Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komitejas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 107 – Vienoti noteikumi par M2 vai M3 kategorijas transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz to vispārīgo konstrukciju [2018/237]

Ar visiem grozījumiem līdz:

07. sērijas grozījumu 1. papildinājumam – spēkā stāšanās datums: 2017. gada 22. jūnijs

07. sērijas grozījumu 1. labojums

SATURS

NOTEIKUMI

PIELIKUMI

1. DARBĪBAS JOMA

1.1. Šie noteikumi attiecas uz visiem vienstāva, divstāvu, nedalītiem vai posmainiem M2 un M3 (1) kategorijas transportlīdzekļiem.

1.2. Tomēr šo noteikumu prasības nepiemēro šādiem transportlīdzekļiem:

1.3. Šo noteikumu prasības attiecas uz turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem vienīgi tiktāl, ciktāl tās ir savietojamas ar to paredzēto lietojumu un funkcijām:

1.4. Kamēr nav pievienoti attiecīgi noteikumi, šie noteikumi neliedz līgumslēdzējai pusei precizēt prasības, ko piemēro transportlīdzekļiem, kurus reģistrē tās teritorijā, attiecībā uz audio un/vai vizuālas maršruta un/vai galamērķa attēlošanas iekārtas ierīkošanas un tehniskajām prasībām neatkarīgi no tā, vai iekārta atrodas transportlīdzeklī vai ārpus tā.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

2.1. “Transportlīdzeklis” ir M2 vai M3 kategorijas transportlīdzeklis 1. punktā noteiktajā darbības jomā.

2.1.1. Ir trīs transportlīdzekļu klases tādiem transportlīdzekļiem, kuru ietilpība pārsniedz 22 pasažierus, neskaitot vadītāju:

2.1.2. Ir divas transportlīdzekļu klases tādiem transportlīdzekļiem, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, neskaitot vadītāju:

2.1.2.1. “A klase”: stāvošu pasažieru pārvadāšanai konstruēti transportlīdzekļi; šīs klases transportlīdzeklī ir sēdvietas un vieta stāvošiem pasažieriem;

2.1.2.2. “B klase”: transportlīdzekļi, kas nav konstruēti stāvošu pasažieru pārvadāšanai; šīs klases transportlīdzeklī nav paredzēta vieta stāvošiem pasažieriem.

2.1.3. “Posmains transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas sastāv no diviem vai vairākiem savstarpēji savienotiem nedalītiem posmiem; katra posma pasažieru nodalījumi ir savstarpēji savienoti tā, lai pasažieri varētu brīvi pārvietoties starp tiem; nedalītie posmi ir pastāvīgi savienoti tā, lai tos varētu atdalīt, vienīgi izmantojot iekārtas, kuras parasti ir pieejamas tikai darbnīcās.

2.1.3.1. “Divstāvu posmains transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas sastāv no diviem vai vairākiem savstarpēji savienotiem nedalītiem posmiem; katra posma pasažieru nodalījumi ir savstarpēji savienoti tā, lai pasažieri varētu brīvi pārvietoties starp tiem vismaz vienā stāvā; nedalītie posmi ir pastāvīgi savienoti tā, lai tos varētu atdalīt, vienīgi izmantojot iekārtas, kuras parasti ir pieejamas tikai darbnīcās.

2.1.4. “Transportlīdzeklis ar zemu grīdu” ir I, II vai A klases transportlīdzeklis, kur vismaz 35 % no stāvošiem pasažieriem paredzētā laukuma (vai tā priekšējā daļā posmainos transportlīdzekļos, vai apakšstāvā divstāvu transportlīdzekļos) ir laukums bez pakāpieniem, kurā ir pieeja vismaz vienām pasažieru durvīm.

2.1.5. “Virsbūve” ir atsevišķa tehniska vienība, kas ietver visu īpašo transportlīdzekļa iekšējo un ārējo aprīkojumu.

2.1.6. “Divstāvu transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kurā pasažieriem paredzētās vietas vismaz daļēji ir izkārtotas divos līmeņos, vienam līmenim nosedzot otru, turklāt augšstāvā nav paredzētas pasažieru stāvvietas.

2.1.7. “Atsevišķa tehniska vienība” ir ierīce, kura ir transportlīdzekļa daļa un kuras tipu var apstiprināt atsevišķi no transportlīdzekļa, bet tikai saistībā ar vienu vai vairākiem norādītiem transportlīdzekļu tipiem.

2.1.8. “Trolejbuss” ir transportlīdzeklis, ko piedzen ar enerģiju no ārējiem augšējiem kontakttīkla vadiem. Šajos noteikumos tas ietver arī tādus transportlīdzekļus, kuriem ir papildu iekšēji piedziņas līdzekļi (divu režīmu transportlīdzekļi) vai pagaidu ārējas vadāmības līdzekļi (vadāmie trolejbusi).

2.1.9. “Transportlīdzeklis bez jumta” (2) ir transportlīdzeklis, kuram nav jumta virs visa stāva vai tā daļas. Divstāvu transportlīdzekļa gadījumā tam jābūt augšstāvam. Pasažieru stāvvietas nedrīkst būt izvietotas stāvā bez jumta neatkarīgi no transportlīdzekļa klases.

2.2. “Tipa (tipu) definīcijas”

2.2.1. “Transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļi, kuriem būtiski neatšķiras šādi aspekti:

2.2.2. “Virsbūves tips” atsevišķas tehniskās vienības tipa apstiprināšanas nolūkā ir virsbūves kategorija, kurai būtiski neatšķiras šādi aspekti:

2.2.3. “Ugunsdzēsības sistēmas tips” sastāvdaļas tipa apstiprināšanas nolūkā ir sistēmas, kuras būtiski neatšķiras šādos aspektos:

2.3. “Transportlīdzekļa, atsevišķas tehniskās vienības vai sastāvdaļas apstiprinājums” ir tāda transportlīdzekļa, virsbūves vai sastāvdaļas tipa apstiprinājums, kas definēts 2.2. punktā attiecībā uz šajos noteikumos noteiktajām konstrukcijas īpašībām.

2.4. “Stiprības struktūra” ir tā virsbūves daļa, kas palielina transportlīdzekļa stiprību apgāšanās negadījumā.

2.5. “Pasažieru durvis” ir durvis, kas paredzētas pasažieriem parastos apstākļos, kad vadītājs sēž.

2.6. “Divviru durvis” ir durvis, kas nodrošina divas vai divām līdzvērtīgas piekļuves ejas.

2.7. “Bīdāmas durvis” ir durvis, ko var atvērt vai aizvērt, vienīgi pabīdot tās pa vienu vai vairākām taisnām vai aptuveni taisnām sliedēm.

2.8. “Avārijas durvis” ir durvis, ko paredzēts lietot kā pasažieru izeju vienīgi izņēmuma gadījumos, jo īpaši avārijas situācijā.

2.9. “Avārijas logs” ir logs, kurā var arī nebūt stikla un kuru paredzēts lietot kā pasažieru izeju vienīgi avārijas situācijā.

2.10. “Dubultlogs vai daudzkārtīgs logs” ir avārijas logs, kas, sadalīts divās vai vairākās daļās pa iedomātu(-ām) vertikālu(-ām) līniju(-ām) (vai plakni(-ēm)), veido attiecīgi divas vai vairākas daļas, no kurām katra izmēru un piekļuves ziņā atbilst prasībām, kas attiecas uz parastiem avārijas logiem.

2.11. “Avārijas lūka” ir jumta vai grīdas atvērums, ko paredzēts lietot kā pasažieru avārijas izeju vienīgi avārijas situācijā.

2.12. “Avārijas izeja” ir avārijas durvis, avārijas logs vai avārijas lūka.

2.13. “Izeja” ir pasažieru durvis, savienotājkāpnes, puskāpnes vai avārijas izeja.

2.14. “Grīda vai stāvs”:

2.15. “Galvenā eja” ir telpa, pa kuru pasažieri no jebkuras sēdvietas vai sēdvietu rindas, vai katras speciālas vietas personām ratiņkrēslos var piekļūt jebkurai citai sēdvietai vai sēdvietu rindai, vai katrai speciālai vietai personām ratiņkrēslos, vai jebkurai citai piekļuves ejai no vai uz jebkurām pasažieru durvīm vai savienotājkāpnēm un visām pasažieru stāvvietām; tajā neietilpst:

2.16. “Piekļuves eja” ir telpa, kas iestiepjas transportlīdzeklī no pasažieru durvīm uz augšu līdz tālākajai augšējā pakāpiena malai (galvenās ejas malai), savienotājkāpnēm vai puskāpnēm. Ja pie durvīm nav pakāpienu, par piekļuves eju uzskata telpu, ko mēra saskaņā ar 3. pielikuma 7.7.1. punkta prasībām, līdz 300 mm attālumam no pārbaudes mērierīces iekšējās virsmas sākumpunkta.

2.17. “Vadītāja nodalījums” ir telpa, kura paredzēta vienīgi vadītāja lietošanai, izņemot avārijas gadījumā, un kurā ir vadītāja sēdeklis, stūres rats, vadības ierīces, instrumenti un citas ierīces, kas vajadzīgas transportlīdzekļa vadīšanai vai izmantošanai.

2.18. “Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī” ir braukšanas kārtībā esoša, neslogota transportlīdzekļa masa kopā ar virsbūvi un ar sakabes ierīci velkoša transportlīdzekļa gadījumā, vai šasijas ar kabīni masa, ja ražotājs neuzstāda virsbūvi un/vai sakabes ierīci (ieskaitot dzeses vielu, eļļas, 90 % degvielas, 100 % citu šķidrumu, izņemot izlietoto ūdeni, instrumentus, rezerves riteni un vadītāju (75 kg) un – attiecībā uz autobusiem un tūristu autobusiem – apkalpes locekļa masu (75 kg), ja transportlīdzeklī ir apkalpes locekļa sēdvieta).

2.19. “Tehniski pieļaujamā maksimālā masa (M)” ir transportlīdzekļa maksimālā masa, kas pamatojas uz tā konstrukciju un veiktspējas tehniskajiem datiem, kādu to norādījis ražotājs. Tehniski pieļaujamo maksimālo masu izmanto transportlīdzekļa kategorijas noteikšanai.

2.20. “Pasažieris” ir persona, kas nav vadītājs vai apkalpes loceklis.

2.21. “Pasažieri ar pārvietošanās grūtībām” ir visi pasažieri, kuriem ir grūtības lietot sabiedrisko transportu, piemēram, personas ar invaliditāti (tostarp personas ar sensoriem vai intelektuāliem traucējumiem un personas ratiņkrēslos, personas ar locekļu bojājumiem, maza auguma personas, personas ar smagu bagāžu, gados vecākas personas, grūtnieces, personas ar iepirkšanās ratiņiem un personas ar bērniem (ieskaitot saliekamos ratiņos sēdošus bērnus).

2.22. “Persona ratiņkrēslā” ir persona, kas nespēcīguma vai invaliditātes dēļ pārvietojas ratiņkrēslā.

2.23. “Apkalpes loceklis” ir persona, kurai uzdots darboties kā otrajam vadītājam vai iespējamam palīgam.

2.24. “Pasažieru nodalījums” ir pasažieriem paredzētā telpa, izņemot jebkādu telpu, ko aizņem fiksētas ierīces, tādas kā bāri, mazas virtuves, tualetes vai bagāžas/preču nodalījumi.

2.25. “Pasažieru durvis ar piedziņu” ir pasažieru durvis, kuras darbina tikai ar enerģiju, kas nav muskuļu enerģija, un kuru atvēršanu un aizvēršanu, ja vien tā nenoris automātiski, attālināti veic vadītājs vai apkalpes loceklis.

2.26. “Automātiskas pasažieru durvis” ir pasažieru durvis ar piedziņu, kuras var atvērt (izņemot avārijas vadības ierīču lietošanu) vienīgi tad, ja pasažieris iedarbina to vadību pēc tam, kad šo vadību ir aktivējis vadītājs, un kuras pēc tam aizveras automātiski.

2.27. “Kustības bloķētājs” ir ierīce, kas neļauj nekustīgam transportlīdzeklim uzsākt kustību, ja durvis nav pilnīgi aizvērtas.

2.28. “Vadītāja darbināmas pasažieru durvis” ir pasažieru durvis, kuras parasti atver un aizver vadītājs.

2.29. “Prioritāra sēdvieta” ir sēdvieta ar lielāku telpu, kas paredzēta pasažieriem ar pārvietošanās grūtībām un ir attiecīgi marķēta.

2.30. “Iekāpšanas palīgierīce” ir ierīce, kas atvieglo ratiņkrēsla iekļūšanu transportlīdzeklī, tāda kā pacēlājs, rampa utt.

2.31. “Nolaišanas sistēma” ir sistēma, kas transportlīdzekļa virsbūvi vai tās daļu nolaiž zemāk un paceļ augstāk attiecībā pret normālo stāvokli braucot.

2.32. “Pacēlājs” ir ierīce vai sistēma ar platformu, ko var pacelt vai nolaist, lai nodrošinātu pasažierim pārvietošanos starp pasažieru nodalījuma grīdu un zemi vai ietves malu.

2.33. “Rampa” ir ierīce, kas pārsedz telpu starp pasažieru nodalījuma grīdu un zemi vai ietvi. Lietošanas stāvoklī tā ietver jebkuru virsmu, kas rampas izmantošanas gaitā varētu būt kustīga vai būt pieejama lietošanai un pa kuru paredzēts pārvietoties ratiņkrēslam.

2.34. “Portatīva rampa” ir rampa, ko vadītājs vai apkalpes loceklis var noņemt no transportlīdzekļa un pārvietot.

2.35. “Noņemams sēdeklis” ir sēdeklis, ko var viegli noņemt no transportlīdzekļa.

2.36. “Priekšējais” un “aizmugurējais” norāda uz transportlīdzekļa priekšu vai aizmuguri atbilstoši normālajam kustības virzienam; attiecīgi ir saprotami termini “uz priekšu”, “pats priekšējais”, “uz aizmuguri” un “pats aizmugurējais” utt.

2.37. “Savienotājkāpnes” ir kāpnes, kas ļauj pārvietoties starp augšstāvu un apakšstāvu.

2.38. “Atsevišķs nodalījums” ir transportlīdzekļa telpa, kurā pasažieri vai apkalpe var atrasties transportlīdzekļa izmantošanas laikā un kura ir nodalīta no citām pasažieru vai apkalpes telpām, izņemot gadījumus, kad starpsiena ļauj pasažieriem ieskatīties nākamajā pasažieru nodalījumā, un kura ir bez durvīm savienota ar galveno eju.

2.39. “Puskāpnes” ir kāpnes no augšstāva, kas ved uz avārijas durvīm.

2.40. “Pasažieru durvju apgaismojums” ir transportlīdzekļa apgaismes ierīce(-es), kas konstruēta(-as), lai apgaismotu ārpusi pasažieru durvju un riteņu tuvumā.

2.41. “Nakts bloķēšanas sistēma” ir sistēma, kas paredzēta transportlīdzekļa pasažieru durvju un avārijas durvju nodrošināšanai pret atvēršanu.

2.42. “Avārijas apgaismojuma sistēma” ir sistēma, kas nodrošina minimālu apgaismojuma līmeni, kurš nepieciešams, lai ļautu braucējiem droši izkļūt no transportlīdzekļa, tostarp pa avārijas izejām.

2.43. “Drošības zīme” ir vizuālu elementu konfigurācija, kas paredzēta ar drošību saistīta paziņojuma sniegšanai.

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Apstiprinājuma pieteikumu par:

attiecībā uz tā konstrukcijas īpašībām iesniedz atbildīgais ražotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.

3.2. Ja apstiprinājuma pieteikums attiecas uz transportlīdzekli, ko izgatavo, samontējot šasiju ar apstiprināta tipa virsbūvi, termins “ražotājs” attiecas uz samontētāju.

3.3. Informācijas dokumenta paraugs attiecībā uz konstrukcijas īpašībām ir dots 1. pielikuma 1. daļā.

3.3.1. 1. papildinājums: transportlīdzekļa tipam,

3.3.2. 2. papildinājums: virsbūves tipam,

3.3.3. 3. papildinājums: transportlīdzekļa tipam, kuru aprīko ar virsbūvi, kas jau ir apstiprināta kā atsevišķa tehniska vienība,

3.3.4. 4. papildinājums: ugunsdzēsības sistēmas tipam.

3.4. Ja apstiprinājuma pieteikums attiecas uz transportlīdzekļa tipu, attiecīgā gadījumā ražotājs sniedz arī šādus dokumentus:

3.5. Apstiprināmā(-o) transportlīdzekļa(-u), virsbūves(-ju) vai ugunsdzēsības sistēmas(-u) tipa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testu veikšanu.

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Ja transportlīdzeklis, virsbūve vai ugunsdzēsības sistēma, kas iesniegta tipa apstiprinājuma saņemšanai saskaņā ar šiem noteikumiem, atbilst 5. punkta prasībām, minētajam transportlīdzeklim, virsbūvei vai ugunsdzēsības sistēmai piešķir tipa apstiprinājumu.

4.2. Katram apstiprinātajam tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (pašlaik 07, atbilstīgi 07. sērijas grozījumiem) norāda grozījumu sēriju, kura ietver jaunākos, būtiskākos tehniskos grozījumus, kas šajos noteikumos izdarīti apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nedrīkst piešķirt tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa, virsbūves vai ugunsdzēsības sistēmas tipam 2.2. punkta izpratnē.

4.3. Paziņojumu par transportlīdzekļa, virsbūves vai ugunsdzēsības sistēmas tipa apstiprinājumu vai apstiprinājuma paplašinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem nosūta nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā dotajam paraugam.

4.4. Katram transportlīdzeklim, virsbūvei vai ugunsdzēsības sistēmai, kas atbilst transportlīdzekļa, virsbūves vai ugunsdzēsības sistēmas tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, piestiprina starptautiski atzītu apstiprinājuma marķējuma zīmi, kuru veido:

4.5. Ja transportlīdzeklis atbilst transportlīdzekļa tipam, kas apstiprināts saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem noteikumiem, kuri pievienoti nolīgumam kā pielikumi, tad valstī, kas piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, 4.4.1. punktā noteikto simbolu neatkārto; šādā gadījumā noteikumu un apstiprinājuma numuru, kā arī visu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem ir piešķirts apstiprinājums valstī, kas ir piešķīrusi apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, novieto vertikālās slejās pa labi no 4.4.1. punktā noteiktā simbola.

4.6. Apstiprinājuma marķējuma zīme ir skaidri salasāma un neizdzēšama.

4.7. Apstiprinājuma marķējuma zīmi novieto blakus transportlīdzekļa vai virsbūves datu plāksnei, ko piestiprinājis ražotājs, vai uz tās.

Apstiprinājuma marķējuma zīmi piestiprina ugunsdzēsības sistēmas galvenajai daļai. Marķējumam nav obligāti jābūt redzamam, kad sistēma ir uzstādīta transportlīdzeklī.

4.8. Šo noteikumu 2. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējuma izvietojuma piemēri.

5. PRASĪBAS

5.1. Visiem transportlīdzekļiem jāatbilst šo noteikumu 3. pielikumā noteiktajām prasībām. Atsevišķi apstiprinātām virsbūvēm jāatbilst 10. pielikumam. Transportlīdzeklim, kura virsbūvei tipa apstiprinājums piešķirts saskaņā ar 10. pielikumu, apstiprināšanu pabeidz saskaņā ar 3. pielikumu. Atsevišķi apstiprinātām ugunsdzēsības sistēmām jāatbilst 13. pielikuma 1. daļai. Transportlīdzeklim ar specifiskā motora nodalījumā uzstādītu ugunsdzēsības sistēmu, jāatbilst 13. pielikuma 2. daļas prasībām.

5.2. I klases transportlīdzekļi ir pieejami personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, tostarp vismaz vienai personai ratiņkrēslā un vieniem bērnu ratiņiem vai atlocītiem saliekamajiem bērnu ratiņiem atbilstoši 8. pielikumā dotajiem tehniskajiem noteikumiem. Nedalītas konstrukcijas I klases transportlīdzekļos ratiņkrēsla izvietošanas vietu var apvienot ar atlocītiem saliekamajiem bērnu ratiņiem vai bērnu ratiņiem paredzēto vietu. Šādā gadījumā šajā vietā vai blakus tai ir piestiprinātas zīmes ar šādu tekstu, līdzīgu tekstu vai piktogrammu:

5.3. Līgumslēdzējas puses var brīvi izvēlēties piemērotāko risinājumu, lai panāktu uzlabotu piekļuvi transportlīdzekļiem, kas nav I klases transportlīdzekļi. Tomēr gadījumos, kad transportlīdzekļi, kas nav I klases transportlīdzekļi, ir aprīkoti ar funkcijām vai ierīcēm, ko lieto personas ar ierobežotām pārvietošanās spējām un/vai personas ratiņkrēslos, šīm funkcijām vai ierīcēm jāatbilst attiecīgajām 8. pielikuma prasībām.

5.4. Nekas šajos noteikumos neliedz līgumslēdzējas puses valsts iestādēm noteikt, ka zināmi darbības veidi ir rezervēti transportlīdzekļiem, kas īpaši aprīkoti saskaņā ar 8. pielikumu, lai pārvadātu pasažierus ar ierobežotām pārvietošanās spējām.

5.5. Ja nav norādīts citādi, visus mērījumus veic transportlīdzeklim ar masu nokomplektētā stāvoklī, tam stāvot uz līdzenas, horizontālas virsmas un esot normālā braukšanas stāvoklī. Ja ir piestiprināta nolaišanas sistēma, to iestata tā, lai transportlīdzeklis atrastos normālā braukšanas augstumā. Ja virsbūvi apstiprina kā atsevišķu tehnisko vienību, virsbūves stāvokli attiecībā pret līdzeno horizontālo virsmu norāda ražotājs.

5.6. Kad vien šajos noteikumos transportlīdzekļa ar mehānisko balstiekārtu virsmai ir noteikta prasība būt horizontālai vai konkrētā leņķī, kad transportlīdzeklim ir masa nokomplektētā stāvoklī, šī virsma drīkst pārsniegt norādīto slīpumu vai būt slīpa, kad transportlīdzeklim ir masa nokomplektētā stāvoklī, ar nosacījumu, ka noteiktā prasība ir ievērota tādos slogojuma apstākļos, kurus norādījis ražotājs. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar nolaišanas sistēmu, to nedrīkst darbināt.

6. PĀRVEIDOJUMS UN TRANSPORTLĪDZEKĻA VAI VIRSBŪVES TIPA APSTIPRINĀJUMA PAPLAŠINĀJUMS

6.1. Par visiem transportlīdzekļa, virsbūves vai ugunsdzēsības sistēmas pārveidojumiem jāziņo tipa apstiprinātājai iestādei, kas apstiprinājusi šo transportlīdzekļa tipu. Minētā iestāde var vai nu:

6.2. Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma atteikumu, kurā precizēti veiktie pārveidojumi, saskaņā ar šo noteikumu 4.3. punktā noteikto procedūru paziņo nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus.

6.3. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķir apstiprinājuma paplašinājumu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā, informē par to pārējās 1958. gada nolīguma līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus.

7. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

Ražošanas atbilstības nodrošināšanas procedūrām jāatbilst nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) noteiktajām procedūrām, ievērojot šādas prasības:

8. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

8.1. Apstiprinājumu, kas piešķirts attiecībā uz transportlīdzekļa, virsbūves vai ugunsdzēsības sistēmas tipu saskaņā ar šiem noteikumiem, var anulēt, ja nav izpildītas 5. punktā minētās prasības.

8.2. Ja nolīguma līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, anulē tās iepriekš piešķirtu apstiprinājumu, tā paziņo par to pārējām līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā dotajam paraugam.

9. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi pārtrauc saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātā transportlīdzekļa, virsbūves vai ugunsdzēsības sistēmas tipa ražošanu, viņš par to informē tipa apstiprinātāju iestādi, kas šo apstiprinājumu piešķīrusi. Pēc atbilstoša paziņojuma saņemšanas minētā iestāde, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma 2. daļā dotajam paraugam, informē par to pārējās 1958. gada nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus.

10. PĀREJAS NOTEIKUMI

10.1. No 04. sērijas grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 04. sērijas grozījumiem.

10.2. Pēc 24 mēnešiem no 04. sērijas grozījumu spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 04. sērijas grozījumiem.

10.3. Pēc 36 mēnešiem no 04. sērijas grozījumu stāšanās spēkā līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikties piešķirt valsts/reģionālos apstiprinājumus un veikt pirmreizēju reģistrāciju valstī (ekspluatācijas uzsākšanu) transportlīdzeklim, kas neatbilst šo noteikumu 04. sērijas grozījumu prasībām.

10.4. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt saskaņā ar šo noteikumu 03. sērijas grozījumiem piešķirtu apstiprinājumu paplašinājumus transportlīdzekļiem, kurus neietekmē 04. sērijas grozījumi.

10.5. Neatkarīgi no 10.2. un 10.3. punkta noteikumiem apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 03. sērijas grozījumiem, transportlīdzekļiem, kurus neietekmē 04. sērijas grozījumi, paliek spēkā, un līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, tos turpina atzīt.

10.6. No 05. sērijas grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 05. sērijas grozījumiem.

10.7. Pēc 24 mēnešiem no 05. sērijas grozījumu spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozītas ar 05. sērijas grozījumiem.

10.8. Pēc 36 mēnešiem no 05. sērijas grozījumu stāšanās spēkā līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikties piešķirt valsts/reģionālos apstiprinājumus un veikt pirmreizēju reģistrāciju valstī (ekspluatācijas uzsākšanu) transportlīdzeklim, kas neatbilst šo noteikumu 05. sērijas grozījumu prasībām.

10.9. Neskarot 10.7. un 10.8. punktu, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina atzīt tipa apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar iepriekšējo sēriju grozījumiem un kurus neietekmē 05. sērijas grozījumi.

10.10. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt apstiprinājumu paplašinājumus transportlīdzekļiem, kurus neietekmē 05. sērijas grozījumi.

10.11. Pēc 48 mēnešiem no 06. sērijas grozījumu spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir tipa apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozītas ar 06. sērijas grozījumiem.

10.12. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt tipa apstiprinājumu paplašinājumus esošiem tipiem, kas apstiprināti saskaņā ar šo noteikumu 05. sērijas grozījumiem.

10.13. Pēc 60 mēnešiem no šo noteikumu 06. sērijas grozījumu spēkā stāšanās dienas līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, valsts vai reģionālā tipa apstiprinājuma nolūkā nav pienākuma atzīt transportlīdzekli, kura tips apstiprināts atbilstoši šo noteikumu 05. sērijas grozījumiem.

10.14. No 07. sērijas grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt vai atzīt tipa apstiprinājumus saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 07. sērijas grozījumiem.

10.15. No 2020. gada 1. septembra līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, piešķir tipa apstiprinājumus I un II klases transportlīdzekļu tipiem tikai tad, ja apstiprināmie transportlīdzekļu tipi atbilst šo noteikumu prasībām, kas grozītas ar 07. sērijas grozījumiem.

10.16. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt tipa apstiprinājumu paplašinājumus esošiem tipiem, kas piešķirti saskaņā ar šo noteikumu 06. sērijas grozījumiem.

10.17. No 2021. gada 1. septembra līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, nav pienākuma valsts vai reģionālā tipa apstiprināšanas vajadzībām pieņemt I vai II klases transportlīdzekli, kura tips apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu 06. sērijas grozījumiem.

10.18. Neskarot 10.14. un 10.16. punktu, līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina atzīt tipa apstiprinājumus, kas piešķirti saskaņā ar 06. sērijas grozījumiem transportlīdzekļiem, kurus neietekmē 07. sērijas grozījumi.

11. PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU UN TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀŽU NOSAUKUMI UN ADRESES

Nolīguma līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas Sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumus un adreses, kas atbildīgi par apstiprināšanas testu veikšanu, un tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumus un adreses, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdotu apstiprinājumu vai tā paplašinājumu, vai atteikumu vai anulēšanu.

12. REZERVĒTS

(1) Kā noteikts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.) (dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2. punkts),www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Uz šādu transportlīdzekļu izmantošanu var attiekties noteikumi, kurus nosaka valstu administrācijas.

(3) 1958. gada nolīguma līgumslēdzēju pušu pazīšanas numuri ir norādīti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 3. pielikumā. www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

Virs motora nodalījuma novietota kabīne ir konfigurācija, kurā vairāk nekā puse no motora garuma ir novietota uz aizmuguri no vējstikla pamatnes vistālāk uz priekšu izvirzītā punkta un stūres rata rumba atrodas transportlīdzekļa garuma priekšējā ceturtdaļā.

3. PIELIKUMS

PRASĪBAS, KAS JĀIEVĒRO ATTIECĪBĀ UZ VISIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM

1.–6. (Rezervēts)

7. PRASĪBAS

7.1 Vispārīgi nosacījumi

7.1.1. Ja vadītāja nodalījums ir bez jumta, tam jābūt īpaši pasargātam pret stipru vēju, pēkšņiem putekļiem, lietusgāzēm u. c.

7.2. Masa un izmēri

7.2.1. Transportlīdzekļiem jāatbilst 11. pielikuma prasībām.

7.2.2. Pasažieriem pieejamais laukums

7.2.2.1. Kopējo pasažieriem pieejamo laukumu S0 aprēķina, no transportlīdzekļa grīdas kopējā laukuma atņemot šādu laukumu:

7.2.2.1.1. vadītāja nodalījuma laukumu;

7.2.2.1.2. pakāpienu pie durvīm laukumu un jebkura tāda cita pakāpiena, kas ir zemāks par 300 mm, laukumu un laukumu, ko pārsedz durvis un to mehānisms, kad tās tiek darbinātas;

7.2.2.1.3. jebkuras citas daļas laukumu, ja vertikālā telpa virs tās ir zemāka par 1 350 mm, mērot no grīdas un neņemot vērā pieļaujamos izvirzītos elementus, kas norādīti šā pielikuma 7.7.8.6.3. un 7.7.8.6.4. punktā. A vai B klases transportlīdzekļiem šo izmēru var samazināt līdz 1 200 mm;

7.2.2.1.4. jebkuras transportlīdzekļa vietas laukumu, kurai pasažieru piekļuve novērsta, kā noteikts šā pielikuma 7.9.4. punktā;

7.2.2.1.5. jebkuras daļas laukumu, kas ir paredzēta vienīgi preču vai bagāžas pārvadāšanai un kas pasažieriem nav pieejama;

7.2.2.1.6. laukumu, kas nepieciešams netraucētam apkalpes darbam;

7.2.2.1.7. grīdas laukumu, ko aizņem kāpnes, puskāpnes, savienotājkāpnes vai jebkādu pakāpienu virsma.

7.2.2.2. Stāvošiem pasažieriem pieejamo laukumu S1 (tikai attiecībā uz A, I un II klases transportlīdzekļiem, kuros ir atļauta stāvošu pasažieru pārvadāšana) aprēķina, atņemot no S0:

7.2.2.2.1. visu to grīdas daļu laukumu, kuru slīpums pārsniedz maksimālo pieļaujamo vērtību, kas noteikta šā pielikuma 7.7.6. punktā;

7.2.2.2.2. visu to daļu laukumu, kas nav pieejamas stāvošam pasažierim, kad visas sēdvietas, izņemot nolaižamos sēdekļus, ir aizņemtas;

7.2.2.2.3. visu to daļu laukumu, kurās brīvais augstums virs grīdas ir mazāks nekā galvenās ejas augstums, kas noteikts šā pielikuma 7.7.5.1. punktā (rokturus šajā gadījumā neņem vērā);

7.2.2.2.4. laukumu uz priekšu no vertikālās šķērsplaknes, kas iet cauri vadītāja sēdekļa virsmas centram (maksimāli uz aizmuguri atvirzītā stāvoklī);

7.2.2.2.5. laukumu 300 mm visu sēdekļu priekšā, kas nav nolaižamie sēdekļi, izņemot sāniski novietotus sēdekļus, kuru gadījumā minēto izmēru var samazināt līdz 225 mm. Ja ir maināms sēdekļu izkārtojums, attiecībā uz jebkuru sēdekli, ko uzskata par lietošanā esošu, sk. 7.2.2.4. punktu;

7.2.2.2.6. jebkādu laukumu, kas nav izslēgts ar 7.2.2.2.1. – 7.2.2.2.5. punktu un uz kura nav iespējams novietot 400 mm × 300 mm lielu taisnstūri;

7.2.2.2.7. II klases transportlīdzekļiem – laukumu, kurā nav atļauts stāvēt;

7.2.2.2.8. divstāvu transportlīdzekļiem – jebkuru laukumu augšstāvā;

7.2.2.2.9. ratiņkrēslu nodalījuma(-u) laukumu, kad uzskata, ka to ir aizņēmusi(-ušas) persona(-as) ratiņkrēslā, sk. 7.2.2.4. punktu;

7.2.2.2.10. ratiņkrēslu nodalījuma(-u) laukumu, kas paredzēts tikai personai(-ām) ratiņkrēslos.

7.2.2.3. Transportlīdzeklī jābūt noteiktam 7.7.8. punkta prasībām atbilstošu sēdvietu skaitam (P), kas nav nolaižami sēdekļi. I, II vai A klases transportlīdzeklim sēdvietu skaits katrā stāvā ir vismaz vienāds ar pasažieriem un (vajadzības gadījumā) apkalpei pieejamo grīdas laukuma kvadrātmetru skaitu šajā stāvā, šo skaitli noapaļojot uz leju līdz tuvākajam veselajam skaitlim; šo skaitu I klases transportlīdzekļiem, izņemot augšstāvā, var samazināt par 10 procentiem.

7.2.2.4. Ja transportlīdzeklī ir maināms sēdvietu skaits, stāvošiem pasažieriem pieejamo laukumu (S1) un 11. pielikuma 3.3.1. panta noteikumus nosaka pēc attiecināmības katram no šiem nosacījumiem:

7.2.2.4.1. tiek aizņemtas visas iespējamās sēdvietas, pēc tam stāvošiem pasažieriem atlikušais laukums un, ja vēl atliek vieta, visas aizņemtās ratiņkrēslu vietas;

7.2.2.4.2. tiek aizņemtas visas iespējamās stāvvietas, pēc tam atlikušās sēdvietas, kas pieejamas sēdošiem pasažieriem, un, ja vēl atliek vieta, visas aizņemtās ratiņkrēslu vietas;

7.2.2.4.3. tiek aizņemtas visas iespējamās ratiņkrēslu vietas, pēc tam stāvošiem pasažieriem atlikušais laukums un tad atlikušās izmantojamās sēdvietas, kas ir aizņemtas.

7.2.3. Transportlīdzekļu marķēšana

7.2.3.1. Vadītāja nodalījumā nodrošina tādu vietu, kas vadītājam skaidri saskatāma no viņa sēdvietas un kur izvieto 11. pielikuma 3.3. punktā minētos marķējumus:

7.2.3.1.1. transportlīdzekļa konstrukcijā paredzēto sēdvietu maksimālo skaitu;

7.2.3.1.2. transportlīdzekļa konstrukcijā paredzēto stāvvietu maksimālo skaitu, ja tādas ir;

7.2.3.1.3. transportlīdzekļa konstrukcijā paredzēto ratiņkrēslu maksimālo vietu skaitu, ja tādas ir;

7.2.3.2. (Rezervēts)

7.2.3.3. (Rezervēts)

7.3. Negadījumu novēršana

7.3.1. Ja transportlīdzekļa motora nodalījums atrodas aiz vadītāja nodalījuma, nav iespējams iedarbināt motoru no vadītāja sēdvietas, kad galvenais motora piekļuves panelis, kas atrodas transportlīdzekļa aizmugurējā virsmā, ir atvērts un ļauj tieši piekļūt detaļām, kas rada apdraudējumu, kad motors darbojas (piem., siksnas piedziņas skriemelim).

7.4. Stabilitātes tests

7.4.1. Transportlīdzekļa stabilitātei jābūt tādai, lai netiktu pārsniegts punkts, kad transportlīdzeklis var apgāzties, ja virsmu, uz kuras atrodas transportlīdzeklis, pārmaiņus paceļ 28° leņķī uz abām pusēm no horizontāles.

7.4.2. Lai veiktu šo pārbaudi, transportlīdzeklim jābūt ar masu nokomplektētā stāvoklī atbilstīgi šo noteikumu 2.18. punkta prasībām, turklāt:

7.4.2.1. uz katra pasažieru sēdekļa (divstāvu transportlīdzekļos tikai augšstāvā) novieto slogu, kas vienāds ar Q (kā definēts 11. pielikuma 3.2.3.2.1. punktā). Ja vienstāva transportlīdzeklis ir paredzēts stāvošiem pasažieriem vai ar nesēdošu apkalpes locekli, slogu Q vai tiem atbilstošo 75 kg masu smaguma centrus vienmērīgi izkārto attiecīgi pa stāvošiem pasažieriem vai apkalpei paredzēto laukumu 875 mm augstumā. Ja divstāvu transportlīdzekli ir paredzēts izmantot ar nesēdošu apkalpes locekli, tam atbilstošo 75 kg masas smaguma centru novieto augšstāva galvenajā ejā 875 mm augstumā. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots, lai pārvadātu bagāžu uz jumta, pie jumta piestiprina vienmērīgi sadalītu masu (BX), kura nav mazāka par masu, ko ražotājs ir paziņojis saskaņā ar 11. pielikuma 3.2.3.2.1. punkta prasībām, un kura atbilst šādai bagāžai. Citos bagāžas nodalījumos bagāžu neievieto.

7.4.2.2. Ja transportlīdzeklī ir maināma sēdvietu un stāvvietu ietilpība vai tas ir konstruēts tā, lai tajā varētu pārvadāt vienu vai vairākus ratiņkrēslus, attiecībā uz jebkuru pasažieru nodalījuma laukumu, kurā notiek šādas skaita pārmaiņas, 7.4.2.1. punktā noteiktajiem slogiem ir jābūt lielākajam no turpmāk norādītajiem lielumiem: a) tādu sēdvietās esošo pasažieru masa, kuri var aizņemt šo laukumu, tostarp jebkādu demontējamo sēdvietu masa, vai b) tādu stāvošo pasažieru masa, kuri var aizņemt šo laukumu, vai c) tādu ratiņkrēslu un lietotāju masa, kas var aizņemt šo laukumu, uz katru attiecīgi novietojot 250 kg masu, kas atrodas 500 mm augstumā no grīdas katrā ratiņkrēslu vietas centrā, vai d) sēdvietās, stāvvietās un ratiņkrēslos esošo pasažieru masa un jebkāda to iepriekšminēto pasažieru masas kombinācija, kuri var aizņemt šo laukumu.

7.4.3. Jebkura tāda balsta augstums, ko lieto, lai neļautu transportlīdzekļa ritenim slīdēt sānis pa stabilitātes pārbaudes platformu, ir ne augstāks kā divas trešdaļas no attāluma starp virsmu, uz kuras transportlīdzeklis stāv, pirms tā tiek sašķiebta, un minētā riteņa diska daļu, kas ir vistuvāk minētajai virsmai, kad transportlīdzeklis ir noslogots saskaņā ar 7.4.2. punkta prasībām.

7.4.4. Pārbaudes laikā transportlīdzekļa daļas, kurām nav paredzēts saskarties parastas lietošanas apstākļos, nedrīkst saskarties un neviena daļa arī nedrīkst tikt bojāta vai nobīdīta.

7.4.5. Kā alternatīvu var lietot arī aprēķina metodi, lai parādītu, ka transportlīdzeklis 7.4.1. un 7.4.2. punktā minētajos apstākļos neapgāzīsies. Šajos aprēķinos ņem vērā šādus parametrus:

7.4.5.1. masu un izmērus;

7.4.5.2. smaguma centra augstumu;

7.4.5.3. atsperu stingumu;

7.4.5.4. riepu vertikālā un horizontālā stinguma rādītājus;

7.4.5.5. pneimatisko atsperu gaisa spiediena kontroles raksturlielumus;

7.4.5.6. momentu centru pozīciju;

7.4.5.7. virsbūves vērpes pretestību. Aprēķina metode ir aprakstīta šā pielikuma papildinājumā.

7.5. Aizsardzība pret ugunsbīstamību

7.5.1. motora nodalījums

7.5.1.1. motora nodalījumā nedrīkst lietot nekādu uzliesmojošu skaņas izolācijas materiālu, kā arī materiālu, kas var piesūkties ar degvielu, smēreļļu vai kādu citu degošu vielu, izņemot gadījumus, kad šādu materiālu pārklāj ar ūdensnecaurlaidīgu loksni.

7.5.1.2. Ir jāveic drošības pasākumi, attiecīgi izplānojot motora nodalījuma izkārtojumu vai nodrošinot noteces atveres, lai izvairītos, ciktāl tas ir iespējams, no degvielas, smēreļļas vai jebkādas citas degošas vielas uzkrāšanās jebkurā motora nodalījuma vietā.

7.5.1.3. Uzstāda karstumizturīga materiāla starpsienu starp motora nodalījumu vai jebkuru citu karstuma avotu (tādu kā ierīci atbrīvotās enerģijas absorbēšanai, transportlīdzeklim braucot pa garu nogāzi, piem., palēninātāju, vai ierīci virsbūves iekšpuses sildīšanai, tomēr neskaitot ierīces, kas darbojas uz karsta ūdens cirkulācijas pamata) un pārējo transportlīdzekļa daļu. Visiem stiprinājumiem, blīvēm utt., ko lieto saistībā ar šo starpsienu, ir jābūt ugunsdrošiem.

7.5.1.4. Pasažieru nodalījumā drīkst ierīkot sildierīci, kurā neizmanto karstu ūdeni, ja to aptver materiāls, kas konstruēts, lai izturētu ierīces radīto temperatūru, neizdala toksiskus dūmus un ir novietota tā, ka pasažieri nevar saskarties ar jebkādu karstu virsmu.

7.5.1.5. Ja iekšdedzes motors vai dedzes apsildes ierīce transportlīdzeklī atrodas aiz vadītāja nodalījuma, nodalījumu aprīko ar signalizācijas sistēmu, kas brīdina vadītāju ar skaņas un vizuālu signālu un iedarbina avārijas brīdinājuma signālu, ja motora nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas dedzes apsildes ierīce, pārmērīgi paaugstinās temperatūra.

Papildus signalizācijas sistēmai I, II un III klases transportlīdzekļus aprīko ar ugunsdzēsības sistēmu motora nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas dedzes apsildes ierīce. A un B klases transportlīdzekļi var būt aprīkoti ar ugunsdzēsības sistēmu motora nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas dedzes apsildes ierīce.

7.5.1.5.1. Signalizācijas sistēmu un ugunsdzēsības sistēmu, ja tāda ir uzstādīta, automātiski iedarbina liesmas detektēšanas sistēma. Detektēšanas sistēmai jābūt konstruētai tā, lai noteiktu temperatūru motora nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas dedzes apsildes ierīce, ja tiek pārsniegta temperatūra, kāda raksturīga normāliem ekspluatācijas apstākļiem.

7.5.1.5.2. Uzskata, ka 7.5.1.5.1. punkts ir izpildīts, ja pārmērīgu temperatūras pieaugumu motora nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas dedzes apsildes ierīce, pārrauga šādās vietās:

7.5.1.5.2.1. kur noplūdes gadījumā uzliesmojošas plūstošas vielas (šķidras vai gāzveida) var nonākt saskarē ar atklātām sastāvdaļām, piem., turbopūtes agregātu vai izplūdes sistēmu, tostarp uz motora uzmontētām sastāvdaļām, kuru darba temperatūra ir vienāda ar vai lielāka par uzliesmojošo plūstošo vielu (šķidru vai gāzveida) uzliesmošanas temperatūru;

7.5.1.5.2.2. kur noplūdes gadījumā uzliesmojošas plūstošas vielas (šķidras vai gāzveida) var nonākt saskarē ar ekranētām sastāvdaļām, piem., ar autonomu apsildes ierīci, kuras darba temperatūra ir vienāda ar vai lielāka par uzliesmojošas plūstošas vielas (šķidras vai gāzveida) uzliesmošanas temperatūru, kā arī

7.5.1.5.2.3. kur noplūdes gadījumā uzliesmojošas plūstošas vielas (šķidras vai gāzveida) var nonākt saskarē ar sastāvdaļām, piem., maiņstrāvas ģeneratoru, kura temperatūra kļūmes gadījumā var būt vienāda ar vai lielāka par uzliesmojošo plūstošo vielu (šķidru vai gāzveida) uzliesmošanas temperatūru.

7.5.1.5.3. Signalizācijas un ugunsdzēsības sistēmai jābūt darba kārtībā ikreiz, kad ieslēdz motora iedarbināšanas ierīci, un līdz brīdim, kad ieslēdz motora apturēšanas ierīci, neatkarīgi no transportlīdzekļa stāvokļa. Tās drīkst palikt darba kārtībā pēc tam, kad attiecīgā gadījumā aizdedze ir izslēgta vai transportlīdzekļa galvenais masas slēdzis ir atslēgts. Signalizācijas sistēmai ir jābūt darba kārtībā, ja darbojas dedzes apsildes ierīce.

7.5.1.5.4. Ugunsdzēsības sistēmas uzstādīšanai ir jāatbilst šādām prasībām:

7.5.1.5.4.1. ugunsdzēsības sistēma ir jāuzstāda atbilstoši sistēmas ražotāja uzstādīšanas rokasgrāmatai;

7.5.1.5.4.2. Pirms uzstādīšanas jāveic analīze, lai noteiktu ugunsdzēšanas līdzekļa izplūdes atveres(-u) (piemēram, sprauslu, ugunsdzēšanas līdzekļa ģeneratoru, ugunsdzēšanas līdzekļa izplūdes caurules vai citu izplūdes atveru) atrašanās vietu un virzienu. Ir jānosaka iespējamās aizdegšanās riska vietas motora nodalījumā un katrā nodalījumā, kurā atrodas dedzes apsildes ierīce, un izplūdes atverēm jābūt izvietotām tā, lai ugunsdzēšanas līdzeklis pārklātu aizdegšanās riska vietu, kad sistēma tiktu iedarbināta. Jānodrošina, ka izsmidzināšanas sistēma, izplūdes atveres virziens, kā arī izplūdes attālums ir pietiekams, lai pārklātu konstatētās aizdegšanās riska vietas. Sistēmai ir pienācīgi jādarbojas neatkarīgi no transportlīdzekļa stāvokļa.

Aizdegšanās riska vietu analīzē ir jāņem vērā vismaz šādas sastāvdaļas:

a) tās, kuru virsmas temperatūra var pārsniegt nodalījumā esošo plūstošo vielu, gāzu vai vielu pašaizdegšanās temperatūru;

b) elektriskās sastāvdaļas un vadi, kuru strāva vai spriegums ir pietiekami liels, lai varētu notikt aizdegšanās;

c) šļūtenes un tvertnes ar uzliesmojošu šķidrumu vai gāzi (jo īpaši, ja tajās ir spiediens).

Analīze ir pilnīgi jādokumentē.

7.5.1.5.4.3. Ugunsdzēsības sistēmas izmēra pamatā ir jābūt testētajai sistēmai, ņemot vērā motora un dedzes apsildes ierīces nodalījumu, kur sistēma tiks uzstādīta, kopējo bruto tilpumu. Mērot motora nodalījumu un apsildes ierīces nodalījumus, ir jāmēra šo nodalījumu bruto tilpums, t. i., motora un tā sastāvdaļu tilpums nav jāatņem.

Sistēmas izmērā ir jāiekļauj ugunsdzēšanas līdzekļa masa, visas izplūdes atveres un attiecīgā gadījumā propelenta gāzes tvertnes masa. Sistēmas spiedienam ir jābūt tādam pašam kā testētajā sistēmā. Ja sistēmā ir ugunsdzēšanas līdzekļa izplūdes caurule, caurules izmērs ir jānosaka bez sprauslām. Ir pieņemami, ja ugunsdzēsības sistēmā ir vairāk ugunsdzēšanas līdzekļa un/vai izplūdes atveru un/vai garāka ugunsdzēšanas līdzekļa izplūdes caurule, un/vai vairāk propelenta gāzes, nekā vajadzīgs saskaņā ar turpmāk minētajiem mērogošanas modeļiem.

Ja motora un apsildes ierīces nodalījumu bruto tilpums pārsniedz 4 m3, ugunsdzēsības sistēmas izmērs ir jāpalielina, piemērojot turpmāk 1) punktā aprēķināto mērogošanas koeficientu. Ja bruto tilpums ir mazāks par 4 m3, ugunsdzēsības sistēmas izmēru var samazināt, piemērojot turpmāk 2) punktā minēto mērogošanas koeficientu. Sx apzīmē mērogošanas koeficientu, bet x apzīmē motora un dedzes apsildes ierīces nodalījumu kopējo bruto tilpumu [m3].

Sx = 0,1 · x + 0,6 1) Sx = 0,15 · x + 0,4 2)

Ja ugunsdzēsības sistēmā ir vairāk nekā viena izplūdes atvere, sprauslu vai citu izplūdes atveru aprēķināto skaitu var noapaļot līdz tuvākajam veselajam skaitlim.

7.5.2. Elektroiekārtas un vadi

7.5.2.1. Visiem kabeļiem jābūt labi izolētiem, un visiem kabeļiem un elektroiekārtām ir jāspēj izturēt temperatūras un mitruma apstākļus, kas uz tiem iedarbojas. Motora nodalījumā īpaša uzmanība jāpievērš motora spējai izturēt vides temperatūru un visu piesārņojošo vielu iespējamo iedarbību.

7.5.2.2. Nevienu kabeli, ko lieto elektriskajā ķēdē, nedrīkst pārslogot ar strāvu, kas ir lielāka par šim kabelim pieļaujamo, ņemot vērā tā uzstādīšanas veidu un maksimālo apkārtējo temperatūru.

7.5.2.3. Katrā elektriskajā ķēdē, kura baro kādu aprīkojuma vienību, kas nav starteris, aizdedzes ķēde (dzirksteļaizdedze), kvēlsveces, motora apturēšanas ierīce, uzlādes ķēde un akumulatoru baterijas zemējums, ir kūstošs vai automātisks drošinātājs. Tomēr ķēdes, kas baro citas aprīkojuma vienības, var tikt aizsargātas ar kopīgu kūstošo drošinātāju vai kopīgu automātisko drošinātāju, ja vien summā to nominālā jauda nepārsniedz kūstošā vai automātiskā drošinātāja jaudu. Multipleksēšanas gadījumā ražotājs sniedz visu attiecīgo tehnisko informāciju pēc tā tehniskā dienesta pieprasījuma, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.

7.5.2.4. Visi kabeļi ir labi jāaizsargā un droši jānostiprina tā, lai tos nevarētu sabojāt griežot, skrāpējot vai noberžot.

7.5.2.5. Ja vienā vai vairākās transportlīdzekļa elektriskajās ķēdēs spriegums pārsniedz 100 V RMS (vidējo kvadrātisko vērtību), katrā nesazemētā strāvas padeves punktā pievieno manuālu izolācijas slēdzi, ar kuru var atvienot visas šīs ķēdes no galvenās strāvas padeves, to novietojot transportlīdzekļa iekšpusē tādā vietā, ko vadītājs var viegli aizsniegt, taču neviens šāds izolācijas slēdzis nedrīkst atslēgt nevienu elektrisko ķēdi, kas baro obligātos ārējos transportlīdzekļa lukturus. Šis punkts neattiecas ne uz augstsprieguma aizdedzes ķēdēm, ne uz autonomām ķēdēm transportlīdzekļa aprīkojuma vienībā.

7.5.2.6. Visus elektriskos kabeļus izvieto tā, lai tie nevarētu saskarties ar kādu degvielas līniju vai kādu izplūdes sistēmas sastāvdaļu vai tikt pārkarsēti, ja vien nav nodrošināts piemērots, īpašs izolācijas materiāls un aizsargmateriāls, piemēram, kā izplūdes elektromagnētiskajam ventilim.

7.5.3. Akumulatoru baterijas

7.5.3.1. Visām akumulatoru baterijām jābūt labi nostiprinātām un viegli sasniedzamām.

7.5.3.2. Akumulatoru baterijas nodalījumu nošķir no pasažieru nodalījuma un vadītāja nodalījuma, un tā ventilāciju nodrošina no ārpuses.

7.5.3.3. Akumulatoru baterijas spailes ir jāaizsargā pret īssavienojuma risku.

7.5.4. Ugunsdzēšamie aparāti un pirmās palīdzības aprīkojums

7.5.4.1. Ir paredzēta vieta vienam vai vairākiem ugunsdzēšamajiem aparātiem, no kuriem viens atrodas pie vadītāja sēdekļa. A vai B klases transportlīdzekļos katram nepieciešamajam ugunsdzēšamajam aparātam paredzētā vieta ir vismaz 8 dm3, un I, II vai III klases transportlīdzekļos – vismaz 15 dm3. Divstāvu transportlīdzeklī jāparedz vieta papildu ugunsdzēšamajam aparātam augšstāvā.

7.5.4.2. Ir paredzēta vieta vienai vai vairākām pirmās palīdzības aptieciņām. Šī vieta ir vismaz 7 dm3 ar minimālo izmēru vismaz 80 mm.

7.5.4.3. Ugunsdzēšamos aparātus un pirmās palīdzības aptieciņas var aizsargāt pret zādzību vai sabojāšanu (piemēram, ievietojot aizslēdzamā skapītī nodalījumā vai aiz sasitama stikla), ja vien šo priekšmetu atrašanās vietas ir skaidri marķētas un ir nodrošināti līdzekļi, ar kuriem avārijas gadījumā tos var viegli izņemt no minētajām vietām.

7.5.5. Materiāli

Nedrīkst lietot uzliesmojošus materiālus tuvāk nekā 100 mm attālumā no izplūdes gāzu sistēmas sastāvdaļām, jebkuras augstsprieguma elektriskās iekārtas vai cita būtiska karstuma avota, ja vien materiāls nav efektīvi izolēts. Vajadzības gadījumā nodrošina izolāciju, lai novērstu eļļu vai citu uzliesmojošu materiālu saskaršanos ar izplūdes gāzu sistēmu vai jebkuru citu būtisku karstuma avotu. Šā punkta izpratnē par ugunsnedrošu materiālu uzskata tādu materiālu, kas nav paredzēts pretestībai tik augstām temperatūrām, kuras iespējams novērot minētajā vietā.

7.5.6. Ugunsgrēka atklāšana

7.5.6.1. Transportlīdzekļiem jābūt aprīkotiem ar signalizācijas sistēmu, kas konstatē vai nu temperatūras pārmērīgu paaugstināšanos, vai dūmus tualetēs, vadītāja guļvietas nodalījumos un citos atsevišķos nodalījumos.

7.5.6.2. Pēc briesmu konstatēšanas 7.5.6.1. punktā minētā sistēma raida vadītājam gan skaņas, gan vizuālu signālu vadītāja nodalījumā un aktivē brīdinājuma signālu.

7.5.6.3. Signalizācijas sistēma vismaz ieslēdzas ikreiz, kad ieslēdz motora iedarbināšanas ierīci, un darbojas līdz brīdim, kad ieslēdz motora apturēšanas ierīci, neatkarīgi no transportlīdzekļa stāvokļa.

7.6. Izejas

7.6.1. Izeju skaits

7.6.1.1. Transportlīdzeklī ir vismaz divas durvis – divas pasažieru durvis vai vienas pasažieru durvis un vienas avārijas durvis. Katram divstāvu transportlīdzeklim ir divas durvis apakšstāvā (sk. arī 7.6.2.3. punktu). Minimālais nepieciešamais pasažieru durvju skaits ir šāds:

Pasažieru skaits Pasažieru durvju minimālais skaits I un A klase II klase III un B klase 9–45 1 1 1 46–70 2 1 1 71–100 3 2 (divstāvu transportlīdzekļa gadījumā) 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. Posmaina transportlīdzekļa katrā nedalītajā posmā ir vismaz vienas durvis, tomēr I klases posmaina transportlīdzekļa priekšējā posmā ir vismaz divas.

7.6.1.3. Šīs prasības kontekstā pasažieru durvis ar piedziņas vadības sistēmu neuzskata par avārijas durvīm, izņemot gadījumus, ja tās nepieciešamības gadījumā var viegli atvērt ar rokām, kad ir iedarbināta 7.6.5.1. punktā minētā vadības ierīce.

7.6.1.4. Minimālajam avārijas izeju skaitam ir jābūt tādam, lai katrā atsevišķā nodalījumā kopā būtu šāds izeju skaits:

To pasažieru un apkalpes locekļu skaits, kuri var izvietoties katrā nodalījumā vai stāvā Minimālais izeju kopskaits 1–8 2 9–16 3 17–30 4 31–45 5 46–60 6 61–75 7 76–90 8 91–110 9 111–130 10 >130 11

Katra atsevišķa stāva (divstāvu transportlīdzekļa) un katra atsevišķa nodalījuma izeju skaitu nosaka atsevišķi. Tualetes nodalījumi vai virtuves neuzskata par atsevišķiem nodalījumiem avārijas izeju skaita noteikšanai. Avārijas lūkas var ieskaitīt tikai kā vienu izeju iepriekšminēto avārijas izeju skaitā.

7.6.1.5. Posmaina transportlīdzekļa katru nedalīto posmu uzskata par atsevišķu transportlīdzekli izeju minimālā skaita un izvietojuma noteikšanai, izņemot 7.6.2.4. punkta vajadzībām. Savienojošu eju starp posmiem neuzskata par izeju. Tualetes nodalījumi vai virtuves neuzskata par atsevišķiem nodalījumiem avārijas izeju skaita noteikšanai. Pasažieru skaitu nosaka katram nedalītajam transportlīdzekļa posmam. Plakni, kas ietver šarnīra horizontālo asi starp transportlīdzekļa savienotajiem nedalītajiem posmiem un ir perpendikulāra transportlīdzekļa garenasij, kad tas brauc taisni uz priekšu, uzskata par robežu starp posmiem.

7.6.1.6. Divviru pasažieru durvis skaita kā divas durvis, un dubultu vai daudzkārtīgu logu skaita kā divus avārijas logus.

7.6.1.7. Ja no vadītāja nodalījuma nevar nokļūt pasažieru nodalījumā pa eju, kas ļauj:

a) 4. pielikuma 6. attēlā norādītās cilindriskās mērierīces priekšmalai aizsniegties vismaz līdz vertikālās šķērsplaknes, kas pieskaras vadītāja sēdekļa atzveltnes vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam tā vistālāk uz aizmuguri atvirzītajā stāvoklī; un

b) no šīs plaknes pārvietot 4. pielikuma 7. attēlā norādīto paneli uz priekšu no saskares pozīcijas ar cilindrisko mērierīci, līdz tā sasniedz vismaz vertikālo šķērsplakni, kas pieskaras vadītāja sēdekļa spilvena vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam,

tad ievēro 7.6.1.7.1.–7.6.1.7.5. punkta prasības.

7.6.1.7.1. Vadītāja nodalījumam jābūt divām izejām, kas nav vienā un tajā pašā sānu sienā. Ja viena no izejām ir logs, attiecīgais logs ir vismaz 400 000 mm2 liels, šajā laukumā ir iespējams ievietot 500 mm × 700 mm lielu taisnstūri, un tas atbilst 7.6.8. punktā norādītajām prasībām attiecībā uz avārijas logiem.

7.6.1.7.2. Blakus vadītājam var atrasties viens vai divi sēdekļi papildu personām, un šādā gadījumā abām 7.6.1.7.1. punktā minētajām izejām ir jābūt durvīm. Vadītāja durvis uzskata par avārijas durvīm šajos sēdekļos sēdošajām personām, ja vien ir iespējams virzīt pārbaudes mērierīci no šiem braucēju sēdekļiem uz transportlīdzekļa ārpusi caur vadītāja durvīm (sk. 4. pielikuma 27. attēlu). Pārbaudot piekļuvi vadītāja durvīm, piemēro 7.7.3.2. punktā minētās prasības, izmantojot pārbaudes mērierīci, kuras 7.7.3.3. punktā aprakstītais izmērs ir 600 × 400 mm. Pasažieru durvīm ir jābūt vadītāja durvīm pretējā transportlīdzekļa pusē, un tās atzīst arī par avārijas izeju vadītājam.

7.6.1.7.3. Šā pielikuma 7.6.3.–7.6.7., 7.7.1., 7.7.2. un 7.7.7. punktu neattiecina uz vadītāja nodalījumā paredzētajām izejām, kā minēts 7.6.1.7.1. un 7.6.1.7.2. punktā.

7.6.1.7.4. Šā pielikuma 7.6.1.7.1. un 7.6.1.7.2. punktā aprakstītajos apstākļos vadītāja nodalījumā paredzētās izejas un izejas to sēdvietu braucējiem, kas atrodas blakus vadītājam, neuzskata nedz par vienām no durvīm, kas nepieciešamas atbilstoši 7.6.1.1. un 7.6.1.2. punktam, nedz par vienām no avārijas izejām, kas nepieciešamas atbilstoši šā pielikuma 7.6.1.4. punktam, attiecībā uz pārējo pasažieru nodalījumu.

7.6.1.7.5. Nodalījumā, kas ietver vadītāja nodalījumu un sēdekļus blakus vadītājam, drīkst izvietot ne vairāk kā piecus papildu sēdekļus, ja šie papildu sēdekļi un to aizņemtā vieta atbilst visām šo noteikumu prasībām un vismaz viena no avārijas izejām, kas nepieciešamas atbilstoši 7.6.1.4. punktam, ir durvis, pa kurām var iekļūt pasažieru nodalījumā un kuras atbilst šā pielikuma 7.6.3.1.2. punkta prasībām attiecībā uz avārijas durvīm.

7.6.1.8. Ja vadītāja nodalījumam var piekļūt no pasažieru nodalījuma pa eju, kas atbilst 7.6.1.7. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām, un visām sēdvietām cieši līdzās šim vadītāja nodalījumam var piekļūt no tā paša pasažieru nodalījuma pa eju, kas atbilst vienam no šā pielikuma 7.7.5.1.1. punktā aprakstītajiem nosacījumiem, vadītāja nodalījumam nav vajadzīga ārēja izeja.

7.6.1.9. Ja 7.6.1.8. punktā aprakstītajos apstākļos A vai B klases transportlīdzekļos ir paredzētas vadītāja durvis, tās drīkst uzskatīt par avārijas durvīm pasažieriem, ja:

7.6.1.9.1. vadītāja durvis atbilst šā pielikuma 7.6.3.1.2. punktā norādītajām prasībām par avārijas durvju izmēru;

7.6.1.9.2. vadītāja durvis atbilst 7.6.1.7.2. punktā norādītajām prasībām;

7.6.1.9.3. laukums, kas paredzēts vadītāja sēdeklim, ir savienots ar galveno pasažieru nodalījumu, izmantojot piemērotu eju; šo prasību uzskata par izpildītu, ja 7.7.5.1. punktā minētā pārbaudes mērierīce var netraucēti virzīties no galvenās ejas, līdz mērierīces priekšgals sasniedz vertikālu plakni, kas pieskaras vadītāja sēdekļa atzveltnes visvairāk uz priekšu izvirzītam punktam (sēdeklis ir novietots maksimāli uz aizmuguri atvirzītā stāvoklī) un no šīs plaknes 7.7.3.3. punktā aprakstītais panelis jāspēj virzīt uz avārijas durvīm virzienā, kuru nosaka minētajā punktā (skatīt 4. pielikuma 28. attēlu), sēdeklim un stūres ratam atrodoties vidus stāvoklī.

7.6.1.10. Šo noteikumu 7.6.1.8. un 7.6.1.9. punkts neizslēdz iespēju, ka starp vadītāja sēdekli un pasažieru nodalījumu var atrasties durvis vai cita barjera, ja vien vadītājs avārijas gadījumā šādu barjeru spēj ātri atbrīvot. Vadītāja durvis, kuras atrodas ar šādu barjeru aizsargātā nodalījumā, neierēķina pasažieru izeju skaitā.

7.6.1.11. II, III un B klases transportlīdzekļos papildus avārijas durvīm un logiem jāierīko avārijas lūkas. Divstāvu transportlīdzekļu gadījumā šīs lūkas ierīko tikai augšstāva jumtā. Minimālais lūku skaits ir šāds:

Pasažieru skaits (divstāvu transportlīdzekļos – augšstāvā) Minimālais lūku skaits nepārsniedz 30 l) pārsniedz 30 2

Izņemot 7.6.1.12. punktā norādīto gadījumu, lūkas drīkst ierīkot arī I un A klases transportlīdzekļos. Trolejbusa jumtā avārijas lūkas neierīko.

7.6.1.12. Lūkas neierīko vietās, kurās ir uzstādītas tādas tehniskās detaļas, kas rada iespējamu apdraudējumu pasažieriem, kuri izmanto avārijas lūkas (piemēram, augstsprieguma sistēmas, sistēmas, kas satur bīstamus šķidrumus un/vai gāzi, u. c.).

7.6.1.13. Katras savienotājkāpnes uzskata par izeju no divstāvu transportlīdzekļa augšstāva.

7.6.1.14. Visām personām, kas atrodas divstāvu transportlīdzekļa apakšstāvā, avārijas situācijā ir pieejama izeja no transportlīdzekļa bez nepieciešamības pārvietoties uz augšstāvu.

7.6.1.15. Divstāvu transportlīdzekļa augšstāva galvenajai ejai jābūt savienotai, izmantojot vienu vai vairākas savienotājkāpnes, ar pasažieru durvju piekļuves eju vai apakšstāva galveno eju 3 m attālumā no pasažieru durvīm:

7.6.1.15.1. I klases transportlīdzekļu gadījumā nodrošina vismaz vienas kāpnes un vienas puskāpnes, ja augšstāvā pārvadā vairāk nekā 50 pasažieru;

7.6.1.15.2. II un III klases transportlīdzekļu gadījumā nodrošina vismaz vienas kāpnes un vienas puskāpnes, ja augšstāvā pārvadā vairāk nekā 30 pasažieru.

7.6.1.16. Gadījumos, kad transportlīdzeklim nav jumta, izejas uz stāvu bez jumta atbilst tām prasībām, kas nav pretrunā faktam, ka transportlīdzeklim nav jumta.

7.6.1.17. A vai B klases transportlīdzekļu gadījumā, ja pretī vadītāja durvīm ir durvis, tās drīkst uzskatīt par vienu no nepieciešamajām izejām pasažieriem, ja:

7.6.1.17.1. blakus vadītāja nodalījumam nav vairāk kā viena pasažieru sēdvieta un

7.6.1.17.2. tās atbilst 7.6.1.9. punkta nosacījumiem.

7.6.2. Izeju izvietojums

7.6.2.1. I, II un III klases transportlīdzekļiem jāatbilst turpmāk norādītajām prasībām.

7.6.2.1.1. Pasažieru durvis atrodas tajā transportlīdzekļa pusē, kura atrodas tuvāk ceļa malai, atbilstīgi satiksmes plūsmas virzienam, kuram transportlīdzeklis ir paredzēts un kā to deklarējis ražotājs šo noteikumu 1. pielikuma 1. daļas 1. papildinājuma 2.8. punktā norādītajā paziņojuma veidlapā. Vismaz vienām no durvīm ir jābūt transportlīdzekļa priekšpuses daļā. Tas neizslēdz:

7.6.2.1.1.1. īpaši konstruētas durvis transportlīdzekļa aizmugurē vai sānos, lai personas ratiņkrēslos tās izmantotu pasažieru durvju vietā, vai

7.6.2.1.1.2. papildu durvis transportlīdzekļa aizmugurē galvenokārt preču vai bagāžas iekraušanai/izkraušanai, tomēr nepieciešamības gadījumā pasažieri var tās izmantot, vai

7.6.2.1.1.3. vienas vai vairākas papildu pasažieru durvis transportlīdzekļa pretējā pusē, ja transportlīdzekļi ir konstruēti izmantošanai apstākļos, kad pasažieru iekāpšana/izkāpšana nepieciešama abās transportlīdzekļa pusēs. Šādi aprīkotiem transportlīdzekļiem jābūt apgādātiem ar vadības ierīci(-ēm), kas ļauj vadītājam bloķēt to durvju normālu darbību, kuras pašlaik netiek izmantotas.

7.6.2.2. A un B klases transportlīdzekļiem jāatbilst šādām prasībām.

7.6.2.2.1. Pasažieru durvis atrodas tajā transportlīdzekļa pusē, kura atrodas tuvāk ceļa malai, atbilstīgi satiksmes plūsmas virzienam, kuram transportlīdzeklis ir paredzēts un kā to deklarējis ražotājs šo noteikumu 1. pielikuma 1. daļas 1. papildinājuma 2.8. punktā norādītajā paziņojuma veidlapā.

7.6.2.2.2. Izejas jānovieto tā, lai katrā transportlīdzekļa pusē atrastos vismaz viena izeja.

7.6.2.2.3. Gan pasažieru nodalījuma priekšpusē, gan aizmugures pusē jābūt vismaz vienai izejai.

7.6.2.3. Ja pasažieru nodalījumā ir 10 m2 vai lielāks laukums S0, divas no 7.6.1.1. punktā minētajām durvīm atdala tā, lai attālums starp to vertikālajām šķērsplaknēm, kas iet caur to laukuma centru, nebūtu mazāks par:

7.6.2.3.1. vienstāva transportlīdzeklī 40 % no kopējā pasažieru nodalījuma garuma, mērot paralēli transportlīdzekļa garenasij. Posmainā transportlīdzeklī šo prasību izpilda, ja divas dažādu daļu durvis atdala tā, ka attālums starp durvīm nav mazāks par 40 % no kopējā apvienotā pasažieru nodalījuma (visu daļu) garuma. Ja vienas no šīm durvīm ietilpst divviru durvīs, šo attālumu mēra starp divām durvīm, kas atrodas vistālāk viena no otras;

7.6.2.3.2. divstāvu transportlīdzekļa gadījumā divām no 7.6.1.1. punktā aprakstītajām durvīm jābūt novietotām vienām pret otrām tā, lai attālums starp perpendikulārajām vertikālajām plaknēm, kas iet caur to laukuma centriem ir vai nu 25 % no transportlīdzekļa kopējā garuma, vai 40 % no kopējā pasažieru nodalījuma garuma apakšējā stāvā; šis noteikums nav spēkā, ja durvis atrodas dažādās transportlīdzekļa pusēs. Ja vienas no šīm durvīm ietilpst divviru durvīs, šo attālumu mēra starp divām durvīm, kas atrodas vistālāk viena no otras.

7.6.2.4. Izejas (divstāvu transportlīdzeklī katrā stāvā) ir jāizvieto tā, lai to skaits abās transportlīdzekļa pusēs būtu faktiski vienāds. (Tas nenozīmē nepieciešamību nodrošināt papildu izejas lielākā skaitā nekā noteikts 7.6.1. punktā). Ja izeju skaits pārsniedz prasīto minimālo izeju skaitu, nav jānodrošina, lai tas būtu vienāds abās transportlīdzekļa pusēs.

7.6.2.5. Vismaz viena izeja ir jāizvieto transportlīdzekļa aizmugurē vai priekšpusē:

7.6.2.5.1. I un A klases transportlīdzekļu gadījumā iepriekš 7.6.2.5. punktā minētās prasības ir izpildītas, ja ir uzstādīta avārijas lūka vai, ja piemēro 7.6.1.12. punktu, katrā transportlīdzekļa pusē ir paredzēta izeja papildus iepriekš 7.6.1. punktā norādītajām izejām;

7.6.2.5.2. divstāvu transportlīdzekļu gadījumā 7.6.2.5. punkta prasības attiecina tikai uz augšstāvu.

7.6.2.6. Izejas transportlīdzekļa vienā pusē ir pienācīgi jāsadala visā pasažieru nodalījuma garumā.

7.6.2.7. Durvis transportlīdzekļa aizmugurējā virsmā ir atļautas, ja tās nav pasažieru durvis.

7.6.2.8. Nepieciešamās avārijas lūkas izvieto šādi:

a) ja ir tikai viena lūka, tā ir izvietota pasažieru nodalījuma vidējā trešdaļā, vai

b) ja ir divas lūkas, tās ir vismaz 2 m atstatus, šo attālumu mērot starp tuvākajām atveru malām taisnē, kas paralēla transportlīdzekļa garenasij.

7.6.3. Minimālie izeju izmēri

7.6.3.1. I, II un III klases transportlīdzekļiem jāatbilst turpmāk norādītajām prasībām.

7.6.3.1.1. Pasažieru durvīm ir atvere, kas rada piekļuvi saskaņā ar šā pielikuma 7.7.1. punktā norādītajām prasībām.

7.6.3.1.2. Avārijas durvīm ir atvere ar minimālo augstumu 1 450 mm un minimālo platumu 600 mm.

7.6.3.1.3. Avārijas logu minimālais laukums ir 400 000 mm2. Šai laukumā ir jāspēj ievietot 500 mm × 700 mm lielu taisnstūri.

7.6.3.1.4. Avārijas logs, kurš atrodas transportlīdzekļa aizmugures virsmā, atbilst prasībām, kas norādītas 7.6.3.1.3. punktā, vai šā avārijas loga atvērumā ir iespējams iezīmēt 350 mm augstu un 1 550 mm platu taisnstūri, kura stūri var būt noapaļoti ar rādiusu, kas nepārsniedz 250 mm.

7.6.3.1.5. Avārijas lūku atveres minimālais laukums ir 450 000 mm2. Šai laukumā ir jāspēj ievietot 600 mm × 700 mm lielu taisnstūri.

7.6.3.2. A un B klases transportlīdzekļi var atbilst 7.6.3.1. punktā norādītajām prasībām (A klases transportlīdzekļi atbilst I klases transportlīdzekļu prasībām un B klases transportlīdzekļi atbilst II un III klases transportlīdzekļu prasībām) vai 7. pielikuma 1.1. punktā minētajām prasībām.

7.6.4. Tehniskās prasības visām pasažieru durvīm

7.6.4.1. Visām pasažieru durvīm viegli jāveras no iekšpuses un ārpuses, kad transportlīdzeklis ir nekustīgs (tas nav obligāti, kad transportlīdzeklis ir kustībā). Tomēr šo prasību neuzskata par tādu, kas aizliedz durvju slēgšanu no ārpuses, ja vien tās vienmēr iespējams atvērt no iekšpuses.

7.6.4.2. Jebkura vadības ierīce vai ierīce durvju atvēršanai no ārpuses atrodas 1 000 mm līdz 1 500 mm attālumā no zemes un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. I, II un III klases transportlīdzekļos katra vadības ierīce vai ierīce durvju atvēršanai no iekšpuses atrodas 1 000–1 500 mm attālumā no grīdas augšējās virsmas vai vadības iekārtai tuvākā pakāpiena virsmas un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. Tas neattiecas uz vadības ierīcēm, kas atrodas vadītāja zonā.

7.6.4.3. Visas vienvērtnes manuālās pasažieru durvis, kuras ir iestiprinātas eņģēs vai nostiprinātas uz ass, iestiprina vai nostiprina tā, lai atvērtām durvīm saskaroties ar nekustīgu priekšmetu, kad transportlīdzeklis kustas uz priekšu, šīs durvis vērtos ciet.

7.6.4.4. Ja manuālās pasažieru durvis ir aprīkotas ar aizkritņa slēdzeni, tai ir jāslēdzas divās pakāpēs.

7.6.4.5. Uz pasažieru durvju iekšējās puses nav nekādu ierīču, kas ir paredzētas iekšējo pakāpienu aizsegšanai, kad durvis ir aizvērtas. Tas neizslēdz iespēju, ka pakāpienu padziļinājumā, durvīm esot aizvērtām, atrodas durvju darbināšanas mehānisms un cits aprīkojums, kas piestiprināts durvju iekšpusei, ja tas neveido pacēlumu uz grīdas, uz kuras stāv pasažieri. Šim mehānismam un aprīkojumam nevajadzētu būt bīstamam pasažieriem.

7.6.4.6. Ja tiešā redzamība nav pietiekama, ierīko optiskas vai cita veida ierīces, lai vadītājs no savas vietas spētu saskatīt pasažieri, kas atrodas tiešā pasažieru durvju tuvumā vai nu no iekšpuses, vai ārpuses, ja šādas durvis nav automātiskas pasažieru durvis.

I klases divstāvu transportlīdzekļos šī prasība attiecas arī uz visu pasažieru durvju iekšpusi un visu to savienotājkāpņu tiešo tuvumu, kas ved uz augšstāvu.

Ja pasažieru durvis atrodas tāda transportlīdzekļa aizmugurē, kura ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, šī prasība ir izpildīta, ja vadītājs spēj pamanīt 1,3 m garu personu, kura stāv 1 m aiz transportlīdzekļa.

Lai izpildītu šā punkta prasības, var izmantot atpakaļskata spoguļus, ja tiek nodrošināts braukšanai nepieciešamais skata lauks.

Ja durvis atrodas aiz posmaina transportlīdzekļa savienojošā posma, spoguļi netiek uzskatīti par pietiekamu optisko ierīci.

7.6.4.7. Visas durvis, kas veras uz transportlīdzekļa iekšpusi, un to mehānismi ir veidoti tā, lai tie paredzētajos ekspluatācijas apstākļos nevarētu ievainot pasažierus. Vajadzības gadījumā ierīko pienācīgas aizsargierīces.

7.6.4.8. Ja pasažieru durvis atrodas līdzās kādām durvīm uz tualeti vai citu iekšējo nodalījumu, tās jānodrošina pret nejaušu atvēršanos. Šo prasību tomēr nepiemēro, ja durvis automātiski tiek aizslēgtas, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.6.4.9. Transportlīdzekļiem, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, transportlīdzekļa aizmugurē esošo pasažieru durvju puses nedrīkst atvērties vairāk kā 115° un mazāk kā 85° leņķī, un atvērtā stāvoklī tām ir automātiski jāsaglabā šāds stāvoklis. Tas neizslēdz iespēju ignorēt šo aizturi un atvērt durvis plašāk par minēto leņķi, kad tas ir droši; piemēram, atvērt tās otrādi tad, kad lieto augstu iekraušanas platformu, vai atvērt tās 270° leņķī, lai varētu atbrīvot iekraušanas zonu transportlīdzekļa aizmugurē.

7.6.4.10. Pasažieru durvis jebkurā atvērtā stāvoklī nedrīkst kavēt nevienas obligātās izejas izmantošanu vai nepieciešamo piekļuvi tai.

7.6.4.11. Ja ir paredzēta nakts bloķēšanas sistēma, piemēro šādus nosacījumus:

7.6.4.11.1. bloķēšanas sistēma automātiski atslēdzas, kad tiek ieslēgta aizdedze, vai

7.6.4.11.2. vadītājs saņem brīdinājuma signālu, kas norāda, ka vienu vai vairāku durvju nakts bloķēšanas sistēma turpina darboties, kad aizdedze ir ieslēgta. Vienu signālu var izmantot vairākām durvīm.

7.6.5. Papildu tehniskās prasības pasažieru durvīm ar piedziņu

7.6.5.1. Avārijas gadījumā, transportlīdzeklim stāvot vai braucot ar ātrumu 3 km/h vai mazāk, visas pasažieru durvis ar piedziņu ir iespējams atvērt no iekšpuses un, ja tās nav aizslēgtas, no ārpuses, izmantojot vadības ierīces, kuras neatkarīgi no elektroapgādes:

7.6.5.1.1. ignorē visas pārējās durvju vadības ierīces;

7.6.5.1.2. durvju iekšējo vadības ierīču gadījumā atrodas 300 mm attālumā no durvīm vismaz 1 000 mm augstumā virs pirmā pakāpiena (izņemot durvju iekšējās vadības ierīces, kas minētas 8. pielikuma 3.9.1. punktā);

7.6.5.1.3. ir viegli saskatāmas un skaidri identificējamas, tuvojoties durvīm un stāvot to priekšā, un tās ir skaidri jāmarķē kā izmantojamas avārijas gadījumā, ja tās papildina parastās durvju atvēršanas vadības ierīces;

7.6.5.1.4. var darbināt viena persona, kas stāv tieši durvju priekšā;

7.6.5.1.5. var aktivizēt kustības bloķētāju;

7.6.5.1.6. liek durvīm atvērties tādā platumā, ka 7.7.1.1. punktā minētā mērierīce var tās šķērsot 8 sekundēs pēc vadības ierīču iedarbināšanas, vai dod iespēju durvis viegli atvērt ar rokām tādā platumā, ka 7.7.1.1. punktā minētā mērierīce var tās šķērsot 8 sekundes pēc vadības ierīču iedarbināšanas;

7.6.5.1.7. var būt aizsargātas ar ierīci, kuru var viegli noņemt vai salauzt, lai piekļūtu avārijas kontrolierīcei; avārijas kontrolierīču iedarbināšanu vai aizsargājošā aizsega noņemšanu vadītājs pamana gan ar skaņas, gan vizuāla signāla palīdzību, un

7.6.5.1.8. vadītāja darbinātām durvīm, kuras neatbilst 7.6.5.6.2. punkta prasībām, ir tādas, ka pēc to iedarbināšanas, lai atvērtu durvis, un atgriešanās normālajā stāvoklī durvis neaizveras tik ilgi, līdz vadītājs nav iedarbinājis durvju aizvēršanas vadības ierīci.

7.6.5.1.9. iekšēju vadības ierīču gadījumā durvīm jābūt nodrošinātām pret atvēršanos, ja transportlīdzeklis brauc ar ātrumu, kas pārsniedz 3 km/h. Šo prasību var piemērot ārējās vadības ierīcēm.

7.6.5.2. Var uzstādīt ierīci, kuru darbina vadītājs no sava sēdekļa, ārējo avārijas vadības ierīču atvienošanai, lai noslēgtu pasažieru durvis no ārpuses. Šajā gadījumā ārējām avārijas vadības ierīcēm jāatbloķējas automātiski, kad tiek iedarbināts motors vai pirms transportlīdzeklis sasniedz ātrumu 20 km/h. Pēc tam ārējās avārijas vadības ierīces neatslēdzas automātiski, bet tikai pēc vadītāja iejaukšanās.

7.6.5.3. Vadītājam jāspēj darbināt visas vadītāja darbinātās pasažieru durvis, sēžot vadītāja sēdeklī un lietojot vadības ierīces, kuras ir skaidri un nepārprotami marķētas, izņemot gadījumus, kad lieto ar kāju darbināmas ierīces.

7.6.5.4. Katrām pasažieru durvīm ar piedziņu ir jāiedarbina vizuāls indikators, kas, vadītājam sēžot normālā stāvoklī, ir skaidri redzams jebkādos apkārtējā apgaismojuma apstākļos un brīdina viņu, ja durvis nav pilnīgi aizvērušās. Šis indikators parāda, kad durvju stingrā struktūra atrodas starp pilnīgi atvērtu stāvokli un punktu, kas ir 30 mm attālumā no pilnīgi aizvērta stāvokļa. Vienu indikatoru var izmantot vienām vai vairākām durvīm. Šādu indikatoru tomēr nepierīko tādām priekšējām pasažieru durvīm, kuras neatbilst 7.6.5.6.1.1. un 7.6.5.6.1.2. punkta prasībām.

7.6.5.5. Ja ir vadības ierīces, ar kurām vadītājs var atvērt un aizvērt pasažieru durvis ar piedziņu, tās ir tādas, lai vadītājs varētu mainīt durvju kustību jebkurā brīdī, tām atveroties vai aizveroties.

7.6.5.6. Visu pasažieru durvju ar piedziņu konstrukcija un vadības ierīču sistēma ir tāda, lai pasažieri nevarētu ievainot vai iespiest durvīs, kad tās aizveras.

7.6.5.6.1. Šo prasību uzskata par izpildītu, ja ir izpildītas šādas divas prasības:

7.6.5.6.1.1. pirmā prasība – ja jebkurā 6. pielikumā aprakstītajā mērījumu punktā durvju aizvēršanai pretojas iespīlēšanas spēks, kas nepārsniedz 150 N, durvīm atkal automātiski pilnīgi jāatveras un, izņemot automātiskas pasažieru durvis, jāpaliek pilnīgi atvērtām līdz durvju aizvēršanas vadības ierīces iedarbināšanai. Iespīlēšanas spēku var izmērīt ar jebkuru metodi, kurai piekrīt tipa apstiprinātāja iestāde. Vadlīnijas ir izklāstītas šo noteikumu 6. pielikumā. Maksimālais spēks uz īsu brīdi var pārsniegt 150 N, tomēr nepārsniedzot 300 N. Atkārtotās atvēršanas sistēmu var pārbaudīt ar testa stieni, kura šķērsgriezums ir 60 mm augsts, 30 mm plats un kuram ir noapaļoti stūri 5 mm rādiusā;

7.6.5.6.1.2. otrā prasība – gadījumos, kad durvīs iespiež pasažiera plaukstas locītavu vai pirkstus: 7.6.5.6.1.2.1. durvis atkal automātiski pilnīgi atveras un, izņemot automātiskas pasažieru durvis, paliek pilnīgi atvērtas līdz durvju aizvēršanas vadības ierīces iedarbināšanai, vai 7.6.5.6.1.2.2. pasažiera plaukstas locītavu vai pirkstus bez grūtībām var izvilkt no durvīm, neriskējot pasažieri savainot. Šo prasību var pārbaudīt ar roku vai ar 7.6.5.6.1.1. punktā minēto testa stieni, kas vienā galā nosmailināts 300 mm garumā, tā biezumam samazinoties no 30 mm līdz 5 mm. Tas nedrīkst būt nopulēts vai ieziests. Ja durvis iespiež stieni, to iespējams viegli izvilkt, vai 7.6.5.6.1.2.3. durvis paliek stāvoklī, kas neiespīlē testa stieni, kura šķērsgriezums ir 60 mm augsts, 20 mm plats un kuram ir noapaļoti stūri 5 mm rādiusā. Šis stāvoklis nepārsniedz pilnīgas aizvēršanās stāvokli par vairāk kā 30 mm.

7.6.5.6.2. Priekšējām pasažieru durvīm 7.6.5.6. punkta prasību uzskata par izpildītu, ja durvis:

7.6.5.6.2.1. atbilst 7.6.5.6.1.1. un 7.6.5.6.1.2. punkta prasībām vai

7.6.5.6.2.2. ja tām ir mīkstas malas; šīs malas tomēr nedrīkst būt tik mīkstas, ka, durvīm iespiežot iepriekš 7.6.5.6.1.1. punktā minēto pārbaudes stieni, durvju stingrā struktūra sasniedz pilnīgas aizvēršanās stāvokli.

7.6.5.7. Ja pasažieru durvis ar piedziņu aizvērtā stāvoklī notur vienīgi ar pastāvīgu enerģijas pievadi, nodrošina vizuālu brīdināšanas ierīci, kas informē vadītāju par jebkādu kļūmi durvju elektroapgādē.

7.6.5.8. Kustības bloķētājam, ja tāds uzstādīts, ir jādarbojas vienīgi tad, ja ātrums ir mazāks par 5 km/h, un tas nedrīkst darboties, ja ātrums ir lielāks.

7.6.5.9. Ja transportlīdzeklis nav aprīkots ar kustības bloķētāju, jādarbojas vadītājam dzirdamam brīdinājuma skaņas signālam, ja, transportlīdzeklim uzsākot kustību, kādas no pasažieru durvīm ar piedziņu nav pilnīgi aizvērušās. Šis brīdinājuma skaņas signāls attiecībā uz 7.6.5.6.1.2.3. punkta prasībām atbilstošām durvīm iedarbojas, transportlīdzekļa ātrumam pārsniedzot 5 km/h.

7.6.6. Papildu tehniskās prasības automātiskām pasažieru durvīm

7.6.6.1. Atvēršanas ierīču aktivēšana

7.6.6.1.1. Izņemot gadījumus, kas norādīti 7.6.5.1. punktā, visu automātisko pasažieru durvju atvēršanas ierīces ir iespējams iedarbināt un atslēgt tikai vadītājam no savas sēdvietas.

7.6.6.1.2. Iedarbināšanu un atslēgšanu var veikt tieši, izmantojot slēdzi, vai netieši, piemēram, atverot un aizverot priekšējās pasažieru durvis.

7.6.6.1.3. Atvēršanas ierīču ieslēgšana tiek norādīta transportlīdzekļa iekšpusē un arī ārpusē, ja durvis ir atveramas no transportlīdzekļa ārpuses; indikatoram (piemēram, apgaismotai spiedpogai, apgaismotai zīmei) ir jābūt uz durvīm vai blakus durvīm, uz kurām tas attiecas.

7.6.6.1.4. Ja mehānismu iedarbina tieši, t. i., ar slēdzi, sistēmas funkcionālais stāvoklis skaidri jānorāda vadītājam, piemēram, ar slēdža stāvokli, indikatora spuldzi vai apgaismotu slēdzi. Slēdzi īpaši marķē un ierīko tā, lai to nevarētu sajaukt ar citām vadības ierīcēm.

7.6.6.2. Automātisku pasažieru durvju atvēršana

7.6.6.2.1. Kad vadītājs ir iedarbinājis atvēršanas ierīces, pasažieriem jāspēj atvērt durvis šādā veidā:

7.6.6.2.1.1. no iekšpuses, piemēram, nospiežot spiedpogu vai šķērsojot gaismas barjeru, un

7.6.6.2.1.2. no ārpuses, izņemot gadījumus, kad durvis ir paredzētas tikai izejai un ir attiecīgi apzīmētas, piemēram, nospiežot apgaismotu spiedpogu, spiedpogu zem apgaismotas zīmes vai līdzīgu ierīci, kas apzīmēta ar attiecīgām norādēm.

7.6.6.2.2. Šā pielikuma 7.6.6.2.1.1. punktā minēto spiedpogu nospiešana un 7.7.9.1. punktā minēto sakaru līdzekļu izmantošana saziņai ar vadītāju var raidīt signālu, kas tiek saglabāts un, vadītājam iedarbinot durvju atvēršanas ierīces, veic durvju atvēršanu.

7.6.6.3. Automātisku pasažieru durvju aizvēršana

7.6.6.3.1. Kad automātiskās pasažieru durvis ir atvērušās, tām atkal automātiski jāaizveras, kad ir pagājis noteikts laika intervāls. Ja šajā laikposmā transportlīdzeklī iekāpj vai no tā izkāpj pasažieris, drošības ierīcei (piem., kontakts grīdas panelī, gaismas barjera, vienvirziena eja) ir jānodrošina laikā pietiekama durvju aizvēršanās aizkavēšana.

7.6.6.3.2. Ja pasažieris iekāpj transportlīdzeklī vai izkāpj no tā durvju aizvēršanās laikā, aizvēršanās process ir automātiski jāpārtrauc un durvīm atkal jāatveras. Aizvēršanos var apturēt, nostrādājot kādai no 7.6.6.3.1. punktā minētajām drošības ierīcēm vai jebkādai citai ierīcei.

7.6.6.3.3. Durvis, kas aizvērušās automātiski saskaņā ar 7.6.6.3.1. punktu, pasažierim ir jāspēj atkārtoti atvērt saskaņā ar 7.6.6.2. punktu; šo prasību nepiemēro, ja vadītājs ir izslēdzis atvēršanas kontrolierīces.

7.6.6.3.4. Pēc tam, kad vadītājs ir atslēdzis automātisko pasažieru durvju atvēršanas ierīces, atvērtās durvis aizveras saskaņā ar 7.6.6.3.1. un 7.6.6.3.2. punktu.

7.6.6.4. Automātiskā aizvēršanas procesa aizkavēšana, ja durvis marķētas īpašām vajadzībām, piemēram, pasažieriem ar bērnu ratiņiem, pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām utt.

7.6.6.4.1. Vadītājam jāspēj aizkavēt automātisko aizvēršanās procesu, iedarbinot īpašu vadības ierīci. Arī pasažierim jāspēj aizkavēt automātisko aizvēršanās procesu, nospiežot speciālu spiedpogu.

7.6.6.4.2. Automātiskā aizvēršanās procesa aizkavēšanās vadītājam ir jāpamana, piemēram, ar vizuāla indikatora palīdzību.

7.6.6.4.3. Jebkurā gadījumā automātiskās aizvēršanas procesam ir jābūt tādam, lai to varētu paveikt vadītājs.

7.6.6.4.4. Pēc tam uz šādu durvju aizvēršanos attiecas 7.6.6.3. punkts.

7.6.7. Tehniskās prasības avārijas durvīm

7.6.7.1. Avārijas durvīm ir viegli jāatveras no iekšpuses un ārpuses, kad transportlīdzeklis ir nekustīgs. Tomēr šo prasību neuzskata par tādu, kas aizliedz durvju slēgšanu no ārpuses, ja vien tās vienmēr iespējams atvērt no iekšpuses, lietojot parasto atvēršanas mehānismu.

7.6.7.2. Avārijas durvis, kad tās lieto paredzētajiem mērķiem, nav durvis ar piedziņu, izņemot gadījumus, kad šīs durvis atkal neaizveras, līdz vadītājs nav iedarbinājis aizvēršanās vadības ierīci, ja vai nu 7.6.5.1. punktā paredzētā pasažieru durvju vadības ierīce, vai speciālu avārijas durvju vadības ierīce, kas atbilst 7.6.5.1. punkta prasībām, ir iedarbināta un atgriezta parastajā stāvoklī. Kad iedarbina vienu no 7.6.5.1. punktā minētajām ierīcēm, durvis atveras tādā platumā, ka 7.7.2.1. punktā minētā mērierīce var tās šķērsot ne ilgāk kā 8 sekundes pēc vadības ierīču iedarbināšanas, vai dod iespēju durvis viegli atvērt ar rokām tādā platumā, ka mērierīce var tās šķērsot ne ilgāk kā astoņas sekundes pēc vadības ierīču iedarbināšanas. Turklāt avārijas durvis nedrīkst būt bīdāmas durvis, izņemot gadījumus, kad transportlīdzekļa ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus. Transportlīdzekļiem, kuriem ir bīdāmas durvis, attiecībā uz kurām ir pierādīts, ka tās var atvērt, nelietojot instrumentus, kad saskaņā ar Noteikumiem Nr. 33 ir veikts frontālās barjeras trieciena tests, šīs durvis uzskata par avārijas durvīm.

7.6.7.3. Ikvienai ārpusē esošai avārijas durvju atvēršanas vadības ierīcei vai ierīcei (divstāvu transportlīdzekļos apakšstāvā) jāatrodas 1 000–1 500 mm attālumā no zemes un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. I, II un III klases transportlīdzekļu iekšpusē esošai avārijas durvju atvēršanas vadības ierīcei vai ierīcei jāatrodas 1 000–1 500 mm attālumā no grīdas augšējās virsmas vai vadības iekārtai tuvākā pakāpiena un ne vairāk kā 500 mm attālumā no durvīm. Tas neattiecas uz vadības ierīcēm, kas atrodas vadītāja zonā.

Šā pielikuma 7.6.7.2. punktā minēto vadības ierīci durvju ar piedziņu atvēršanai var izvietot arī saskaņā ar 7.6.5.1.2. punktu.

7.6.7.4. Transportlīdzekļa sānos ierīkotām avārijas durvīm ar eņģēm jāatrodas transportlīdzekļa priekšgalā un jāveras uz āru. Ir atļautas siksnas, ķēdes vai citas drošības ierīces, ja vien tās netraucē durvīm atvērties un palikt atvērtām vismaz 100° leņķī. Prasību par vismaz 100° leņķi nepiemēro, ja ir nodrošināti līdzekļi, kas ļauj brīvi piekļūt avārijas durvju izejai.

7.6.7.5. Avārijas durvis jānodrošina pret nejaušu darbināšanu. Šo prasību tomēr nepiemēro, ja avārijas durvis automātiski tiek aizslēgtas, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.6.7.6. Visām avārijas durvīm jābūt aprīkotām ar skaņas signālu, kas brīdina vadītāju par nepilnīgu šo durvju aizvēršanos. Skaņas signālu iedarbina durvju rokturslēga vai roktura kustība, nevis durvju kustība.

7.6.7.7. Ja ir paredzēta nakts bloķēšanas sistēma, piemēro šādus nosacījumus:

7.6.7.7.1. bloķēšanas sistēma automātiski atslēdzas, kad tiek ieslēgta aizdedze, vai

7.6.7.7.2. vadītājs saņem brīdinājuma signālu, kas norāda, ka vienu vai vairāku durvju nakts bloķēšanas sistēma turpina darboties, kad aizdedze ir ieslēgta. Vienu signālu var izmantot vairākām durvīm.

7.6.8. Tehniskās prasības avārijas logiem

7.6.8.1. Katram atveramam vai izgrūžamam avārijas logam jāveras uz ārpusi. Izgrūžamā tipa logi nedrīkst pilnīgi atdalīties no transportlīdzekļa, kad tos lieto. Izgrūžamajiem logiem ir jādarbojas tā, lai efektīvi novērstu iespēju tos izgrūst nejauši.

7.6.8.2. Katram avārijas logam:

7.6.8.2.1. ir jābūt viegli un nekavējoties darbināmam no transportlīdzekļa iekšpuses un ārpuses, izmantojot ierīci, kas uzskatāma par pietiekamu. Šis noteikums atļauj izmantot arī, piemēram, laminēta stikla vai plastmasas rūtis, vai

7.6.8.2.2. jābūt ražotam no sasitama bezšķembu drošības stikla. Šis iepriekšminētais noteikums neļauj izmantot laminēta stikla vai plastmasas stiklojumu. Blakus katram avārijas logam izvieto transportlīdzeklī esošajām personām viegli sasniedzamu ierīci katra šāda loga izsišanai. Ierīci transportlīdzekļa aizmugurē esošo avārijas logu stikla izsišanai izvieto centrā virs vai zem avārijas loga vai blakus katrai loga sānu malai.

7.6.8.3. Katram avārijas logam, ko var aizslēgt no ārpuses, ir jābūt konstruētam tā, lai to jebkurā laikā varētu atvērt no transportlīdzekļa iekšpuses.

7.6.8.4. Ja avārijas logam ir horizontālas eņģes augšējā malā, ir jānodrošina piemērota ierīce tā noturēšanai pilnīgi atvērtā stāvoklī. Katram veramam avārijas logam ir jādarbojas tā, lai tas neradītu šķēršļus brīvai kustībai no transportlīdzekļa iekšpuses vai ārpuses.

7.6.8.5. Transportlīdzekļa sānos ierīkotā avārijas loga apakšējās malas augstums no grīdas vidējā līmeņa, kad šī grīda atrodas tieši zem minētā loga (neņemot vērā dažādus vietēja rakstura variantus, piemēram, riteni vai transmisijas kārbu), nedrīkst pārsniegt 1 200 mm, bet nedrīkst būt arī mazāks par 650 mm avārijas logam, ko var atvērt, vai par 500 mm, ja avārijas logam ir izsitams stikls.

Tomēr verama avārijas loga apakšējās malas augstumu var samazināt līdz 500 mm, ja vien loga atvērumam ir pierīkots aizsargs, kas atrodas līdz 650 mm augstumā, lai novērstu iespēju, ka pasažieri var izkrist no transportlīdzekļa. Ja loga atvērumam ir pierīkots aizsargs, iepriekš minētā loga atvēruma izmēri nedrīkst būt mazāki par minimālajiem izmēriem, kādi ir noteikti avārijas logam.

7.6.8.6. Katru veramu avārijas logu, ko nevar skaidri saskatīt no vadītāja sēdekļa, aprīko ar brīdinājuma skaņas signālu, kas brīdina vadītāju, ja tas nav pilnīgi aizvērts. Šo ierīci iedarbina loga slēgs, nevis paša loga sakustēšanās.

7.6.9. Tehniskās prasības avārijas lūkām

7.6.9.1. Katrai avārijas lūkai ir jādarbojas tā, lai tā neradītu šķēršļus brīvai kustībai no transportlīdzekļa iekšpuses vai ārpuses.

7.6.9.2. Jumta avārijas lūkām ir jābūt izgrūžamām, veramām vai izgatavotām no viegli izsitama drošības stikla. Grīdas lūkas ir vai nu veramas, vai izgrūžamas, un aprīkotas ar brīdinājuma skaņas signālu, kas brīdina vadītāju, ja tās nav nepilnīgi aizvērtas. Šo ierīci iedarbina grīdas lūkas slēgs, nevis pašas lūkas sakustēšanās. Grīdas lūkas ir jānodrošina pret nejaušu atvēršanos. Šo prasību tomēr nepiemēro, ja grīdas lūka automātiski aizslēdzas, transportlīdzeklim pārsniedzot ātrumu 5 km/h.

7.6.9.3. Ja atver izgrūžama tipa lūkas, tās nedrīkst pilnīgi atdalīties no transportlīdzekļa, lai neradītu draudus citiem satiksmes dalībniekiem. Izgrūžamajām avārijas lūkām ir jādarbojas tā, lai efektīvi novērstu iespēju tās izgrūst nejauši. Izgrūžamās grīdas lūkas var izgrūst vienīgi pasažieru nodalījumā.

7.6.9.4. Veramām avārijas lūkām eņģes jāierīko gar lūkas malu virzienā uz transportlīdzekļa priekšpusi vai aizmuguri, un tām jāatveras vismaz 100° leņķī. Veramās avārijas grīdas lūkas var atvērt vienīgi pasažieru nodalījumā.

7.6.9.5. Avārijas lūkām jābūt viegli atveramām vai noņemamām gan no iekšpuses, gan ārpuses. Šo prasību tomēr neuzskata par tādu, kas izslēgtu iespēju aizslēgt avārijas lūku transportlīdzekļa drošības apsvērumu dēļ, kad tas ir neuzraudzīts, ja vien avārijas lūku vienmēr var atvērt vai noņemt no transportlīdzekļa iekšienes, izmantojot parastu atvēršanas vai noņemšanas mehānismu. Viegli sasitamas lūkas gadījumā lūkas tuvumā izvieto transportlīdzeklī esošajām personām viegli sasniedzamu ierīci lūkas sasišanai.

7.6.10. Tehniskās prasības ievelkamiem pakāpieniem

Ja ir ierīkoti ievelkamie pakāpieni, tie atbilst šādām prasībām:

7.6.10.1. ievelkamo pakāpienu darbību var sinhronizēt ar attiecīgo pasažieru durvju vai avārijas durvju darbību;

7.6.10.2. kad durvis ir aizvērtas, neviena ievelkamā pakāpiena daļa nedrīkst būt izvirzīta pāri virsbūves līnijai par vairāk kā 10 mm;

7.6.10.3. kad durvis ir atvērtas un ievelkamais pakāpiens ir izvirzītā stāvoklī, tā virsmai ir jāatbilst šā pielikuma 7.7.7. punkta prasībām;

7.6.10.4. ja pakāpiens ir ar piedziņu, tam jābūt tādam, ka transportlīdzeklis nevar patstāvīgi uzsākt kustību, ja pakāpiens ir izvirzītā stāvoklī. Ja pakāpienu darbina manuāli, jābūt skaņas signālam, kas brīdinātu vadītāju, ka pakāpiens nav pilnīgi ievilkts;

7.6.10.5. pakāpiens ar piedziņu nedrīkst izvirzīties tad, kad transportlīdzeklis ir kustībā. Ja pakāpiena darbību nodrošinošā ierīce ir bojāta, pakāpiens ievelkas un paliek ievilktā stāvoklī. Tomēr attiecīgo durvju darbībā nedrīkst rasties traucējumi, ja rodas šāds bojājums vai ja pakāpiens ir sabojāts vai bloķēts;

7.6.10.6. kad uz ievelkamā pakāpiena ar piedziņu stāv pasažieris, attiecīgās durvis nedrīkst aizvērties. Šīs prasības ievērošanu var pārbaudīt, pakāpiena vidū novietojot 15 kg smagu masu, kas atbilst maza bērna masai. Šo prasību nepiemēro durvīm, kas atrodas tiešā vadītāja skata laukā;

7.6.10.7. (Rezervēts)

7.6.10.8. Ievelkamo pakāpienu stūrus, kas ir vērsti uz priekšu vai aizmuguri, noapaļo ar rādiusu ne mazāku par 5 mm; malas noapaļo ar rādiusu vismaz 2,5 mm.

7.6.10.9. kad pasažieru durvis ir atvērtas, ievelkamam pakāpienam ir droši jāsaglabā izvirzīts stāvoklis. Ja vienlaidu pakāpiena centrā novieto 136 kg smagu masu vai dubulta pakāpiena centrā novieto 272 kg smagu masu, tas nevienā punktā nedrīkst ieliekties vairāk par 10 mm, mērot attiecībā pret transportlīdzekļa virsbūvi.

7.6.11. Drošības zīmes

7.6.11.1. Visas drošības zīmes atbilst ISO standarta 3864-1:2011 6.5. punktā ietvertajām prasībām.

7.6.11.2. Visas šajos noteikumos prasītās drošības zīmes izmanto, lai sniegtu tikai vienu drošības paziņojumu. Informāciju sniedz piktogrammu veidā, tomēr vārdi, burti un skaitļi var papildināt piktogrammu kombinācijā uz tās pašas zīmes. To izvieto un pavērš tā, lai tā būtu viegli saprotama.

7.6.11.2.1. Drošības zīmēs ievēro principus, kas norādīti turpmāk sniegtajos izvietojuma piemēros, t. i., galvenes daļā tiek attēlots drošības paziņojums, otrajā daļā instruējoša informācija un trešajā – papildu – kājenes daļā mazāk svarīgs teksts.

7.6.11.2.2. Piktogrammās, kurās norāda darbības, kas jāveic lietotājam, attēlo personu vai personas attiecīgo daļu, darbinot aprīkojumu vai ierīci.

7.6.11.2.3. Piktogrammās, kurās norāda nepieciešamo kustību, attiecīgā gadījumā attēlo kustības virzienā vērstu bultu. Ja nepieciešama rotācijas kustība, izmanto liektu bultu.

7.6.11.2.4. Ja jādarbina ierīces, jānoņem paneļi vai jāatver durvis, piktogrammā norāda darbību virzības gaitu.

7.6.11.2.5. Papildu vārdu mazo burtu, atsevišķu burtu un skaitļu minimālais augstums ir 8 mm. Vārdus neraksta tikai ar lielajiem burtiem.

7.6.11.3. Visas drošības zīmes, kas redzamas no transportlīdzekļa iekšpuses, ir no luminiscējoša materiāla, kura spilgtuma samazināšanās raksturlielumi atbilst vismaz standarta ISO 17398:2004 2. tabulas C apakšklasifikācijai, mērot saskaņā ar minētā standarta 7.11. punktu.

7.6.11.4. Drošības zīmes neizvieto vietās, kurās tās var būt slikti saskatāmas transportlīdzekļa darbības laikā. Tomēr avārijas logu var aizklāt ar aizkariem vai žalūzijām, ja papildu drošības zīme norāda, ka aiz šiem aizkariem vai žalūzijām atrodas avārijas logs.

7.6.11.5. Katru avārijas izeju un jebkuru citu izeju, kas atbilst avārijas izejas prasībām, marķē ar vienu no attiecīgajām piktogrammām, kas aprakstītas standarta ISO 7010:2011 3. tabulā; piktogrammas ir salasāmas gan no transportlīdzekļa iekšpuses, gan no ārpuses.

7.6.11.6. Drošības zīmes izvieto blakus, ap vai uz visām iekšējām un ārējām avārijas vadības ierīcēm un avārijas logu izsišanas ierīcēm.

7.6.11.7. Neviena drošības zīmes daļa nenosedz iespējamo aizsardzību pret ļaunprātīgu izmantošanu, piemēram, aizsegu.

7.6.11.8. Valodu, kurā jāraksta jebkādas teksta veida drošības zīmes, lai ievērotu 7.6.11.1.–7.6.11.7. punkta prasības, nosaka apstiprinātāja iestāde, ņemot vērā valsti/valstis, kur pieteikuma iesniedzējs ir paredzējis tirgot transportlīdzekli, vajadzības gadījumā sazinoties ar attiecīgās valsts/attiecīgo valstu kompetentajām iestādēm. Ja transportlīdzekļa reģistrācijas valsts/valstu iestāde ir nomainījusi valodu, šī pārmaiņa neliek atkārtot tipa apstiprināšanas procesu.

7.6.12. Pasažieru durvju apgaismojums

7.6.12.1. Var nodrošināt pasažieru durvju apgaismojumu nolūkā izgaismot 7.6.12.2.2. punktā noteikto līdzeno, horizontālo grīdas virsmas daļu, lai palīdzētu iekāpjošiem un izkāpjošiem pasažieriem un ļautu vadītājam no sava sēdekļa pamanīt pasažieri uz šīs grīdas virsmas daļas.

7.6.12.2. Pasažieru durvju apgaismojums, ja tas ir ierīkots:

7.6.12.2.1. ir baltā krāsā;

7.6.12.2.2. apgaismo līdzenu, horizontālu grīdas virsmas daļu, kuras platums ir 2 m, mērot no plaknes, kas paralēla transportlīdzekļa garenvirziena vertikālajai vidusplaknei un kas šķērso aizvērtu pasažieru durvju tālāko punktu, garumā, kurš sniedzas no šķērsplaknes, kas šķērso aizvērtu pasažieru durvju maksimāli uz priekšu esošo malu, līdz šķērsplaknei, kura šķērso aiz pasažieru durvīm maksimāli uz priekšu esošo riteņu ass līniju, vai, ja šādu riteņu nav, līdz šķērsplaknei, kas šķērso transportlīdzekļa aizmuguri;

7.6.12.2.3. apgaismojumam ir ierobežots apžilbinājums ārpus grīdas virsmas zonas, kuras maksimālais platums ir 5 m, mērot no transportlīdzekļa sāna, un kuras maksimālo garumu ierobežo šķērsplakne, kas šķērso transportlīdzekļa priekšgalu, un šķērsplakne, kas šķērso transportlīdzekļa aizmuguri;

7.6.12.2.4. ja apgaismes ierīces zemākā mala ir mazāk nekā 2 m no grīdas virsmas, tā ne vairāk kā par 50 mm ietiecas transportlīdzekļa kopējā platumā, kas izmērīts, neietverot šo ierīci, un tās izliekuma rādiuss ir vismaz 2,5 mm;

7.6.12.2.5. tiek ieslēgts un izslēgts manuāli ar atsevišķu slēdzi; un

7.6.12.2.6. tiek ierīkots tā, ka ierīci var ieslēgt tikai tad, kad pasažieru durvis tiek darbinātas un transportlīdzekļa ātrums nepārsniedz 5 km/h, un tā tiek izslēgta automātiski, pirms transportlīdzeklis sasniedz ātrumu, kas pārsniedz 5 km/h.

7.7. Iekšējais aprīkojums

7.7.1. Piekļūšana pasažieru durvīm (sk. 4. pielikuma 1. attēlu)

7.7.1.1. Brīvā telpa, kas iestiepjas transportlīdzeklī no sānu sienas, kurā ir ierīkotas durvis, ir tāda, ka pa to var brīvi pārvietot vienu testēšanas mērierīci, kuras izmēri atbilst 4. pielikuma 1. attēlā noteiktās 1. vai 2. testēšanas mērierīces izmēriem.

Testēšanas mērierīce jātur paralēli durvju atverei, kad to virza no sākuma stāvokļa, kur virsmas plakne, kura atrodas vistuvāk transportlīdzekļa iekšpusei, ir tangenciāla attiecībā pret atveres tālāko malu, līdz stāvoklim, kur tā pieskaras pirmajam pakāpienam, aiz kura mērierīci notur taisnā leņķī attiecībā pret durvju lietotāja iespējamo kustības virzienu.

7.7.1.2. (Rezervēts)

7.7.1.3. Ja testēšanas mērierīces viduslīnija ir šķērsojusi 300 mm attālumu no tās sākuma stāvokļa un testēšanas mērierīce ir pieskārusies pakāpiena vai grīdas virsmai, tā ir jānotur šajā stāvoklī.

7.7.1.4. Cilindriskā figūra (sk. 4. pielikuma 6. attēlu), kuru lieto galvenās ejas gabarītu pārbaudei, tad jāvirza no galvenās ejas tādā virzienā, kādā iespējams pārvietoties personai, kas izkāpj no transportlīdzekļa, līdz šīs figūras viduslīnija ir sasniegusi vertikālo plakni, kas ietver augšējā pakāpiena augšmalu, vai arī līdz plakne, kas ir tangenciāla attiecībā pret augšējo cilindru, pieskaras dubultpanelim, atkarībā no tā, kas notiek vispirms, un tad figūra jānotur šajā stāvoklī (sk. 4. pielikuma 2. attēlu).

7.7.1.5. Starp cilindrisko figūru, kas atrodas 7.7.1.4. punktā noteiktajā stāvoklī, un dubultpaneli, kas novietots 7.7.1.3. punktā izklāstītajā stāvoklī, ir jābūt brīvai vietai, kuras augšējās un apakšējās robežas ir parādītas 4. pielikuma 2. attēlā. Caur šo brīvo vietu var brīvi pārvietot vertikālu paneli, kura forma un izmēri ir tādi paši, kādi ir cilindriskajai formai (7.7.5.1. punkts), un tā centra šķērsgriezums un biezums nepārsniedz 20 mm. Šo paneli pārvieto no cilindriskās formas tangenciālā stāvokļa, līdz tā ārmala saskaras ar dubultpaneļa iekšmalu un pieskaras plaknei vai plaknēm, ko veido pakāpiena augšmalas, virzot paneli uz to pusi, uz kuru iespējams pārvietoties personai, kas izmanto durvis (sk. 4. pielikuma 2. attēlu).

7.7.1.6. Brīvās ejas gabarīti attiecībā uz šo figūru neietver telpu līdz 300 mm katra nesaspiesta sēdekļa spilvena priekšā, ja šis sēdeklis ir novietots braukšanas virzienā vai pretēji tam, vai 225 mm sēdekļiem, kas novietoti sānis, un telpu līdz sēdekļa spilvena virsmas augstumam (sk. 4. pielikuma 25. attēlu).

7.7.1.7. Ja sēdeklis ir nolaižams, šo telpu nosaka sēdeklim lietošanas stāvoklī.

7.7.1.8. Tomēr nolaižams sēdeklis vai vairāki nolaižami sēdekļi, ko lieto apkalpe, lietošanas stāvoklī var aizšķērsot piekļuves eju pasažieru durvīm, ja:

7.7.1.8.1. gan pašā transportlīdzeklī, gan paziņojuma veidlapā (sk. 1. pielikumu) ir skaidri norādīts, ka šis sēdeklis ir paredzēts vienīgi apkalpei;

7.7.1.8.2. šis sēdeklis salokās automātiski, kad to nelieto, tādējādi ļaujot izpildīt šā pielikuma 7.7.1.1. vai 7.7.1.2. un 7.7.1.3., 7.7.1.4. un 7.7.1.5. punkta prasības;

7.7.1.8.3. durvis neuzskata par obligāto izeju šā pielikuma 7.6.1.4. punkta izpratnē un

7.7.1.8.4. šis sēdeklis ir lietošanas pozīcijā, un gadījumā, ja tas ir salocītā stāvoklī, neviena tā daļa nav: a) uz priekšu no vertikālās šķērsplaknes, kas iet cauri vadītāja sēdekļa virsmas centram maksimāli uz aizmuguri atvirzītā un zemākajā stāvoklī, un attiecīgā gadījumā transportlīdzekļa pretējā pusē pierīkotā ārējā atpakaļskata spoguļa centru vai cauri jebkuram monitoram, kas izmantots kā netiešās redzamības ierīce, un b) virs horizontālas plaknes, kas atrodas 300 mm virs vadītāja sēdekļa virsmas centru maksimāli uz aizmuguri atvirzītā un zemākajā stāvoklī.

7.7.1.9. Transportlīdzekļiem, kuru ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus, durvju eju un gaiteni, pa kuru pasažieri iekļūst transportlīdzeklī, uzskata par brīvu, ja:

7.7.1.9.1. mērot paralēli transportlīdzekļa garenasij, ir brīva telpa, kas jebkurā punktā ir vismaz 220 mm un jebkurā punktā, kas atrodas vairāk nekā 500 mm virs grīdas vai pakāpieniem, – 550 mm (4. pielikuma 3. attēls);

7.7.1.9.2. mērot perpendikulāri transportlīdzekļa garenasij, ir brīva telpa, kas jebkurā punktā ir vismaz 300 mm un jebkurā punktā, kas atrodas vairāk nekā 1 200 mm virs grīdas vai pakāpieniem vai mazāk nekā 300 mm zem griestiem, – 550 mm (4. pielikuma 4. attēls).

7.7.1.10. Pasažieru durvju un avārijas durvju izmērus, kas norādīti 7.6.3.1. punktā, un prasības, kas izklāstītas šā pielikuma 7.7.1.1.–7.7.1.7., 7.7.2.1.–7.7.2.3., 7.7.5.1. un 7.7.8.5. punktā, nepiemēro B klases transportlīdzeklim ar tehniski pieļaujamo maksimālo masu, kas nepārsniedz 3,5 tonnas, un ar ne vairāk kā 12 pasažieru sēdvietām, ja no katras sēdvietas var brīvi piekļūt vismaz divām durvīm.

7.7.1.11. Maksimālais grīdas slīpums piekļuves ejā nedrīkst pārsniegt 5 %.

7.7.1.12. Piekļuves eju virsmai ir jābūt neslidenai.

7.7.2. Piekļuve avārijas durvīm (sk. 4. pielikuma 5. attēlu)

Šādas prasības nepiemēro vadītāja durvīm, ko lieto kā avārijas izeju transportlīdzeklī, kura ietilpība nepārsniedz 22 pasažierus.

7.7.2.1. Izņemot 7.7.2.4. punktā paredzētos gadījumus, pa brīvo telpu starp galveno eju un avārijas durvju atveri var brīvi pārvietot vertikālu cilindru, kura diametrs ir 300 mm un augstums ir 700 mm no grīdas un kurš balsta otru vertikālu cilindru, kam diametrs ir 550 mm, šā veidojuma kopējam augstumam sasniedzot 1 400 mm.

Augšējā cilindra diametru augšpusē var samazināt līdz 400 mm, ierēķinot nobīdi pret horizontāli, kas nepārsniedz 30°.

7.7.2.2. Pirmā cilindra pamats atrodas otrā cilindra projekcijas robežās.

7.7.2.3. Ja gar šo eju ierīkoti nolaižamie sēdekļi, brīvā telpa cilindra pārvietošanai jānosaka, kad šie sēdekļi ir izmantošanas stāvoklī.

7.7.2.4. Dubultcilindra vietā var lietot mērierīci, kas aprakstīta 7.7.5.1. punktā (sk. 4. pielikuma 6. attēlu).

7.7.3. Piekļuve avārijas logiem

7.7.3.1. No galvenās ejas uz transportlīdzekļa ārpusi pa katru avārijas logu var pārvietot pārbaudes mērierīci.

7.7.3.2. Mērierīces kustības virzienam ir jābūt tādam pašam, kāds sagaidāms no pasažiera, evakuējoties no transportlīdzekļa. Pārbaudes mērierīce jātur perpendikulāri šim pārvietošanās virzienam, un tā nedrīkst saskarties ar šķēršļiem.

7.7.3.3. Pārbaudes mērierīce ir no plānas plāksnes, kuras izmēri ir 600 × 400 mm, bet stūru rādiuss ir noapaļots un atbilst 200 mm. Ja transportlīdzeklim tomēr ir avārijas logs aizmugures pusē, pārbaudes mērierīces izmēri var būt arī 1 400 × 350 mm, bet stūru rādiuss var būt noapaļots un atbilst 175 mm.

7.7.4. Piekļuve avārijas lūkām

7.7.4.1. Avārijas lūkas jumtā

7.7.4.1.1. Izņemot I un A klases transportlīdzekļus, vismaz vienai avārijas lūkai jābūt novietotai tā, lai četrās pusēs nošķelta 1 600 mm augsta piramīda ar sānu leņķi 20° pieskartos sēdekļa daļai vai līdzvērtīgam atbalstam. Piramīdai ir vertikāla ass, un tās mazākā daļa saskaras ar avārijas lūkas atveres zonu. Atbalsti var būt salokāmi vai pārvietojami, ja vien tos var nobloķēt to lietošanas stāvoklī. Šo stāvokli uzskata par pārbaudes stāvokli.

7.7.4.1.2. Ja jumta struktūras biezums ir lielāks par 150 mm, mazākā piramīdas daļa saskaras ar avārijas lūkas atveres zonu jumta ārējās virsmas līmenī.

7.7.4.2. Avārijas lūkas grīdā

Ja avārijas lūka ir ierīkota grīdā, pa to ir jānodrošina tieša un brīva piekļuve transportlīdzekļa ārpusei un tā ir jāierīko tur, kur virs lūkas ir brīva vieta, kura atbilst galvenās ejas augstumam. Jebkuram karstuma avotam vai kustīgajām daļām ir jāatrodas vismaz 500 mm no lūkas atveres jebkuras daļas.

Ir jāspēj pārvietot pārbaudes mērierīci, kas izgatavota no plānas plāksnes, kuras izmēri ir 600 × 400 mm, bet stūru rādiuss ir noapaļots un atbilst 200 mm, virzot to horizontālā stāvoklī no vietas, kas atrodas 1 m virs transportlīdzekļa grīdas, līdz pat zemei.

7.7.5. Galvenās ejas (sk. 4. pielikuma 6. attēlu)

7.7.5.1. Transportlīdzekļa galvenajai(-ām) ejai(-ām) ir jābūt konstruētai(-ām) un izgatavotai(-ām) tā, lai pa to/tām varētu brīvi pārvietot mērierīci, kas sastāv no diviem cilindriem ar kopēju asi, starp kuriem novietots apgriezts nošķelts konuss, ja mērierīcei ir 4. pielikuma 6. attēlā norādītie izmēri.

Mērierīce drīkst saskarties ar iekārtiem rokturiem, ja tādi ir ierīkoti, vai citiem elastīgiem priekšmetiem, tādiem kā sēdekļu drošības jostu sastāvdaļas, un viegli tos pavirzīt prom.

I un A klases transportlīdzekļos 4. pielikuma 6. attēlam atbilstoša mērierīce nedrīkst saskarties ar monitoru vai displeju, kas piestiprināts pie griestiem virs galvenās ejas.

II, III un B klases transportlīdzekļos 4. pielikuma 6. attēlam atbilstoša mērierīce var saskarties ar monitoru vai displeju, kas piestiprināts pie griestiem virs galvenās ejas. Nepieciešamais maksimālais spēks šāda monitora vai displeja izkustināšanai, lai atbrīvotu ceļu mērierīcei, kad to pārvieto pa galveno eju abos virzienos, nepārsniedz 35 N. Parasti pieliek maksimālu spēku monitora vai displeja apakšējās malas vidū pārmaiņus abos virzienos, līdz monitors vai displejs sasniedz pozīciju, kad mērierīce var brīvi kustēties. Pēc izkustināšanas monitoram vai displejam ir jāsaglabā sava pozīcija, nevis automātiski jāpārvietojas.

Ja I, II vai A klases transportlīdzeklis ir aprīkots ar barjeru, 4. pielikuma 6. attēlam atbilstoša mērierīce var saskarties ar šo barjeru, ja nepieciešamais maksimālais spēks šādas barjeras izkustināšanai, lai atbrīvotu ceļu, nepārsniedz 50 N, mērot 4. pielikuma 6. attēlam atbilstošas mērierīces un barjeras saskares punktā un spēku pieliekot perpendikulāri barjerai.

Maksimālo spēku pieliek abos mērierīces kustības virzienos.

Ja transportlīdzeklī blakus barjerai ir ierīkots pacēlājs, pacēlāja darbības laikā barjeru uz laiku var bloķēt.

7.7.5.1.1. Ja sēdekļa vai sēdekļu rindas priekšā nav izejas

7.7.5.1.1.1. Ja sēdekļi vērsti uz priekšu, 7.7.5.1. punktā noteiktās cilindriskās mērierīces priekšmalai jāaizsniedzas vismaz līdz vertikālajai šķērsplaknei, kas ir tangenciāla vistālāk uz priekšu izvirzītās rindas sēdekļa atzveltnes vistālāk uz priekšu izvirzītajam punktam, un tā ir jānotur šajā stāvoklī. No šīs plaknes jābūt iespējai virzīt 4. pielikuma 7. attēlā norādīto paneli tā, ka, sākot no saskares vietas ar cilindrisko mērierīci, tā paneļa puse, kas pavērsta uz transportlīdzekļa ārpusi, tiek pārvietota uz priekšu 660 mm attālumā.

7.7.5.1.1.2. Ja ir uz sāniem vērstas sēdvietas, cilindriskās mērierīces priekšējai daļai jāaizsniedzas vismaz līdz šķērseniskajai plaknei, kura sakrīt ar vertikālo plakni, kas iziet cauri priekšējā sēdekļa centram (skatīt 4. pielikuma 7. attēlu).

7.7.5.1.1.3. Ja sēdekļi novietoti pretēji braukšanas virzienam, cilindriskās mērierīces priekšdaļai jāaizsniedz vismaz vertikālā šķērsplakne, kas ir tangenciāla priekšējās rindas vai sēdekļa spilvenu virsmai (4. pielikuma 7. attēls).

7.7.5.2. (Rezervēts)

7.7.5.3. III klases transportlīdzekļiem sēdekļus vienā vai abās galvenās ejas pusēs var pārvietot sānis, tādējādi radot iespēju samazināt galvenās ejas platumu līdz tādam lielumam, kas atbilst apakšējā cilindra diametram 220 mm, ar nosacījumu, ka ar šāda sēdekļa darbināšanas mehānismiem, kuri ir viegli pieejami personai, kas stāv galvenajā ejā, pietiek, lai viegli un, ja iespējams, automātiski vēlreiz novietotu sēdekli, pat sēdekli ar svaru, tādā stāvoklī, kas atbilst minimālajam platumam 300 mm.

7.7.5.4. Posmainos transportlīdzekļos 7.7.5.1. punktā definētā mērierīce var netraucēti šķērsot savienojošo posmu jebkurā stāvā, kur paredzēta pasažieru pāreja starp diviem posmiem. Neviena šīs daļas mīkstā pārklājuma daļa, tostarp plēšas, nedrīkst iestiepties galvenajā ejā.

7.7.5.5. Galvenajās ejās var būt ierīkoti pakāpieni. Šo pakāpienu platums ne