4. PIELIKUMS

Testa procedūra

1. Ievads Šā pielikuma pamatā ir vispārēji harmonizētā lielas noslodzes sertifikācija (WHDC), Vispārējie tehniskie noteikumi (GTR) Nr. 4.

3. Definīcijas, simboli un saīsinājumi

3.1. Definīcijas Šajos noteikumos:

3.1.1. “deklarētā maksimālā jauda (Pmax)” ir EEK kW izteikta maksimālā jauda (lietderīgā jauda), ko ražotājs deklarējis apstiprinājuma pieteikumā;

3.1.2. “aiztures laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju par 10 procentiem no galīgā nolasījuma (t10), paraugu ņemšanas zondi definējot par atskaites punktu. Gāzveida komponentiem tas ir mērāmā komponenta pārvietošanās laiks no parauga ņemšanas zondes līdz detektoram;

3.1.3. “novirze” ir mērinstrumenta nulles vai kontroles reakcijas atšķirība pirms un pēc emisiju testa;

3.1.4. “pilnas plūsmas atšķaidīšanas metode” ir process, kura laikā kopējā izplūdes plūsma tiek sajaukta ar atšķaidītāju, pirms analīzei tiek atdalīta atšķaidītās izplūdes plūsmas daļa;

3.1.5. “augsti apgriezieni (nhi)” ir augstākie motora apgriezieni, kad sasniegti 70 procenti no deklarētās maksimālās jaudas;

3.1.6. “zemi apgriezieni (nlo)” ir zemākie motora apgriezieni, kad sasniegti 55 procenti no deklarētās maksimālās jaudas;

3.1.7. “maksimālā jauda (Pmax)” ir kW izteikta maksimālā jauda, ko norādījis ražotājs;

3.1.8. “maksimālā griezes momenta apgriezieni” ir motora apgriezieni, pie kādiem motors attīsta maksimālo griezes momentu, ko norādījis ražotājs;

3.1.9. “normalizētais griezes moments” ir motora griezes moments procentos, normalizēts līdz maksimālajam pieejamajam griezes momentam pie dotajiem motora apgriezieniem;

3.1.10. “operatora pieprasījums” ir motora operatora iedarbība, lai vadītu motora darbību. Operators varētu būt persona (t.i., manuāli) vai apgriezienu regulators (t.i. automātiski), kas mehāniski vai elektroniski signalizē iedarbību, kas prasa motora darbību. Iedarbība var būt ar akseleratora pedāli vai signālu, droseļvārsta vadības sviru vai signālu, degvielas padeves sviru vai signālu, ātruma vadības sviru vai signālu, vai apgriezienu regulatora iestatījuma punktu vai signālu;

3.1.11. “daļējas plūsmas atšķaidīšanas metode” ir process, kura laikā atdala kopējās izplūdes plūsmas daļu, tad to sajauc ar pienācīgu daudzumu atšķaidītāja pirms daļiņu paraugu ņemšanas filtra;

3.1.12. “vienmērīgas darbības pakāpenisks testa cikls” ir testa cikls ar secīgiem vienmērīgas darbības motora testa režīmiem ar definētiem apgriezienu un griezes momenta kritērijiem katrā režīmā un definētām pakāpēm starp šiem režīmiem (WHSC);

3.1.13. “nominālie apgriezieni” ir apgriezienu regulatora atļautie maksimālie apgriezieni pie pilnas slodzes, kādus norādījis ražotājs savā pārdošanas un apkopes literatūrā, vai, ja šāda apgriezienu regulatora nav, – apgriezieni, pie kādiem motors attīsta maksimālo jaudu, kādu norādījis ražotājs savā pārdošanas un apkopes literatūrā;

3.1.14. “reakcijas laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju par 90 procentiem no galīgā nolasījuma (t90), parauga ņemšanas zondi definējot par atskaites punktu, ja mērītā komponenta izmaiņa ir vismaz 60 procenti no pilnas skalas (FS) un notiek ātrāk nekā 0,1 sekundē. Sistēmas reakcijas laiks sastāv no sistēmas aiztures laika un sistēmas kāpumlaika;

3.1.15. “kāpumlaiks” ir laika starpība starp galīgā nolasījuma 10 procentu un 90 procentu reakciju (t90 – t10);

3.1.16. “kontroles reakcija” ir vidējā reakcija uz kontroles gāzi 30 sekunžu intervālā;

3.1.17. “īpatnējas emisijas” ir masas emisijas, izteiktas g/kWh;

3.1.18. “testa cikls” ir secīgi testa punkti, kur katrā ir definēti apgriezieni un griezes moments, kas motoram jāsasniedz vienmērīgas darbības (WHSC) vai pārejas ekspluatācijas apstākļos (WHTC);

3.1.19. “transformācijas laiks” ir laika starpība starp mērāmā komponenta izmaiņām atskaites punktā un sistēmas reakciju par 50 procentiem no galīgā nolasījuma (t50), paraugu ņemšanas zondi definējot par atskaites punktu. Transformācijas laiku izmanto dažādu mērinstrumentu signālu saskaņošanai;

3.1.20. “pārejas testa cikls” ir testa cikls ar secīgām normalizētām apgriezienu un griezes momenta vērtībām, kas relatīvi strauji mainās laikā (WHTC);

3.1.21. “nulles reakcija” ir vidējā reakcija uz nulles gāzi 30 sekunžu intervālā;

1. attēls.

Sistēmas reakcijas noteikšana

3.2. Vispārīgi simboli Simbols Mērvienība Apraksts a 1 - Regresijas līnijas slīpums a 0 - regresijas līnijas krustpunkts ar y A/F st - Gaisa un degvielas stehiometriskā attiecība c ppm / tilpuma % Koncentrācija c d ppm / tilpuma % Koncentrācija uz sausa pamata c w ppm / tilpuma % Koncentrācija uz mitra pamata cb ppm / tilpuma % Fona koncentrācija C d - SSV izplūdes koeficients c gas ppm / tilpuma % Gāzveida komponentu koncentrācija daļiņas kubikcentimetrā Daļiņu vidējā koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, koriģēta līdz standartapstākļiem (273,2 K un 101,33 kPa), daļiņas vienā kubikcentimetrā cs,i daļiņas kubikcentimetrā No daļiņu skaitītāja iegūts diskrēts daļiņu koncentrācijas mērījums atšķaidītā izplūdes gāzē, koriģēts attiecībā uz sakritību un līdz standartapstākļiem (273,2 K un 101,33 kPa) d m Diametrs di Daļiņu elektriskās mobilitātes diametrs (30, 50 vai 100 nm) d V m Venturi caurules sašaurinājuma diametrs D 0 m3/s PDP kalibrēšanas funkcijas krustpunkts D - Atšķaidījuma koeficients Δt s Laika intervāls e Emitēto daļiņu skaits uz kWh e gas g/kWh Gāzveida komponentu īpatnējā emisija e PM g/kWh Daļiņu īpatnējā emisija e r g/kWh Īpatnējā emisija reģenerācijas laikā e w g/kWh Svērtā īpatnējā emisija E CO2 procenti CO2 slāpēšana NOx analizatorā E E procenti Etāna efektivitāte E H2O procenti Ūdens slāpēšana NOx analizatorā E M procenti Metāna efektivitāte E NOx procenti NOx pārveidotāja efektivitāte f Hz Datu paraugu ņemšanas ātrums f a - Laboratorijas gaisa koeficients F s - Stehiometriskais koeficients - Gaistošo daļiņu atdalītāja daļiņu vidējās koncentrācijas samazinājuma koeficients, kas raksturīgs testā izmantotajiem atšķaidīšanas iestatījumiem H a g/kg Ieplūdes gaisa absolūtais mitrums H d g/kg Atšķaidītāja absolūtais mitrums i - Indekss, kas norāda momentāno mērījumu (piem., 1 Hz) k - Kalibrēšanas koeficients, lai koriģētu daļiņu skaitītāja mērījumus līdz atsauces instrumenta līmenim, ja tas nav piemērots pašā daļiņu skaitītājā. Ja kalibrēšanas koeficientu piemēro pašā daļiņu skaitītājā, šajā vienādojumā izmanto k vērtību 1 k c - Oglekļa īpatnējais koeficients k f,d m3/kg degvielas Sausas izplūdes dedzes papildu tilpums k f,w m3/kg degvielas Mitras izplūdes dedzes papildu tilpums k h,D - NOx mitruma korekcija CI motoriem k h,G - NOx mitruma korekcija PI motoriem kr Reģenerācijas korekcija saskaņā ar 6.6.2. punktu vai motoriem bez periodiski reģenerējošas pēcapstrādes – kr = 1 k r,d - Lejupējas reģenerācijas korekcijas koeficients k r,u - Augšupējas reģenerācijas korekcijas koeficients k w,a - Korekcijas koeficients ieplūdes gaisa pārrēķināšanai no sausa uz mitru k w,d - Korekcijas koeficients atšķaidītāja pārrēķināšanai no sausa uz mitru k w,e - Korekcijas koeficients atšķaidītas izplūdes gāzes pārrēķināšanai no sausas uz mitru k w,r - Korekcijas koeficients neapstrādātas izplūdes gāzes pārrēķināšanai no sausas uz mitru K V - CFV kalibrēšanas funkcija λ - Gaisa pāruma koeficients mb mg Savākto cietdaļiņu parauga masa atšķaidītājā m d kg Atšķaidītāja parauga masa, kas šķērsojusi cietdaļiņu paraugu ņemšanas filtrus m ed kg Kopējā atšķaidītās izplūdes masa ciklā m edf kg Ekvivalentas atšķaidītās izplūdes gāzes masa testa ciklā m ew kg Kopējā izplūdes masa ciklā mex kg Kopējā atšķaidītas izplūdes gāzes masa, kas izgūta no atšķaidīšanas tuneļa daļiņu skaita parauga ņemšanai m f mg Cietdaļiņu parauga ņemšanas filtra masa m gas g Gāzveida emisiju masa testa ciklā mp mg Savāktā cietdaļiņu parauga masa m PM g Daļiņveida emisiju masa testa ciklā mPM,corr g/testā Cietdaļiņu masa, koriģēta attiecībā uz daļiņu skaita plūsmas parauga izgūšanu m se kg Izplūdes parauga masa testa ciklā m sed kg Atšķaidīšanas tuneli šķērsojušas atšķaidītās izplūdes gāzes masa m sep kg Cietdaļiņu vākšanas filtrus šķērsojušas atšķaidītās izplūdes gāzes masa m ssd kg Sekundārā atšķaidītāja masa M Nm Griezes moments M a g/mol Ieplūdes gaisa molmasa M d g/mol Atšķaidītāja molmasa M e g/mol Izplūdes molmasa M f Nm Uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments M gas g/mol Gāzveida komponentu molmasa M r Nm Noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments N - Testa ciklā emitēto daļiņu skaits n - Mērījumu skaits nr - Mērījumu skaits ar reģenerāciju n min.-1 Motora apgriezieni n hi min.-1 Augsti motora apgriezieni n lo min.-1 Zemi motora apgriezieni n pref min.-1 Vēlamie motora apgriezieni n p apgr./s PDP sūkņa apgriezieni Ncold - Kopējais emitēto daļiņu skaits WHTC aukstā testa ciklā Nhot - Kopējais emitēto daļiņu skaits WHTC karstā testa ciklā Nin Daļiņu skaita koncentrācija augšpus Nout Daļiņu skaita koncentrācija lejpus p a kPa Motora ieplūdes gaisa piesātināta tvaika spiediens p b kPa Kopējais atmosfēras spiediens p d kPa Atšķaidītāja piesātināta tvaika spiediens p p kPa Absolūtais spiediens p r kPa Ūdens tvaika spiediens pēc dzesēšanas vannas p s kPa Sausas atmosfēras spiediens P kW Jauda P f kW Uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda P r kW Noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda qex kg/s Daļiņu skaita parauga masas plūsmas ātrums qm ad kg/s Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz sausa pamata qm aw kg/s Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz mitra pamata qm Ce kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums neapstrādātā izplūdes gāzē qm Cf kg/s Oglekļa masas ieplūšanas ātrums motorā qm Cp kg/s Oglekļa masas plūsmas ātrums daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā qm dew kg/s Atšķaidītas izplūdes gāzes masas plūsmas ātrums uz mitra pamata qm dw kg/s Atšķaidītāja masas plūsmas ātrums uz mitra pamata qm edf kg/s Ekvivalentas atšķaidītās izplūdes gāzes masas plūsmas ātrums uz mitra pamata qm ew kg/s Izplūdes gāzes masas plūsmas ātrums uz mitra pamata qm ex kg/s No atšķaidīšanas tuneļa izgūtās parauga masas plūsmas ātrums qm f kg/s Degvielas masas plūsmas ātrums qm p kg/s Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā ieejošās izplūdes gāzes parauga plūsma qsw kg/s Daļiņu skaita parauga izgūšanas kompensēšanai atšķaidīšanas tunelī atgrieztās masas plūsmas ātrums qv CVS m3/s CVS tilpumiskais caurplūdums qv s dm3/min Plūsmas ātrums izplūdes analizatora sistēmā qv t cm3/min Indikatorgāzes plūsmas ātrums r2 - Determinācijas koeficients r d - Atšķaidīšanas pakāpe r D - SSV diametru attiecība r h - FID ogļūdeņraža reakcijas koeficients r m - FID metanola reakcijas koeficients r p - SSV spiedienu attiecība r s - Vidējā parauga attiecība s Standartnovirze kg/m3 Blīvums ρe kg/m3 Izplūdes gāzes blīvums - Standartnovirze T K Absolūtā temperatūra T a K Ieplūdes gaisa absolūtā temperatūra t s Laiks t 10 s Laiks starp soļa ievadi un 10 procentiem no galīgā nolasījuma t 50 s Laiks starp soļa ievadi un 50 procentiem no galīgā nolasījuma t 90 s Laiks starp soļa ievadi un 90 procentiem no galīgā nolasījuma u - Gāzes komponentu un izplūdes gāzes blīvuma (vai molmasas) attiecība, dalīta ar 1000 V 0 m3/r PDP vienā apgriezienā izsūknētās gāzes tilpums V s dm3 Izplūdes analizatora stenda sistēmas tilpums W act kWh Faktiskais cikla darbs testa ciklā Wact,cold kWh Faktiskais cikla darbs WHTC aukstajā testa ciklā saskaņā ar 7.8.6. punktu Wact, hot kWh Faktiskais cikla darbs WHTC karstajā testa ciklā saskaņā ar 7.8.6. punktu W ref kWh Atsauces cikla darbs testa ciklā X 0 m3/r PDP kalibrēšanas funkcija

3.3. Degvielas sastāva apzīmēšanas simboli un saīsinājumi w ALF ūdeņraža daudzums degvielā, masas procenti w BET oglekļa daudzums degvielā, masas procenti w GAM sēra daudzums degvielā, masas procenti w DEL slāpekļa daudzums degvielā, masas procenti w EPS skābekļa daudzums degvielā, masas procenti α ūdeņraža molārā attiecība (H/C) γ sēra molārā attiecība (S/C) δ slāpekļa molārā attiecība (N/C) ε skābekļa molārā attiecība (O/C) degvielā CHαOεNδSγ

3.4. Ķīmisko komponentu simboli un saīsinājumi C1 Ogleklim 1 ekvivalents ogļūdeņradis CH4 Metāns C2H6 Etāns C3H8 Propāns CO Oglekļa monoksīds CO2 Oglekļa dioksīds DOP Dioktilftalāts HC Ogļūdeņraži H2O Ūdens NMHC Nemetāna ogļūdeņraži NOx Slāpekļa oksīdi NO Slāpekļa oksīds NO2 Slāpekļa dioksīds PM Cietdaļiņas

3.5. Saīsinājumi CFV Kritiskās plūsmas Venturi caurule CLD Hemiluminiscences detektors CVS Konstanta tilpuma paraugu ņemšana deNOx NOx pēcapstrādes sistēma EGR Izplūdes gāzes recirkulācija ET Iztvaicēšanas caurule FID Liesmas jonizācijas detektors FTIR Furjē transformācijas infrasarkanais spektrometrs GC Gāzu hromatogrāfs HCLD Apsildāms hemiluminiscences detektors HFID Apsildāms liesmas jonizācijas detektors LDS Diožu lāzera spektrometrs LPG Sašķidrināta naftas gāze NDIR Nedispersīvs infrasarkanais (analizators) NG Dabasgāze NMC Nemetāna frakcijas atdalītājs OT Izvadcaurule PDP Tilpumsūknis FS procenti Procenti no pilnas skalas PCF Daļiņu priekšseparators PFS Daļējas plūsmas sistēma PNC Daļiņu skaitītājs PND Daļiņu skaita atšķaidītājs PTS Daļiņu pārvades sistēma PTT Daļiņu pārvades caurule SSV Zemskaņas Venturi caurule VGT Maināmas ģeometrijas turbīna VPR Gaistošo daļiņu atdalītājs WHSC Vispārēji harmonizētais vienmērīgas darbības cikls WHTC Vispārēji harmonizētais pārejas cikls

4. Vispārīgas prasības Motoru sistēmu konstruē, izgatavo un montē tā, lai motors normālā ekspluatācijā spētu atbilst šā pielikuma noteikumiem normatīvā mūža laikā, kā noteikts šajos noteikumos, tostarp tad, kad tas uzstādīts transportlīdzeklī.

5. Veiktspējas prasības

5.1. Gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisija Motora gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju nosaka WHTC un WHSC testa ciklos, kā aprakstīts 7. punktā. Mērīšanas sistēmām jāatbilst 9.2. punkta linearitātes prasībām un 9.3. punkta (gāzveida emisiju mērīšana), 9.4. punkta (cietdaļiņu mērīšana) un 2. papildinājuma specifikācijām. Tipa apstiprinātāja iestāde drīkst apstiprināt citas sistēmas vai analizatorus, ja konstatē, ka tie dod ekvivalentus rezultātus saskaņā ar 5.1.1. punktu.

5.1.1. Ekvivalence Sistēmas ekvivalences noteikšanas pamatā ir septiņu (vai vairāk) paraugu pāru korelācijas izpēte starp aplūkojamo sistēmu un kādu no šajā pielikumā minētajām sistēmām. “Rezultāti” attiecas uz konkrētā cikla svērto emisiju vērtību. Korelācijas testēšanu veic tajā pašā laboratorijā, testa telpā un ar to pašu motoru, un to vēlams veikt paralēli. Parauga pāru vidējo vērtību ekvivalenci nosaka F testa un t testa statistika, kā aprakstīts 3. papildinājuma A.3.3. punktā, ko iegūst iepriekš aprakstītajos laboratorijas testa telpas un motora apstākļos. Izlecošās vērtības nosaka saskaņā ar ISO 5725 un datu bāzē neiekļauj. Korelācijas testēšanai izmantojamās sistēmas apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde.

5.2. Motoru saime

5.2.1. Vispārīgi Motoru saimi raksturo konstrukcijas parametri. Tiem ir jābūt kopīgiem visiem saimes motoriem. Motora ražotājs drīkst nolemt, kuri motori pieder motoru saimei, ja vien tiek ievēroti 5.2.3. punktā noteiktie piederības kritēriji. Motoru saimi apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Ražotājs iesniedz tipa apstiprinātājai iestādei pienācīgu informāciju par motoru saimes elementu emisijas līmeņiem.

5.2.2. Īpaši gadījumi Dažos gadījumos parametri var mijiedarboties. To ņem vērā, lai nodrošinātu, ka vienā motoru saimē iekļauj tikai motorus ar līdzīgiem atgāzu emisijas raksturlielumiem. Ražotājs identificē šos gadījumus un par tiem paziņo tipa apstiprinātājai iestādei. Tad to ņem vērā kā jaunas motoru saimes izveides kritēriju. Tādu iekārtu vai īpašību gadījumā, kas nav uzskaitītas 5.2.3. punktā un kas ievērojami ietekmē emisiju līmeni, ražotājs identificē šīs iekārtas, pamatojoties uz labu inženiertehnisko praksi, un par tām paziņo tipa apstiprinātājai iestādei. Tad to ņem vērā kā jaunas motoru saimes izveides kritēriju. Papildus 5.2.3. punktā uzskaitītajiem parametriem ražotājs drīkst ieviest papildkritērijus, kas ļauj definēt ierobežotāka izmēra saimi. Šiem parametriem nav obligāti jābūt parametriem, kas ietekmē emisiju līmeni.

5.2.3. Motoru saimi definējošie parametri

5.2.3.1. Dedzes cikls: a) divtaktu cikls; b) četrtaktu cikls; c) rotormotors; d) cits.

5.2.3.2. Cilindru konfigurācija

5.2.3.2.1. Cilindru izkārtojums blokā: a) V; b) rindā; c) radiāli; d) cits (F, W utt.).

5.2.3.2.2. Cilindru relatīvais novietojums Motori ar tādu pašu bloku drīkst piederēt vienai saimei, ja attālumi starp cilindru centriem ir tādi paši.

5.2.3.3. Galvenais dzeses līdzeklis: a) gaiss; b) ūdens; c) eļļa.

5.2.3.4. Atsevišķa cilindra darba tilpums

5.2.3.4.1. Motors ar viena cilindra darba tilpumu ≥ 0,75 dm 3 Lai motorus ar viena cilindra darba tilpumu ≥ 0,75 dm3 uzskatītu par piederīgiem vienai motoru saimei, to atsevišķu cilindru darba tilpumu izkliede nedrīkst pārsniegt 15 procentus no saimes lielākā atsevišķa cilindra darba tilpuma.

5.2.3.4.2. Motors ar viena cilindra darba tilpumu < 0,75 dm 3 Lai motorus ar viena cilindra darba tilpumu < 0,75 dm3 uzskatītu par piederīgiem vienai motoru saimei, to atsevišķu cilindru darba tilpumu izkliede nedrīkst pārsniegt 30 procentus no saimes lielākā atsevišķa cilindra darba tilpuma.

5.2.3.4.3. Motors ar citām viena cilindra darba tilpuma robežām Motorus ar atsevišķa cilindra darba tilpumu, kas pārsniedz 5.2.3.4.1. un 5.2.3.4.2. punktā noteiktās robežas, drīkst uzskatīt par piederīgiem vienai saimei, ja to apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Apstiprinājuma pamatā ir jābūt tehniskiem elementiem (aprēķiniem, simulācijām, eksperimentu rezultātiem utt.), kas parāda, ka robežu pārsniegšanai nav ievērojamas ietekmes uz izplūdes emisijām.

5.2.3.5. Gaisa padeves metode: a) atmosfēriska; b) ar pūtes spiedienu; c) ar pūtes spiedienu un pūtes gaisa dzesētāju.

5.2.3.6. Degvielas veids a) dīzeļdegviela; b) dabasgāze (NG); c) sašķidrināta naftas gāze (LPG); d) etanols.

5.2.3.7. Degkameras tips: a) vaļēja kamera; b) dalīta kamera; c) citi tipi.

5.2.3.8. Aizdedzes veids: a) dzirksteļaizdedze; b) kompresijaizdedze.

5.2.3.9. Vārsti un kanāli: a) konfigurācija; b) vārstu skaits cilindrā.

5.2.3.10. Degvielas padeves veids: a) šķidrās degvielas padeves veids: i) sūknis un (augsta spiediena) līnija un sprausla, ii) rindas sūknis vai sadalītājsūknis, iii) sūkņagregāts vai sūknis-sprausla, iv) kopējā maģistrāle, v) karburators(-i), vi) cits; b) gāzveida degvielas padeves veids: i) gāzveida, ii) šķidra, iii) jaucēji, iv) cits; c) citi veidi.

5.2.3.11. Dažādas ierīces: a) izplūdes gāzes recirkulācija (EGR); b) ūdens iesmidzināšana; c) gaisa iesmidzināšana; d) citas.

5.2.3.12. Elektroniskās vadības stratēģija To, vai motoram ir vai nav elektronisks vadības bloks (ECU), uzskata par saimes pamatparametru. Elektroniski vadītu motoru gadījumā ražotājs norāda tehniskos elementus, skaidrojot šo motoru grupēšanu vienā saimē, t. i., kādēļ sagaidāms, ka šie motori atbildīs tādām pašām emisijas prasībām. Šādi elementi var būt aprēķini, simulācijas, aplēses, iesmidzināšanas parametru apraksts, eksperimentu rezultāti utt. Vadāmu īpašību piemēri ir: a) laikiestate; b) iesmidzināšanas spiediens; c) vairākas iesmidzināšanas; d) pūtes spiediens; e) VGT f) EGR

5.2.3.13. Izplūdes pēcapstrādes sistēmas Par piederības motoru saimei kritērijiem uzskata šādu ierīču funkciju un kombināciju: a) oksidēšanas katalizators; b) trīskomponentu katalītiskais neitralizators; c) deNOx sistēma ar selektīvu NOx samazināšanu (reducējoša reaģenta pievienošana); d) citas deNOx sistēmas; e) cietdaļiņu filtrs ar pasīvo reģenerāciju; f) cietdaļiņu filtrs ar aktīvo reģenerāciju; g) citi cietdaļiņu filtri; h) citas ierīces. Ja motors sertificēts bez pēcapstrādes sistēmas vai nu kā cilmes motors, vai kā saimes elements, šādu motoru, aprīkotu ar oksidācijas katalizatoru, drīkst iekļaut tajā pašā motoru saimē, ja tam nav vajadzīgi atšķirīgi degvielas raksturlielumi. Ja tam ir vajadzīgi atšķirīgi degvielas raksturlielumi (piem., daļiņu filtri, kam nepieciešamas īpašas degvielas piedevas reģenerācijas procesa nodrošināšanai), lēmumu par tā iekļaušanu tajā pašā motoru saimē pamato ražotāja norādītie tehniskie elementi. Šiem elementiem jānorāda, ka aprīkotā motora sagaidāmais emisijas līmenis atbilst tādai pašai robežvērtībai kā neaprīkotā motora emisijas līmenis. Ja motors sertificēts ar pēcapstrādes sistēmu vai nu kā cilmes motors, vai kā tādas saimes elements, kuras cilmes motors aprīkots ar tādu pašu pēcapstrādes sistēmu, tad šādu motoru, aprīkotu bez pēcapstrādes sistēmas, nedrīkst iekļaut tajā pašā motoru saimē.

5.2.4. Cilmes motora izvēle

5.2.4.1. Kompresijaizdedzes motori Kad tipa apstiprinātāja iestāde apstiprinājusi motoru saimi, tās cilmes motoru izvēlas, par primāro kritēriju izmantojot lielāko degvielas padevi taktī pie deklarētajiem maksimālā griezes momenta apgriezieniem. Ja diviem vai vairākiem motoriem primārais kritērijs ir kopīgs, cilmes motoru izvēlas pēc sekundārā kritērija, kas ir lielākā degvielas padeve taktī pie nominālajiem apgriezieniem.

5.2.4.2. Dzirksteļaizdedzes motori Kad tipa apstiprinātāja iestāde apstiprinājusi motoru saimi, tās cilmes motoru izvēlas, par primāro kritēriju izmantojot lielāko darba tilpumu. Ja diviem vai vairākiem motoriem primārais kritērijs ir kopīgs, cilmes motoru izvēlas pēc sekundārā kritērija šādā prioritāšu secībā: a) lielākā degvielas padeve taktī pie deklarētās nominālās jaudas apgriezieniem; b) visagrākā aizdedze; c) mazākais EGR ātrums.

5.2.4.3. Piezīmes par cilmes motora izvēli Tipa apstiprinātāja iestāde var secināt, ka vissliktāko emisiju saimē vislabāk var raksturot papildu motoru testēšana. Šādā gadījumā motora ražotājs iesniedz pienācīgu informāciju, lai noteiktu saimes motorus, kam varētu būt augstākais emisiju līmenis. Ja saimes motoriem piemīt citas īpašības, kuras var uzskatīt par izplūdes emisijas ietekmējošām, šīs īpašības arī identificē un ņem vērā, izvēloties cilmes motoru. Ja saimes motori atbilst tādām pašām emisijas vērtībām atšķirīgos normatīvā mūža laikposmos, to ņem vērā, izvēloties cilmes motoru.

6. Testa apstākļi

6.1. Laboratorijas testa apstākļi Izmēra motora ieplūdes gaisa absolūto temperatūru (Ta), izteiktu kelvinos, un sausas atmosfēras spiedienu (p s), izteiktu kPa, un nosaka parametru f a saskaņā ar šādiem noteikumiem. Daudzcilindru motoros, kam ir atsevišķas ieplūdes kolektoru grupas, piem., ar V veida motora konfigurāciju, ņem atsevišķo grupu vidējo temperatūru. Parametru f a paziņo kopā ar testa rezultātiem. Testa rezultātu labākas atkārtojamības un reproducējamības nolūkā tiek ieteikts, ka parametrs f a ir tāds, ka: 0,93 ≤ f a ≤ 1,07. a) Kompresijaizdedzes motori Atmosfēriskajiem un mehāniskas pūtes motoriem: (1) Turbopūtes motoriem ar ieplūdes gaisa dzesēšanu vai bez tās: (2) b) Dzirksteļaizdedzes motori (3)

6.2. Motori ar pūtes gaisa dzesēšanu Pūtes gaisa temperatūru reģistrē, un pie nominālajiem pagriezieniem un pilnas slodzes tai jābūt ±5 K robežās no pūtes gaisa maksimālās temperatūras, kādu norādījis ražotājs. Dzesējošās vielas temperatūrai ir jābūt vismaz 293 K (20 °C). Ja izmanto testa laboratorijas sistēmu vai ārēju pūtēju, iestata tādu dzesējošās vielas plūsmas ātrumu, lai sasniegtu pūtes gaisa temperatūru ±5 K robežās no pūtes gaisa maksimālās temperatūras, kādu norādījis ražotājs pie nominālajiem apgriezieniem un pilnas slodzes. Pūtes gaisa dzesētāja dzesējošās vielas temperatūra un dzesējošās vielas plūsmas ātrums minētajā iestatījuma punktā nedrīkst mainīties visā testa ciklā, ja vien rezultātā pūtes gaiss netiek neraksturīgi pārmērīgi atdzesēts. Pūtes gaisa dzesētāja tilpumu pamato laba inženiertehniskā prakse, un tam ir jāreprezentē tas, kā tas ir uzstādīts sērijveidā ražota motora ekspluatācijas laikā. Laboratorijas sistēmu konstruē tā, lai līdz minimumam samazinātu kondensāta uzkrāšanos. Uzkrājušos kondensātu pirms emisiju testēšanas novada, un visas drenāžas atveres pilnībā noslēdz. Ja motora ražotājs norāda spiediena krituma robežas pūtes gaisa dzeses sistēmā, nodrošina, ka spiediena kritums pūtes gaisa dzeses sistēmā ražotāja norādītajos motora stāvokļos atbilst ražotāja norādītajai(-ām) robežai(-ām). Spiediena kritumu mēra ražotāja norādītajās vietās.

6.3. Motora jauda Īpatnējo emisiju mērījumu pamatā ir motora jauda un cikla darbs, kā noteikts saskaņā ar 6.3.1.–6.3.5. punktu.

6.3.1. Motora uzstādīšana Motoru testē ar 6. papildinājumā uzskaitītajām palīgierīcēm/iekārtām. Ja palīgierīces/iekārtas nav uzstādītas atbilstoši prasībām, to jaudu ņem vērā saskaņā ar 6.3.2.–6.3.5. punktu.

6.3.2. Emisiju testēšanai uzstādāmās palīgierīces/iekārtas Ja saskaņā ar šā pielikuma 6. papildinājumu prasītās palīgierīces/iekārtas nevar uzstādīt testa stendā, to absorbēto jaudu nosaka un atņem no motora jaudas (standarta un faktiskās), kas izmērīta visā WHTC motora apgriezienu diapazonā un pie WHSC testa apgriezieniem.

6.3.3. Testa vajadzībām no motora noņemamās palīgierīces/iekārtas Ja palīgierīces/iekārtas, kas netiek prasītas šā pielikuma 6. papildinājumā, nevar noņemt, to absorbēto jaudu var noteikt un pieskaitīt motora jaudai (standarta un faktiskajai), kas izmērīta visā WHTC motora apgriezienu diapazonā un WHSC testa apgriezieniem. Ja šī vērtība ir lielāka nekā 3 procenti no maksimālās jaudas pie testa apgriezieniem, to pierāda tipa apstiprinātājai iestādei.

6.3.4. Palīgierīču jaudas noteikšana Palīgierīču/iekārtu absorbēto jaudu nosaka tikai tad, ja: a) motors nav aprīkots ar šā pielikuma 6. papildinājumā prasītajām palīgierīcēm/iekārtām un/vai b) motors ir aprīkots ar palīgierīcēm/iekārtām, kas nav prasītas šā pielikuma 6. papildinājumā. Motora ražotājs iesniedz, un tipa apstiprinātāja iestāde apstiprina palīgierīču jaudas vērtības un palīgierīču jaudas noteikšanai izmantojamo mērīšanas/aprēķināšanas metodi attiecībā uz darbību visos testa ciklos.

6.3.5. Motora cikla darbs Standarta un faktiskā cikla darba (sk. 7.4.8. un 7.8.6. punktu) aprēķina pamatā ir motora jauda saskaņā ar 6.3.1. punktu. Šajā gadījumā 4. vienādojumā P f un P r ir vienādi ar nulli, un P ir vienāds ar P m. Ja palīgierīces/iekārtas ir uzstādītas saskaņā ar 6.3.2. un/vai 6.3.3. punktu, to absorbēto jaudu izmanto, lai katru momentāno cikla jaudas vērtību P m,i koriģētu šādi: (4) kur: P m,i ir motora izmērītā jauda, kW; P f,i ir uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda, kW; P r,i ir noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētā jauda, kW.

6.4. Motora gaisa ieplūdes sistēma Izmanto motora gaisa ieplūdes sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu ar gaisa ieplūdes ierobežojumu ±300 Pa robežās no ražotāja norādītās maksimālās vērtības tīram gaisa filtram pie nominālajiem apgriezieniem un pilnas slodzes. Ierobežojuma statisko diferenciālo spiedienu mēra ražotāja noteiktajā vietā.

6.5. Motora izplūdes sistēma Izmanto motora izplūdes sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu ar izplūdes gāzu pretspiedienu 80–100 procentu robežās no ražotāja norādītās maksimālās vērtības pie nominālajiem apgriezieniem un pilnas slodzes. Ja maksimālais ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatījuma punkts nedrīkst būt mazāks par 1,0 kPa nekā maksimums. Izplūdes sistēmai jāatbilst 9.3.10. un 9.3.11. punktā noteiktajām izplūdes gāzes paraugu ņemšanas prasībām.

6.6. Motors ar izplūdes pēcapstrādes sistēmu Ja motors aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes sistēmu, izplūdes caurules diametram ir jābūt tādam pašam kā ekspluatācijā vai jāatbilst ražotāja norādītajam vismaz četru caurules diametru attālumā augšpus izplešanās sekcijas, kur atrodas pēcapstrādes ierīce. Attālumam no izplūdes kolektora atloka vai turbokompresora izejas līdz izplūdes pēcapstrādes sistēmai ir jābūt tādam pašam kā transportlīdzekļa konfigurācijā vai ražotāja dotajās attāluma specifikācijās. Izplūdes pretspiedienam vai ierobežojumam jāatbilst tādiem pašiem kritērijiem, kā minēts iepriekš, un tos drīkst iestatīt ar vārsta palīdzību. Maināma ierobežojuma pēcapstrādes ierīcēm maksimālo izplūdes ierobežojumu definē ražotāja norādītajā pēcapstrādes stāvoklī (termovecināšana/vecināšana un reģenerācijas/piepildījuma līmenis). Ja maksimālais ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatījuma punkts nedrīkst būt mazāks par 1,0 kPa nekā maksimums. Modeļa testos un motora kartēšanā pēcapstrādes konteineru drīkst noņemt un aizstāt ar ekvivalentu konteineru, kurā ir neaktīvs katalizatora nesējs. Testa ciklā izmērītajām emisijām jāreprezentē emisijas ekspluatācijā. Ja motors aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes sistēmu, kur jāpatērē reaģents, visos testos izmantojamo reaģentu deklarē ražotājs. Motoriem, kas aprīkoti ar nepārtrauktas reģenerācijas izplūdes pēcapstrādes sistēmām, īpaša testa procedūra nav prasīta, taču reģenerācijas process ir jāpierāda saskaņā ar 6.6.1. punktu. Motoriem, kas aprīkoti ar izplūdes pēcapstrādes sistēmām, kur reģenerācija notiek periodiski, kā aprakstīts 6.6.2. punktā, emisijas rezultātus koriģē, lai ņemtu vērā reģenerācijas notikumus. Šādā gadījumā vidējā emisija ir atkarīga no reģenerācijas notikumu biežuma, kas izteikta tādu testu daļās, kuru laikā notiek reģenerācija.

6.6.1. Nepārtraukta reģenerācija Emisijas mēra tādā pēcapstrādes sistēmā, kas stabilizēta, lai iegūtu atkārtojamu emisiju rezultātu. Reģenerācijas procesam jānotiek vismaz reizi WHTC karstās iedarbināšanas testa laikā, un ražotājs deklarē normālos apstākļus, kādos notiek reģenerācija (piepildījums ar kvēpiem, temperatūra, izplūdes pretspiediens utt.). Lai parādītu, ka reģenerācijas process ir nepārtraukts, veic vismaz trīs WHTC karstās iedarbināšanas testus. Pierādīšanas vajadzībām motoru iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu, motoram ļauj izgarot saskaņā ar 7.6.3. punktu un tad veic pirmo WHTC karstās iedarbināšanas testu. Turpmākos karstās iedarbināšanas testus sāk pēc izgarošanas saskaņā ar 7.6.3. punktu. Testu laikā reģistrē izplūdes temperatūras un spiedienus (temperatūru pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes pretspiedienu utt.). Ja testu laikā iestājas ražotāja deklarētie apstākļi un triju (vai vairāk) WHTC karstās iedarbināšanas testu rezultātu izkliede nav lielāka kā ± 25 procenti vai 0,005 g/kWh, vadoties pēc lielākās vērtības, uzskata, ka pēcapstrādes sistēma ir nepārtrauktās reģenerācijas tipa, un piemēro 7.6. punkta (WHTC) un 7.7. punkta (WHSC) vispārīgos testa noteikumus. Ja izplūdes pēcapstrādes sistēmai ir drošības režīms, kas pārslēdzas uz periodiskas reģenerācijas režīmu, to pārbauda saskaņā ar 6.6.2. punktu. Šādā specifiskā gadījumā piemērojamās emisijas robežas drīkst pārsniegt un to svērumu neveic.

6.6.2. Periodiska reģenerācija Attiecībā uz izplūdes pēcapstrādes sistēmu, kuras pamatā ir periodiskas reģenerācijas process, emisijas mēra vismaz trīs WHTC karstās iedarbināšanas testos – vienā ar reģenerācijas notikumu stabilizētā pēcapstrādes sistēmā un divos bez tās, un rezultātiem veic svērumu saskaņā ar 5. vienādojumu. Reģenerācijas procesam jānotiek vismaz reizi WHTC karstās iedarbināšanas testa laikā. Motoru drīkst aprīkot ar slēdzi, kas spēj novērst vai atļaut reģenerācijas procesu, ar nosacījumu, ka šāda darbība neietekmē motora oriģinālo kalibrējumu. Ražotājs deklarē normālo apstākļu parametrus, kādos notiek reģenerācijas process (piepildījums ar kvēpiem, temperatūra, izplūdes pretspiediens utt.), un tā ilgumu. Ražotājs arī norāda reģenerācijas notikumu biežumu kā to testu skaitu, kuru laikā notiek reģenerācija, salīdzinājumā ar testu skaitu bez reģenerācijas. Precīza šī biežuma noteikšanas procedūra balstās uz pamatotu inženiertehnisko atzinumu, un to apliecina tipa apstiprinātāja iestāde vai sertificēšanas iestāde. Ražotājs nodrošina piepildītu pēcapstrādes sistēmu, lai panāktu reģenerāciju WHTC testa laikā. Šīs testēšanas vajadzībām motoru iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu, motoram ļauj izgarot saskaņā ar 7.6.3. punktu un tad sāk WHTC karstās iedarbināšanas testu. Reģenerācija nedrīkst notikt motora iesildīšanas laikā. Vidējās īpatnējās emisijas starp reģenerācijas fāzēm nosaka pēc vairāku aptuveni vienādi izkliedētu WHTC karstās iedarbināšanas testu rezultātu (g/kWh) vidējā aritmētiskā. Kā minimums, vismaz vienu WHTC karstās iedarbināšanas testu veic iespējami tuvu laikā pirms reģenerācijas testa un vienu WHTC karstās iedarbināšanas testu – tūlīt pēc reģenerācijas testa. Kā alternatīvu ražotājs drīkst iesniegt datus, kas parāda, ka emisijas saglabājas konstantas (±25 procenti vai 0,005 g/kWh, vadoties pēc lielākās vērtības) starp reģenerācijas fāzēm. Šādā gadījumā drīkst izmantot tikai viena WHTC karstās iedarbināšanas testa emisijas. Reģenerācijas testa laikā reģistrē visus reģenerācijas konstatēšanai vajadzīgos datus (CO vai NOx emisijas, temperatūru pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes pretspiedienu utt.). Reģenerācijas testa laikā drīkst tikt pārsniegtas piemērojamās emisijas robežas. Testa procedūra shematiski parādīta 2. attēlā.

2. attēls.

Periodiskās reģenerācijas shēma

Emisiju WHTC ar karsto iedarbināšanu svērumu veic šādi:

(5)

kur:

n ir WHTC karstās iedarbināšanas testu skaits bez reģenerācijas; nr ir WHTC karstās iedarbināšanas testu skaits ar reģenerāciju (minimums viens tests); ir vidējā īpatnējā emisija bez reģenerācijas, g/kWh; ir vidējā īpatnējā emisija ar reģenerāciju, g/kWh.

Lai noteiktu , piemēro šādus noteikumus.

a) Ja reģenerācijai vajadzīgi vairāki WHTC karstās iedarbināšanas testi, veic secīgus, pilnus WHTC karstās iedarbināšanas testus un turpina mērīt emisijas, neveicot izgarošanu un neizslēdzot motoru, līdz reģenerācija ir pabeigta, un aprēķina WHTC karstās iedarbināšanas testu vidējo rādītāju.

b) Ja jebkura WHTC karstās iedarbināšanas testa laikā reģenerācija tiek pabeigta, testu turpina veikt visā pilnībā.

Ar tipa apstiprinātājas iestādes piekrišanu reģenerācijas korekcijas koeficientus, pamatojoties uz labu inženiertehnisko analīzi, piemēro, vai nu reizinot kā c), vai saskaitot kā d).

c) Reizināmos korekcijas koeficientus aprēķina šādi: (augšupēji) (6) (lejupēji) (6a)

d) Pieskaitāmos korekcijas koeficientus aprēķina šādi: k r,u = e w - e (augšupēji) (7) kr,d = ew - er (lejupēji) (8)

Atsaucoties uz 8.6.3. punktā minētajiem īpatnējo emisiju aprēķiniem, reģenerācijas korekcijas koeficientus piemēro šādi:

e) testam bez reģenerācijas — k r,u attiecīgi reizina ar īpatnējo emisiju e 69. vienādojumā vai pieskaita īpatnējai emisijai e 70. vienādojumā;

f) testam ar reģenerāciju — k r,d attiecīgi reizina ar īpatnējo emisiju e 69. vienādojumā vai pieskaita īpatnējai emisijai e 70. vienādojumā.

Pēc ražotāja pieprasījuma reģenerācijas korekcijas koeficientus:

g) drīkst attiecināt uz citiem tās pašas motoru saimes elementiem;

h) drīkst attiecināt uz citām motoru saimēm, kur izmanto tādu pašu pēcapstrādes sistēmu, ar tipa apstiprinātājas iestādes vai sertificēšanas iestādes iepriekšēju piekrišanu, pamatojoties uz ražotāja sniegtiem tehniskiem pierādījumiem, ka emisijas ir līdzīgas.

6.7. Dzesēšanas sistēma Jāizmanto motora dzesēšanas sistēma ar pietiekamu jaudu, lai uzturētu normālu motora darba temperatūru, kādu noteicis ražotājs.

6.8. Smēreļļa Ražotājs norāda smēreļļu, un tai jāreprezentē tirgū pieejama smēreļļa; testā izmantotās smēreļļas specifikācijas reģistrē un iesniedz kopā ar testa rezultātiem.

6.9. Standartdegvielas specifikācija Standartdegvielas ir norādītas 5. pielikumā. Degvielas temperatūrai jāatbilst ražotāja rekomendācijām.

6.10. Kartera emisijas Kartera emisija nedrīkst izvadīt tieši atmosfērā, izņemot šādu gadījumu: ar gaisa pievadīšanas turbokompresoriem, sūkņiem, pūtējiem vai pūtes kompresoriem aprīkoti motori drīkst kartera emisijas izvadīt atmosfērā, ja emisijas pievieno izplūdes emisijām (fiziski vai matemātiski) visu emisiju testēšanas laikā. Ražotāji, kuri izmanto šo izņēmumu, uzstāda motorus tā, ka visas kartera emisijas var novirzīt emisiju paraugu ņemšanas sistēmā. Šī punkta vajadzībām kartera emisijas, ko visas darbības laikā novirza izplūdē augšpus izplūdes pēcapstrādes, neuzskata par izvadītām tieši atmosfērā. Emisiju mērīšanai vaļēja kartera emisijas novirza izplūdes sistēmā šādi: a) cauruļu materiāliem jābūt ar gludām sienām, elektrību vadošiem un nereaģējošiem ar kartera gāzēm. Cauruļu garumu iespējami samazina; b) kartera caurulēm laboratorijā jābūt ar iespējami mazu skaitu liekumu, un jebkādu neizbēgamu liekumu rādiusam jābūt iespējami lielam; c) kartera izplūdes caurulēm laboratorijā ir jābūt apsildītām, plānsienu vai ar izolāciju, un tām jāatbilst motora ražotāja specifikācijām attiecībā uz kartera pretspiedienu; d) kartera izplūdes gāzu caurules jāsavieno ar neapstrādāto izplūdi lejpus jebkādas pēcapstrādes sistēmas, lejpus jebkāda uzstādīta izplūdes ierobežojuma un pietiekami tālu augšpus jebkādas paraugu ņemšanas zondes, lai pirms paraugu ņemšanas nodrošinātu pilnīgu sajaukšanos ar motora izplūdes gāzēm. Kartera izplūdes caurulei jāiesniedzas izplūdes brīvajā plūsmā, lai novērstu robežslāņa efektus un veicinātu sajaukšanos. Kartera izplūdes caurules izeja drīkst būt vērsta jebkurā virzienā attiecībā pret neapstrādāto izplūdes plūsmu.

6.11.1. Spiedienu karterī mēra emisijas testēšanas ciklos atbilstošā vietā. To mēra mērtausta atverē ar slīpcaurules manometru.

6.11.1.1. Spiedienu ieplūdes kolektorā mēra ar precizitāti ±1 kPa.

6.11.1.2. Spiedienu karterī mēra ar precizitāti ±0,01 kPa.

7. Testa procedūras

7.1. Emisiju mērīšanas principi Lai izmērītu īpatnējās emisijas, motoru darbina 7.2.1. un 7.2.2. punktā definētajos testa ciklos. Lai izmērītu īpatnējās emisijas, ir jānosaka izplūdes komponentu masa un atbilstošais motora cikla darbs. Komponentus nosaka ar 7.1.1. un 7.1.2. punktā aprakstītajām paraugu ņemšanas metodēm.

7.1.1. Nepārtraukta paraugu ņemšana Nepārtrauktā paraugu ņemšanā komponentu koncentrācijas mērīšana neapstrādātā vai atšķaidītā izplūdē notiek nepārtraukti. Šo koncentrāciju reizina ar (neapstrādātās vai atšķaidītās) izplūdes nepārtrauktās plūsmas ātrumu emisiju paraugu ņemšanas vietā, lai noteiktu komponenta masas plūsmas ātrumu. Komponenta emisiju testa ciklā nepārtraukti summē. Šī summa ir emitētā komponenta kopējā masa.

7.1.2. Paraugu partiju ņemšana Paraugu partiju ņemšanā nepārtraukti ņem neapstrādātas vai atšķaidītas izplūdes paraugu un to uzglabā vēlāku mērījumu veikšanai. Iegūtajam paraugam ir jābūt proporcionālam neapstrādātas vai atšķaidītas izplūdes plūsmas ātrumam. Paraugu partijas ņemšanas piemērs ir atšķaidītu gāzveida komponentu vākšana maisā un cietdaļiņu (PM) vākšana filtrā. Paraugu partijas koncentrācijas reizina ar kopējo izplūdes (neapstrādātas vai atšķaidītas) masu vai masas plūsmu, no kuras tā testa ciklā ir ņemta. Šis reizinājums ir emitētā komponenta kopējā masa jeb masas plūsma. Lai aprēķinātu PM koncentrāciju, filtrā nogulsnējušās PM no proporcionāli ņemta izplūdes parauga dala ar filtrētās izplūdes daudzumu.

7.1.3. Mērīšanas procedūras Ar šo pielikumu piemēro divas mērīšanas procedūras, kas ir funkcionāli līdzvērtīgas. Abas procedūras var izmantot gan WHTC, gan WHSC testa ciklā. a) Gāzveida komponentu paraugus ņem nepārtraukti no neapstrādātas izplūdes gāzes, un cietdaļiņas nosaka, izmantojot daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. b) Gāzveida komponentus un cietdaļiņas nosaka, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu (CVS sistēmu). Ir atļauta abu principu jebkāda kombinācija (piem., neapstrādātu gāzveida komponentu mērīšana un pilnas plūsmas cietdaļiņu mērīšana).

7.2. Testa cikli

7.2.1. Pārejas testa cikls WHTC Pārejas testa cikls WHTC ir minēts 1. papildinājumā kā apgriezienu un griezes momenta normalizētu vērtību secība sekundē. Lai veiktu testu motora testa telpā, normalizētās vērtības pārvērš faktiskajās vērtībās konkrētajam testējamajam motoram, balstoties uz motora kartēšanas līkni. Pārvēršanu dēvē par denormalizēšanu, un šādi veidotu testa ciklu – par testējamā motora standartciklu. Ar šādām apgriezienu un griezes momenta standartvērtībām cikls notiek testa telpā, un reģistrē apgriezienu, griezes momenta un jaudas faktiskās vērtības. Lai validētu testu, pēc testa pabeigšanas veic analīzi regresijai starp apgriezienu, griezes momenta un jaudas faktiskajām un standartvērtībām. Lai aprēķinātu īpatnējās emisijas jaudas vienībā, aprēķina faktisko cikla darbu, integrējot faktisko motora jaudu ciklā. Lai ciklu validētu, faktiskajam cikla darbam jābūt standarta cikla darbam noteiktajās robežās. Gāzveida piesārņotājiem drīkst izmantot nepārtraukto paraugu ņemšanu (neapstrādātā vai atšķaidītā izplūdes gāzē) vai paraugu partiju ņemšanu (atšķaidītā izplūdes gāzē). Cietdaļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu atšķaidītāju (tādu kā apkārtējais gaiss) un savāc vienā piemērotā filtrā. WHTC shematiski parādīts 3. attēlā.

3. attēls.

WHTC testa cikls

7.2.2. Vienmērīgas darbības pakāpenisks testa cikls WHSC Vienmērīgas darbības pakāpenisks testa cikls WHSC sastāv no vairākiem normalizētu apgriezienu un slodzes režīmiem, kurus konkrētajam testējamajam motoram pārvērš standartvērtībās, balstoties uz motora kartēšanas līkni. Motoru darbina noteikto laiku katrā režīmā, motora apgriezienus un slodzi mainot lineāri ik pēc 20 ± 1 sekundes. Lai validētu testu, pēc testa pabeigšanas veic analīzi regresijai starp apgriezienu, griezes momenta un jaudas faktiskajām un standartvērtībām. Testa ciklā nosaka katra gāzveida piesārņotāja koncentrāciju, izplūdes plūsmu un izejas jaudu. Gāzveida piesārņotājus drīkst reģistrēt nepārtraukti, vai to paraugus vākt paraugu maisā. Cietdaļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu atšķaidītāju (tādu kā apkārtējais gaiss). Visā testa procedūras laikā ņem vienu paraugu un savāc vienā piemērotā filtrā. Lai aprēķinātu īpatnējās emisijas jaudas vienībā, aprēķina faktisko cikla darbu, integrējot faktisko motora jaudu ciklā. WHSC parādīts 1. tabulā. Katram režīmam, izņemot 1. režīmu, sākums tiek definēts kā kāpes sākums no iepriekšējā režīma. 1. tabula WHSC testa cikls Režīms Normalizēti apgriezieni (procenti) Normalizēts griezes moments (procenti) Režīma ilgums (s) t. sk. 20 s kāpe 1 0 0 210 2 55 100 50 3 55 25 250 4 55 70 75 5 35 100 50 6 25 25 200 7 45 70 75 8 45 25 150 9 55 50 125 10 75 100 50 11 35 50 200 12 35 25 250 13 0 0 210 Summa 1 895

7.3. Vispārīgā testa secība Turpmāk blokshēmā dotas vispārīgas norādes, kas būtu jāievēro testēšanas laikā. Attiecīgos punktos aprakstītas katra soļa detaļas. Attiecīgā gadījumā pieļaujamas novirzes no norādēm, bet attiecīgo punktu īpašo prasību izpilde ir obligāta. WHTC testa procedūra sastāv no aukstās iedarbināšanas testa, kam seko vai nu dabiska, vai piespiedu motora dzesēšana, karstās izgarošanas periods un karstās iedarbināšanas tests. WHSC testa procedūra sastāv no karstās iedarbināšanas testa, kam seko motora priekšsagatavošana WHSC 9. režīmā.

7.4. Motora kartēšana un standartcikls Pirms motora kartēšanas procedūras veic motora pirmstesta mērījumus, motora pirmstesta veiktspējas pārbaudes un sistēmas pirmstesta kalibrāciju saskaņā ar 7.3. punktā attēloto vispārīgo testēšanas secību. WHTC un WHSC standartcikla ģenerēšanas pamatā ir motora kartēšana, darbinot to ar pilnu slodzi, lai noteiktu apgriezienu un maksimālā griezes momenta un apgriezienu un maksimālās jaudas attiecības līknes. Kartēšanas līkni izmanto motora apgriezienu (7.4.6. punkts) un motora griezes momenta (7.4.7. punkts) denormalizēšanai.

7.4.1. Motora iesildīšana Motoru iesilda pie 75–100 procentiem no tā maksimālās jaudas vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu un pamatotu inženiertehnisko atzinumu. Iesildīšanas beigās motoru darbina, lai vismaz 2 minūtes stabilizētu motora dzesējošās vielas un smēreļļas temperatūru ±2 procentu robežās no vidējām vērtībām, vai līdz motora temperatūru vada motora termostats.

7.4.2. Kartēšanas apgriezienu diapazona noteikšana Minimālos un maksimālos kartēšanas apgriezienus definē šādi: minimālie kartēšanas apgriezieni = brīvgaitas apgriezieni maksimālie kartēšanas apgriezieni = n hi x1,02 vai apgriezieni, pie kādiem pilnas slodzes griezes moments nokrītas līdz nullei, vadoties pēc mazākās vērtības.

7.4.3. Motora kartēšanas līkne Kad motors ir stabilizēts saskaņā ar 7.4.1. punktu, veic motora kartēšanu saskaņā ar šādu procedūru. a) Motoru atslogo un darbina brīvgaitā. b) Motoru darbina ar maksimālu operatora pieprasījumu pie minimālajiem kartēšanas apgriezieniem. c) Motora apgriezienus palielina vidēji par 8 ± 1 min.-1/s no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem vai konstanti tā, ka pieaugums no minimālajiem līdz maksimālajiem kartēšanas apgriezieniem aizņem 4 līdz 6 minūtes. Motora apgriezienu un griezes momenta punktus reģistrē ar ātrumu vismaz viens punkts sekundē. Ja negatīvā standarta griezes momenta noteikšanai izvēlas 7.4.7. punkta b) apakšpunkta opciju, kartēšanas līkne drīkst turpināties ar minimālu operatora pieprasījumu no maksimālajiem līdz minimālajiem kartēšanas apgriezieniem.

7.4.4. Alternatīvā kartēšana Ja ražotājs uzskata, ka iepriekš aprakstītā kartēšanas metode nav droša vai reprezentējoša attiecībā uz jebkuru konkrēto motoru, drīkst izmantot alternatīvu kartēšanas tehniku. Šīm alternatīvajām tehnikām jāatbilst norādīto kartēšanas procedūru nolūkam, lai noteiktu maksimālo pieejamo griezes momentu pie visiem motora apgriezieniem, kādi sasniegti testa ciklos. Gan novirzes no šajā punktā norādītajām kartēšanas tehnikām drošības vai reprezentējamības apsvērumu dēļ, gan to pamatojumu apstiprina tipa apstiprinātāja iestāde. Tomēr nekādā gadījumā griezes momenta līkni motoriem ar apgriezienu ierobežotājiem vai turbokompresoriem nedrīkst noteikt krītoši motora apgriezieni.

7.4.5. Atkārtoti testi Motora kartēšana nav obligāta pirms katra testa cikla. Motoru atkārtoti kartē pirms testa cikla, ja: a) kopš iepriekšējās kartēšanas ir pagājis pārāk ilgs laiks, ko nosaka inženiertehniska argumentācija, vai b) motoram veiktas fiziskas izmaiņas vai atkārtotas kalibrēšanas, kas potenciāli ietekmē motora veiktspēju.

7.4.6. Motora apgriezienu denormalizēšana Lai ģenerētu standartciklus, 1. papildinājumā (WHTC) un 1. tabulā (WHSC) dotos normalizētos apgriezienus denormalizē, izmantojot šādu vienādojumu: n ref = n norm x (0,45 x n lo + 0,45 x n pref + 0,1 x n hi – n idle) x 2,0327 + n idle (9) Lai noteiktu n pref, aprēķina maksimālā griezes momenta integrāli no motora kartēšanas līknes lieluma n idle līdz n95h, kā noteikts saskaņā ar 7.4.3. punktu. Motora apgriezienus 4. un 5. attēlā definē šādi: n norm ir 1. papildinājumā un 1. tabulā dotie normalizētie apgriezieni, dalīti ar 100; n lo ir zemākie apgriezieni, pie kādiem jauda ir 55 procenti no maksimālās jaudas; n pref ir motora apgriezieni, pie kādiem maksimālā kartētā griezes momenta integrālis ir 51 procents no visa integrāļa no nidle līdz n95h; n hi ir augstākie apgriezieni, pie kādiem jauda ir 70 procenti no maksimālās jaudas; n idle ir brīvgaitas apgriezieni; n 95h ir augstākie apgriezieni, pie kādiem jauda ir 95 procenti no maksimālās jaudas. Motoriem (galvenokārt dzirksteļaizdedzes motoriem) ar stāvu apgriezienu regulatora krituma līkni, kam degvielas padeves atslēgšana neļauj darbināt motoru līdz n hi vai n 95h, piemēro šādus noteikumus: n hi 9. vienādojumā aizstāj ar n Pmax x 1,02 n 95h aizstāj ar n Pmax x 1,02

4. attēls

Testa apgriezienu definēšana

5. attēls.

npref definēšana

7.4.7. Motora griezes momenta denormalizēšana Motora dinamometra grafikā griezes momenta vērtības, kas dotas šā pielikuma 1. papildinājumā (WHTC) un 1. tabulā (WHSC), normalizē līdz maksimālajam griezes momentam pie attiecīgajiem apgriezieniem. Lai ģenerētu standartciklus, griezes momenta vērtības pie katras konkrētās standarta apgriezienu vērtības, kā noteikts saskaņā ar 7.4.6. punktu, denormalizē, izmantojot saskaņā ar 7.4.3. punktu noteikto kartēšanas līkni, šādi: (10) kur: M norm,i ir normalizētais griezes moments, procenti; M max,i ir maksimālais griezes moments no kartēšanas līknes, Nm; M f,i ir uzstādāmo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments, Nm; M r,i ir noņemamo palīgierīču/iekārtu absorbētais griezes moments, Nm. Ja palīgierīces/iekārtas uzstāda saskaņā ar šā pielikuma 6.3.1. punktu un 6. papildinājumu, M f un M r ir nulle. Standartcikla ģenerēšanas vajadzībām negatīvās griezes momenta vērtības motora iegriešanas punktos (“m” šā pielikuma 1. papildinājumā) aizstāj ar standartvērtībām, kas noteiktas vienā no šādiem veidiem: a) atskaitot 40 procentus no pozitīvā griezes momenta, kāds pieejams attiecīgajā apgriezienu punktā; b) kartējot negatīvo griezes momentu, kāds vajadzīgs, lai motoru darbinātu no maksimālajiem līdz minimālajiem kartēšanas apgriezieniem; c) nosakot negatīvo griezes momentu, kāds vajadzīgs, lai motoru darbinātu ar brīvgaitas apgriezieniem un pie nhi, un lineāru interpolāciju starp šiem diviem punktiem.

7.4.8. Standartcikla darba aprēķins Standartcikla darbu nosaka testa ciklā, sinhroni aprēķinot motora jaudas momentānās vērtības no standarta apgriezieniem un standarta griezes momenta, kā noteikts 7.4.6. un 7.4.7. punktā. Motora jaudas momentānās vērtības integrē testa ciklā, lai aprēķinātu standartcikla darbu Wref (kWh). Ja palīgierīces nav uzstādītas saskaņā ar 6.3.1. punktu, jaudas momentānās vērtības koriģē, izmantojot 6.3.5. punkta 4. vienādojumu. Tādu pašu metodoloģiju izmanto gan standarta, gan faktiskās motora jaudas integrēšanai. Ja vērtības jānosaka starp blakus esošām standarta vai blakus esošām izmērītajām vērtībām, izmanto lineāro interpolāciju. Integrējot faktisko cikla darbu, jebkādu negatīvo griezes momenta vērtību iestata uz nulli un iekļauj. Ja integrēšanas frekvence ir mazāka nekā 5 Hz un ja konkrētajā laika segmentā griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, tad negatīvo daļu aprēķina un iestata vienādu ar nulli. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā.

7.5. Pirmstesta procedūras

7.5.1. Mēriekārtas uzstādīšana Mēraparatūru un paraugu ņemšanas zondes uzstāda atbilstoši prasībām. Izpūtēju pievieno pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai, ja to izmanto.

7.5.2. Mēriekārtu sagatavošana paraugu ņemšanai Pirms emisijas paraugu ņemšanas uzsākšanas veic šādus soļus: a) noplūdes pārbaudes veic 8 stundu laikā pirms emisiju paraugu ņemšanas saskaņā ar 9.3.4. punktu; b) paraugu partijas ņemšanai pievieno tīru tādu uzglabāšanas līdzekli kā izsūknēti maisi; c) visus mērinstrumentus iedarbina saskaņā ar instrumenta ražotāja instrukcijām un pamatotu inženiertehnisko atzinumu; d) iedarbina atšķaidīšanas sistēmas, paraugu sūkņus, dzesēšanas ventilatorus un datu vākšanas sistēmas; e) parauga plūsmas ātrumu iestata vēlamajā līmenī, izmantojot apvada plūsmu, ja vēlas; f) paraugu ņemšanas sistēmas siltummaiņus iepriekš uzsilda vai iepriekš atdzesē, lai testējot to temperatūras diapazons atbilstu darba temperatūrai; g) tādām uzsildītām vai atdzesētām sastāvdaļām kā paraugu līnijas, filtri, dzesētāji un sūkņi ļauj nostabilizēties to darba temperatūrās; h) izplūdes atšķaidīšanas sistēmas plūsmu ieslēdz vismaz 10 minūtes pirms testa secības; i) jebkādas elektroniskās integrēšanas ierīces pirms jebkura testēšanas intervāla sākuma iestata vai atiestata nulles stāvoklī.

7.5.3. Gāzes analizatoru pārbaude Izvēlas gāzes analizatoru diapazonus. Ir atļauti emisijas analizatori ar automātisku vai manuālu diapazona pārslēgšanu. Testa cikla laikā emisijas analizatoru diapazonu nedrīkst pārslēgt. Testa cikla laikā nedrīkst pārslēgt arī analizatora analogās darbības pastiprinātāja(-u) iestatījumus. Visiem analizatoriem nosaka nulles un kontroles reakciju, izmantojot starptautiski izsekojamas gāzes, kas atbilst 9.3.3. punkta specifikācijām. FID analizatorus pārbauda ar kontroles gāzi, pamatojoties uz oglekļa atomu skaita bāzes vērtību 1 (C1).

7.5.4. Cietdaļiņu paraugu ņemšanas filtra sagatavošana Vismaz vienu stundu pirms testa filtru ievieto Petri traukā, kurš ir aizsargāts pret putekļu piesārņojumu un pieļauj gaisa apmaiņu, un to ievieto svēršanas kamerā stabilizācijai. Stabilizācijas perioda beigās filtru nosver un reģistrē taras masu. Pēc tam filtru uzglabā slēgtā Petri traukā vai hermētiski slēgtā filtru turētājā, līdz tas vajadzīgs testēšanā. Filtru izmanto astoņu stundu laikā pēc tā izņemšanas no svēršanas telpas.

7.5.5. Atšķaidīšanas sistēmas regulēšana Kopējo atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmu pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā vai atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmā iestata tā, lai nepieļautu ūdens kondensēšanos sistēmā un iegūtu filtra virsmas temperatūru robežās starp 315 K (42 °C) un 325 K (52 °C).

7.5.6. Cietdaļiņu paraugu ņemšanas sistēmas iedarbināšana Cietdaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu iedarbina un darbina pa apvadu. Cietdaļiņu fona līmeni atšķaidītājā var noteikt, ņemot atšķaidītāja paraugu pirms izplūdes gāzes ieejas atšķaidīšanas tunelī. Mērījumu drīkst veikt pirms vai pēc testa. Ja mērījumu veic gan cikla sākumā, gan beigās, drīkst aprēķināt vidējās vērtības. Ja fona mērījumiem izmanto citādu paraugu ņemšanas sistēmu, mērījumu veic vienlaikus ar testu.

7.6. WHTC cikla izpilde

7.6.1. Motora dzesēšana Drīkst veikt dabisko vai piespiedu atdzesēšanas procedūru. Attiecībā uz piespiedu dzesēšanu pamatotu inženiertehnisko atzinumu izmanto, lai uzstādītu sistēmas, kas virza dzesēšanas gaisu pār motoru, atdzesēto eļļu – caur motora eļļošanas sistēmu, kas uzņem siltumu no dzesējošās vielas motora dzeses sistēmā un kas aizvada siltumu no izplūdes pēcapstrādes sistēmas. Pēcapstrādes sistēmas piespiedu dzesēšanas gadījumā dzesēšanas gaisu nepievada, kamēr pēcapstrādes sistēma nav atdzisusi līdz temperatūrai, kas ir zemāka nekā katalizatora aktivēšanas temperatūra. Nav atļauta jebkāda dzesēšanas procedūra, kuras rezultātā veidojas nereprezentatīvas emisijas.

7.6.2. Aukstās iedarbināšanas tests Aukstās iedarbināšanas testu sāk, kad motora eļļas, dzesējošās vielas un pēcapstrādes sistēmas temperatūra ir starp 293 un 303 K (20 °C un 30 °C). Motoru iedarbina, izmantojot vienu no šādām metodēm: a) motoru iedarbina, kā ieteikts īpašnieka rokasgrāmatā, izmantojot masveidā ražotu startera elektromotoru un pienācīgi uzlādētu akumulatoru bateriju vai piemērotu barošanas avotu, vai b) motoru iedarbina, izmantojot dinamometru. Motoru darbina ±25 procentu robežās no tā tipiskajiem apgriezieniem ekspluatācijā. Motora iedarbināšanu pārtrauc 1 sekundes laikā pēc motora darbības uzsākšanas. Ja motors nesāk darboties pēc 15 s ilgas iedarbināšanas, iedarbināšanu pārtrauc un nosaka darbības neuzsākšanas iemeslu, ja vien īpašnieka rokasgrāmatā vai tehniskās apkopes un remonta rokasgrāmatā ilgāks iedarbināšanas laikposms nav norādīts kā normāls.

7.6.3. Karstās izgarošanas periods Tūlīt pēc aukstās iedarbināšanas testa pabeigšanas motoru kondicionē karstās iedarbināšanas testam, izmantojot 10 ± 1 minūtes ilgu karstās izgarošanas periodu.

7.6.4. Karstās iedarbināšanas tests Motoru iedarbina karstās izgarošanas perioda beigās, kā noteikts 7.6.3. punktā, izmantojot 7.6.2. punktā norādītās metodes.

7.6.5. Testa secība Gan aukstās iedarbināšanas, gan karstās iedarbināšanas testa secība sākas līdz ar motora darbības sākšanos. Kad motors darbojas, sāk cikla vadību, lai motora darbība atbilstu cikla pirmajam iestatījuma punktam. WHTC veic atbilstīgi 7.4. punktā noteiktajam standartciklam. Motora apgriezienu un griezes momenta pieprasījuma iestatījuma punktus uzdod ar 5 Hz vai lielāku frekvenci (ieteicami 10 Hz). Iestatījuma punktus aprēķina ar lineāro interpolāciju starp standartcikla 1 Hz iestatījuma punktiem. Faktiskos motora apgriezienus un griezes momentu testa cikla laikā reģistrē vismaz reizi sekundē (1 Hz), un signālus drīkst elektroniski filtrēt.

7.6.6. Ar emisijām saistīto datu vākšana Vienlaicīgi ar testa secības uzsākšanu iedarbina mēriekārtas un vienlaikus: a) sāk vākt vai analizēt atšķaidītāju, ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu; b) sāk vākt vai analizēt neapstrādātu vai atšķaidītu izplūdes gāzi atkarībā no izmantotās metodes; c) sāk mērīt atšķaidītas izplūdes gāzes daudzumu un prasīto temperatūru un spiedienus; d) sāk reģistrēt izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu, ja izmanto neapstrādātas izplūdes gāzes analīzi; e) sāk reģistrēt atgriezeniskās saites datus par dinamometra apgriezieniem un griezes momentu. Ja izmanto neapstrādātas izplūdes mērījumus, emisijas koncentrācijas ((NM)HC, CO un NOx) un izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu mēra nepārtraukti un uzglabā datorsistēmā vismaz ar 2 Hz. Visus pārējos datus drīkst reģistrēt ar paraugu ņemšanas frekvenci vismaz 1 Hz. Reģistrē analogo analizatoru reakciju, un datu izvērtēšanas laikā kalibrēšanas datus drīkst piemērot gan tiešsaistē, gan bezsaistē. Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, atšķaidīšanas tunelī HC un NOx mēra nepārtraukti ar frekvenci vismaz 2 Hz. Vidējās koncentrācijas nosaka, integrējot analizatora signālus testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst būt ilgāks kā 20 s, un tas jākoordinē ar CVS plūsmas svārstībām un parauga ņemšanas laika / testa cikla nobīdēm, ja nepieciešams. CO, CO2 un NMHC drīkst noteikt, integrējot nepārtrauktās mērīšanas signālus vai analizējot koncentrācijas ciklā savākto paraugu maisā. Gāzveida piesārņotāju koncentrācijas atšķaidītājā nosaka pirms vietas, kur izplūde ieiet atšķaidīšanas tunelī, integrējot vai savācot fona paraugu ņemšanas maisā. Visus citus mērāmos parametrus reģistrē, veicot vismaz vienu mērījumu sekundē (1 Hz).

7.6.7. Cietdaļiņu paraugu ņemšana Testa secības sākumā cietdaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvada uz cietdaļiņu vākšanu. Ja izmanto daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, parauga sūkni(-ņus) vada tā, lai plūsmas ātrums caur cietdaļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli tiktu uzturēts proporcionāls izplūdes masas plūsmas ātrumam, kā noteikts saskaņā ar 9.4.6.1. punktu. Ja izmanto pilnās plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, paraugu ņemšanas sūkni(-ņus) noregulē tā, ka plūsmas ātruma caur cietdaļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli vērtība tiktu uzturēta ±2,5 procentu robežās no iestatītā plūsmas ātruma. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t. i., parauga plūsmas proporcionālu vadību), jāpierāda, ka galvenā tuneļa plūsmas attiecība pret cietdaļiņu parauga plūsmu nemainās vairāk kā par ±2,5 procentiem no iestatītās vērtības (izņemot paraugu ņemšanas pirmajās 10 sekundēs). Reģistrē vidējo temperatūru un spiedienu gāzes mērītāja(-u) vai plūsmas mērierīces ieejā. Ja filtra piepildījuma ar cietdaļiņām dēļ iestatīto plūsmas ātrumu visā ciklā nav iespējams uzturēt ±2,5 procentu robežās, tests nav derīgs. Testu veic atkārtoti, izmantojot mazāku paraugu plūsmas ātrumu.

7.6.8. Motora apstāšanās un iekārtas darbības traucējums Ja motors kādā brīdī aukstās iedarbināšanas testa laikā apstājas, tests nav derīgs. Motoram veic priekškondicionēšanu, un to atkārtoti iedarbina saskaņā ar 7.6.2. punkta prasībām, un testu atkārto. Ja motors kādā brīdī karstās iedarbināšanas testa laikā apstājas, karstās iedarbināšanas tests nav derīgs. Motoram ļauj izgarot saskaņā ar 7.6.3. punktu, un atkārto testu ar karsto iedarbināšanu. Šādā gadījumā aukstās iedarbināšanas testu atkārtot nav obligāti. Ja testa cikla laikā kādā no prasītajām testa iekārtām notiek darbības traucējums, tests nav derīgs, un to atkārto saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem.

7.7. WHSC cikla izpilde

7.7.1. Atšķaidīšanas sistēmas un motora priekšsagatavošana Atšķaidīšanas sistēmu un motoru iedarbina un iesilda saskaņā ar 7.4.1. punktu. Pēc iesildīšanas veic motora un paraugu ņemšanas sistēmas priekšsagatavošanu, vismaz 10 minūtes darbinot motoru 9. režīmā (skat. 7.2.2. punkta 1. tabulu), vienlaikus darbinot atšķaidīšanas sistēmu. Drīkst vākt modeļa daļiņu emisiju paraugus. Šos paraugu filtrus nav obligāti ne stabilizēt, ne svērt, un tos drīkst ignorēt. Plūsmas ātrumus iestata tuvinātos plūsmas ātrumos, kas izvēlēti testēšanai. Pēc priekšsagatavošanas motoru izslēdz.

7.7.2. Motora iedarbināšana Pēc priekšsagatavošanas pabeigšanas 5 ± 1 minūtes laikā 9. režīmā, kā aprakstīts 7.7.1. punktā, motoru iedarbina saskaņā ar iedarbināšanas procedūru, kādu ražotājs ieteicis īpašnieka rokasgrāmatā, izmantojot vai nu masveidā ražotu startera elektromotoru, vai dinamometru saskaņā ar 7.6.2. punktu.

7.7.3. Testa secība Testa secība sākas, kad motors darbojas, un vienu minūti pēc tam, kad motora darbība tiek vadīta, lai atbilstu cikla pirmajam režīmam (brīvgaita). WHSC veic saskaņā ar 7.2.2. punkta 1. tabulā uzskaitīto testa režīmu secību.

7.7.4. Ar emisijām saistīto datu vākšana Vienlaicīgi ar testa secības uzsākšanu iedarbina mēriekārtas un vienlaikus: a) sāk vākt vai analizēt atšķaidītāju, ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu; b) sāk vākt vai analizēt neapstrādātu vai atšķaidītu izplūdes gāzi atkarībā no izmantotās metodes; c) sāk mērīt atšķaidītas izplūdes gāzes daudzumu un prasīto temperatūru un spiedienus; d) sāk reģistrēt izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu, ja izmanto neapstrādātas izplūdes gāzes analīzi; e) sāk reģistrēt atgriezeniskās saites datus par dinamometra apgriezieniem un griezes momentu. Ja izmanto neapstrādātas izplūdes mērījumus, emisijas koncentrācijas ((NM)HC, CO un NOx) un izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu mēra nepārtraukti un uzglabā datorsistēmā vismaz ar 2 Hz. Visus pārējos datus drīkst reģistrēt ar paraugu ņemšanas frekvenci vismaz 1 Hz. Reģistrē analogo analizatoru reakciju, un datu izvērtēšanas laikā kalibrēšanas datus drīkst piemērot gan tiešsaistē, gan bezsaistē. Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, atšķaidīšanas tunelī HC un NOx mēra nepārtraukti ar frekvenci vismaz 2 Hz. Vidējās koncentrācijas nosaka, integrējot analizatora signālus testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst būt ilgāks kā 20 s, un tas jākoordinē ar CVS plūsmas svārstībām un parauga ņemšanas laika / testa cikla nobīdēm, ja nepieciešams. CO, CO2 un NMHC drīkst noteikt, integrējot nepārtrauktās mērīšanas signālus vai analizējot koncentrācijas ciklā savākto paraugu maisā. Gāzveida piesārņotāju koncentrācijas atšķaidītājā nosaka pirms vietas, kur izplūde ieiet atšķaidīšanas tunelī, integrējot vai savācot fona paraugu ņemšanas maisā. Visus citus mērāmos parametrus reģistrē, veicot vismaz vienu mērījumu sekundē (1 Hz).

7.7.5. Cietdaļiņu paraugu ņemšana Testa secības sākumā cietdaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvada uz cietdaļiņu vākšanu. Ja izmanto daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, parauga sūkni(-ņus) vada tā, lai plūsmas ātrums caur cietdaļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli tiktu uzturēts proporcionāls izplūdes masas plūsmas ātrumam, kā noteikts saskaņā ar 9.4.6.1. punktu. Ja izmanto pilnās plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, paraugu ņemšanas sūkni(-ņus) noregulē tā, ka plūsmas ātruma caur cietdaļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli vērtība tiktu uzturēta ±2,5 procentu robežās no iestatītā plūsmas ātruma. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t. i., parauga plūsmas proporcionālu vadību), jāpierāda, ka galvenā tuneļa plūsmas attiecība pret cietdaļiņu parauga plūsmu nemainās vairāk kā par ±2,5 procentiem no iestatītās vērtības (izņemot paraugu ņemšanas pirmajās 10 sekundēs). Reģistrē vidējo temperatūru un spiedienu gāzes mērītāja(-u) vai plūsmas mērierīces ieejā. Ja filtra piepildījuma ar cietdaļiņām dēļ iestatīto plūsmas ātrumu visā ciklā nav iespējams uzturēt ±2,5 procentu robežās, tests nav derīgs. Testu veic atkārtoti, izmantojot mazāku paraugu plūsmas ātrumu.

7.7.6. Motora apstāšanās un iekārtas darbības traucējums Ja motors kādā brīdī cikla laikā apstājas, tests nav derīgs. Veic motora priekšsagatavošanu saskaņā ar 7.7.1. punktu, un motoru atkārtoti iedarbina saskaņā ar 7.7.2. punktu, un testu atkārto. Ja testa cikla laikā kādā no prasītajām testa iekārtām notiek darbības traucējums, tests nav derīgs, un to atkārto saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem.

7.8. Pēctesta procedūras

7.8.1. Darbības pēc testa Pēc testa pabeigšanas pārtrauc mērīt izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu, atšķaidītās izplūdes gāzes tilpumu, gāzes plūsmu savākšanas maisos un apstādina cietdaļiņu parauga sūkni. Integrējošā analizatora sistēmā paraugu ņemšanu turpina, līdz beidzas sistēmas reakcijas laiks.

7.8.2. Proporcionālās paraugu ņemšanas verifikācija Attiecībā uz jebkādu tādu proporcionālu paraugu partiju kā maisā savākts paraugs vai PM paraugs pārliecinās, ka tikusi uzturēta proporcionāla parauga ņemšana saskaņā ar 7.6.7. un 7.7.5. punktu. Jebkāds prasībām neatbilstošs paraugs ir nederīgs.

7.8.3. PM kondicionēšana un svēršana Cietdaļiņu filtru ievieto segtā vai hermētiski slēgtā konteinerā, vai aizver filtra turētājus, lai pasargātu paraugu filtrus no piesārņojuma ar vidē esošām vielām. Šādi aizsargātu filtru atgriež svēršanas kamerā. Filtru vismaz vienu stundu kondicionē un tad nosver saskaņā ar 9.4.5. punktu. Reģistrē filtra bruto masu.

7.8.4. Novirzes verifikācija Pēc iespējas drīz, bet ne vēlāk kā 30 minūtes pēc testa cikla pabeigšanas vai izgarošanas periodā (tikai attiecībā uz b)) nosaka izmantoto gāzu analizatora diapazonu nulles un kontroles reakcijas. Šī punkta vajadzībām testa ciklu definē šādi: (a) WHTC: pilna secība: auksts – izgarošana – karsts; (b) WHTC karstās iedarbināšanas tests (6.6. punkts): secība: izgarošana – karsts; (c) WHTC karstās iedarbināšanas tests ar vairākām reģenerācijām (6.6. punkts): karstās iedarbināšanas testu kopskaits; (d) WHSC: testa cikls. Analizatora novirzei piemēro šādus noteikumus: (a) pirmstesta nulles un kontroles un pēctesta nulles un kontroles reakcijas drīkst tieši ievietot 8.6.1. punktā dotajā 66. vienādojumā, nenosakot novirzi; (b) ja pirmstesta un pēctesta rezultātu novirze ir mazāka nekā 1 procents no pilnas skalas, izmērītās koncentrācijas drīkst izmantot nekoriģētas vai tās drīkst koriģēt attiecībā uz novirzi saskaņā ar 8.6.1. punktu. Ja pirmstesta un pēctesta rezultātu novirze ir vienāda ar 1 procentu no pilnas skalas vai lielāka, tests nav derīgs, vai arī izmērītās koncentrācijas koriģē attiecībā uz novirzi saskaņā ar 8.6.1. punktu.

7.8.5. Gāzveida paraugu ņemšanas maisā analīze Tiklīdz iespējams, veic šādas darbības: a) maisos savāktos gāzveida paraugus analizē ne vēlāk kā 30 minūtes pēc karstās iedarbināšanas testa pabeigšanas vai aukstās iedarbināšanas testa gadījumā — izgarošanas periodā; b) fona paraugus analizē ne vēlāk kā 60 minūtes pēc karstās iedarbināšanas testa pabeigšanas.

7.8.6. Cikla darba verifikācija Pirms faktiskā cikla darba aprēķināšanas izlaiž ikvienu punktu, kas reģistrēts motora iedarbināšanas laikā. Faktisko cikla darbu nosaka cikla laikā, sinhroni izmantojot apgriezienu un griezes momenta faktiskās vērtības, lai aprēķinātu motora jaudas momentānās vērtības. Motora jaudas momentānās vērtības integrē testa ciklā, lai aprēķinātu faktisko cikla darbu Wact (kWh). Ja palīgierīces/iekārtas nav uzstādītas saskaņā ar 6.3.1. punktu, jaudas momentānās vērtības koriģē, izmantojot 6.3.5. punkta 4. vienādojumu. Tādu pašu metodoloģiju, kāda ir aprakstīta 7.4.8. punktā, izmanto motora faktiskās jaudas integrēšanai. Faktisko cikla darbu Wact izmanto salīdzināšanai ar standarta cikla darbu Wref un īpatnējo emisiju jaudas vienībā aprēķinam (sk. 8.6.3. punktu). Wact ir jābūt starp 85 procentiem un 105 procentiem no Wref.

7.8.7. Testa cikla statistikas validēšana Faktisko vērtību (n act, M act, P act) lineārās regresijas līdz standartvērtībām (n ref, M ref, P ref) veic gan WHTC, gan WHSC. Lai samazinātu neobjektivitātes efekta ietekmi, ko rada laika nobīde starp cikla faktiskajām un standartvērtībām, visu motora apgriezienu un griezes momenta faktisko signālu secību drīkst vai nu pavirzīt uz priekšu, vai aizkavēt laikā attiecībā pret standarta apgriezienu un griezes momentu secību. Ja faktiskajiem signāliem ir novirze, par tādu pašu lielumu tādā pašā virzienā novirza gan apgriezienus, gan griezes momentu. Izmanto mazāko kvadrātu metodi ar šādu labākās atbilstības vienādojumu: y = a 1 x + a 0 (11) kur: y ir apgriezienu (min.–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) faktiskā vērtība; a 1 ir regresijas līnijas slīpums; x ir apgriezienu (min.–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) standartvērtība; a 0 ir regresijas taisnes krustpunkts ar y. Y pret x aplēses standartkļūdu (SEE) un determinācijas koeficientu (r2) aprēķina katrai regresijas līnijai. Šo analīzi ieteicams veikt ar 1 Hz. Lai testu uzskatītu par derīgu, tam jāatbilst 2. tabulas (WHTC) vai 3. tabulas (WHSC) kritērijiem. 2. tabula Regresijas līnijas pielaides WHTC Apgriezieni Griezes moments Jauda y pret x aplēses standartkļūda (SEE) maksimums 5 procenti no maksimālajiem testa apgriezieniem maksimums 10 procenti no motora maksimālā griezes momenta maksimums 10 procenti no motora maksimālās jaudas Regresijas līnijas slīpums, a 1 0,95 līdz 1,03 0,83 - 1,03 0,89 - 1,03 Determinācijas koeficients, r 2 minimums 0,970 minimums 0,850 minimums 0,910 regresijas līnijas krustpunkts ar y, a 0 maksimums 10 procenti no brīvgaitas apgriezieniem ±20 Nm vai ±2 procenti no maksimālā griezes momenta, izvēloties lielāko vērtību ±4 kW vai ±2 procenti no maksimālās jaudas, izvēloties lielāko vērtību 3. tabula Regresijas līnijas pielaides WHSC Apgriezieni Griezes moments Jauda y pret x aplēses standartkļūda (SEE) maksimums 1 procenti no maksimālajiem testa apgriezieniem maksimums 2 procenti no motora maksimālā griezes momenta maksimums 2 procenti no motora maksimālās jaudas Regresijas līnijas slīpums, a 1 0,99 līdz 1,01 0,98 - 1,02 0,98 - 1,02 Determinācijas koeficients, r 2 minimums 0,990 minimums 0,950 minimums 0,950 regresijas līnijas krustpunkts ar y, a 0 maksimums 1 procenti no maksimālajiem testa apgriezieniem ±20 Nm vai ±2 procenti no maksimālā griezes momenta, izvēloties lielāko vērtību ±4 kW vai ±2 procenti no maksimālās jaudas, izvēloties lielāko vērtību Tikai regresijas vajadzībām ir atļauts izlaist punktus, ja tā norādīts 4. tabulā, pirms veic regresijas aprēķinu. Tomēr šos punktus nedrīkst izlaist cikla darba un emisiju aprēķinam. Punkta izlaišanu drīkst piemērot visam ciklam vai jebkurai cikla daļai. 4. tabula Regresijas analīzē pieļaujamās punktu izlaišanas Notikums Nosacījumi Pieļaujamās punktu izlaišanas Minimāls operatora pieprasījums (brīvgaitas punkts) n ref = 0 procentu un M ref = 0 procentu un M act > (M ref - 0,02 M max. mapped torque) un M act < (M ref + 0,02 M max. mapped torque) apgriezieni un jauda Minimāls operatora pieprasījums (motora iegriešanas punkts) M ref < 0 procentu jauda un griezes moments Minimāls operatora pieprasījums n act ≤ 1,02 n ref un M act > M ref vai n act > n ref un M act ≤ M ref' vai n act > 1,02 n ref un M ref < M act ≤ (M ref + 0,02 M max. mapped torque) jauda un vai nu griezes moments, vai apgriezieni Maksimāls operatora pieprasījums n act < n ref un M act ≥ M ref vai n act ≥ 0,98 n ref un M act < M ref vai n act < 0,98 n ref un M ref > M act ≥ (M ref - 0,02 M max. mapped torque) jauda un vai nu griezes moments, vai apgriezieni

8. Emisijas aprēķins Galīgo testa rezultātu vienā solī noapaļo līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds norādīts piemērojamajā emisijas standartā, paturot vienu papildus zīmīgo ciparu saskaņā ar ASTM E 29-06B. Nav atļauts noapaļot starpvērtības, kas rada galīgo emisijas rezultātu jaudas vienībā. Ogļūdeņražu un/vai nemetāna ogļūdeņražu aprēķina pamatā ir šāda oglekļa/ūdeņraža/skābekļa molārā attiecība (C/H/O) degvielā: CH1.86O0.006 dīzeļdegvielai (B7), CH2.92O0.46 etanolam speciālajiem C.I. motoriem (ED95), CH1.93O0.032 benzīnam (E10), CH2.74O0.385 etanolam (E85), CH2.525 LPG (sašķidrinātajai naftas gāzei), CH4 NG (dabasgāzei) un biometānam. Aprēķina procedūras paraugi doti šā pielikuma 5. papildinājumā. Emisiju aprēķins uz molāra pamata saskaņā ar GTR Nr. 11 7. pielikumu par izplūdes emisiju testa protokolu autoceļiem neparedzētai mobilai tehnikai ir atļauts ar tipa apstiprinātājas iestādes iepriekšēju piekrišanu.

8.1. Korekcija no sausa uz mitru Ja emisijas mēra uz sausa pamata, izmērīto koncentrāciju pārvērš lielumā uz mitra pamata saskaņā ar šādu vienādojumu: cw = kw × cd (12) kur: c d ir sausā koncentrācija, izteikta ppm vai tilp. procentos, kw ir korekcijas no sausa uz mitru koeficients (k w,a, k w,e, vai k w,d atkarībā no attiecīgā izmantotā vienādojuma)

8.1.1. Neapstrādāta izplūdes gāze (13) vai (14) vai (15) Ar (16) un (17)

kur:

H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, w ALF ir ūdeņraža saturs degvielā, masas procenti, q mf,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, q mad,I ir momentānais sausa ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s, p r ir ūdens tvaika spiediens pēc dzesēšanas vannas, kPa, p b ir kopējais atmosfēras spiediens, kPa; w DEL ir slāpekļa saturs degvielā, masas procenti, w EPS ir skābekļa saturs degvielā, masas procenti, α ir degvielas molārais ūdeņraža koeficients, c CO2 ir sausa CO2 koncentrācija, procenti, c CO ir sausa CO koncentrācija, procenti.

Principā 13. un 14. vienādojums ir identiski ar koeficientu 1,008; 13. un 15. vienādojumā ir tuvinājums precīzākam saucējam 14. vienādojumā.

8.1.2. Atšķaidīta izplūdes gāze (18) vai (19) Ar (20) kur: α ir degvielas molārais ūdeņraža koeficients, c CO2w ir mitra CO2 koncentrācija, procenti, c CO2d ir sausa CO2 koncentrācija, procenti, H d ir atšķaidītāja mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, D ir atšķaidījuma koeficients (skat. 8.5.2.3.2. punktu)

8.1.3. Atšķaidītājs (21) Ar (22) kur: H d ir atšķaidītāja mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa,

8.2. NO x korekcija attiecībā uz mitrumu Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa apstākļiem, NOx koncentrāciju koriģē attiecībā uz mitrumu ar 8.2.1. vai 8.2.2. punktā dotajiem koeficientiem. Ieplūdes gaisa mitrumu Ha var iegūt no relatīvā mitruma mērījuma, rasas punkta mērījuma, tvaika spiediena mērījuma vai psihrometrisko termometru pāra rādījuma, izmantojot vispārpieņemtus vienādojumus.

8.2.1. Kompresijaizdedzes motoriem (23) kur: H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa.

8.2.2. Dzirksteļaizdedzes motoriem (24) kur: H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa.

8.3. Cietdaļiņu filtra noturīguma korekcija Paraugu ņemšanas filtra masu koriģē, lai ņemtu vērā tā noturīgumu gaisā. Noturīguma korekcija ir atkarīga no paraugu ņemšanas filtra blīvuma, gaisa blīvuma un svaru kalibrēšanas atsvara blīvuma, neņemot vērā pašu PM noturīgumu. Noturīguma korekciju piemēro gan filtra taras masai, gan filtra bruto masai. Ja filtra materiāla blīvums nav zināms, izmanto šādus blīvumus: a) stiklšķiedras filtram ar teflona pārklājumu: 2300 kg/m3; b) teflona membrānas filtram: 2144 kg/m3; c) teflona membrānas filtram ar polimetilpentāna balstgredzenu: 920 kg/m3. Nerūsošā tērauda kalibrēšanas atsvariem izmanto 8000 kg/m3 blīvumu. Ja kalibrēšanas atsvara materiāls ir cits, tā blīvumam jābūt zināmam. Izmanto šādu vienādojumu: (25) Ar (26) kur: m uncor ir nekoriģēta cietdaļiņu filtra masa, mg, ρ a ir gaisa blīvums, kg/m3, ρ w ir svaru kalibrēšanas atsvara blīvums, kg/m3, ρ f ir cietdaļiņu paraugu ņemšanas filtra blīvums, kg/m3, p b ir kopējais atmosfēras spiediens, kPa, T a ir gaisa temperatūra svaru vidē, K, 28,836 ir gaisa molmasa pie standartmitruma (282,5 K), g/mol, 8,3144 ir molārā gāzes konstante. Cietdaļiņu parauga masu m p, ko izmanto 8.4.3. un 8.5.3. punktā, aprēķina šādi: (27) kur: m f,G ir cietdaļiņu filtra bruto masa ar noturīguma korekciju, mg, m f,T ir cietdaļiņu filtra taras masa ar noturīguma korekciju, mg.

8.4. Daļējas plūsmas atšķaidīšana ( PFS ) un neapstrādātas gāzveida emisijas mērīšana Gāzveida komponentu momentānās koncentrācijas signālus izmanto masas emisiju aprēķināšanai, reizinot ar momentāno izplūdes masas plūsmas ātrumu. Izplūdes masas plūsmas ātrumu var mērīt tieši vai aprēķināt, izmantojot ieplūdes gaisa un degvielas plūsmas mērījumu metodes, marķēšanas metodi vai ieplūdes gaisa un gaisa/degvielas attiecības mērījumus. Īpaša uzmanība jāpievērš dažādu instrumentu reakcijas laikam. Šīs atšķirības ņem vērā, salāgojot signālus laikā. Attiecībā uz cietdaļiņām izplūdes masas plūsmas ātruma signālus izmanto daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmas vadīšanai, lai ņemtu izplūdes masas plūsmas ātrumam proporcionālu paraugu. Proporcionalitātes kvalitāti pārbauda, piemērojot regresijas analīzi starp paraugu un izplūdes plūsmu saskaņā ar 9.4.6.1. punktu. Visa testa iekārtojuma shēma parādīta 6. attēlā.

6. attēls.

Neapstrādātas/daļējas plūsmas mērīšanas sistēmas shēma

8.4.1. Izplūdes gāzes masas plūsmas noteikšana

8.4.1.1. Ievads Lai aprēķinātu neapstrādātas izplūdes gāzes emisijas un vadītu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, jāzina izplūdes gāzes masas plūsmas ātrums. Izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma noteikšanai var izmantot kādu no 8.4.1.3.–8.4.1.7. punktā aprakstītajām metodēm.

8.4.1.2. Reakcijas laiks Emisiju aprēķināšanas vajadzībām jebkuras 8.4.1.3.–8.4.1.7. punktā aprakstītās metodes reakcijas laikam jābūt vienādam ar analizatora reakcijas laiku ≤ 10 sekundes vai īsākam, kā noteikts 9.3.5. punktā. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas vadīšanai vajadzīga ātrāka reakcija. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas ar tiešsaistes vadību reakcijas laikam jābūt ≤ 0,3 sekundes. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmām ar paredzamo vadību, kuras pamatā ir iepriekš ierakstīts testa izmēģinājums, izplūdes plūsmas mērīšanas sistēmas reakcijas laikam jābūt ≤ 5 sekundes ar kāpumlaiku ≤ 1 sekunde. Sistēmas reakcijas laiku norāda mērinstrumenta ražotājs. Kombinētā reakcijas laika prasības izplūdes gāzes plūsmas un daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai norādītas 9.4.6.1. punktā.

8.4.1.3. Tiešas mērīšanas metode Izplūdes momentānās plūsmas tiešo mērījumu veic ar tādām sistēmām kā: a) diferenciālmanometri, piemēram, plūsmas mērsprausla (detalizētu informāciju sk. ISO 5167); b) ultraskaņas plūsmas mērītājs; c) virpuļplūsmas mērītājs. Veic piesardzības pasākumus, lai nepieļautu mērījumu kļūdas, kas ietekmēs emisijas vērtību kļūdas. Šādi pasākumi ietver ierīces rūpīgu uzstādīšanu motora izplūdes sistēmā saskaņā ar mērinstrumenta ražotāja rekomendācijām un labu inženiertehnisko praksi. Īpaši svarīgi, lai ierīces uzstādīšana neietekmētu motora veiktspēju un emisijas. Plūsmas mērītājiem jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām.

8.4.1.4. Gaisa un degvielas mērīšanas metode Tā ietver gaisa plūsmas un degvielas plūsmas mērīšanu ar piemērotiem plūsmas mērītājiem. Izplūdes gāzes momentāno plūsmu aprēķina šādi: qm ew,i = qm aw,i + qm f,i (28) kur: qm ew,i ir momentānais izplūdes masas plūsmas ātrums, kg/s, qm aw,i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s, qm f,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s. Plūsmas mērītājiem jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām, bet tiem ir jābūt pietiekami precīziem, lai atbilstu arī izplūdes gāzes plūsmas linearitātes prasībām.

8.4.1.5. Indikatorgāzes mērīšanas metode Tā ietver indikatorgāzes koncentrācijas mērījumus izplūdē. Iepriekš zināmu inertas gāzes (piem., tīra hēlija) daudzumu ievada izplūdes gāzes plūsmā kā marķieri. Gāze sajaucas un atšķaidās ar izplūdes gāzi, bet nedrīkst reaģēt izplūdes caurulē. Gāzes koncentrāciju tad izmēra izplūdes gāzes paraugā. Lai nodrošinātu pilnīgu indikatorgāzes sajaukšanos, izplūdes gāzes paraugu ņemšanas zondi novieto vismaz 1 m vai 30 izplūdes caurules diametru attālumā, vadoties pēc lielākās vērtības, lejpus indikatorgāzes iesmidzināšanas punkta. Paraugu ņemšanas zondi drīkst novietot tuvāk iesmidzināšanas punktam, ja pilnīgu sajaukšanos verificē, salīdzinot indikatorgāzes koncentrāciju un standartkoncentrāciju, kad indikatorgāze tiek iesmidzināta augšpus motora. Indikatorgāzes plūsmas ātrumu iestata tā, ka indikatorgāzes koncentrācija pie motora brīvgaitas apgriezieniem pēc sajaukšanās kļūst mazāka nekā indikatorgāzes analizatora pilna skala. Izplūdes gāzes plūsmu aprēķina šādi: (29) kur: qm ew,i ir momentānais izplūdes masas plūsmas ātrums, kg/s, qv t ir indikatorgāzes plūsmas ātrums, cm3/min., c mix,i ir indikatorgāzes momentānā koncentrācija pēc sajaukšanās, ppm, ρe ir izplūdes gāzes blīvums, kg/m3 (sk. 5. tabulu), c b ir indikatorgāzes fona koncentrācija ieplūdes gaisā, ppm. Indikatorgāzes fona koncentrāciju (c b) var noteikt, aprēķinot fona vidējo koncentrāciju, to mērot tieši pirms testa un tūlīt pēc testa. Ja fona koncentrācija ir mazāka nekā 1 procents no indikatorgāzes koncentrācijas pēc sajaukšanās (c mix.i) pie maksimālas izplūdes plūsmas, fona koncentrāciju drīkst neņemt vērā. Sistēmai kopumā jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām izplūdes gāzes plūsmas linearitātes prasībām.

8.4.1.6. Gaisa plūsmas un gaisa un degvielas attiecības mērīšanas metode Tā ietver izplūdes masas aprēķināšanu no gaisa plūsmas un gaisa un degvielas attiecības. Momentāno izplūdes gāzes masas plūsmu aprēķina šādi: (30) Ar (31) (32) kur: qm aw,i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s, A/F st ir gaisa un degvielas stehiometriskā attiecība, kg/kg, λi ir momentānais gaisa pāruma koeficients, c CO2d ir sausa CO2 koncentrācija, procenti, c COd ir sausa CO koncentrācija, ppm, c HCw ir mitru HC koncentrācija, ppm. Gaisa plūsmas mērītājam un analizatoram jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām, un sistēmai kopumā jāatbilst 9.2. punktā noteiktajām linearitātes prasībām attiecībā uz izplūdes gāzes plūsmu. Ja gaisa un degvielas attiecības tādu mēriekārtu kā cirkonija sensors izmanto gaisa pāruma koeficienta mērīšanai, tai jāatbilst 9.3.2.7. punktā noteiktajām specifikācijām.

8.4.1.7. Oglekļa bilances metode Tā ietver izplūdes masas aprēķinu no degvielas plūsmas un izplūdes gāzveida komponentiem, kuros ir ogleklis. Momentāno izplūdes gāzes masas plūsmu aprēķina šādi: (33) Ar k c= (cCO2d – cCO2d,a) x 0,5441 + cCOd/18522 + cHCw/17355 (34) un k fd = - 0,055586 x w ALF + 0,0080021 x w DEL + 0,0070046 x w EPS (35) kur: qmf,I ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, Ha ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, w BET ir oglekļa saturs degvielā, masas procenti, w ALF ir ūdeņraža saturs degvielā, masas procenti, w DEL ir slāpekļa saturs degvielā, masas procenti, w EPS ir skābekļa saturs degvielā, masas procenti, c CO2d ir sausa CO2 koncentrācija, procenti, c CO2d,a ir sausa CO2 koncentrācija ieplūdes gaisā, procenti, c COd ir sausa CO koncentrācija, ppm, c HCw ir mitru HC koncentrācija, ppm.

8.4.2. Gāzveida komponentu noteikšana

8.4.2.1. Ievads Gāzveida komponentus testēšanai iesniegtā motora emitētajā neapstrādātajā izplūdes gāzē mēra ar šā pielikuma 9.3. punktā un 2. papildinājumā aprakstītajām mērīšanas un paraugu ņemšanas sistēmām. Datu izvērtēšana ir aprakstīta 8.4.2.2. punktā. Divas aprēķina procedūras ir aprakstītas 8.4.2.3. un 8.4.2.4. punktā, un tās ir ekvivalentas attiecībā uz 5. papildinājumā noteikto standartdegvielu. Procedūra, kas aprakstīta 8.4.2.3. punktā, ir tiešāka, jo tajā izmantotas tabulētas u vērtības attiecībai starp komponenta un izplūdes gāzes blīvumu. Procedūra, kas aprakstīta 8.4.2.4. punktā, ir precīzāka attiecībā uz tām degvielas īpašībām, kuras neatbilst 5. papildinājumā noteiktajām specifikācijām, bet kas prasa degvielas sastāva elementāru analīzi.

8.4.2.2. Datu izvērtēšana Ar emisijām saistītos datus reģistrē un uzglabā saskaņā ar 7.6.6. punktu. Lai aprēķinātu gāzveida komponentu masas emisiju, reģistrēto koncentrāciju datus un izplūdes gāzes masas plūsmas ātruma datus salāgo laikā, izmantojot transformācijas laiku, kas definēts 3.1. punktā. Tādēļ izplūdes gāzes masas plūsmas sistēmas un katra gāzveida emisijas analizatora reakcijas laiku nosaka attiecīgi saskaņā ar 8.4.1.2. un 9.3.5. punktu un reģistrē.

8.4.2.3. Masas emisijas aprēķināšana uz tabulēto vērtību pamata Piesārņotāju masu (g/tests) nosaka, aprēķinot momentānās masas emisijas no neapstrādātajām piesārņotāju koncentrācijām un izplūdes gāzes masas plūsmas, ko salāgo atbilstoši transformācijas laikam, kā noteikts saskaņā ar 8.4.2.2. punktu, integrējot momentānās vērtības ciklā un reizinot integrētās vērtības ar u vērtībām no 5. tabulas. Ja mērīts uz sausa pamata, korekciju no sausa uz mitru saskaņā ar 8.1. punktu piemēro momentānās koncentrācijas vērtībām, pirms veic turpmākos aprēķinus. Lai aprēķinātu NOx, masas emisiju attiecīgos gadījumos reizina ar mitruma korekcijas koeficientu k h,D vai k h,G, ko nosaka saskaņā ar 8.2. punktu. Izmanto šādu vienādojumu: m gas = (g/tests) (36) kur: u gas ir izplūdes komponenta attiecīgā vērtība no 5. tabulas, c gas,i ir komponenta momentānā koncentrācija izplūdes gāzē, ppm, qm ew,i ir momentānā izplūdes masas plūsma, kg/s, f ir datu paraugu ņemšanas ātrums, Hz, n ir mērījumu skaits. 5. tabula Neapstrādātas izplūdes gāzes u vērtības un komponentu blīvums Degviela ρ e Gāze NOx CO HC CO2 O2 CH4 ρ gas [kg/m3] 2,053 1,250 (1) 1,9636 1,4277 0,716 ugas (2) Dīzeļdegviela (B7) 1,2943 0,001586 0,000966 0,000482 0,001517 0,001103 0,000553 Etanols (ED95) 1,2768 0,001609 0,000980 0,000780 0,001539 0,001119 0,000561 CNG (3) 1,2661 0,001621 0,000987 0,000528 (4) 0,001551 0,001128 0,000565 Propāns 1,2805 0,001603 0,000976 0,000512 0,001533 0,001115 0,000559 Butāns 1,2832 0,001600 0,000974 0,000505 0,001530 0,001113 0,000558 LPG (5) 1,2811 0,001602 0,000976 0,000510 0,001533 0,001115 0,000559 Benzīns (E10) 1,2931 0,001587 0,000966 0,000499 0,001518 0,001104 0,000553 Etanols (E85) 1,2797 0,001604 0,000977 0,000730 0,001534 0,001116 0,000559

8.4.2.4. Masas emisijas aprēķins uz precīzu vienādojumu pamata Piesārņotāju masu (g/testā) nosaka, aprēķinot momentānās masas emisijas no piesārņotāju neapstrādātām koncentrācijām, u vērtībām un izplūdes gāzes masas plūsmas, ko salāgo atbilstoši transformācijas laikam, kā noteikts saskaņā ar 8.4.2.2. punktu, un integrējot momentānās vērtības ciklā. Ja mērīts uz sausa pamata, korekciju no sausa uz mitru saskaņā ar 8.1. punktu piemēro momentānās koncentrācijas vērtībām, pirms veic turpmākos aprēķinus. Lai aprēķinātu NOx, masas emisiju reizina ar mitruma korekcijas koeficientu k h,D vai k h,G, ko nosaka saskaņā ar 8.2. punktu. Izmanto šādu vienādojumu: m gas = (g/tests) (37) kur: u gas aprēķina no 38. vai 39. vienādojuma, c gas,i ir komponenta momentānā koncentrācija izplūdes gāzē, ppm, qm ew,i ir momentānā izplūdes masas plūsma, kg/s, f ir datu paraugu ņemšanas ātrums, Hz, n ir mērījumu skaits. Momentānās u vērtības aprēķina šādi: u gas, i = M gas / (Me,i x 1,000) (38) vai u gas,i =ρgas / (ρe,i x 1,000) (39) Ar ρgas = M gas / 22,414 (40) kur: M gas ir gāzes komponenta molmasa, g/mol (skat. šā pielikuma 5. papildinājumu), Me,i ir izplūdes gāzes momentānā molmasa, g/mol, ρgas ir gāzes komponenta blīvums, kg/m3, ρe,i ir izplūdes gāzes momentānais blīvums, kg/m3. Izplūdes molmasu M e iegūst no vispārīgā degvielas sastāva CHαOεNδSγ, pieņemot, ka sadegšana ir pilnīga, šādā veidā: (41) kur: qm aw,i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz mitra pamata, kg/s, qm f,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, M a ir sausa ieplūdes gaisa molmasa = 28,965 g/mol. Izplūdes blīvumu ρe iegūst šādi: (42) kur: qm ad,i ir momentānais ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums uz sausa pamata, kg/s, qm f,i ir momentānais degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s, H a ir ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa, k fw ir no degvielas atkarīgs mitras izplūdes koeficients saskaņā ar 8.1.1. punktu (16. vienādojums).

8.4.3. Cietdaļiņu noteikšana

8.4.3.1. Datu izvērtēšana Cietdaļiņu masu aprēķina saskaņā ar 27. vienādojumu 8.3. punktā. Lai izvērtētu cietdaļiņu koncentrāciju, reģistrē kopējo parauga masu (m sep), kas izplūdusi cauri filtru testa cikla laikā. Saņemot tipa apstiprinātājas iestādes iepriekšēju piekrišanu, cietdaļiņu masu drīkst koriģēt attiecībā uz cietdaļiņu līmeni atšķaidītājā, kā noteikts 7.5.6. punktā, atbilstīgi labai inženiertehniskajai praksei un izmantotās cietdaļiņu mērīšanas sistēmas specifiskām konstrukcijas īpatnībām.

8.4.3.2. Masas emisijas aprēķins Atkarībā no sistēmas konstrukcijas cietdaļiņu masu (g/testā) aprēķina, izmantojot kādu no 8.4.3.2.1. vai 8.4.3.2.2. punktā minētajām metodēm, pēc tam, kad cietdaļiņu parauga ņemšanas filtra masai veikta noturīguma korekcija saskaņā ar 8.3. punktu.

8.4.3.2.1. Aprēķins uz parauga koeficienta pamata m PM = m p / (r s x 1,000) (43) kur: m p ir cietdaļiņu masa, kuras paraugs ņemts cikla laikā, mg, r s ir vidējais parauga koeficients testa ciklā Ar r s = (44) kur: m se ir parauga masa ciklā, kg, m ew ir kopējā izplūdes gāzes masas plūsma ciklā, kg, m sep ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa, kas plūst cauri daļiņu vākšanas filtriem, kg, m sed ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa, kas šķērso atšķaidīšanas tuneli, kg. Kopējās parauga ņemšanas tipa sistēmas gadījumā m sep un m sed ir identiskas.

8.4.3.2.2. Aprēķins uz atšķaidījuma pakāpes pamata m PM = (45) kur: m p ir cietdaļiņu masa, kuras paraugs ņemts cikla laikā, mg, m sep ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa, kas plūst cauri daļiņu vākšanas filtriem, kg, m edf ir ekvivalentas atšķaidītās izplūdes gāzes masa ciklā, kg. Ekvivalentas atšķaidītās izplūdes gāzes masas kopējo masu ciklā nosaka šādi: m edf = (46) qm edf,i = qm ew,i x r d,i (47) r d,i = (48) kur: qm edf,i ir momentānais ekvivalentas atšķaidītās izplūdes gāzes masas plūsmas ātrums, kg/s, qm ew,i ir momentānais izplūdes masas plūsmas ātrums, kg/s, r d,i ir momentānā atšķaidījuma pakāpe, qm dew,i ir momentānais atšķaidītās izplūdes gāzes masas plūsmas ātrums, kg/s, qm dw,i ir momentānais atšķaidītāja masas plūsmas ātrums, kg/s, f ir datu paraugu ņemšanas ātrums, Hz, n ir mērījumu skaits.

8.5. Pilnas plūsmas atšķaidījuma mērījums ( CVS ) Gāzveida komponentu koncentrācijas signālus, vai nu integrējot ciklā, vai veicot paraugu ņemšanu maisā, izmanto masas emisiju aprēķināšanai, reizinot ar atšķaidītās izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu. Izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu mēra ar konstantā tilpuma parauga ņemšanas (CVS) sistēmu, kurā var izmantot tilpumsūkni (PDP), kritiskās plūsmas Venturi cauruli (CFV) vai zemskaņas Venturi cauruli (SSV) ar plūsmas kompensēšanu vai bez tās. Paraugu ņemšanai maisos un cietdaļiņu paraugu ņemšanai no atšķaidītās izplūdes gāzes CVS sistēmā ņem proporcionālu paraugu. Sistēmā bez plūsmas kompensācijas parauga plūsmas attiecība pret CVS plūsmu nedrīkst mainīties par vairāk kā ±2,5 procentiem no testa iestatījuma punkta. Sistēmā ar plūsmas kompensāciju katram atsevišķajam plūsmas ātrumam jābūt konstantam ±2,5 procentu robežās no attiecīgā plūsmas mērķa ātruma. Visa testa iekārtojuma shēma parādīta 7. attēlā.

7. attēls.

Pilnas plūsmas mērījumu sistēmas shēma

8.5.1. Atšķaidītās izplūdes gāzes plūsmas noteikšana

8.5.1.1. Ievads Lai aprēķinātu emisijas atšķaidītā izplūdes gāzē, nepieciešams zināt atšķaidītās izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu. Kopējo atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmu ciklā (kg/testā) aprēķina no mērījumu vērtībām ciklā un plūsmas mēriekārtas attiecīgajiem kalibrēšanas datiem (V 0 attiecībā uz PDP, K V attiecībā uz CFV, C d attiecībā uz SSV), izmantojot kādu no 8.5.1.2.–8.5.1.4. punktā minētajām metodēm. Ja kopējā cietdaļiņu parauga plūsma (m sep) pārsniedz 0,5 procentus no kopējās CVS plūsmas (m ed), tad CVS plūsmu koriģē attiecībā uz m sep vai cietdaļiņu parauga plūsmu atgriež CVS pirms plūsmas mērierīces.

8.5.1.2. PDP-CVS sistēma Ja atšķaidītās izplūdes gāzes temperatūru ciklā notur ± 6 K robežās, izmantojot siltummaini, masas plūsmu ciklā aprēķina šādi: (49) kur: V 0 ir gāzes tilpums, ko sūknē vienā apgriezienā testa apstākļos, m3/apgr., n P ir sūkņa apgriezienu kopskaits testā, p p ir absolūtais spiediens sūkņa ieejā, kPa, T ir atšķaidītās izplūdes gāzes vidējā temperatūra sūkņa ieejā, K. Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t. i., bez siltummaiņa), momentānās masas emisijas aprēķina un integrē ciklā. Šajā gadījumā atšķaidītās izplūdes gāzes momentāno masu aprēķina šādi: m ed,i = 1,293 x V 0 x n P,i x p p x 273 / (101,3 x T) (50) kur: n P,i ir sūkņa apgriezienu kopskaits laika intervālā.

8.5.1.3. CFV-CVS sistēma Ja atšķaidītās izplūdes temperatūru ciklā notur ± 11 K robežās, izmantojot siltummaini, masas plūsmu ciklā aprēķina šādi: m ed = 1,293 x t x K v x p p / T 0.5 (51) kur: t ir cikla laiks, s, K V ir kritiskās plūsmas Venturi caurules kalibrēšanas koeficients standartapstākļiem, p p ir absolūtais spiediens Venturi caurules ieejā, kPa, T ir absolūtā temperatūra Venturi caurules ieejā, K. Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t. i., bez siltummaiņa), momentānās masas emisijas aprēķina un integrē ciklā. Šajā gadījumā atšķaidītās izplūdes gāzes momentāno masu aprēķina šādi: m ed,i = 1,293 x Δti x K V x p p / T 0.5 (52) kur: Δti ir laika intervāls, s.

8.5.1.4. SSV-CVS sistēma Ja atšķaidītās izplūdes temperatūru ciklā notur ± 11 K robežās, izmantojot siltummaini, masas plūsmu ciklā aprēķina šādi: m ed = 1,293 x Q SSV (53) Ar (54) kur: A 0 ir 0,005692, izteikts SI mērvienībās, d V ir SSV sašaurinājuma diametrs, mm, C d ir SSV izplūdes koeficients, p p ir absolūtais spiediens Venturi caurules ieejā, kPa, T ir temperatūra Venturi caurules ieejā, K, r p ir absolūtā statiskā spiediena SSV sašaurinājumā un ieejā attiecība , r D ir SSV sašaurinājuma diametra d un ieejas caurules iekšējā diametra D attiecība. Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t. i., bez siltummaiņa), momentānās masas emisijas aprēķina un integrē ciklā. Šajā gadījumā atšķaidītās izplūdes gāzes momentāno masu aprēķina šādi: m ed = 1,293 x Q SSV x Δt i (55) kur: Δt i ir laika intervāls, s. Aprēķinu reāllaikā sāk vai nu ar tādu saprātīgu C d vērtību kā 0,98, vai ar saprātīgu Q ssv vērtību. Ja aprēķinu sāk ar Q ssv, Reinoldsa skaitļa izvērtēšanai izmanto Q ssv sākotnējo vērtību. Visu emisijas testu laikā Reinoldsa skaitlim SSV sašaurinājumā ir jābūt Reinoldsa skaitļu diapazonā, ko izmanto kalibrēšanas līknes iegūšanai saskaņā ar 9.5.4. punktu.

8.5.2. Gāzveida komponentu noteikšana

8.5.2.1. Ievads Gāzveida komponentus testēšanai iesniegtā motora emitētajā, atšķaidītajā izplūdes gāzē mēra, izmantojot šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītās metodes. Izplūdes atšķaida ar filtrētu apkārtējo gaisu, sintētisko gaisu vai slāpekli. Pilnas plūsmas sistēmas caurlaidībai ir jābūt pietiekami lielai, lai pilnībā nepieļautu ūdens kondensēšanos atšķaidīšanas un paraugu ņemšanas sistēmās. Datu izvērtēšanas un aprēķināšanas procedūras ir aprakstītas 8.5.2.2. un 8.5.2.3. punktā.

8.5.2.2. Datu izvērtēšana Ar emisijām saistītos datus reģistrē un uzglabā saskaņā ar 7.6.6. punktu.

8.5.2.3. Masas emisijas aprēķins

8.5.2.3.1. Sistēmas ar konstantu masas plūsmu Sistēmām ar siltummaini piesārņotāju masu nosaka, izmantojot šādu vienādojumu: m gas = u gas x c gas x m ed (g/testā) (56) kur: u gas ir izplūdes komponenta attiecīgā vērtība no 6. tabulas, c gas ir komponenta fona koriģētā vidējā koncentrācija, ppm, m ed ir kopējā atšķaidītās izplūdes gāzes masa ciklā, kg. Ja mēra uz sausa pamata, piemēro korekciju no sausa uz mitru saskaņā ar 8.1. punktu. Lai aprēķinātu NOx, masas emisiju attiecīgos gadījumos reizina ar mitruma korekcijas koeficientu k h,D vai k h,G, ko nosaka saskaņā ar 8.2. punktu. Vērtības u dotas 6. tabulā. Lai aprēķinātu u gas vērtības, pieņem, ka atšķaidītās izplūdes gāzes blīvums ir vienāds ar gaisa blīvumu. Tādēļ u gas vērtības ir identiskas atsevišķiem gāzes komponentiem, bet atšķirīgas HC. 6. tabula Atšķaidītas izplūdes gāzes u vērtības un komponentu blīvums Degviela ρ de Gāze NOx CO HC CO2 O2 CH4 ρ gas [kg/m3] 2,053 1,250 (6) 1,9636 1,4277 0,716 ugas (7) Dīzeļdegviela (B7) 1,293 0,001588 0,000967 0,000483 0,001519 0,001104 0,000553 Etanols (ED95) 1,293 0,001588 0,000967 0,000770 0,001519 0,001104 0,000553 CNG (8) 1,293 0,001588 0,000967 0,000517 (9) 0,001519 0,001104 0,000553 Propāns 1,293 0,001588 0,000967 0,000507 0,001519 0,001104 0,000553 Butāns 1,293 0,001588 0,000967 0,000501 0,001519 0,001104 0,000553 LPG (10) 1,293 0,001588 0,000967 0,000505 0,001519 0,001104 0,000553 Benzīns (E10) 1,293 0,001588 0,000967 0,000499 0,001519 0,001104 0,000554 Etanols (E85) 1,293 0,001588 0,000967 0,000722 0,001519 0,001104 0,000554 Alternatīvi u vērtības drīkst aprēķināt, izmantojot tieši tādu pašu aprēķina metodi, kas vispārīgi aprakstīta 8.4.2.4. punktā, proti: (57) kur: M gas ir gāzes komponenta molmasa, g/mol (skat. šā pielikuma 5. papildinājumu), M e ir izplūdes gāzes molmasa, g/mol, M d ir atšķaidītāja molmasa = 28,965 g/mol, D ir atšķaidījuma koeficients (skat. 8.5.2.3.2. punktu).

8.5.2.3.2. Koriģēto fona koncentrāciju noteikšana Gāzveida piesārņotāju fona vidējo koncentrāciju atšķaidītājā atskaita no izmērītajām koncentrācijām, lai iegūtu piesārņotāju neto koncentrāciju. Fona koncentrāciju vidējās vērtības var noteikt, izmantojot paraugu maisa metodi vai nepārtraukto mērīšanu ar integrēšanu. Izmanto šādu vienādojumu: c gas = c gas,e - c d x (1 - (1/D)) (58) kur: c gas,e ir komponenta koncentrācija, izmērīta atšķaidītā izplūdes gāzē, ppm, c d ir komponenta koncentrācija, izmērīta atšķaidītājā, ppm, D ir atšķaidījuma koeficients. Atšķaidījuma koeficientu aprēķina šādi: a) ar dīzeļdegvielu darbināmiem motoriem un ar LPG darbināmiem gāzes motoriem D = (59) b) ar dabasgāzi darbināmiem motoriem D = (60) kur: c CO2,e ir mitra CO2 koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, tilp. procenti, c HC,e ir mitru HC koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, ppm C1, c NMHC,e ir mitru NMHC koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, ppm C1, c CO,e ir mitra CO koncentrācija atšķaidītā izplūdes gāzē, ppm, F S ir stehiometriskais koeficients. Stehiometrisko koeficientu aprēķina šādi: F S = (61) kur: α ir degvielas ūdeņraža molārais koeficients (H/C). Alternatīvi, ja degvielas sastāvs nav zināms, var izmantot šādus stehiometriskos koeficientus: F S (dīzeļdegvielai) = 13,4 F S (LPG) = 11,6 F S (NG) = 9,5 F S (E10) = 13,3 F S (E85) = 11,5

8.5.2.3.3. Sistēmas ar plūsmas kompensāciju Sistēmām bez siltummaiņa piesārņotāju masu (g/testā) nosaka, aprēķinot momentānās masas emisijas un integrējot momentānās vērtības ciklā. Un fona korekciju var tieši piemērot momentānajai koncentrācijas vērtībai. Izmanto šādu vienādojumu: m gas = (62) kur: c gas,e ir komponenta koncentrācija, izmērīta atšķaidītā izplūdes gāzē, ppm, c d ir komponenta koncentrācija, izmērīta atšķaidītājā, ppm, m ed,i ir atšķaidītās izplūdes gāzes momentānā masa, kg, m ed ir atšķaidītās izplūdes gāzes kopējā masa ciklā, kg, u gas ir tabulētā vērtība no 6. tabulas, D ir atšķaidījuma koeficients.

8.5.3. Cietdaļiņu noteikšana

8.5.3.1. Masas emisijas aprēķins Cietdaļiņu masu (g/testā) pēc cietdaļiņu paraugu filtra noturīguma korekcijas saskaņā ar 8.3. punktu aprēķina šādi: m PM = (63) kur: m p ir cietdaļiņu masa, kuras paraugs ņemts cikla laikā, mg, m sep ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa, kas plūst cauri daļiņu vākšanas filtriem, kg, m ed ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa ciklā, kg, Ar m sep = m set - m ssd (64) kur: m set ir divkārt atšķaidītās izplūdes gāzes masa, kas šķērso cietdaļiņu filtru, kg, m ssd ir sekundārā atšķaidītāja masa, kg. Ja cietdaļiņu fona līmeni atšķaidītājā nosaka saskaņā ar 7.5.6 punktu, tad cietdaļiņu masu var koriģēt attiecībā uz fonu. Tādā gadījumā cietdaļiņu masu (g/testā) aprēķina šādi: m PM = (65) kur: m sep ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa, kas plūst cauri daļiņu vākšanas filtriem, kg, m ed ir atšķaidītās izplūdes gāzes masa ciklā, kg, m sd ir atšķaidītāja masa, kura paraugu iegūst ar fona daļiņu paraugu ņēmēju, kg, m b ir savākto fona cietdaļiņu masa atšķaidītājā, mg, D ir atšķaidījuma koeficients, kā noteikts 8.5.2.3.2. punktā.

8.6. Vispārīgi aprēķini

8.6.1. Novirzes korekcija Attiecībā uz 7.8.4. punktā minēto novirzes verifikāciju koriģēto koncentrācijas vērtību aprēķina šādi: (66) kur: c ref,z ir nulles gāzes standartkoncentrācija (parasti nulle), ppm, c ref,s ir kontroles gāzes standartkoncentrācija, ppm, c pre,z ir nulles gāzes pirmstesta koncentrācija analizatorā, ppm, c pre,s ir kontroles gāzes pirmstesta koncentrācija analizatorā, ppm, c post,z ir nulles gāzes pēctesta koncentrācija analizatorā, ppm, c post,s ir kontroles gāzes pēctesta koncentrācija analizatorā, ppm, cgas ir parauga gāzes koncentrācija, ppm. Saskaņā ar 8.6.3. punktu katram komponentam aprēķina divas īpatnējo emisiju rezultātu kopas pēc tam, kad piemērotas visas citas korekcijas. Vienu kopu aprēķina, izmantojot nekoriģētas koncentrācijas, un otru kopu aprēķina, izmantojot koncentrācijas, kas saskaņā ar 66. vienādojumu koriģētas attiecībā uz novirzi. Atkarībā no izmantotās mērīšanas sistēmas un aprēķinu metodes nekoriģētos emisiju rezultātus aprēķina attiecīgi saskaņā