saskaņā ar ražotāja ieteikumiem, kas norādīti transportlīdzekļu vadītāja rokasgrāmatā.

6.4.1.2. Pirmais cikls sākas ar motora iedarbināšanas procedūras sākumu.

6.4.1.3. Ja izmanto sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu, ir pieļaujams, ka motors tiek iedarbināts ar benzīnu un tad pārslēgts uz sašķidrināto naftas gāzi vai dabasgāzi/biometānu pēc iepriekš noteikta laika posma, kuru vadītājs nevar mainīt. Šis laika posms nedrīkst pārsniegt 60 sekundes.

6.4.2. Tukšgaita

6.4.2.1. Manuālā vai pusautomātiskā pārnesumkārba – skatīt šā pielikuma A4a/1. un A4a/2. tabulu.

6.4.2.2. Automātiskā pārnesumkārba

Pēc sākotnējās ieslēgšanas pārslēgu testa laikā nedrīkst darbināt, izņemot turpmāk šā pielikuma 6.4.3.3. punktā minēto gadījumu vai ja ar pārslēgu var ieslēgt paātrinošo pārnesumu, ja tāds ir.

6.4.3. Paātrinājumi

6.4.3.1. Paātrinājumus veic tā, lai paātrinājuma ātrums būtu cik vien iespējams nemainīgs visas darbības laikā.

6.4.3.2. Ja paātrinājumu nevar veikt noteiktajā laikā, papildu nepieciešamo laiku, ja iespējams, atņem no laika, kas paredzēts pārnesumu maiņai, un pretējā gadījumā – no sekojošā vienmērīgā ātruma perioda.

6.4.3.3. Automātiskās pārnesumkārbas

Ja paātrinājumu nevar veikt noteiktajā laikā, pārnesumu pārslēgu darbina saskaņā ar prasībām manuālām pārnesumkārbām.

6.4.4. Palēninājumi

6.4.4.1. Visus parastā pilsētas cikla (pirmā daļa) palēninājumus veic, pilnībā noņemot pēdu no akseleratora pedāļa, neizslēdzot sajūgu. Sajūgu, nelietojot pārnesumu pārslēgu, izslēdz pie augstākā no šādiem ātrumiem ātrumiem: 10 km/h vai ātrums, kas atbilst motora tukšgaitai.

Visus ārpuspilsētas cikla (otrā daļa) palēninājumus veic, pilnībā noņemot pēdu no akseleratora pedāļa, neizslēdzot sajūgu. Sajūgu, nelietojot pārnesumu pārslēgu, izslēdz pie ātruma 50 km/h pēdējam palēninājumam.

6.4.4.2. Ja palēninājuma periods ir ilgāks par attiecīgajam posmam noteikto, izmanto transportlīdzekļa bremzes, lai ievērotu cikla grafiku.

6.4.4.3. Ja palēninājuma periods ir īsāks par attiecīgajam posmam noteikto, teorētiskā cikla grafiku atjauno ar pastāvīga ātruma vai tukšgaitas periodu, kas pāriet nākamajā darbībā.

6.4.4.4. Parastā pilsētas cikla (pirmā daļa) palēninājuma perioda beigās (transportlīdzeklis uz ruļļiem apstājas) ieslēdz neitrālo pārnesumu un ieslēdz sajūgu.

6.4.5. Vienmērīgi ātrumi

6.4.5.1. Pārejot no paātrinājuma uz nākamo vienmērīgo ātrumu, jāizvairās no gāzes pedāļa “spaidīšanas” vai droseles aizvēršanas.

6.4.5.2. Vienmērīga ātruma periodus sasniedz, turot akselaratoru nemainīgā stāvoklī.

6.4.6. Paraugu ņemšana

Paraugu ņemšanu sāk (BS) pirms motora iedarbināšanas procedūras vai tās laikā un beidz, pabeidzot pēdējo tukšgaitas posmu ārpuspilsētas braukšanas ciklā (otrā daļa, paraugu ņemšanas beigas (ES)) vai, VI tipa testā, pabeidzot pēdējā parastā pilsētas braukšanas cikla (pirmā daļa) pēdējo tukšgaitas periodu.

6.4.7. Testa laikā reģistrē ātrumu attiecībā pret laiku vai šādus datus apkopo datu apkopošanas sistēma, lai varētu izvērtēt veikto ciklu pareizību.

6.4.8. Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmā daļiņas mēra nepārtraukti. Vidējās koncentrācijas nosaka, integrējot visā testa ciklā saņemtos analizatora signālus.

6.5. Pēctesta procedūras

6.5.1. Gāzu analizatora pārbaude

Pārbauda nepārtrauktajai mērīšanai izmantoto analizatoru nulles gāzes un standartgāzes rādījumus. Testu uzskata par pieņemamu, ja starpība starp pirmstesta un pēctesta rezultātiem ir mazāka par 2 % no standartgāzes vērtības.

6.5.2. Cietdaļiņu filtra svēršana

Standartfiltrus sver 8 stundu laikā pēc testa filtra svēršanas. Piesārņoto cietdaļiņu testa filtru nogādā svēršanas kamerā vienas stundas laikā pēc izplūdes gāzu analīzes. Testa filtru sagatavo vismaz divas stundas, bet ne vairāk kā 80 stundas un tad to nosver.

6.5.3. Maisa satura analīze

6.5.3.1. Maisā esošās izplūdes gāzes analizē cik vien iespējams drīz un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā 20 minūtes pēc testa cikla beigām.

6.5.3.2. Pirms katras parauga analīzes attiecībā uz katru piesārņotāju izmantojamo analizatora diapazonu iestata uz nulli ar attiecīgo nulles gāzi.

6.5.3.3. Analizatorus tad iestata atbilstoši kalibrācijas līknēm, izmantojot standartgāzes ar nominālo koncentrāciju 70–100 % no diapazona.

6.5.3.4. Tad atkārtoti pārbauda analizatoru nulles iestatījumus. Ja kāds rādītājs no šā pielikuma 6.5.3.2. punktā noteiktās vērtības atšķiras par vairāk nekā 2 % no diapazona, procedūru šim analizatoram atkārto.

6.5.3.5. Tad analizē paraugus.

6.5.3.6. Pēc analīzes nulles un diapazona punktus atkārtoti pārbauda, izmantojot tās pašas gāzes. Ja šajās atkārtotajās pārbaudēs rādītāji ir ± 2 % robežās no šā pielikuma 6.5.3.3. punktā noteiktās vērtības, analīzes uzskata par pieņemamām.

6.5.3.7. Visos šī punkta apakšpunktos plūsmas ātrumam un dažādo gāzu spiedienam jābūt tādam pašam, kāds ir analizatoru kalibrēšanas laikā.

6.5.3.8. Skaitlis, ko pieņem par gāzu saturu katrā mērītajā piesārņotājā, ir tas ko nolasa pēc mērierīces nostabilizēšanās. Kompresijaizdedzes motoru ogļūdeņražu masas emisiju aprēķina no integrētā HFID nolasījuma, kuru nepieciešamības gadījumā koriģē saistībā ar plūsmas izmaiņām, kā norādīts šā pielikuma 6.6.6. punktā.

6.6. Emisiju aprēķināšana

6.6.1. Tilpuma noteikšana

6.6.1.1. Tilpuma aprēķināšana, kad tiek izmantota mainīgas atšķaidīšanas ierīce ar pastāvīgu plūsmas kontroli ar sprauslu vai Venturi caurule.

Nepārtraukti reģistrē parametrus, kas rāda tilpuma plūsmu, un aprēķina tilpumu visa testa laikā.

6.6.1.2. Tilpuma aprēķināšana, kad tiek izmantots tilpumsūknis

Atšķaidītas izplūdes gāzes tilpumu sistēmās, ku