LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 177/1

Saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām juridisks spēks ir tikai oriģinālajiem ANO/EEK dokumentiem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama šādā tīmekļa vietnē: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 1 – Vienoti noteikumi par mehānisko transportlīdzekļu galveno lukturu apstiprināšanu, kas izstaro asimetriskas gaismas tuvo gaismu un/vai tālo gaismu un ir aprīkoti ar R2 un/vai HS1 kategorijas kvēlspuldzēm

Ar visiem grozījumiem līdz:

grozījumu 02. sērijai, kas stājies spēkā 2001. gada 8. septembrī

SATURA RĀDĪTĀJS

NOTEIKUMI

Darbības joma

1. Definīcijas

2. Apstiprinājuma pieteikums

3. Marķējumi

4. Apstiprinājums

5. Vispārīgi norādījumi

6. Apgaismojums

7. Diskomforta novērtēšana

8. Standarta galvenais lukturis

9. Ražojumu atbilstība

10. Sankcijas par ražojumu neatbilstību

11. Galveno lukturu tipa apstiprinājuma grozījumi un tā attiecināšana uz citu tipu

12. Ražošanas galīga pārtraukšana

13. To tehnisko dienestu nosaukums un adrese, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, kā arī administratīvo struktūrvienību nosaukums un adrese

14. Pārejas noteikumi

PIELIKUMI

1. pielikums – Paziņojums par galveno lukturu tipa apstiprinājuma piešķiršanu, attiecināšanu uz citu tipu, noraidīšanu vai atsaukšanu, vai ražošanas pilnīgu izbeigšanu saskaņā ar Noteikumiem Nr. 1

2. pielikums – Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru un citu lēni braucošu transportlīdzekļu īpašie galvenie lukturi

3. pielikums – Minimālās prasības ražošanas kontroles procedūru atbilstībai

4. pielikums – Fotometrisko rādītāju stabilitātes testi galveno lukturu darbības laikā

5. pielikums – Apstiprinājuma marķējuma izvietojuma piemēri

6. pielikums – Mērekrāni

7. pielikums – Prasības lukturiem ar plastikāta izkliedētājiem – izkliedētāju, materiāla paraugu vai nokomplektētu lukturu testi

8. pielikums – Minimālās prasības, kas jāievēro, inspektoram ņemot paraugu

DARBĪBAS JOMA (1)

Šie noteikumi attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu galvenajiem lukturiem, kuriem ir stikla vai plastikāta izkliedētāji.

1. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

1.1. “izkliedētājs” ir galvenā luktura (bloka) ārējā daļa, kas laiž gaismu caur apgaismojošo virsmu;

1.2. “pārklājums” ir jebkurš materiāls vai materiāli, kas vienā vai vairākās kārtās pārklāj izkliedētāja ārējo virsmu;

dažādi lukturu “tipi” ir galvenie lukturi, kas atšķiras pēc šādām būtiskām pazīmēm:

1.3.1. tirdzniecības nosaukums vai preču zīme;

1.3.2. optiskās sistēmas rādītāji;

1.3.3. tādu papildu sastāvdaļu klātbūtne, kas savas darbības laikā ar refleksiju, refrakciju, absorbciju un/vai deformāciju spēj mainīt optiskos efektus;

1.3.4. atbilstība labās puses vai kreisās puses kustībai, vai kustībai brauktuves abās pusēs;

1.3.5. spējas nodrošināt tuvo gaismu vai tālo gaismu, vai tuvo un tālo gaismu;

1.3.6. izkliedētāju un pārklājuma materiāli, ja tādi ir izmantoti;

1.3.7. turētājs, kas paredzēts vienas attiecīgās kategorijas kvēlspuldzes(-džu) regulēšanai; R2 un/vai HS1. (2)

2. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

2.1. Apstiprinājuma pieteikumu iesniedz tirdzniecības nosaukuma vai preču zīmes turētājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis. Pieteikumā norāda: vai lukturis ir paredzēts, lai nodrošinātu tuvo un tālo gaismu vai tikai vienu no tām;

ja lukturis ir paredzēts tuvās gaismas nodrošināšanai, vai tas ir paredzēts gan kreisās puses, gan labās puses kustībai, vai tikai kreisās puses vai tikai labās puses kustībai;

ja lukturis ir aprīkots ar regulējamu atstarotāju – luktura uzstādīšanas pozīcija(-s) attiecībā pret zemi un transportlīdzekļa garenvirziena vidējo plakni.

Attiecībā uz katru galveno lukturu tipu pieteikumam pievieno:

2.2.1. pietiekami detalizētus rasējumus trīs eksemplāros, kas ļauj identificēt galveno lukturu tipu un parāda galveno lukturu pretskatā, detalizēti parādot izkliedētāja rievojumu, ja tāds ir, kā arī šķērsgriezumu; rasējumā parāda, kur ir paredzēta vieta marķējumam;

ja lukturim ir regulējams atstarotājs – norādi par luktura uzstādīšanas pozīciju (pozīcijām) attiecībā pret zemi un transportlīdzekļa garenvirziena vidējo plakni, ja lukturi paredzēts izmantot tikai norādītajā(-ās) pozīcijā(-ās);

2.2.2. īsu tehnisko specifikāciju;

2.2.3. divus galvenā luktura tipa paraugus;

izkliedētāja plastikāta materiāla testa vajadzībām pievieno:

trīspadsmit izkliedētājus;

2.2.4.1.1. sešus no šādiem izkliedētājiem var aizvietot ar sešiem vismaz 60 × 80 mm lieliem materiāla paraugiem, kuru ārējā virsma ir plakana vai izliekta un vidū ir vismaz 15 × 15 mm liela gandrīz plakana virsma (ar vismaz 300 mm izliekuma rādiusu);

2.2.4.1.2. katrs šāds izkliedētāja vai plastikāta materiāla paraugs ir izgatavots pēc tādas pašas metodes, kādu paredzēts izmantot masveida ražošanā;

2.2.4.2. atstarotāju, kam var uzmontēt izkliedētājus saskaņā ar ražotāja instrukciju.

2.3. Materiāliem, kas veido izkliedētājus un pārklājumus, ja tādi ir, pievieno testa ziņojumu par šo materiālu un pārklājumu īpašībām, ja tie jau ir testēti.

2.4. Kompetentā iestāde pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas pārliecinās, vai ir veikti pietiekami pasākumi, lai nodrošinātu efektīvu ražošanas atbilstības kontroli.

3. MARĶĒJUMI (3)

3.1. Uz apstiprināšanai iesniegtajiem galvenajiem lukturiem ir iesniedzēja tirdzniecības nosaukums vai preču zīme.

3.2. Uz lukturu izkliedētājiem un galvenā korpusa ir (4) pietiekami liela brīva vieta, kas paredzēta marķējumam un papildu simboliem, kā minēts 4. punktā; šīs brīvās vietas jānorāda rasējumos, kas minēti iepriekš 2.2.1. punktā.

3.3. Ja izmanto lukturus, kuru konstrukcija atbilst gan labās, gan kreisās puses kustības prasībām, transportlīdzekļa optiskā mezgla abus regulējumus vai kvēlspuldzes regulējuma reflektorus marķē attiecīgi ar burtiem R un D, un L un G.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Vispārējie noteikumi

4.1.1. Apstiprinājumu piešķir, ja visi galvenā luktura tipa paraugi, kas iesniegti atbilstoši minētā 2. punkta prasībām, atbilst šo noteikumu nosacījumiem.

4.1.2. Ja grupēti, kombinēti vai savietoti lukturi atbilst vairākiem noteikumiem, drīkst izmantot vienu starptautisku apstiprinājuma marķējumu, ja vien katrs no grupētajiem, kombinētajiem vai savietotajiem lukturiem atbilst tam piemērojamiem noteikumiem. Šī prasība neattiecas uz galvenajiem lukturiem, kas aprīkoti ar dubulta kvēldiega spuldzēm, bet ir apstiprināts tikai viens staru kūlis.

4.1.3. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pati nolīguma Puse nedrīkst piešķirt vienu un to pašu numuru citam galvenā luktura tipam, ja uz to attiecas šie noteikumi, izņemot apstiprinājuma paplašināšanu uz ierīci, kura atšķiras tikai ar izstarotās gaismas krāsu.

4.1.4. Paziņojums par apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu uz citu tipu, noraidīšanu, anulēšanu vai par luktura tipa ražošanas pilnīgu izbeigšanu atbilstoši šiem noteikumiem tiek paziņots 1958. gada nolīguma Pusēm, kas piemēro šos noteikumus, ar veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam, pievienojot norādījumus atbilstoši 2.2.1. punktam, un ja galvenais lukturis ir aprīkots ar regulējamu atstarotāju un ja galveno lukturi paredzēts izmantot tikai tādās uzstādīšanas pozīcijās, kas atbilst 2.2.1. punkta norādījumiem, apstiprinājuma saņemšanas gadījumā pieteikuma iesniedzējam ir pienākums atbilstoši informēt lietotāju par pareizo uzstādīšanas pozīciju (pozīcijām).

4.1.5. Papildus 3.1. punktā minētajam marķējumam, turpmāk 4.2. un 4.3. punktā minēto apstiprinājuma marķējumu piestiprina uz katra galvenā luktura vietās, kā norādīts iepriekš 3.2. punktā, atbilstoši šajos noteikumos apstiprinātajam tipam.

4.2. Apstiprinājuma marķējuma veidošana

Apstiprinājuma marķējumā ir:

starptautiskais apstiprinājuma marķējums, ko veido:

4.2.1.1. aplis, kurā ir burts “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi tipa apstiprinājumu; (5)

4.2.1.2. apstiprinājuma numurs, kā norādīts iepriekš 4.1.3. punktā;

viens vai vairāki papildu simboli:

4.2.2.1. galvenajiem lukturiem, kas atbilst tikai kreisās puses satiksmes prasībām, – horizontāla bulta, kas vērsta uz labo pusi no novērotāja, kas stāv pretī galvenajam lukturim, proti, uz to ceļa pusi, pa kuru notiek kustība;

4.2.2.2. galvenajiem lukturiem, kas projektēti tā, lai atbilstu abu satiksmes sistēmu prasībām, attiecīgi pielāgojot optiskā bloka vai kvēlspuldzes iestatījumu, – horizontāla bulta, kas vērsta uz abām pusēm, attiecīgi, uz labo un uz kreiso pusi;

4.2.2.3. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tuvo gaismu, burts “C”;

4.2.2.4. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tālo gaismu, burts “R”;

4.2.2.5. galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām attiecībā gan uz tuvo, gan tālo gaismu, burti “CR”;

4.2.2.6. galvenajiem lukturiem, kuriem ir plastikāta izkliedētājs – apzīmējums “PL”, ko pievieno simboliem, kas minēti iepriekš 4.2.2.3. – 4.2.2.5. punktā.

4.2.2.7. Ikvienā gadījumā testa procesā izmantoto attiecīgo darba režīmu, kā norādīts 4. pielikuma 1.1.1.1. punktā, kā arī pieļaujamo spriegumu (spriegumi), kā norādīts 4. pielikuma 1.1.1.2. punktā, jānorāda uz apstiprinājuma sertifikātiem un uz paziņojuma veidlapām, ko nosūtīta valstīm, kuras ir šā nolīguma Līgumslēdzējas puses un piemēro šos noteikumus.

Attiecīgajos gadījumos ierīci marķē šādi:

uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu prasībām un kas veidoti tā, ka tuvās gaismas spuldzes kvēldiegs nav ieslēdzams reizē ar citas gaismas funkcijas kvēldiegu, ar ko tas var būt savietots – marķējumā aiz tuvās gaismas luktura simbola liek slīpsvītru (/);

uz galvenajiem lukturiem, kas atbilst šo noteikumu 4. pielikuma prasībām tikai tad, ja tiem tiek pievadīts 6 V vai 12 V spriegums – simbols, kurā skaitlis “24” pie kvēlspuldzes patronas ir pārsvītrots ar slīpinātu krustu (X).

4.2.2.8. Apstiprinājuma numura divi cipari, kas norāda uz šajos noteikumos ieviesto grozījumu sēriju, kas spēkā apstiprinājuma izsniegšanas brīdī un, ja nepieciešams, vajadzīgā bultiņa var atrasties pie minētajiem papildu simboliem.

4.2.2.9. Iepriekš 4.2.1. un 4.2.2. punktā minētie marķējumi un simboli ir skaidri salasāmi un neizdzēšami arī tad, kad ierīce uzstādīta uz transportlīdzekļa.

4.3. Apstiprinājuma marķējuma izvietojums

4.3.1. Neatkarīgi lukturi

Šo noteikumu 5. pielikuma 1. līdz 9. attēlā ir parādīti marķējuma noformēšanas paraugi ar iepriekš minētajiem papildu simboliem.

4.3.2. Grupēti, kombinēti vai savstarpēji apvienoti lukturi

Ja ir konstatēts, ka grupēti, kombinēti vai savietoti lukturi atbilst vairāku noteikumu prasībām, var pievienot vienu starptautisku marķējumu, kas sastāv no aplī ierakstīta burta “E”, kam seko tās valsts pazīšanas numurs, kas piešķīrusi apstiprinājumu, un apstiprinājuma numurs. Šis apstiprinājuma marķējums var atrasties jebkurā vietā uz grupētiem, kombinētiem vai savietotiem lukturiem, ievērojot šo:

4.3.2.1.1. tas ir redzams pēc lukturu uzstādīšanas;

4.3.2.1.2. nevienu grupētu, kombinētu vai savstarpēji apvienotu lukturu gaismas caurlaidīgo daļu nav iespējams noņemt, tajā pašā laikā nenoņemot apstiprinājuma marķējumu.

Katra luktura identifikācijas simbolu atbilstoši noteikumiem, uz kā pamata ir piešķirts apstiprinājums, līdz ar šo noteikumu attiecīgo grozījumu sēriju, kurā ietverti jaunākie būtiskie tehniskie grozījumi apstiprinājuma izsniegšanas dienā, un, nepieciešamības gadījumā, arī noteikto bultu norāda:

4.3.2.2.1. vai nu uz attiecīgās gaismu izstarojošās virsmas,

4.3.2.2.2. vai grupā tā, lai katra no grupētajām, kombinētajām vai savietotajām lampām būtu skaidri identificējama (sk. četrus iespējamos paraugus 5. pielikumā).

4.3.2.3. Viena marķējuma sastāvdaļu lielums atbilst vismaz minimālajam atsevišķas atzīmes lielumam, kā minēts noteikumos, uz kuru pamata ir izsniegts apstiprinājums.

4.3.2.4. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pati nolīguma dalībvalsts nedrīkst piešķirt to pašu numuru cita tipa grupētiem, kombinētiem vai savietotiem lukturiem, uz ko attiecas šie noteikumi.

4.3.2.5. Šo noteikumu 5. pielikuma 10. attēlā ir paraugi, kā izvietot marķējumu grupētiem, kombinētiem vai savietotiem lukturiem ar visiem iepriekš minētajiem papildu simboliem.

Lukturi, kuru izkliedētājus izmanto dažādos galveno lukturu tipos un kurus var savietot vai grupēt kopā ar citiem lukturiem

Tiek piemēroti 4.3.2. punktā ietvertie nosacījumi.

4.3.3.1. Bez tam, ja ir izmantots tāds pats izkliedētājs, uz tā var būt dažādi marķējumi, kas attiecas uz dažādiem galvenajiem lukturiem vai lampu mezgliem, ja uz galvenā luktura korpusa, pat ja to nav iespējams atdalīt no izkliedētāja, arī ir brīva vieta, kā aprakstīts iepriekš 3.2. punktā, un uz tā ir marķējumi, kas apliecina faktiskās funkcijas. Ja vienā un tajā pašā galvenajā korpusā ir dažādi galveno lukturu tipi, uz korpusa var būt dažādi marķējumi.

4.3.3.2. Šo noteikumu 5. pielikuma 11. attēlā ir parādīti marķējumu noformēšanas paraugi attiecībā uz iepriekš minēto gadījumu.

5. VISPĀRĪGA SPECIFIKĀCIJA

5.1. Katrs paraugs atbilst turpmāk 6. un 7. punktā norādītajām specifikācijām.

5.2. Galvenie lukturi ir izgatavoti tā, lai norādītās fotometriskās īpašības saglabātos un tie paliktu labā darba stāvoklī normālos ekspluatācijas apstākļos, neraugoties uz iespējamu vibrāciju iedarbību.

5.3. Galvenie lukturi ir aprīkoti ar ierīci, kas ļauj to stāvokli noregulēt tā, lai panāktu atbilstību tiem piemērojamiem noteikumiem. Šāda ierīce nav jāuzstāda uz apgaismošanas detaļām, kuros reflektors nav atdalāms no difūzā izkliedētāja, ja šādus mezglus izmanto vienīgi tādos transportlīdzekļos, kuros galvenos lukturu var regulēt ar citiem paņēmieniem. Ja tuvo gaismu galvenajam lukturim un tālo gaismu galvenajam lukturim ir katram sava kvēlspuldze un tie montēti kā kompozīts mezgls, ir iespēja ar regulēšanas ierīci katru optisko sistēmu attiecīgi regulēt atsevišķi.

Tomēr tas neattiecas uz galveno lukturu komplektiem, kuriem ir neatdalāmi atstarotāji. Šāda veida komplektiem piemēro noteikumu 6. punktā minētās prasības.

5.4. Detaļas, ar kurām kvēlspuldze ir piestiprināta atstarotājam, projektē tā, lai pat tumsā kvēlspuldzi varētu uzstādīt vienīgi pareizajā stāvoklī. Kvēlspuldzes patrona atbilst izmēriem, kas minēti Starptautiskās elektrotehnikas komisijas (IEC) publikācijas 61–2 izdevuma datu lapās:

Kvēlspuldze Patrona Datu lapa R2 P45t-41 7005-95-1 H51 PX43t 7005-34-1

5.5. Galvenos lukturus, kas konstruēti, lai atbilstu prasībām gan valstīs ar labās puses kustību, gan valstīs ar kreisās puses kustību, var pielāgot konkrētā ceļa kustības pusei vai nu ar attiecīgu oriģinālo regulējumu, kad lukturus uzstāda uz transportlīdzekļa, vai arī kad tos izvēlās iestatīt lietotājs. Šāds oriģinālais vai izvēlētais iestatījums nozīmē, piemēram, optiskā mezgla fiksēšanu noteiktā leņķī pret transportlīdzekli vai kvēlspuldzes fiksēšanu noteiktā leņķī pret optisko mezglu. Visos gadījumos ir iespējami tikai divi precīzi atšķirami regulējuma stāvokļi – viens labās puses kustībai un otrs kreisās puses kustībai, un konstrukcija izslēdz iespēju nejauši pāriet no viena stāvokļa otrā vai regulēšanu kādā vidējā stāvoklī. Ja kvēlspuldze ir paredzēta diviem dažādiem regulējumiem, stiprinājuma detaļām, kas savieno kvēlspuldzi ar atstarotāju, ir jābūt tā konstruētām un izgatavotām, ka katrā no šiem diviem regulējumiem kvēlspuldze paliek vietā atbilstoši tai precizitātei, kas atbilst vienas puses kustībai projektētu galveno lukturu vajadzībām.

5.6. Papildu testus veic saskaņā ar 4. pielikumā minētajām prasībām, lai nodrošinātu, ka ekspluatācijā neradīsies pārmērīgas fotometrisko rādītāju novirzes.

5.7. Atbilstību 5.2.–5.5. punkta prasībām pārbauda vizuāli, bet vajadzības gadījumā – ar testēšanas ierīci.

5.8. Ja galvenā luktura izkliedētājs ir no plastikāta, testus veic saskaņā ar 7. pielikuma prasībām.

6. APGAISMOJUMS

6.1.1. Galvenie lukturi ir izgatavoti tā, ka ar atbilstošo R2 un/vai HS1 kvēlspuldzi(-ēm) dod pietiekamu apgaismojumu neapžilbinot tuvo gaismu gadījumā un tālo gaismu gadījumā dod labu apgaismojumu.

6.1.2. Galvenā luktura radīto apgaismojumu pārbauda vertikālā ekrānā, kas nostādīts 25 m attālumā galvenā luktura priekšā perpendikulāri tā asij (skatīt šo noteikumu 6. pielikumu).

6.1.3. Galvenā lukturu testam izmanto standarta (etalona) kvēlspuldzi(-es), kuras nominālais spriegums ir 12 V, visus selektīvos dzeltenos filtrus (6), nomainot ar ģeometriski identiskiem bezkrāsainiem filtriem, kam piemīt vismaz 80 procentu caurlaidības faktors. Galvenā lukturu testa laikā spriegumu uz kvēlspuldzes spailēm regulē tā, lai iegūtu šādus parametrus:

Kvēlspuldzeskategorija Aptuvensmērījumu barošanas spriegums (V) Gaismas plūsma (lūmeni) tālās gaismaskvēldiegs tuvās gaismasKvēldiegs R2 12 700 450 H51 12 700 450

6.1.4. Izmēri, kas nosaka kvēldiega(-u) atrašanās vietu un atrodas standarta kvēlspuldzē, ir parādīti Noteikumu Nr. 37 attiecīgā datu lapā.

6.1.5. Standarta kvēlspuldzes optiskajā forma un kvalitāte ir tāda, lai tā neradītu atstarošanu vai refrakciju, kas var negatīvi ietekmēt gaismas izplatīšanos. Atbilstību šai prasībai kontrolē, mērot gaismas izplatīšanos no standarta galvenā luktura ar standarta (etalona) kvēlspuldzi.

Tuvajai gaismai jārada pietiekami ass “gaismas kūļa noliekums”, kas ļauj ar tā palīdzību panākt regulēšanu. “Gaismas kūļa noliekumam” jāizpaužas kā horizontālai taisnei pretējā pusē tam kustības virzienam, kam ir paredzēts galvenais lukturis; otrā pusē tam jābūt horizontālai vai 15° leņķī virs horizontālās taisnes.

Galveno lukturi uzstāda tā, lai panāktu, ka:

6.2.1. ja galvenie lukturi ir konstruēti labās puses kustībai, “gaismas kūļa noliekums” ekrāna kreisajā pusē (7) ir horizontāls, bet, ja galvenie lukturi ir paredzēti kreisās puses kustībai, “gaismas kūļa noliekums” ir horizontāls ekrāna labajā pusē;

6.2.2. šā “gaismas kūļa noliekuma” horizontālā daļa atrodas uz ekrāna 25 cm zem horizontālās plaknes robežām, kas šķērso galvenā lukturu fokusu (skatīt šo noteikumu 6. pielikumu);

6.2.3. ekrāns atrodas 6. pielikumā (8) norādītajā stāvoklī.

Ja galvenais lukturis ir šādi noregulēts un paredzēts gan tuvās, gan tālās gaismas nodrošināšanai, tas atbilst 6.3. un 6.5. punktā izklāstītajām prasībām. Ja galvenais lukturis paredzēts galvenokārt tuvās gaismas nodrošināšanai, tam jāatbilst tikai 6.3. punktā minētajām prasībām. (9)

Ja šādi noregulēts lukturis neatbilst 6.3. un 6.5. punktā minētajām prasībām, var mainīt tā regulējumu, ja gaismas kūļa ass vai krustošanās punkts HV, kas norādīts šo noteikumu 6. pielikumā, netiek novirzīts sānis par vairāk nekā 1° (= 44 cm) uz labo vai kreiso pusi. (10) Lai atvieglotu regulēšanu ar “gaismas kūļa noliekuma” palīdzību, galveno lukturi var daļēji aizsegt, lai iegūtu asāku “gaismas kūļa noliekumu”.

Ja galvenais lukturis ir projektēts tikai tuvās gaismas nodrošināšanai, to noregulē tā, lai maksimāli apgaismotais laukums koncentrētos ap hh un vv līniju krustošanās punktu. Šādam lukturim jāatbilst vienīgi 6.5. punktā minētajām prasībām.

6.3. Ar tuvo gaismu radītais apgaismojums uz ekrāna atbilst šīs tabulas prasībām: (11)

Punkts uz mērekrāna Vajadzīgais apgaismojums luksos Galvenie lukturi kustībai pa labo pusi Galvenie lukturi kustībai pa kreiso pusi Punkts R 50 L Punkts H 50 R ≤ 0–4 Punkts 75 R Punkts 75 L ≥ 6 Punkts 50 R Punkts 50 L ≥ 6 Punkts 25 L Punkts 25 R ≥ 1,5 Punkts 25 R Punkts 25 L ≥ 1,5 Jebkurš punkts III zonā ≤ 0,7 Jebkurš punkts IV zonā ≥ 2 Jebkurš punkts I zonā ≤ 20

Ja standarta kvēlspuldzes gaismas plūsma, ko izmanto mērījumiem, nav 450 lūmeni, iegūtos mērījumus koriģē proporcionāli plūsmas rādītājiem. Nedrīkst būt novirzes uz sāniem, kas pasliktina redzamību kādā no zonām – I, II, III vai IV.

Ja galvenie lukturi ir konstruēti tā, lai atbilstu gan labās puses, gan kreisās puses kustības prasībām, abām optiskā mezgla vai kvēlspuldzes regulēšanas pozīcijām jāatbilst iepriekš minētajām prasībām attiecībā uz konkrēto satiksmes virzienu.

6.4. Apgaismošanas raksturlielumus “A” un “B”, zonās, kā parādīts 6. pielikuma P1C attēlā, pārbauda, nosakot šā attēla 1 līdz 8 punkta fotometriskās vērtības; tām jābūt šādās robežās:

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 luksi un

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 luksi, un

0,7 luksi ≥ 7 ≥ 0,1 lukss, un

0,7 luksi ≥ 8 ≥ 0,2 luksi.

Minētās jaunās vērtības neattiecina uz galvenajiem lukturiem, kas apstiprināti pirms šo 1992. gada 2. decembra noteikumu grozījumu 01. sērijas 3. pielikuma spēkā stāšanās datuma, ne uz to apstiprinājuma paplašināšanu uz citiem tipiem.

Ja galvenajam lukturim ir regulējams atstarotājs, 6.2.–6.4. punktā minētās prasības piemēro katrai montāžas pozīcijai, kas norādīt 2.1. punktā. Pārbaudei izmanto šādu procedūru:

6.5.1. katra izmantotā pozīcija tiek realizēta uz testēšanas goniometra attiecībā uz līniju, kas savieno gaismas avota centru un HV punktu uz orientācijas ekrāna. Tad regulējamo atstarotāju nostāda tādā pozīcijā, lai gaismas zīmējums uz ekrāna atbilstu orientācijas noteikumiem, kas minēti 6.1., 6.2. punktā un/vai 6.4. punktā;

6.5.2. kad atstarotājs ir sākotnēji fiksēts atbilstoši 6.5.1. punktā noteiktajam, lukturim jāatbilst attiecīgajām fotometriskajām prasībām, kā norādīts 6.2., 6.3.un 6.4. punktā;

6.5.3. veic papildu testus, kad atstarotājs ir vertikāli pavirzīts par ± 2° vai vismaz līdz maksimālajai pozīcijai, ja tā ir mazāka par 2°, salīdzinot ar sākotnējo pozīciju, ko panāk ar galveno lukturu regulēšanas ierīci. Kad galvenais lukturis kopumā ir pārorientēts (piemēram, izmantojot goniometru) attiecīgi pretējā virzienā, kontrolē gaismu šeit noteiktajos virzienos un konstatē tās atbilstību noteiktajiem ierobežojumiem: tuvajai gaismai: punktā HV un 75R (attiecīgi 75L); tālajai gaismai punktā HV (procentos no Emax);

6.5.4. ja pieteikuma iesniedzējs norādījis vairāk par vienu uzstādīšanas pozīciju, attiecībā uz visām citām pozīcijām atkārto 6.5.1.–6.5.3. punktā noteikto procedūru;

6.5.5. ja pieteikuma iesniedzējs nav pieprasījis īpašas uzstādīšanas pozīcijas, lukturi orientē uz 6.2.–6.4. punktā paredzētajiem mērījumiem, kad galveno lukturu regulēšanas ierīce nostādīta vidējā pozīcijā. 6.5.3. punktā minētos papildu testus veic, kad atstarotājs ir novirzīts galējās pozīcijās (bet ne par ± 2°), ko panāk ar galveno lukturu regulēšanas ierīci.

6.6. Apgaismojumu, ko uz ekrāna rada tālās gaismas, mēra ar tādu pašu galveno lukturu regulējumu, ko izmanto mērījumiem, kas iepriekš minēti 6.3. apakšpunktā, vai, ja galvenais lukturis izstaro tikai tālo gaismu, – atbilstīgi 6.2.3. apakšpunkta pēdējai daļai. Ja tālās gaismas radīšanai izmanto vairāk nekā vienu gaismas avotu, apgaismojuma maksimālās vērtības (Emax) noteikšanai izmanto darbību kombināciju.

Tālās gaismas apgaismojums uz ekrāna atbilst šādām prasībām:

HH un VV līniju krustošanās punkts HV atrodas izoluksā 90 % apjomā no maksimālā apgaismojuma.

Šī maksimālā vērtība ir vismaz 32 luksi.

No HV krustošanās punkta horizontāli pa labi un pa kreisi apgaismojums ir vismaz 16 luksu līdz 1,125 m lielā attālumā un vismaz 4 luksi līdz 2,25 m lielā attālumā. (Ja mērījumiem izmantotās standarta kvēlspuldzes plūsma nav 700 lūmenu, gūtos mērījumus jākoriģē proporcionāli plūsmu attiecībai.)

6.7. Ekrāna apgaismošanas rādītāji, kā minēts iepriekš 6.3. un 6.5. punktā, ir jāmēra ar fotoelementa fotorezistoru, kura lietderīgais laukums ir kvadrāts ar malas garumu 65 mm.

7. DISKOMFORTA NOVĒRTĒŠANA

Novērtē diskomfortu, ko rada galvenie tuvās gaismas lukturi. (12)

8. STANDARTA GALVENAIS LUKTURIS

Galveno lukturi uzskata par standarta galveno lukturi, ja:

8.1. tas atbilst iepriekšminētajām apstiprinājuma prasībām;

8.2. tā efektīvais diametrs ir vismaz 160 mm;

dažādos punktos un dažādās zonās, kas minēti 6.3 punktā, tas nodrošina apgaismojumu ar standarta kvēlspuldzi:

8.3.1. ne vairāk kā 90 % no maksimālās robežas un

8.3.2. ne mazāk kā 120 % no 6.3. punkta tabulā noteiktās minimālā robežas.

9. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

9.1. Galvenos lukturus, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, ražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam tipam, ievērojot 6. punktā izklāstītās prasības.

9.2. Lai pārbaudītu, vai 9.1. punkta prasības ir izpildītas, ražošanu atbilstoši pārbauda.

Apstiprinājuma turētājs jo īpaši:

9.3.1. nodrošina, lai būtu izstrādātas efektīvas ražojumu kvalitātes kontroles procedūras;

9.3.2. nodrošina piekļuvi kontrolaprīkojumam, kas vajadzīgs katra apstiprinātā tipa atbilstības pārbaudei;

9.3.3. nodrošina, lai testa rezultātu datus reģistrētu un lai saistītie dokumenti būtu pieejami laikposmā, ko nosaka saskaņā ar administratīvo iestādi;

9.3.4. analizē katra testa veida rezultātus, lai pārbaudītu un nodrošinātu ražojuma raksturlielumu stabilitāti, ņemot vērā rūpnieciskās ražošanas procesa svārstības;

9.3.5. nodrošina, lai katram ražojuma tipam veiktu vismaz šo noteikumu 3. pielikumā noteiktos testus;

9.3.6. nodrošina, lai ikviena paraugu ņemšana, kura pierāda neatbilstību attiecīgajam testa veidam, būtu par iemeslu atkārtotai paraugu ņemšanai vai citam testam. Lai panāktu attiecīgās ražošanas atbilstību, veic visus vajadzīgos pasākumus.

Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrai ražošanas vienībai piemērojamo kontroles metožu atbilstību.

9.4.1. Katrā pārbaudē inspektoram uzrāda testu žurnālus un ražošanas kontroles protokolus.

9.4.2. Inspektors izlases veidā var ņemt paraugus testu veikšanai ražotāja laboratorijā. Paraugu obligāto skaitu var noteikt, ņemot vērā paša ražotāja veikto pārbaužu rezultātus.

9.4.3. Ja kvalitātes līmenis šķiet neapmierinošs vai ja šķiet, ka jāpārbauda to testu rezultātu derīgums, kas veikti, piemērojot iepriekš minēto 9.4.2. punktu, inspektors ņem paraugus nosūtīšanai tehniskajam dienestam, kas veicis tipa apstiprinājuma testus saskaņā ar 8. pielikumā minētajiem kritērijiem.

9.4.4. Kompetentā iestāde drīkst veikt visus šajos noteikumos paredzētos testus. Šos testus veic, izmantojot brīvi izvēlētus paraugus, netraucējot ražotājam pildīt savas saistības attiecībā uz produkcijas piegādi un saskaņā ar 8. pielikuma kritērijiem.

9.4.5. Kompetentā iestāde cenšas veikt pārbaudes reizi divos gados. Tomēr šajā jautājumā kompetentā iestāde var rīkoties pēc saviem ieskatiem un atbilstīgi savai pārliecībai par efektīvu ražošanas atbilstības kontroles pasākumu nodrošinājumu. Ja kompetentā iestāde konstatē neapmierinošus rezultātus, tā nodrošina visu to pasākumu īstenošanu, kas vajadzīgi pēc iespējas ātrākai ražošanas atbilstības atjaunošanai.

9.5. Galvenos lukturus ar neapšaubāmiem defektiem ignorē.

9.6. Standarta atzīmes neņem vērā.

10. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

10.1. Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirts galvenajam lukturim, drīkst anulēt, ja nav ievērotas iepriekšminētās prasības vai ja galvenais lukturis, uz kura ir marķējums, neatbilst apstiprinātajam tipam.

10.2. Ja kāda no šā nolīguma Pusēm, kas piemēro šos noteikumus, atsauc savu agrāk piešķirto apstiprinājumu, tā tūlīt par to paziņo pārējām nolīguma Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam.

11. GALVENĀ LUKTURA TIPA APSTIPRINĀJUMA IZMAIŅAS UN PAPLAŠINĀŠANA UZ CITU TIPU

Par katru gadījumu, kad galvenā luktura tips tiek mainīts, ziņo administratīvajai struktūrvienībai, kura ir apstiprinājusi galvenā luktura tipu. Pēc tam šī struktūrvienība var:

11.1.1. uzskatīt, ka izmaiņas neradīs ievērojamas nelabvēlīgas sekas un ka galvenais lukturis joprojām atbilst prasībām; vai

11.1.2. pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

11.2. Par noraidījumu vai piekrišanu izsniegt apstiprinājumu, konkrēti norādot izmaiņas, ziņo saskaņā ar iepriekš 4.1.4. punktā noteikto procedūru šā nolīguma Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus.

11.3. Kompetentā iestāde, kas izdod apstiprinājuma paplašinājumu uz citu tipu, piešķir tam sērijas numuru un informē par to pārējās 1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot tam paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam.

11.4. Pirms 1986. gada 18. marta piešķirtie apstiprinājumi paliek spēkā.

12. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma saņēmējs galīgi pārtrauc ražot noteiktus lukturus, kas apstiprināti atbilstoši šiem noteikumiem, šis ražotājs par to informē iestādi, kas izsniegusi apstiprinājumu. Pēc atbilstoša paziņojuma saņemšanas šī iestāde, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā, par to informē citas 1958. gada nolīguma valstis, kas piemēro šos noteikumus.

13. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS ATBILDĪGI PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU, KĀ ARĪ ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo ANO sekretariātam paziņo par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgo tehnisko dienestu nosaukumus un adreses, kā arī to administratīvo iestāžu nosaukumus un adreses, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdota apstiprinājuma piešķiršanu, paplašināšanu uz citu tipu, atteikumu, anulēšanu vai pilnīgu ražošanas izbeigšanu.

14. PĀREJAS NOTEIKUMI

14.1. Sešus mēnešus pēc Noteikumu Nr. 112 oficiālās spēkā stāšanās dienas nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, pārtrauc piešķirt EEK apstiprinājumus saskaņā ar šiem noteikumiem.

14.2. Nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt paplašinājumus saskaņā ar šo noteikumu šo un jebkurām iepriekšējām grozījumu sērijām.

14.3. Apstiprinājumi, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirti pirms Noteikumu Nr. 112 stāšanās spēkā, un visi to attiecinājumi uz citu tipu, ieskaitot attiecinājumus saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, kas piešķirti vēlāk, paliek spēkā uz nenoteiktu laiku.

14.4. Nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina izdot apstiprinājumus galvenajiem lukturiem, pamatojoties uz noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām, ja vien galvenos lukturus ir paredzēts izmantot kā rezerves daļas lietošanā esošiem transportlīdzekļiem.

14.5. No dienas, kad oficiāli stājas spēkā Noteikumi Nr. 112, neviena nolīguma Puse, kas piemēro šos noteikumus, neaizliedz uzstādīt transportlīdzeklim galvenos lukturus, kas apstiprināti saskaņā Noteikumiem Nr. 112.

14.6. Nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina atļaut uzstādīt transportlīdzekļa tipam vai transportlīdzeklim galvenos lukturus, ko apstiprina ar šiem noteikumiem.

14.7. Nolīguma Puses, kas piemēro šos noteikumus, ekspluatācijā esošam transportlīdzeklim turpina atļaut uzstādīt vai izmantot galvenos lukturus, ko apstiprina ar šiem noteikumiem, kas grozīti ar kādu no iepriekšējām grozījumu sērijām, ja galvenos lukturus ir paredzēts izmantot kā rezerves daļas.

(1) Šo noteikumi neaizliedz kādai no nolīguma Pusēm, kas piemēro šos noteikumus, aizliegt izgatavot šajos noteikumos atļautos lukturus ar plastikāta izkliedētājiem savienojumā ar lukturu mehānisko tīrīšanas ierīci (piemēram, ar stikla tīrītājiem).

(2) Pieteikums kvēlspuldžu apstiprināšanai: skat. Noteikumus Nr. 37. “Kvēlspuldžu tips” jāatšķir no “kvēlspuldžu kategorijas”. Šie noteikumi attiecas uz galvenajiem lukturiem ar R2 un HS1 kategorijas kvēlspuldzēm. Šīs kvēlspuldžu kategorijas būtiski atšķiras pēc to uzbūves un īpaši pēc to cokoliem. Tās nav savstarpēji aizvietojamas, bet vienā kvēlspuldžu kategorijā parasti ietilpst vairāki to tipi.

(3) Ja galveno lukturu konstrukcija atbilst tikai vienas puses kustības prasībām (labās vai kreisās), papildus ir ieteicams uz frontālā izkliedētāja neizdzēšamā veidā iezīmēt laukumu, ko ir iespējams aizsegt, lai novērstu diskomfortu transportlīdzekļu lietotājiem valstī ar satiksmes kustību brauktuves pretējā pusē. Tomēr tas nav jānorāda, ja šo zonu skaidri parāda konstrukcija.

(4) Ja izkliedētāju nevar atdalīt no galvenā luktura korpusa, pietiek ar vietu uz izkliedētāja.

(5) 1 – Vācija, 2 – Francija, 3 – Itālija, 4 – Nīderlande, 5 – Zviedrija, 6 – Beļģija, 7 – Ungārija, 8 – Čehija, 9 – Spānija, 10 – Dienvidslāvija, 11 – Apvienotā Karaliste, 12 – Austrija, 13 – Luksemburga, 14 – Šveice, 15 – (pieejams), 16 – Norvēģija, 17 – Somija, 18 – Dānija, 19 – Rumānija, 20 – Polija, 21 – Portugāle, 22 – Krievijas Federācija, 23 – Grieķija, 24 – (pieejams), 25 – Horvātija, 26 – Slovēnija, 27 – Slovākija, 28 – Baltkrievija, 29 – Igaunija, 30–36 – (pieejams), 37 – Turcija. Sekojošie numuri tiks piešķirti citām valstīm tādā hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē Nolīgumu par vienotu apstiprinājuma nosacījumu pieņemšanu un mehānisko transportlīdzekļu aprīkojuma un detaļu apstiprinājuma savstarpēju atzīšanu vai tam pievienojas. Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņos šādā kārtā piešķirtos numurus nolīguma Pusēm.

(6) Šie filtri sastāv no detaļām, tostarp izkliedētāja, kas paredzētas, lai iekrāsotu gaismu.

(7) Regulēšanas ekrāns ir pietiekami plats, lai ļautu pārbaudīt “gaismas kūļa noliekumu”, kas pārsniedz pieļaujamo diapazonu par vismaz 5° no vv līnijas.

(8) Ja izmanto galvenos lukturus, kas konstruēti, lai atbilstu šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tālajām gaismām, fokusa ass būtiski novirzās no gaismas kūļa vispārējā virziena, sānisku regulēšanu izdara tā, lai vislabāk ievērotu apgaismošanas prasības punktos 75 un 50.

(9) Šāds “tuvo gaismu” galvenais lukturis var ietvert tālo gaismu, kurai nekādas specifikācijas nav noteiktas.

(10) Pārregulēšanas ierobežojums 1° pa labi vai pa kreisi nav nesaderīgs ar vertikālo pārregulēšanu. Vertikālo pārregulēšanu ierobežo tikai 6.5. apakšpunkta prasības.

(11) Skatīt 2. pielikumu par īpašiem galvenajiem lukturiem lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem un citiem lēngaitas transportlīdzekļiem.

(12) Šī prasība tiks ietverta administratīvajai struktūrai domātajā rekomendācijā.

1. PIELIKUMS PAZIŅOJUMS (lielākais formāts: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) izsniegusi Administratīvas struktūrvienības nosaukums … … … Par (2): PIEŠĶIRTO APSTIPRINĀJUMU PAPLAŠINĀTO APSTIPRINĀJUMU NORAIDĪTO APSTIPRINĀJUMU ANULĒTO APSTIPRINĀJUMU PILNĪGU RAŽOŠANAS IZBEIGŠANU attiecībā uz galvenā luktura tipu atbilstoši Noteikumiem Nr. 1 Apstiprinājums Nr. … Paplašinājums Nr. … 1. Ierīces tirdzniecības nosaukums vai preču zīme: … 2. Ierīces tipa ražotāja vārds/nosaukums: … 3. Ražotāja nosaukums un adrese: … 4. Pēc vajadzības ražotāja pārstāvja nosaukums un adrese: … 5. Iesniegts apstiprināšanai (datums): … 6. Par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests: … 7. Pārbaudes ziņojuma datums … 8. Pārbaudes ziņojuma numurs: … 9. Īss apraksts: Kategorija, kā norādīts attiecīgajā marķējumā: (3) … Kvēlspuldžu skaits un kategorija: … Izstarotās gaismas krāsa: balta/selektīvi dzeltena (2) … 10. Apstiprinājuma marķējuma novietojums: … 11. Paplašināšanas iemesli (ja piemērojams): … 12. Apstiprinājums piešķirts/paplašināts/atteikts/atsaukts (2) … 13. Vieta: … 14. Datums: … 15. Paraksts: … 16. Šim paziņojumam pievienots to dokumentu saraksts, kas deponēti administratīvajā struktūrvienībā, kas piešķīrusi apstiprinājumu, un ko var saņemt pēc pieprasījuma. (1) Tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi/paplašinājusi uz citu tipu/noraidījusi/atsaukusi apstiprinājumu (apstiprināšanas nosacījumus skatīt noteikumos). (2) Lieko svītrot (3) Norādīt no šī saraksta atbilstošo izvēlēto marķējumu:

2. PIELIKUMS Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru un citu lēni braucošu transportlīdzekļu īpašie galvenie lukturi Šajos noteikumos izklāstītās prasības piemēro, lai apstiprinātu lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru un citu lēni braucošu transportlīdzekļu īpašos galvenos lukturus, ja šādi galvenie lukturi paredzēti, lai nodrošinātu gan tuvo, gan tālo gaismu ar diametru D, kas mazāks par 160 mm, (1) ar šādām izmaiņām: a) minimālās prasības apgaismojumam, kas minēts 6.3. punktā, samazina pēc koeficienta ievērojot šādu absolūto apakšējo robežu: 3 luksi vai nu punktā 75 R, vai punktā 75 L; 5 luksi vai nu punktā 50 R, vai punktā 50 L; 1,5 luksi IV joslā; b) simbola CR vietā, kas minēts noteikumu 4.2.2.5. punktā, galvenos lukturus apzīmē ar burtu M lejupvērstā trīsstūrī; c) paziņojumā saistībā ar apstiprinājumu 1. pielikuma 9. punktu izsaka šādi: “Galvenie lukturi tikai lēni braucošiem transportlīdzekļiem”. (1) Ja atstarotāja redzamā virsma nav apļveidīga, diametrs ir tā apļa diametrs, kura laukums ir vienāds ar atstarotāja redzamo lietderīgo virsmu.

3. PIELIKUMS Minimālās prasības ražošanas kontroles procedūru atbilstībai 1. VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI 1.1. Atbilstības prasības tiek uzskatītas par izpildītām no mehānikas un ģeometrijas viedokļa, ja saskaņā ar šo noteikumu prasībām atšķirības nepārsniedz ražošanas procesā radušās neizbēgamās novirzes. Attiecībā uz fotometriskajiem rādītājiem masveidā ražotu lukturu atbilstību neapstrīd, ja jebkura nejauši izvēlēta un ar standarta kvēlspuldzi aprīkota galvenā luktura fotometrisko rādītāju testā konstatē: 1.2.1. ka neviens mērījuma rezultāts nelabvēlīgi neatšķiras par vairāk nekā 20 procentiem no šajos noteikumos noteiktajām vērtībām. B 50 L (vai R) un III zonas vērtībām maksimālā nelabvēlīgā novirze attiecīgi var būt: B 50 L (vai R) 0,2 luksi jeb 20 procentu 0,3 luksi jeb 30 procentu III zona 0,3 luksi jeb 20 procentu 0,45 luksi jeb 30 procentu vai arī, ja: 1.2.2.1. attiecībā uz tuvo gaismu šajos noteikumos norādītās vērtības ir sasniegtas HV punktā (ar +0,2 luksu pielaidi) un attiecas uz staru, kas orientēts uz vismaz vienu punktu katrā mērekrāna vietā (25 m attālumā), kas iezīmēta ar 15 cm rādiusa apli apkārt punktiem B 50 L (vai R) (1) (ar +0,1 luksa pielaidi), 75 R (vai L), 25 R, 25 L un visā IV zonā, kura ir ne vairāk kā 22,5 cm virs līnijas 25 R un 25 L; 1.2.2.2. un, ja attiecībā uz tālo gaismu, kad HV atrodas izoluksa 0,75 Emax robežās, tiek ievērota +20 procentu maksimālo un –20 procentu minimālo fotometrisko rādītāju pielaide jebkurā mērītajā punktā, kā norādīts šo noteikumu 6.6. punktā. 1.2.3. Ja aprakstīto testu rezultāti neatbilst prasībām, var mainīt galvenā luktura pozīcijas noregulējumu, nodrošinot, ka gaismas kūļa ass netiek novirzīta sānis par vairāk kā 1° uz labo vai kreiso pusi. (2) 1.2.4. Ja aprakstīto testu rezultāti neatbilst prasībām, galveno lukturu testus atkārto, izmantojot citu standarta kvēlspuldzi. 1.3. Lai pārbaudītu gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālās pozīcijas izmaiņas sasilšanas ietekmē, ievēro šādu procedūru: vienu no paraugam izvēlētajiem lukturiem pārbauda saskaņā ar 4. pielikuma 2.1. punktā aprakstīto procedūru, pēc tam, kad trīs reizes pēc kārtas lukturis ir darbināts 4. pielikuma 2.2.2. punktā aprakstītajā režīmā. Galvenais lukturis ir uzskatāms par pieņemamu, ja Δr nav lielāks par 1,5 mrad. Ja šis rādītājs pārsniedz 1,5 mrad, bet nav lielāks par 2,0 mrad, pārbauda otru lukturi, un pēc tam abiem paraugiem reģistrēto rādītāju vidējā absolūtā vērtība nedrīkst pārsniegt 1,5 mrad. 1.4. Ievēro krāsainības koordinātas. Galveno lukturu fotometriskie rādītāji, kas izstaro selektīvi dzeltenu gaismu, ir šo noteikumu vērtības, ko pareizina ar 0,84. 2. MINIMĀLĀS PRASĪBAS, KAS JĀIEVĒRO, RAŽOTĀJAM PĀRBAUDOT ATBILSTĪBU Attiecībā uz katru galvenā luktura tipu apstiprinājuma marķējuma turētājam noteiktos laika intervālos veic vismaz šādus testus. Tos veic atbilstoši šo noteikumu nosacījumiem. Ja kādā paraugā atklājas neatbilstība kādam testa veidam, testu turpina ar citiem paraugiem. Ražotājs veic pasākumus, lai nodrošinātu attiecīgās ražošanas atbilstību prasībām. 2.1. Testu raksturojums Atbilstības testi šajos noteikumos nozīmē noteikt fotometrisko raksturojumu un gaismas kūļa noliekuma līnijas vertikālā stāvokļa izmaiņas siltuma ietekmē. 2.2. Izmantotās testu metodes 2.2.1. Testus parasti veic pēc šajos noteikumos aprakstītajām metodēm. 2.2.2. Ar tās kompetentās iestādes piekrišanu, kas ir atbildīga par apstiprināšanas testu izpildi, visos ražotāja veiktajos atbilstības testos var izmantot ekvivalentas metodes. Ražotāja pienākums ir pierādīt, ka izmantotās metodes ir līdzvērtīgas tām, kas norādītas šajos noteikumos. 2.2.3. Lai īstenotu 2.2.1. un 2.2.2. punkta noteikumus, ir regulāri jākalibrē testēšanas aparatūra un jāveic ar to veikto mērījumu salīdzināšana ar kompetentās iestādes veiktajiem mērījumiem. 2.2.4. Visos gadījumos standarta metodes ir tās, ko paredz šie noteikumi, īpaši attiecībā uz administratīvajām pārbaudēm un paraugu ņemšanu. 2.3. Paraugu raksturojums Lukturu paraugus pārbaudes vajadzībām izvēlas no vienādu ražojumu partijas pēc nejaušības principa. Ar vienādu ražojumu partiju ir jāsaprot viena tipa lukturu kopa, ko nosaka atbilstoši ražotāja izmantotajām ražošanas metodēm. Vērtējumā galvenokārt ietver sērijveida ražojumus no atsevišķām ražotnēm. Tomēr ražotājs var apvienot dokumentāciju par vienu tipu, kas ražots dažādās ražotnēs, ja tās izmanto to pašu kvalitātes sistēmu un kvalitātes pārvaldību. 2.4. Iegūtais un reģistrētais fotometriskais raksturojums Pārbaudei izvēlēto lukturi fotometriski pārbauda punktos, kas norādīti šajos noteikumos, un nolasījumus izdara tikai punktos Emax, HV (3), HL, HR (4) attiecībā uz tālo gaismu un punktos B 50 L (vai R), HV, 75 R (vai L) un 25 L (vai R) attiecībā uz tuvo gaismu (skat. attēlu 6. pielikumā). 2.5. Pieņemamības kritēriji Ražotājs ir atbildīgs par pārbaudes rezultātu statistisko izpēti un par savu ražojumu pieņemamības kritēriju noteikšanu, saskaņojot tos ar kompetento iestādi, lai nodrošinātu atbilstību specifikācijām, kas šo noteikumu 9.1. punktā noteiktas ražojumu atbilstības pārbaudei. Pieņemamības kritēriji ir tādi, lai ar 95 procentu ticamību minimālā varbūtība, ka iepriekš nepieteikta pārbaude atbilstoši 8. pielikuma norādījumiem (pirmajā paraugu ņemšanā) tiks izturēta, būtu 0,95. (1) Burti iekavās attiecas uz galvenajiem lukturiem kreisās puses kustībai. (2) Regulēšanas ierobežojums 1° diapazonā pa labi vai pa kreisi nav nesavienojams ar vertikālo regulēšanu. Vertikālo regulēšanu ierobežo vienīgi 6.5. punktā ietvertās prasības. (3) Ja tālā gaisma ir savietota ar tuvo gaismu, tālās gaismas mērīšanai jāizvēlas tas pats HV mērīšanas punkts, kas tuvās gaismas mērīšanai. (4) HL un HR: “hh” punkti, kas atrodas 1,125 m attiecīgi pa kreisi un pa labi no HV punkta.

4. PIELIKUMS Fotometrisko rādītāju stabilitātes testi galveno lukturu darbības laikā Kad ir noteikti fotometriskie rādītāji saskaņā ar šo noteikumu prasībām, Emax punktos tālajai gaismai un HV, 50 R, B 50 L punktos tuvajai gaismai (vai HV, 50 L, B 50 R lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai), pārbauda nokomplektēta galvenā luktura parauga fotometrisko rādītāju stabilitāti tā darbības laikā. Ar “nokomplektētu galveno lukturi” saprot visu lukturi kopā ar apkārtējām daļām un lampām, kas varētu ietekmēt siltuma izkliedi. 1. FOTOMETRISKO RĀDĪTĀJU STABILITĀTES TESTS Testus veic sausa un nekustīga gaisa apstākļos, kur vides temperatūra ir 23 °C ± 5 °C, kad nokomplektētais galvenais lukturis ir uzstādīts uz cokola atbilstoši pareizai uzstādīšanai transportlīdzeklī. 1.1. Tīrs galvenais lukturis Galveno lukturi darbina 12 stundas, kā aprakstīts 1.1.1 apakšpunktā, un pārbauda atbilstoši 1.1.2 apakšpunktam. 1.1.1. Testa procedūra Galveno lukturi darbina noteiktu laiku un: a) ja jāapstiprina tikai viena apgaismes funkcija (tālā vai tuvā gaisma), attiecīgais kvēldiegs ir ieslēgts noteikto laiku; (1) b) savstarpēji savietotam tuvās gaismas lukturim un tālās gaismas lukturim (divkārša kvēldiega kvēlspuldze vai divas kvēlspuldzes): ja pieteikuma iesniedzējs paziņo, ka galvenais lukturis vienlaikus tiks izmantots tikai ar vienu ieslēgtu kvēldiegu (2), testu veic, ievērojot šo nosacījumu un aktivējot pēc kārtas katru norādīto funkciju pusi no 1.1 punktā norādītā laika; visos pārējos gadījumos galveno lukturi darbina šādā režīmā, līdz sasniegts noteiktais darbības laiks: 15 minūtes – tuvās gaismas spuldzes kvēldiega ieslēgšana; 5 minūtes – visu kvēldiegu ieslēgšana; c) grupētām apgaismes funkcijām visas atsevišķās funkcijas ir vienlaicīgi ieslēgtas uz atsevišķām apgaismes funkcijām a) iedaļā norādīto laiku, ņemot vērā arī b) iedaļā noteikto savietotu apgaismes funkciju izmantošanu saskaņā ar ražotāja specifikācijām. 1.1.1.2. Testa spriegums Spriegumu noregulē tā, lai tas nodrošinātu jaudu, kas ir par 15 % augstāka nekā novērtētā jauda, kura precizēta noteikumos par kvēlspuldzēm (Noteikumi Nr. 37), ar nominālo spriegumu 6 V vai 12 V un par 26 % augstāka nekā novērtētā jauda 24 V kvēlspuldzēm. Piemērojamā jauda vatos visos gadījumos atbilst kvēlspuldzes nominālajam 12 V spriegumam, izņemot gadījumu, kad pieteikuma iesniedzējs norāda, ka galveno lukturi var izmantot pie cita sprieguma. Šādā gadījumā tests notiek ar kvēlspuldzi, kurai ir vislielākā pieļaujamā jauda vatos. 1.1.2. Testu rezultāti 1.1.2.1. Vizuāla pārbaude Kad galvenais lukturis ir stabilizējies apkārtējās vides temperatūrā, galvenā luktura izkliedētāju un ārējo izkliedētāju, ja tāds ir, notīra ar tīru, mitru kokvilnas drānu. Tad notiek vizuālā pārbaude, un uz galvenā luktura izkliedētāja vai uz ārējā izkliedētāja, ja tāds ir, nedrīkst atklāties negludums, deformācija, ieplaisājums vai krāsas atšķirība. 1.1.2.2. Fotometriskais tests Lai atbilstu šo noteikumu prasībām, nosaka fotometriskos vērtības šādos punktos: Tuvajai gaismai: 50 R – B 50 L – HV galvenajiem lukturiem, kas paredzēti labās puses kustībai, 50 L – B 50 R – HV galvenajiem lukturiem, kas paredzēti kreisās puses kustībai. Tālajai gaismai: Emax punkts. Vēl vienā orientācijā var ņemt vērā luktura cokola deformāciju no sasilšanas (gaismas kūļa noliekuma līnijas stāvokļa izmaiņas ir minētas šā pielikuma 2. punktā). Ir pieļaujama pirms testa veikto mērījumu rezultātu novirze par 10 % no fotometriskajiem raksturlielumiem, ņemot vērā pielaides fotometrijas procedūrā. 1.2. Netīrs galvenais lukturis Pēc testa, kā norādīts iepriekš 1.1 apakšpunktā, galveno lukturi darbina vienu stundu, kā norādīts 1.1.1 punktā, iepriekš to sagatavojot saskaņā ar 1.2.1 punktā dotajiem norādījumiem, un pārbauda, kā norādīts 1.1.2 punktā. 1.2.1. Galvenā luktura sagatavošana 1.2.1.1. Testa maisījums 1.2.1.1.1. Ja galvenā luktura ārējais izkliedētājs ir no stikla: uz galvenā luktura uzklājamā ūdens un netīrumu maisījuma sastāvs ir: 9 svara daļas silīcijsmilšu, kuru daļiņu lielums ir 0–100 μm, 1 svara daļa augu izcelsmes oglekļa putekļu (dižskābarža koksnes), kuru daļiņu lielums ir 0–100 µm, 0,2 svara daļas NaCMC (3) un pietiekams daudzums destilēta ūdens, kura vadītspēja ir ≤ 1 mS/m. Maisījums ir derīgs 14 dienas. 1.2.1.1.2. Ja galvenā luktura ārējais izkliedētājs ir no plastikāta: uz galvenā luktura uzklājamā ūdens un netīrumu maisījuma sastāvs ir: 9 svara daļas silīcijsmilšu, kuru daļiņu lielums ir 0–100 μm, 1 svara daļa augu izcelsmes oglekļa putekļu (dižskābarža koksnes), kuru daļiņu lielums ir 0–100 μm, 0,2 svara daļas NaCMC (3), 13 svara daļas destilēta ūdens, kura vadītspēja ir ≤ 1 mS/m un 2 ± 1 svara daļa virsmaktīvas vielas. (4) Maisījums ir derīgs 14 dienas. 1.2.1.2. Testa maisījuma lietošana galvenajam lukturim Testa maisījumu viendabīgi piemēro visai galvenā luktura gaismas emisijas virsmai un tad ļauj nožūt. Šo procedūru atkārto, kamēr apgaismojums ir samazinājies līdz 15–20 % no mērījumos iegūtajiem skaitļiem attiecībā uz katru punktu, ievērojot šajā pielikumā ietvertos norādījumus: Emax punktam tālās gaismas fotometriskajā izplatībā tuvās/tālās gaismas lukturim; Emax punkts tālās gaismas fotometriskajā izplatībā tikai tālās gaismas lukturim. 50 R un 50 V tikai tuvajai gaismai, kas paredzēta labās puses kustībai. (5) 50 L un 50 V tikai tuvajai gaismai, kas paredzēta kreisās puses kustībai. 1.2.1.3. Mēriekārta Mēriekārtas ir tādas pašas kā tās, ko izmanto lukturu atbilstības pārbaudēs. Fotometriskajām pārbaudēm izmanto standarta (atskaites) kvēlspuldzi. 2. TESTS, LAI NOTEIKTU GALĒJĀS ROBEŽAS VERTIKĀLĀ STĀVOKĻA IZMAIŅU SILTUMA IETEKMĒ Šajā testā pārbauda, vai siltuma ietekmē galējās robežas līnija pa vertikāli nepārsniedz tuvās gaismas lukturim norādīto vērtību. Galveno lukturi, kurš pārbaudīts atbilstoši šā pielikuma 1. punkta prasībām, pārbauda saskaņā ar šā pielikuma 2.1 punktā aprakstīto testu, to nenoņemot un nepārregulējot attiecībā pret tā testa ierīci. 2.1. Tests Testu izdara sausa un nekustīga gaisa apstākļos, kur apkārtējās vides temperatūra ir 23 °C ± 5 °C. Izmantojot sērijveidā ražotu kvēlspuldzi, kura ir bijusi ieslēgta vismaz vienu stundu, galveno lukturi darbina, ieslēdzot tuvo gaismu un nenoņemot un nepārregulējot lukturi attiecībā pret testa ierīci. (Šā testa vajadzībām spriegumu noregulē, kā minēts šā pielikuma 1.1.1.2 punktā). Gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcija līnijas horizontālajā daļā (starp vv un vertikālo līniju, kas iet caur punktu B 50 L labās puses kustībai vai caur punktu B 50 R kreisās puses kustībai) pārbauda attiecīgi 3 minūtes (r3) un 60 minūtes (r6o) pēc luktura darbināšanas. Šeit aprakstītās gaismas kūļa noliekuma līnijas pozīcijas izmaiņas nosaka ar jebkuru metodi, kas ir pietiekami precīza un dod reproducējamus rezultātus. 2.2. Testu rezultāti 2.2.1. Rezultātu, kas izteikts miliradiānos (mrad), uzskata par pieņemamu, ja galvenajam lukturim reģistrētā absolūtā vērtība Δ rI = r3 – r60 nepārsniedz 1,0 mrad (Δ rI ≤ 1,0 mrad). 2.2.2. Ja tomēr šī vērtība ir lielāka par 1,0 mrad, bet nepārsniedz 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), pārbauda otru lukturi, kā aprakstīts šā pielikuma 2.1 punktā, pēc tam, kad tas ir darbināts trīs reizes pēc kārtas turpmāk minētajā režīmā, lai stabilizētu luktura mehānisko detaļu pozīciju uz cokola atbilstoši pareizam montāžas stāvoklim transportlīdzeklī: vienu stundu ir ieslēgta tuvā gaisma (spriegumu noregulē, kā norādīts 1.1.1.2 punktā), kam seko vienu stundu ilgs pārtraukums. Galvenā luktura tips ir uzskatāms par pieņemamu, ja pirmajam paraugam noteiktās absolūtās vērtības Δ rI un otrajam paraugam noteiktās Δ rII vidējā vērtība nepārsniedz 1,0 mrad: (1) Ja testējamais galvenais lukturis ir grupēts un/vai savietots ar signāllukturiem, tad signāllukturi testa laikā ir ieslēgti. Vienvirziena lampu ieslēdz mirgošanas režīmā, kurā ieslēgšanās/izslēgšanās ilguma koeficients ir aptuveni viens pret vienu. (2) Ja divu vai vairāku spuldžu kvēldiegi ir ieslēgti vienlaicīgi, kad tiek izmatota luktura mirgošana, tas nav uzskatāms par normālu vienlaicīgu kvēldiegu izmantošanu. (3) NaCMC ir karboksimetilcelulozes nātrija sāls, ko parasti apzīmē ar CMC. NaCMC, ko izmanto šādu netīrumu maisījumu sagatavošanai, ir ar 0,6–0,7 aizvietošanas pakāpi (DS) un viskozitāti 200–300 cP 2 % 20 °C temperatūrā. (4) Daudzuma pielaide ir atkarīga no vajadzības iegūt tādu netīrumu maisījumu, ko var pareizi uzklāt uz visa plastikāta izkliedētāja. (5) Punkts 50 V atrodas 375 mm zem HV uz vertikālās līnijas v-v, kas redzama uz 25 m attālumā novietotā ekrāna.

5. PIELIKUMS APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZVIETOJUMA PIEMĒRI (Skatīt šo noteikumu 4. punktu) 1. attēls Galvenais lukturis ar redzamo apstiprinājuma marķējumu ir lukturis, kas atbilst šo noteikumu prasībām gan attiecībā uz tuvo, gan tālo gaismu un kas paredzēts labās puses kustībai. Piezīme Apstiprinājuma numurs un papildu simboli ir atrodas tuvu pie aplīša virs burta “E” vai zem tā, vai arī pa labi vai pa kreisi no šā burta. Apstiprinājuma numurs ir burta “E” vienā pusē, un tā cipari ir vērsti tādā pašā virzienā kā “E”. Marķējumos ir jāizvairās lietot romiešu ciparus, lai tos nesajauktu ar citiem simboliem. 2. attēls 3.a attēls 3.b attēls Galvenais lukturis ar redzamo apstiprinājuma marķējumu ir galvenais lukturis, kas atbilst šo noteikumu prasībām gan attiecībā uz tuvo, gan tālo gaismu, un tas ir konstruēts: tikai kreisās puses kustībai. abu pušu kustībai ar optiskā mezgla vai kvēlspuldzes vēlamā regulējuma palīdzību. 4. attēls 5. attēls Galvenais lukturis ar redzamo apstiprinājuma marķējumu ir lukturis, kuram ir plastikāta izkliedētājs, kas atbilst šo noteikumu prasībām tikai attiecībā uz tuvo gaismu, un tas ir paredzēts šādam lietojumam: abu pušu kustībai. tikai labās puses kustībai. 6. attēls 7. attēls Galvenais lukturis ar redzamo marķējumu ir lukturis, kas atbilst šo noteikumu prasībām: tikai attiecībā uz tuvo gaismu un paredzēts tikai kreisās puses kustībai. tikai attiecībā uz tālo gaismu. 8. attēls 9. attēls Šādi atzīmē galveno lukturi ar plastikāta izkliedētāju, kas atbilst Noteikumu Nr. 1 prasībām: gan tuvajai gaismai, gan tālajai gaismai un paredzēts tikai kustībai pa labo pusi. tikai tuvajai gaismai un paredzēts tikai kustībai pa kreiso pusi. Tuvās gaismas luktura kvēldiegu neieslēdz vienlaicīgi ar tālās gaismas luktura kvēldiegu un/vai jebkuru citu galveno lukturi, ar kuru tas ir savietots. Grupētu, kombinētu vai savstarpēji savietotu lukturu vienkāršots marķējums 10. attēls (Vertikālās un horizontālās līnijas shematiski parāda gaismas signālierīces apveidu. Šīs līnijas nepieder pie marķējuma). A PARAUGS B PARAUGS C PARAUGS D PARAUGS Piezīme. Minētie četri piemēri atbilst apgaismes ierīcei, kuras marķējums attiecas uz: priekšējās pozīcijas lampu, kas apstiprināta saskaņā ar Noteikumu Nr. 7 grozījumu 01. sēriju, galveno lukturi ar tuvo gaismu, kas paredzēts labās un kreisās puses kustībai, un tālo gaismu, kas apstiprināta saskaņā ar Noteikumu Nr. 1 grozījumu 01. sēriju un ietver plastikāta izkliedētāju. priekšējo miglas lukturi, kas apstiprināts saskaņā ar Noteikumu Nr. 19 grozījumu 02. sēriju un ietver plastikāta izkliedētāju, priekšējo virzienrādītāja lampu, kas pieder 1.a kategorijai un ir apstiprināta saskaņā ar Noteikumu Nr. 6 grozījumu 02. sēriju. 11. attēls Luktura un galvenā luktura savietojums 1. piemērs Minētajā piemērā parādīts, kā tiek marķēts plastikāta izkliedētājs, kas paredzēts lietošanai dažādu tipu galvenajos lukturos, t.i., vai nu lukturī, kas nodrošina tuvo gaismu un ir paredzēts labās un kreisās puses kustībai, un tālo gaismu ar maksimālo gaismas intensitāti no 86 250 līdz 101 250 kandelām, kas apstiprināts Vācijā (E1) saskaņā ar Noteikumu Nr. 20 grozījumu 02. sēriju, kas ir savietots ar priekšējās pozīcijas lampu, kas apstiprināta saskaņā ar Noteikumu Nr. 7 grozījumu 01. sēriju, vai arī galvenajā lukturī, kas nodrošina tuvo gaismu un ir paredzēts labās un kreisās puses kustībai, un tālo gaismu, kas apstiprināts Vācijā (E1) saskaņā ar Noteikumu Nr. 1 grozījumu 01. sēriju, kas ir savietots ar to pašu frontālās pozīcijas lampu, kā minēts iepriekš; vai pat vienā no minētajiem galvenajiem lukturiem, kas apstiprināti kā viens lukturis. Uz galvenā luktura galvenā korpusa ir vienīgais derīgais apstiprinājuma numurs, piemēram: 2. piemērs Šajā piemērā parādīts, kā tiek marķēts plastikāta izkliedētājs, ko lieto divu galveno lukturu grupā; tas ir apstiprināts Francijā (E2) un sastāv no galvenā luktura, kas izstaro tuvo gaismu un ir paredzēts abu pušu kustībai un izstaro tālo gaismu ar maksimālo apgaismošanas intensitāti no x līdz y kandelām un atbilst Noteikumu Nr. 1 un to grozījumu 01. sērijas prasībām, un no galvenā luktura, kas izstaro tālo gaismu ar maksimālo apgaismošanas intensitāti no w līdz z kandelām un atbilst Noteikumu Nr. 20 un to grozījumu 02. sērijas prasībām, kuru visu tālo gaismu maksimālā gaismas intensitāte kopumā ir no 86 250 līdz 101 250 kandelām.

6. PIELIKUMS MĒREKRĀNI A. Galvenais lukturis labās puses kustībai (izmēri milimetros) h-h: horizontālā plāksne šķērso galvenā luktura fokusu v-v: vertikālā plāksne B. Galvenais lukturis satiksmei pa kreiso pusi (izmēri milimetros) h-h: horizontālā plāksne šķērso luktura fokusu v-v: vertikālā plāksne C. Apgaismojuma vērtību mērījumu punkti Piezīme: attēlā ir parādīti mērījumu punkti labās puses kustībai. Kreisās puses kustības gadījumā 7. un 8. punkts pārvirzās uz attiecīgo vietu attēla labajā pusē.

7. PIELIKUMS Prasības lukturiem ar plastikāta izkliedētājiem – izkliedētāju, materiāla paraugu vai nokomplektētu lukturu testi 1. VISPĀRĒJAS SPECIFIKĀCIJAS 1.1. Iesniegtie paraugi, kā norādīts šo noteikumu 2.2.4. punktā, atbilst turpmāk 2.1. līdz 2.5. punktā minētajām prasībām. 1.2. Abi nokomplektētu lukturu paraugi, kas iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.3. punktam un kam ir plastikāta izkliedētāji, attiecībā uz izkliedētāja materiālu atbilst turpmāk 2.6. punktā minētajām specifikācijām. 1.3. Plastikāta izkliedētāju paraugu vai materiāla paraugus kopā ar atstarotāju, ar ko tos paredzēts samontēt (ja nepieciešams), apstiprināšanai testē hronoloģiski, kā norādīts šā pielikuma 1. papildinājuma A tabulā. 1.4. Ja luktura ražotājs tomēr var pierādīt, ka ražojums jau ir izturējis testus, kā aprakstīts turpmāk 2.1.–2.5. punktā, vai līdzvērtīgus testus atbilstoši citiem noteikumiem, šādi testi nav jāatkārto; obligāti ir tikai 1. pielikuma B tabulā norādītie testi. 2. TESTI 2.1. Izturība pret temperatūras izmaiņām 2.1.1. Testi Trīs jaunus paraugus (izkliedētājus) testē piecos mainīgas temperatūras un mitruma režīmos (RM = relatīvais mitrums), ievērojot šādu secību: 3 stundas – 40 °C ± 2 °C un 85–95 % RH, 1 stunda – 23 °C ± 5 °C un 60–75 % RH, 15 stundas – –30 °C ± 2 °C, 1 stunda – 23 °C ± 5 °C un 60–75 % RH, 3 stundas – 80 °C ± 2 °C, 1 stundu 23 °C ±5 °C un 60–75 % RH. Pirms šā testa paraugus tur vismaz četras stundas gaisā, kura temperatūra ir 23 °C ± 5 °C un RH ir 60–75 %. Piezīme: vienu stundu ilgie periodi 23 °C ± 5 °C temperatūrā ietver pārejas laiku no vienas temperatūras uz otru, kas ir vajadzīgi, lai novērstu termiskā šoka efektu. 2.1.2. Fotometriskie mērījumi 2.1.2.1. Metode Paraugu fotometriskos mērījumus veic pirms un pēc testa. Šos mērījumus veic ar standarta lukturi šādos punktos: B 50 L un 50 R attiecībā uz tuvās gaismas luktura tuvo gaismu vai tuvās/tālās gaismas lukturi (B 50 R un 50 L, ja lukturi ir paredzēti kreisās puses kustībai); Emax tālās gaismas lampas vai tuvās gaismas/tālās gaismas lampas tālajai gaismai. 2.1.2.2. Rezultāti Fotometriskās vērtības, izdarot katra parauga mērījumus pirms un pēc testa, neatšķiras vairāk kā par 10 %, ievērojot fotometriskās procedūras pielaides. 2.2. Izturība pret atmosfēras un ķīmisko vielu iedarbību 2.2.1. Izturība pret atmosfēras iedarbību Trīs jaunus paraugus (izkliedētājus vai materiāla paraugus) apstaro no avota, kura enerģijas spektrālais sadalījums ir līdzīgs melna ķermeņa enerģijas spektrālajam sadalījumam 5 500 K–6 000 K temperatūrā. Starp avotu un paraugu novieto attiecīgus filtrus, lai iespēju robežās mazinātu starojumu, kura viļņa garums ir mazāks par 295 nm un lielāks par 2 500 nm. Uz paraugiem ļauj iedarboties 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 enerģijas starojumam tik ilgi, lai gaismas enerģija, ko tie saņemt būtu 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Telpā temperatūrai uz melnās plātnes, kas novietota paraugu līmenī, jābūt 50 °C ± 5 °C. Lai nodrošinātu pastāvīgu iedarbību, paraugiem jāgriežas ap starojuma avotu ar ātrumu 1 līdz 5 apgriezieniem l/min. Paraugus apsmidzina ar destilētu ūdeni, kura vadītspēja ir mazāka par 1 mS/m, 23° C ± 5° C temperatūrā, ievērojot šādu ciklu: apsmidzināšana : 5 minūtes; žāvēšana : 25 minūtes. 2.2.2. Izturība pret ķīmisko vielu iedarbību Pēc tam, kad ir veikts tests, kā aprakstīts iepriekš 2.2.1. punktā, un izdarīts mērījums, kā aprakstīts turpmāk 2.2.3.1. punktā, minēto trīs paraugu ārējā virsma tiek apstrādāta, kā aprakstīts 2.2.2.2. punktā, ar 2.2.2.1. punktā minēto maisījumu. 2.2.2.1. Testa maisījums Testa maisījums sastāv no 61,5 % n-heptāna, 12,5 % toluola, 7,5 % etiltetrahlorīda, 12,5 % trihloretilēna un 6 % ksilola (pēc tilpuma). 2.2.2.2. Testa maisījuma uzklāšana Samērcē kokvilnas drānu (atbilstoši ISO 105), panākot piesātinājumu ar maisījumu, kas aprakstīts iepriekš 2.2.2.1. punktā, tad 10 sekunžu laikā uzliek to uz parauga ārējās virsmas un tur 10 minūtes ar spiedienu 50 N/cm2, kas atbilst 100 N spēkam uz 14 × 14 mm testa virsmas laukumu. Šo 10 minūšu laikā uzklājamo drānu atkal iemērc maisījumā, lai izmantojamā šķidruma sastāvs visu laiku atbilstu paredzētā testa maisījuma sastāvam. Uzklāšanas laikā ir atļauts kompensēt paraugam piemērojamo spiedienu, lai neradītu plaisas. 2.2.2.3. Tīrīšana Kad testa maisījuma uzklāšana ir pabeigta, paraugus nožāvē gaisā un pēc tam nomazgā ar 2.3. punktā (Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem) aprakstīto šķīdumu 23 °C ± 5 °C temperatūrā. Pēc tam paraugus 23 °C ± 5 °C temperatūrā rūpīgi noskalo ar destilētu ūdeni, kas satur ne vairāk kā 0,2 % piemaisījumu, un tad noslauka ar mīkstu audumu. 2.2.3. Rezultāti 2.2.3.1. Pēc tam, kad ir pārbaudīta izturība pret atmosfēras iedarbību, paraugu ārējai frontālajai virsmai ir jābūt neieplaisājušai, neieskrāpētai, nesadrupušai un nedeformētai, un vidējā gaismas caurlaidības starpība , kas iegūta no trim paraugiem atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajai procedūrai, nedrīkst pārsniegt 0,020 (Δtm ≤ 0,020). 2.2.3.2. Pēc testa, kurā nosaka izturību pret ķīmisko vielu iedarbību, uz paraugiem nedrīkst būt ķīmisko vielu atstāto traipu paliekas, kas varētu radīt gaismas plūsmas izkliedēšanās izmaiņas, un izkliedes vidējā izmaiņa , kas iegūta no trim paraugiem atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajai procedūrai, nedrīkst pārsniegt 0,020 (Δ dm ≤ 0,020). 2.3. Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem un ogļūdeņražiem 2.3.1. Izturība pret mazgāšanas līdzekļiem Trīs paraugu (izkliedētāju vai materiāla paraugu) ārējo virsmu sasilda līdz 50 °C ± 5 °C un pēc tam uz piecām minūtēm iemērc maisījumā, kas tiek turēts 23 °C ± 5 °C temperatūrā un sastāv no 99 daļām destilēta ūdens ar ne vairāk kā 0,02 % piemaisījumu un vienas daļas alkilarila sulfonāta. Kad tests ir pabeigts, paraugus nožāvē 50 °C ± 5 °C temperatūrā. Paraugu virsmu notīra ar mitru drānu. 2.3.2. Izturība pret ogļūdeņražiem Trīs paraugu ārējās frontālās virsmas vienu minūti viegli berž ar kokvilnas drānu, kas samērcēta šķīdumā, kurš sastāv no 70 % n-heptāna un 30 % toluola (tilpuma %), un pēc tam nožāvē gaisā. 2.3.3. Rezultāti Pēc tam, kad pēc kārtas ir pabeigti abi aprakstītie testi, gaismas caurlaidības vidējā izmaiņa , kas iegūta no trim paraugiem atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītajai procedūrai, nedrīkst pārsniegt 0,010 (Δ tm ≤ 0,010). 2.4. Izturība pret mehānisko nolietošanos 2.4.1. Mehāniskās nolietošanās metode Trīs jauno paraugu (izkliedētāju) ārējās virsmas izturību pret mehānisko nolietošanos nosaka ar vienādu testa paņēmienu, izmantojot šā pielikuma 3. papildinājumā aprakstīto metodi. 2.4.2. Rezultāti Pēc šā testa izmaiņas pārnesē ir: gaismas caurlaidības starpība: un izkliedēšanas starpība: ir jānosaka, ievērojot pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto procedūru, virsmas rajonā, kā norādīts 2.2.4. punktā. No trim paraugiem iegūto rādītāju vidējai vērtībai ir jāatbilst sakarībām: (Δ tm ± 0,100); (Δdm ± 0,050). 2.5. Pārklājumu noturības tests, ja lukturim ir pārklājums 2.5.1. Parauga sagatavošana Uz izkliedētāja virsmas pārklājuma 20 mm × 20 mm laukumiņu ar žileti vai adatu sagriež aptuveni 2 mm × 2 mm lielos kvadrātiņos. Žiletes vai adatas spiediens ir pietiekami liels, lai sagrieztu vismaz pārklājuma slāni. 2.5.2. Testa apraksts Izmanto līmlenti, kuras adhēzijas spēks ir 2 N/(platuma cm) ± 20 %, kas noteikts standartizētos apstākļos, kā norādīts šā pielikuma 4. papildinājumā. Līmlenti, kuras platums ir vismaz 25 mm, spiež vismaz 5 minūtes ilgi pret virsmu, kas sagatavota, kā norādīts 2.5.1. punktā. Tad līmlentes galu noslogo tā, lai adhēzijas spēks, kas darbojas uz attiecīgo virsmu, būtu līdzsvarā ar spēku, kas darbojas perpendikulāri šai virsmai. Šajā brīdī lenti norauj ar konstantu ātrumu 1,5 m/s ±0,2 m/s. 2.5.3. Rezultāti Uz kvadrātiņos sadalītā virsmas laukuma nedrīkst parādīties manāmi bojājumi. Ir pieļaujami bojājumi kvadrātiņu krustpunktos vai iegriezumu malās, ja vien bojātais laukums nav lielāks par 15 % no kvadrātiņos sadalītās virsmas. 2.6. Nokomplektēta luktura testi, ja lukturim ir plastikāta izkliedētājs 2.6.1. Izkliedētāja virsmas izturība pret mehānisko nolietošanos 2.6.1.1. Testi Luktura 1. parauga izkliedētāju pārbauda, kā aprakstīts iepriekš 2.4.1. punktā. 2.6.1.2. Rezultāti Pēc testa to fotometrisko mērījumu rezultāti, kas lukturim veikti saskaņā ar šiem noteikumiem, nedrīkst vairāk nekā par 30 % pārsniegt maksimālās vērtības, kas noteiktas punktiem B 50 L un HV, un nedrīkst būt vairāk nekā par 10 % mazāki par minimālajām vērtībām, kas noteiktas punktam 75 R (ja galvenais lukturis paredzēts kreisās puses satiksmei, ņem vērā punktus B 50 R, HV un 75 L). 2.6.2. Pārklājumu noturības tests, ja lukturim ir pārklājums Luktura 2. parauga izkliedētāju pārbauda, kā aprakstīts iepriekš 2.5. punktā. 3. RAŽOSANAS ATBILSTĪBAS PĀRBAUDE Attiecībā uz materiāliem, kas tiek izmantoti izkliedētāju ražošanā, lukturu sērija ir atzīstama par atbilstošu šiem noteikumiem, ja: 3.1.1. pēc tam, kad ir pārbaudīta izturība pret ķīmiskajām vielām, pret mazgāšanas līdzekļiem un ogļūdeņražiem, uz paraugu ārējās frontālās virsmas ar neapbruņotu aci nav saskatāmas plaisas, drumslas vai deformācijas (skat. 2.2.2., 2.3.1. un 2.3.2. punktu); 3.1.2. pēc 2.6.1.1. punktā aprakstītā testa mērījumu punktos iegūtās fotometriskās vērtības, kas minētas 2.6.1.2. punktā, nepārsniedz šajos noteikumos norādītās ražojumu atbilstības robežas. 3.2. Ja testu rezultāti neatbilst prasībām, pārbauda citu, nejauši izvēlētu luktura paraugu. 1. PAPILDINĀJUMS ATBILSTĪBAS TESTU HRONOLOĢISKĀ SECĪBA A. Plastikāta materiālu testi (izkliedētāji vai materiāla paraugi, kas iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.4. punktam). Paraugi – Testi Izkliedētāji vai materiāla paraugi Izkliedētāji 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1. Daļējs fotometriskais tests (2.1.2. punkts) x x x 1.1.1. Temperatūras izmaiņu iedarbība (2.1.1. punkts) x x x 1.1.2. Daļējs fotometriskais tests (2.1.2. punkts) x x x 1.2.1. Gaismas caurlaidība x x x x x x x x x 1.2.2. Gaismas izkliedēšanās x x x x x x 1.3. Atmosfēras iedarbība (2.2.1. punkts) x x x 1.3.1. Gaismas caurlaidība x x x 1.4. Ķīmisko vielu iedarbība (2.2.2. punkts) x x x 1.4.1. Gaismas izkliedēšanās x x x 1.5. Mazgāšanas līdzekļu iedarbība (2.3.1. punkts) x x x 1.6. Ogļūdeņražu iedarbība (2.3.2. punkts) x x x 1.6.1. Gaismas caurlaidība x x x 1.7. Nolietošanās (2.4.1. punkts) x x x 1.7.1. Gaismas caurlaidība x x x 1.7.2. Gaismas izkliedēšanās x x x 1.8. Pārklājumu noturība (2.5. punkts) x B. Nokomplektētu lukturu testi (lukturi iesniegti atbilstoši šo noteikumu 2.2.3. punkta prasībām). Testi Nokomplektēts lukturis Paraugu skaits 1 2 2.1. Nolietošanās (2.6.1.1. p.) x 2.2. Fotometrija (2.6.1.2. p.) x 2.3. Pārklājumu noturība (2.6.2. p.) x 2. PAPILDINĀJUMS Gaismas izkliedēšanās un caurlaidības noteikšanas metode 1. IEKĀRTAS (sk. attēlu) Kolimatora K staru kūli, kura pusnobīde ir , ierobežo DT diagramma ar 6 mm atvērumu, pret kuru ir nostādīts parauga statīvs. Konverģents bezkrāsains izkliedētājs L2, kurš koriģēts attiecībā uz sfēriskām novirzēm, savieno diafragmu DT ar uztvērēju R; izkliedētāja L2 diametram jābūt tādam, lai tas nediafragmē parauga izkliedēto gaismu konusā, kura augšējais pusleņķis ir . Gredzenveida diafragmu DD, kuras leņķi ir un , novieto izkliedētāja L2 attēla fokusa plaknē. Diafragmas necaurspīdīgā centrālā daļa ir vajadzīga, lai izslēgtu gaismas tiešu krišanu no gaismas avota. Nodrošina iespēju attālināt diafragmas centrālo daļu no gaismas kūļa tā, lai nodrošinātu precīzu nostāšanos sākotnējā pozīcijā. Attālumu L2 DT un izkliedētāja L2 fokusa attālumu F2 (1) izvēlas tā, lai DT attēls pilnīgi aizsegtu uztvērēju R. Attiecinot sākotnējo krītošās gaismas plūsmu uz 1 000 vienībām, katra mērījuma absolūtajai precizitātei ir jābūt labākai par 1 vienību. 2. MĒRĪJUMI Iegūst šādus nolasījumus: Mērījums No parauga DD centrālajā daļā Iegūtā vērtība T1 nē nē Krītošās gaismas plūsmas sākotnējais nolasījums T2 jā (pirms testa) nē Jaunā materiāla caurlaistās gaismas plūsma 24 °C laukā T3 jā (pēc testa) nē Pārbaudītā materiāla caurlaistās gaismas plūsma 24 °C laukā T4 jā (pirms testa) jā Jaunā materiāla izkliedētā gaismas plūsma T5 jā (pēc testa) jā Pārbaudītā materiāla izkliedētā gaismas plūsma (1) Izkliedētājam L2 ieteicams izmantot aptuveni 80 mm fokusa attālumu. 3. PAPILDINĀJUMS TESTS AR IZSMIDZINĀŠANAS METODI 1. TESTA APRĪKOJUMS 1.1. Smidzinātājs Smidzināšanas pistolei ir 1,3 mm diametra sprauslas uzgalis, kas nodrošina šķidruma izsmidzināšanu 0,24 ± 0,02 l/minūtē ar 6,0 bāru darba spiedienu – 0 + 0,5 bāri. Šādos darba apstākļos uz bojājuma pārbaudei paredzētās virsmas iegūst vēdekļveidīgs uzklājums 170 mm ± 50 mm diametrā, ja attālums līdz sprauslas uzgalim ir 380 mm ± 10 mm. 1.2. Testa maisījums Testa maisījuma sastāvs ir: silīcija smiltis ar cietības skaitli 7 pēc Mosa cietības skalas, ja gandrīz normāli izkliedētu graudu lielums ir no 0 līdz 0,2 mm un leņķiskais koeficients ir 1,8 līdz 2; ūdens, kura cietība nedrīkst būt lielāka par 205 g/m3, un maisījums tiek veidots, sajaucot 25 g smilšu uz 1 litru ūdens. 2. TESTS Izkliedētāju ārējo virsmu vienu vai vairākas reizes apstrādā ar minētā sastāva smilšu strūklu, kā tas aprakstīts iepriekš. Strūklu virza gandrīz perpendikulāri pret testējamo virsmu. Virsmas bojājumus pārbauda, izmantojot vienu vai vairākus stikla paraugus, ko novieto salīdzināšanai blakus pārbaudāmajiem izkliedētājiem. Maisījuma smidzināšanu turpina, kamēr gaismas izkliedēšanās starpība uz parauga vai paraugiem, nosakot izkliedēšanos ar pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto metodi, atbilst sakarībai: Salīdzināšanai var izmantot vairākus paraugus, lai pārbaudītu, vai visa pārbaudāmā virsma ir bojāta homogēni. 4. PAPILDINĀJUMS LĪMLENTES SAĶERES TESTS 1. MĒRĶIS Ar šo metodi ir iespējams standarta apstākļos noteikt lineāro saķeres spēku, kas līmlenti notur pie stikla virsmas. 2. PRINCIPS Mēra vajadzīgo spēku 90° leņķī, lai noplēstu līmlenti no stikla plāksnes. 3. NOTEIKTIE ATMOSFĒRAS APSTĀKĻI Apkārtējā atmosfēras temperatūra ir 23 °C ± 5 °C un relatīvais mitrums (RH) 65 % ± 15 %. 4. TESTĀ IZMANTOJAMIE PRIEKŠMETI Līmlentes parauga rullīti pirms testa kondicionē 24 stundas norādītajos atmosfēras apstākļos (skat. iepriekš 3. punktu). No katra rullīša pārbauda piecus 400 mm garus līmlentes gabalus. Šos paraugus ņem no rullīša pēc pirmo trīs kārtu noritināšanas. 5. KĀRTĪBA Tests notiek apkārtējā atmosfēras apstākļos, kas aprakstīti 3. punktā. Ņem piecus testam sagatavotos līmlentes gabalus, atritinot lenti radiālā virzienā ar ātrumu aptuveni 300 mm/s, pēc tam 15 sekunžu laikā uzliek tos uz stikla, ievērojot turpmāk minētos noteikumus. Lenti liek pie stikla plāksnes, sākot no viena gala, un to izlīdzina, garenvirzienā viegli paberzējot ar pirkstu bez pārmērīga spiediena, lai starp lenti un stiklu nepaliktu gaisa burbuļi. Šādi sagatavoto paraugu 10 minūtes atstāj norādītajos atmosfēras apstākļos. Lentes parauga gabalu apmēram 25 mm garumā atplēš no stikla plāksnes tādā plaknē, kas perpendikulāra parauga asij. Nostiprina stikla plāksni un atloka atpakaļ lentes brīvo galu 90° leņķī. Spēku pieliek tā, lai tas darbotos perpendikulāri plāksni un lenti atdalošajai līnijai un perpendikulāri stikla plāksnei. Lenti atrauj ar ātrumu 300 mm/s ± 30 mm/s un reģistrē atraušanai nepieciešamo spēku. 6. REZULTĀTI Iegūtos piecus rezultātus sarindo pēc kārtas un aprēķina mērījumu vidējo rezultātu. Šo rezultātu izsaka ņūtonos uz vienu lentes platuma centimetru.