Otrais numurs norādīts tikai kā piemērs. Saskaņā ar starptautisko publisko tiesību normām juridisks spēks ir tikai ANO EEK dokumentu oriģināliem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 jaunākajā redakcijā, kas pieejama tīmekļa vietnē

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Noteikumi Nr. 10 – Vienoti noteikumi attiecībā uz transportlīdzekļu apstiprinājumu attiecībā uz elektromagnētisko saderību [2017/260]

Ar visiem grozījumiem līdz

05. grozījumu sērijas 01. papildinājumam – spēkā stāšanās datums: 2016. gada 8. oktobris

SATURA RĀDĪTĀJS

NOTEIKUMI

Pielikumi

1. DARBĪBAS JOMA

Šie noteikumi attiecas uz:

prasības attiecībā uz nevēlamu izstaroto un novadīto emisiju kontroli, lai aizsargātu tā elektriskā un elektroniskā aprīkojuma paredzēto lietojumu, kas darbojas patstāvīgi vai blakus vai netālu no transportlīdzekļiem, un attiecībā uz traucējumiem, kas rodas no papildierīcēm, kuras var tikt izmantotas transportlīdzekļa modernizēšanai;

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

pamatmateriāls, no kā būvēta transportlīdzekļa virsbūve vai korpuss (piemēram, dzelzs, alumīnijs vai stikla šķiedras virsbūves korpuss). Ja paneļi veidoti no atšķirīga materiāla, transportlīdzekļa tips nemainās ar noteikumu, ka virsbūves pamatmateriāls nav mainīts. Taču par šādām izmaiņām ir jāpaziņo;

3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

3.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums

3.1.1. Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz elektromagnētisko saderību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs.

3.1.2. Informācijas dokumenta paraugs ir norādīts 2.A pielikumā.

3.1.3. Transportlīdzekļa ražotājs sagatavo sarakstu, aprakstot visas attiecīgās transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA, virsbūves veidus, virsbūves materiāla dažādās variācija, vispārējo vadu novietojumu, motora variācijas, transportlīdzekļa versijas ar stūri kreisajā/labajā pusē un garenbāzes versijas. Attiecīgās transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA var izstarot ievērojamu platjoslas vai šaurjoslas starojumu un/vai ir saistītas ar transportlīdzekļa noturības funkcijām (skatīt 2.12. punktu) un ietver savienotājsistēmas REESS lādēšanai.

3.1.4. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa reprezentatīvo paraugu izvēlas no šā saraksta, pamatojoties uz abpusēju vienošanos starp ražotāju un tipa apstiprinātāju iestādi. Transportlīdzekļa izvēles pamatā ir elektriskās/elektroniskās sistēmas, ko piedāvā ražotājs. No šā saraksta var izvēlēties vienu vai vairākus transportlīdzekļus, ja, pamatojoties uz abpusēju vienošanos starp ražotāju un tipa apstiprinātāju iestādi, tiek uzskatīts, ka ir iekļautas atšķirīgas elektriskas/elektroniskas sistēmas, kas salīdzinājumā ar pirmo transportlīdzekļa reprezentatīvo paraugu varētu ievērojami ietekmēt transportlīdzekļa elektromagnētisko saderību.

3.1.5. Transportlīdzekļa(-u) izvēle atbilstoši iepriekš minētajam 3.1.4. punktam aprobežojas ar transportlīdzekļa/ elektriskās/ elektroniskās sistēmas kombinācijām, kuras paredzētas faktiskai ražošanai.

3.1.6. Ražotājs var pieteikumam pievienot ziņojumu par veiktajiem testiem. Jebkādus šādus sniegtos datus apstiprinātāja iestāde var izmantot, lai noformētu tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapu.

3.1.7. Ja tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, tad saskaņā ar 3.1.4. punktu jānodrošina apstiprināmā transportlīdzekļa tipa reprezentatīvs paraugs.

3.1.8. Attiecībā uz M, N un O kategorijas transportlīdzekļiem ražotājs sniedz ziņojumu par frekvenču joslu, jaudas līmeņu, antenas novietojuma un radiofrekvences raidītāju iekārtu (RF raidītāju) uzstādīšanas noteikumus arī tad, ja transportlīdzeklis tipa apstiprināšanas laikā nav aprīkots ar RF raidītāju. Tajā ietilpst visi mobilie radiopakalpojumi, kas parasti tiek izmantoti transportlīdzekļos. Šī informācija pēc tipa apstiprinājuma jādara publiski pieejama.

Transportlīdzekļu ražotāji nodrošina pierādījumus par to, ka šādu raidītāju iekārtām nav nelabvēlīga ietekme uz transportlīdzekļu darbību.

3.1.9. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu piemēro gan REESS, gan savienotājsistēmai REESS lādēšanai, jo tās uzskata par elektriskām/elektroniskām sistēmām.

3.2. ESA tipa apstiprinājums

3.2.1. Šo noteikumu piemērošana ESA

3.2.2. ESA tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz tā elektromagnētisko saderību iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai ESA ražotājs.

3.2.3. Informācijas dokumenta paraugs ir norādīts 2.B pielikumā.

3.2.4. Ražotājs var pieteikumam pievienot ziņojumu par veiktajiem testiem. Jebkādus šādus sniegtos datus apstiprinātāja iestāde var izmantot, lai noformētu tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapu.

3.2.5. Ja tehniskais dienests, kas atbild par tipa apstiprinājuma testu, veic testu pats, jānodrošina apstiprināmā ESA sistēmas tipa reprezentatīvs paraugs, vajadzības gadījumā apspriežoties ar ražotāju, piemēram, par iespējamām izvietojuma, sastāvdaļu skaita vai devēju skaita variācijām. Tehniskais dienests var izvēlēties vēl vienu paraugu, ja tas uzskata to par vajadzīgu.

3.2.6. Paraugs(-i) ir skaidri un neizdzēšami marķēts(-i) ar ražotāja tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi un tipa apzīmējumu.

3.2.7. Ja nepieciešams, norāda visus lietošanas ierobežojumus. Visi šādi ierobežojumi jāiekļauj 2.B un/vai 3.B pielikumā.

3.2.8. ESA, kas ir laisti tirgū kā rezerves daļas, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tie acīmredzami ir marķēti kā rezerves daļas ar identifikācijas numuru un ja tie ir identiski un tos izgatavojis tas pats ražotājs, kas ir atbilstošā oriģinālā aprīkojuma ražotājs (OAR), un jau ir apstiprināta tipa transportlīdzekļa daļa.

3.2.9. Sastāvdaļām, kas pārdotas kā rezerves daļas un paredzētas uzstādīšanai mehāniskajos transportlīdzekļos, nav nepieciešams tipa apstiprinājums, ja tās nav saistītas ar noturības funkcijām (skatīt 2.12. punktu). Šādā gadījumā ražotājs izdod paziņojumu par to, ka ESA atbilst šo noteikumu prasībām, jo īpaši 6.5., 6.6., 6.8. un 6.9. punktā noteiktajiem ierobežojumiem.

3.2.10. Ja ESA ir gaismas avots (vai tā daļa), pieteikuma iesniedzējs:

4. APSTIPRINĀJUMS

4.1. Tipa apstiprinājuma procedūras

4.1.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums

Pēc transportlīdzekļa ražotāja ieskatiem var izmantot turpmāk minētās alternatīvas transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma procedūras.

4.1.1.1. Transportlīdzekļa iekārtas apstiprinājums

Transportlīdzekļa iekārta var saņemt tipa apstiprinājumu nekavējoties, ievērojot nosacījumus, kas norādīti šo noteikumu 6. punktā un attiecīgajā gadījumā arī 7. punktā. Ja transportlīdzekļa ražotājs izvēlas šo procedūru, elektrisku/elektronisku sistēmu vai ESA atsevišķa testēšana nav vajadzīga.

4.1.1.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums, testējot atsevišķus ESA

Transportlīdzekļa ražotājs var iegūt apstiprinājumu transportlīdzeklim, pierādot tipa apstiprinātājai iestādei, ka visas attiecīgās (sk. šo noteikumu 3.1.3. punktu) elektriskās/elektroniskās sistēmas vai visi attiecīgie ESA ir apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem un uzstādīti, ievērojot visus nosacījumus to pielikumos.

4.1.1.3. Ražotājs var iegūt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, ja transportlīdzeklim nav tāda tipa aprīkojums, kam veicami noturības vai emisijas testi. Attiecībā uz šādiem apstiprinājumiem nav vajadzīga testēšana.

4.1.2. ESA tipa apstiprinājums

Tipa apstiprinājumu var piešķirt ESA, kas tiks uzstādīts vai nu jebkura tipa transportlīdzeklī (sastāvdaļas apstiprinājums), vai konkrētā ESA ražotāja pieprasīta tipa vai tipu transportlīdzeklī (atsevišķu tehnisko vienību apstiprinājums).

4.1.3. ESA, kas ir apzināti RF raidītāji, kuri nav saņēmuši tipa apstiprinājumu kopā ar transportlīdzekļa ražotāju, piegādā ar atbilstošiem uzstādīšanas norādījumiem.

4.2. Tipa apstiprinājuma piešķiršana

4.2.1. Transportlīdzeklis

4.2.1.1. Ja transportlīdzekļa reprezentatīvais paraugs atbilst šo noteikumu 6. punkta prasībām un attiecīgajā gadījumā arī 7. punkta prasībām, tiek piešķirts tipa apstiprinājums.

4.2.1.2. Tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapas paraugs ir ietverts 3.A pielikumā.

4.2.2. ESA

4.2.2.1. Ja ESA sistēmas reprezentatīvais paraugs atbilst šo noteikumu 6. punkta prasībām un attiecīgajā gadījumā arī 7. punkta prasībām, tiek piešķirts tipa apstiprinājums.

4.2.2.2. Tipa apstiprinājuma paziņojuma veidlapas paraugs ir ietverts 3.B pielikumā.

4.2.3. Lai noformētu iepriekš 4.2.1.2. vai 4.2.2.2. punktā minētās paziņojuma veidlapas, Līgumslēdzējas puses tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķir apstiprinājumu, var izmantot protokolu, kuru sagatavojusi vai apstiprinājusi atzīta laboratorija vai kurš apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu nosacījumiem.

4.2.4. Ja ESA ir gaismas avots (vai tā daļa) un ja nav 3.2.10. punktā minētās dokumentācijas, apstiprinājumu šim ESA saskaņā ar Noteikumiem Nr. 10 nepiešķir.

4.3. Par transportlīdzekļa vai ESA tipa apstiprināšanu vai apstiprinājuma atteikumu saskaņā ar šiem noteikumiem Nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, paziņo, izmantojot veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā, kuram pievieno fotogrāfijas un/vai diagrammas vai rasējumus atbilstošā mērogā, ko pieteikuma iesniedzējs iesniedzis formātā, kurš nav lielāks kā A4 (210 × 297 mm) formātu vai kuri ir salocīti šādā izmērā.

5. MARĶĒJUMI

5.1. Katram apstiprinātajam transportlīdzekļa vai ESA tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Šā numura pirmie divi cipari (šobrīd 05) norāda grozījumu sēriju, kas atbilst jaunākajiem būtiskajiem tehniskajiem grozījumiem, kas noteikumos izdarīti apstiprinājuma izdošanas dienā. Līgumslēdzēja puse tādu pašu apstiprinājuma numuru nedrīkst piešķirt citam transportlīdzekļa vai ESA tipam.

5.2. Marķējuma nepieciešamība

5.2.1. Transportlīdzeklis

Turpmāk 5.3. punktā aprakstītais apstiprinājuma marķējums tiek piestiprināts katram transportlīdzeklim, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam tipam.

5.2.2. Mezgli

Turpmāk 5.3. punktā aprakstītais apstiprinājuma marķējums tiek piestiprināts katram ESA, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam tipam.

Elektriskām/elektroniskām sistēmām, kuras iebūvētas transportlīdzekļos un kuras apstiprinātas kā vienības, marķējums nav vajadzīgs.

5.3. Starptautiska apstiprinājuma marķējumu piestiprina skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma paziņojuma veidlapā, uz katra transportlīdzekļa, kas atbilst saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātam tipam. Šo marķējumu veido:

5.4. Tipa apstiprinājuma marķējuma paraugs ir norādīts šo noteikumu 1. pielikumā.

5.5. ESA marķējumiem atbilstoši 5.3. punktam nav jābūt redzamiem, ja ESA ir uzstādīts transportlīdzeklī.

6. SPECIFIKĀCIJAS KONFIGURĀCIJĀM, KURAS NAV “REESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU”

6.1. Vispārīgas specifikācijas

6.1.1. Transportlīdzekli un tā elektriskā(-ās)/elektroniskā(-ās) sistēma(-as) vai ESA projektē, izgatavo un uzstāda tā, lai transportlīdzeklis normālos lietošanas apstākļos atbilstu šo noteikumu prasībām.

6.1.1.1. Transportlīdzeklim tiek testētas izstarotās emisijas un noturība pret izstarotajiem traucējumiem. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam nav nepieciešami testi novadītajām emisijām vai noturībai pret novadītajiem traucējumiem.

6.1.1.2. Tiek testētas ESA izstarotās un novadītās emisijas, noturība pret izstarotajiem un novadītajiem traucējumiem.

6.1.2. Pirms testēšanas tehniskajam dienestam kopā ar ražotāju ir jāsagatavo testa plāns, kas ietver vismaz darbības režīmu, stimulētas(-u) funkcijas(-u), novērotas(-u) funkcijas(-u), atbilstības/neatbilstības kritērijus un paredzētās emisijas.

6.2. Specifikācijas attiecībā uz platjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

6.2.1. Mērīšanas metode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs, mēra, izmantojot 4. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

6.2.2. Transportlīdzekļa platjoslas tipa apstiprināšanas robežas

6.2.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts šo noteikumu 2. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m.

6.2.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts šo noteikumu 3. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 53 dB mikrovolti/m.

6.2.2.3. Uz transportlīdzekļa tipu reprezentatīvo paraugu izmērītajām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.3. Specifikācijas attiecībā uz šaurjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

6.3.1. Mērīšanas metode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs, mēra, izmantojot 5. pielikumā aprakstīto metodi. To nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

6.3.2. Transportlīdzekļa šaurjoslas tipa apstiprinājuma robežas

6.3.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 5. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 22 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 22–33 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts šo noteikumu 4. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 33 dB mikrovolti/m.

6.3.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 5. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts šo noteikumu 5. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m.

6.3.2.3. Uz transportlīdzekļa tipu reprezentatīvo paraugu izmērītajām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.3.2.4. Neatkarīgi no šo noteikumu 6.3.2.1., 6.3.2.2. un 6.3.2.3. punktā noteiktajām robežām, ja sākotnējā testēšanas posmā, kas aprakstīts 5. pielikuma 1.3. punktā, signāla stiprums, kuru mēra pie transportlīdzekļa raidošās radioantenas, ir mazāks nekā 20 dB mikrovoltu 76–108 MHz frekvenču diapazonā, kuru mēra ar vidusmēra detektoru, tad ir uzskatāms, ka transportlīdzeklis atbilst šaurjoslas emisiju robežām un turpmāka testēšana nav nepieciešama.

6.4. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļu noturību elektromagnētiskajā starojumā

6.4.1. Testēšanas metode

Transportlīdzekļa tipu reprezentatīvā parauga noturību elektromagnētiskajā starojumā testē ar 6. pielikumā aprakstīto metodi.

6.4.2. Transportlīdzekļa noturības tipa apstiprinājuma robežas

6.4.2.1. Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un vismaz 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai.

6.4.2.2. Transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 6. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.1. punktu.

6.5. Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem platjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

6.5.1. Mērīšanas metode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa reprezentatīvs paraugs, mēra ar 7. pielikumā aprakstīto metodi.

6.5.2. ESA platjoslas tipa apstiprināšanas robežas

6.5.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 7. pielikumā, atskaites robežas ir 62–52 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 52–63 dB mikrovolti/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts šo noteikumu 6. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 63 dB mikrovolti/m.

6.5.2.2. Uz ESA tipu reprezentatīvo paraugu izmērītajām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.6. Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem šaurjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

6.6.1. Mērīšanas metode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa reprezentatīvs paraugs, mēra ar 8. pielikumā aprakstīto metodi.

6.6.2. ESA šaurjoslas tipa apstiprināšanas robežas

6.6.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 8. pielikumā, atskaites robežas ir 52–42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts šo noteikumu 7. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 53 dB mikrovolti/m.

6.6.2.2. Uz ESA tipu reprezentatīvo paraugu izmērītajai vērtībai, kas izteikta dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

6.7. Specifikācijas attiecībā uz pārejas novadīto traucējumu emisijām, ko 12/24 V barošanas līnijās rada ESA

6.7.1. Testēšanas metode

ESA tipa reprezentatīvā parauga emisijas testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, kā attiecībā uz 1. tabulā norādītajiem līmeņiem aprakstīts 10. pielikumā.

1. tabula

Maksimālā pieļaujamā impulsa amplitūda

6.8. Specifikācijas attiecībā uz ESA noturību elektromagnētiskajā starojumā

6.8.1. Testēšanas metode(-es)

ESA tipu reprezentatīvā parauga noturību elektromagnētiskajā starojumā testē ar 9. pielikumā aprakstīto(-ajām) metodi(-ēm).

6.8.2. ESA noturības tipa apstiprināšanas robežas

6.8.2.1. Ja testi tiek veikti, izmantojot 9. pielikumā aprakstītās metodes, noturības testa līmeņi ir 60 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 15 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 75 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) elementu testēšanas metodei, 60 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas pievadīšanas (BCI) testēšanas metodei un 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvā lauka starojuma testēšanas metodei vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas, un vismaz 50 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 12,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 62,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, TEM elementu testēšanas metodei, 50 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, BCI testēšanas metodei un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvā lauka starojuma testēšanas metodei visā 20–2 000 MHz frekvenču joslā.

6.8.2.2. ESA tipa reprezentatīvs paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 9. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība.

6.9. Specifikācijas attiecībā uz ESA noturību pret barošanas līnijās novadītiem pārejas traucējumiem

6.9.1. Testēšanas metode

ESA tipa reprezentatīvā parauga noturību testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, kā attiecībā uz 2. tabulā norādītajiem līmeņiem aprakstīts 10. pielikumā.

2. tabula

ESA noturība

6.10. Izņēmumi

6.10.1. Ja transportlīdzeklī vai elektriskā/elektroniskā sistēmā, vai ESA neietilpst elektronisks oscilators ar darbības frekvenci, kas lielāka nekā 9 kHz, tas uzskatāms par atbilstošu 6.3.2. vai 6.6.2. punktam un 5. un 8. pielikumam.

6.10.2. Transportlīdzekļiem, kuriem nav elektriskas/elektroniskas sistēmas ar “noturības funkcijām”, nav jātestē noturība pret izstarotajiem traucējumiem, un tie ir uzskatāmi par atbilstošiem šo noteikumu 6.4. punktam un 6. pielikumam.

6.10.3. ESA, kurai nav noturības funkciju, nav jātestē noturība pret izstarotiem traucējumiem, un tie ir uzskatāmi par atbilstošiem šo noteikumu 6.8. punktam un 9. pielikumam.

6.10.4. Elektrostatiskā izlāde

Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar riepām, transportlīdzekļa virsbūvi/šasiju var uzskatīt par elektriski izolētu konstrukciju. Ievērojami elektrostatiski spēki saistībā ar transportlīdzekļa ārējo vidi parādās tikai tajā brīdī, kad kāds iekāpj transportlīdzeklī vai izkāpj no tā. Tā kā šajos brīžos transportlīdzeklis ir nekustīgs, tipa apstiprinājuma tests attiecībā uz elektrostatisko izlādi netiek uzskatīts par vajadzīgu.

6.10.5. Pārejas novadīto traucējumu emisijas, ko 12/24 V barošanas līnijās rada ESA.

ESA, kas nav saslēgti, neietver pārslēgus vai induktīvās slodzes, nav jātestē pārejas novadītās emisijas un ir uzskatāmi par atbilstošiem 6.7. punktam.

6.10.6. Uztvērēju funkciju zaudēšana noturības testa laikā, kad testa signāls ir uztvērēja joslas platuma (RF izslēgšanas joslas) ietvaros, kā noteikts konkrētajam radiopakalpojumam/produktam starptautiskajos saskaņotajos elektromagnētiskās saderības standartos, obligāti nenozīmē neatbilstības kritērija piemērošanu.

6.10.7. RF raidītāji tiek testēti raidīšanas režīmā. Vajadzīgās emisijas (piemēram, no RF raidīšanas sistēmām) nepieciešamajā joslas platumā un ārpus joslas emisijām uz šiem noteikumiem neattiecas. Šo noteikumu priekšmets ir neīstās emisijas.

6.10.7.1. “Nepieciešamais joslas platums”: noteiktai emisiju kategorijai frekvences joslas platums ir tāds, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu informācijas pārraidi tādā ātrumā un kvalitātē, kā noteikts norādītajos noteikumos (Starptautiskās Telesakaru savienības (ITU) Radionoteikumu Nr. 1.152 1. pants).

6.10.7.2. “Ārpusjoslas emisijas”: emisijas frekvencē vai frekvencēs tieši ārpus nepieciešamā joslas platuma, kas rodas modulācijas procesā, bet neietverot blakusemisijas (ITU Radionoteikumu Nr. 1.144 1. pants).

6.10.7.3. “Blakusemisijas”: katrā modulācijas procesā pastāv nevēlami papildu signāli. Tos apzīmē ar terminu “blakusemisijas”. Blakusemisijas ir emisijas frekvencē vai frekvencēs, kas atrodas ārpus nepieciešamā joslas platuma, un to apmēru var samazināt, neietekmējot attiecīgo informācijas pārraidi. Blakusemisijas ietver harmoniskās emisijas, parazītiskās emisijas, starpmodulācijas produktus un frekvences konversijas produktus, bet neietver ārpusjoslas emisijas (ITU Radionoteikumu Nr. 1.145 1. pants).

7. PAPILDU SPECIFIKĀCIJAS KONFIGURĀCIJAI “REESS LĀDĒŠANAS REŽĪMĀ, KAS SAVIENOTA AR ELEKTROTĪKLU”

7.1. Vispārīgas specifikācijas

7.1.1. Transportlīdzekli un tā elektrisko(-ās)/elektronisko(-ās) sistēmu(-as) projektē, izgatavo un uzstāda tā, lai transportlīdzeklis ar konfigurāciju “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” atbilstu šo noteikumu prasībām.

7.1.1.1. Transportlīdzeklim ar konfigurāciju “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” testē izstarotās emisijas un noturību pret izstarotajiem traucējumiem, novadītās emisijas un noturību pret novadītiem traucējumiem.

7.1.1.2. ESA ar konfigurāciju “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” testē izstarotās un novadītās emisijas un noturību pret izstarotajiem un novadītiem traucējumiem.

7.1.2. Pirms testēšanas tehniskajam dienestam kopā ar ražotāju jāsagatavo testa plāns konfigurācijai “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, kurš ietver vismaz darbības režīmu, stimulētu(-as) funkciju(-as), novērotu(-as) funkciju(-as), atbilstības/neatbilstības kritēriju(-us) un paredzētās emisijas.

7.1.3. Transportlīdzekli konfigurācijā “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” jātestē, izmantojot lādēšanas kabeli, ko piegādājis ražotājs. Šādā gadījumā izmanto tāda tipa kabeli, kurš apstiprināts kā transportlīdzekļa daļa.

7.1.4. Tīkla ekvivalenti

Transportlīdzekli / ESA maiņstrāvas elektrotīklam pieslēdz caur 50 μH/50 Ω tīkla ekvivalentu(-iem), kā definēts CISPR 16-1-2 4.3. punktā.

Transportlīdzekli / ESA līdzstrāvas elektrotīklam pieslēdz caur 5 μH/50 Ω tīkla ekvivalentu(-iem), kā definēts CISPR 25.

Transportlīdzekli / ESA augstsprieguma elektrolīnijai pieslēdz caur 5 μH/50 Ω augstsprieguma tīkla ekvivalentu(-iem), kā definēts 8. papildinājumā.

7.2. Specifikācijas attiecībā uz platjoslas elektromagnētisko starojumu no transportlīdzekļiem

7.2.1. Mērīšanas metode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs, mēra, izmantojot 4. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.2.2. Transportlīdzekļa platjoslas tipa apstiprināšanas robežas

7.2.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 10,0 ± 0,2 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 32 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 32–43 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 2. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 43 dB mikrovolti/m.

7.2.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 4. pielikumā, ievērojot 3,0 ± 0,05 m lielu attālumu starp transportlīdzekli un antenu, starojuma atskaites robežas ir 42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz frekvenču joslā un 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 3. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvenču joslā robeža paliek nemainīga – 53 dB mikrovolti/m.

Uz transportlīdzekļa tipu reprezentatīvo paraugu izmērītajām vērtībām, kas izteiktas dB mikrovoltos/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

7.3. Specifikācijas attiecībā uz harmoniku emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.3.1. Mērīšanas metode

Harmoniku emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs, mēra, izmantojot 11. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.3.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas robeža

7.3.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 11. pielikumā, robeža ieejas strāvai ≤ 16 A uz fāzi ir noteikta IEC 61000-3-2 un norādīta 3. tabulā.

3. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva ≤ 16 A uz fāzi)

7.3.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 11. pielikumā, robežas ieejas strāvai > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi ir noteikta IEC 61000-3-12 un norādīta 4., 5. un 6. tabulā.

4. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) aprīkojumam, kurš nav simetrisks trīsfāžu aprīkojums

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki nekā 12 vai vienādi ar 12, ir mazāki nekā 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas nekā 12, ņem vērā kopējos harmonikas kropļojumos (THD) un daļējos svērtajos harmonikas kropļojumos (PWHD) tāpat kā nepāra harmonikas.

Ir atļauta lineārā interpolācija starp aprīkojuma īsslēguma attiecības (Rsce) secīgiem lielumiem.

5. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) simetriskam trīsfāžu aprīkojumam

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki nekā 12 vai vienādi ar 12, ir mazāki nekā 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas nekā 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem.

6. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) simetriskam trīsfāžu aprīkojumam ar īpašiem nosacījumiem

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki nekā 12 vai vienādi ar 12, ir mazāki nekā 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas nekā 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

7.4. Specifikācijas attiecībā uz sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.4.1. Mērīšanas metode

Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipu reprezentatīvs paraugs, mēra, izmantojot 12. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.4.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas robeža

7.4.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 12. pielikumā, robeža nominālajai strāvai ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-3-3 5. punktā.

7.4.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 12. pielikumā, robeža nominālajai strāvai > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-3-11 5. punktā.

7.5. Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās rada transportlīdzeklis

7.5.1. Mērīšanas metode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās, ko rada transportlīdzekļa tipa reprezentatīvs paraugs, mēra, izmantojot 13. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.5.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas robeža

7.5.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 13. pielikumā, robeža maiņstrāvas elektrolīnijām ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-6-3 un norādīta 7. tabulā.

7. tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi maiņstrāvas elektrolīnijās

7.5.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 13. pielikumā, robeža līdzstrāvas elektrolīnijām ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-6-3 un norādīta 8. tabulā.

8. tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi līdzstrāvas elektrolīnijās

7.6. Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras tīklā un telesakaru piekļuvē rada transportlīdzeklis

7.6.1. Mērīšanas metode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas tīklā un telesakaru piekļuvē, ko rada transportlīdzekļa tipa reprezentatīvs paraugs, mēra, izmantojot 14. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka transportlīdzekļa ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.6.2. Transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas robeža

7.6.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 14. pielikumā, robeža attiecībā uz tīkla un telesakaru piekļuvi (telesakaru piekļuve ir definēta CISPR 22 3.6. punktā) ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-6-3 un norādīta 9. tabulā.

9. tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi tīklā un telesakaru piekļuvē

7.7. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļu noturību elektromagnētiskajā starojumā

7.7.1. Testēšanas metode

Transportlīdzekļa tipu reprezentatīvā parauga noturību elektromagnētiskajā starojumā testē ar 6. pielikumā aprakstīto metodi.

7.7.2. Transportlīdzekļa noturības tipa apstiprinājuma robežas

7.7.2.1. Ja testus veic, izmantojot 6. pielikumā aprakstīto metodi, lauka intensitāte ir 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas un vismaz 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, visai 20–2 000 MHz frekvenču joslai.

7.7.2.2. Transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 6. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu.

7.8. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļa noturību pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgas pārejas/pieplūduma traucējumiem

7.8.1. Testēšanas metode

7.8.1.1. Transportlīdzekļa tipa reprezentatīva parauga noturību pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem testē ar 15. pielikumā aprakstīto metodi.

7.8.2. Transportlīdzekļa noturības tipa apstiprinājuma robežas

7.8.2.1. Ja testi tiek veikti, izmantojot 15. pielikumā aprakstītās metodes, noturības testa līmeņi maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās ir šādi: ± 2 kV testa spriegums nenoslēgtā kontūrā ar pieauguma laiku (Tr) 5 ns, noturēšanas laiku (Th) 50 ns un atkārtojuma frekvenci 5 kHz vismaz vienu minūti.

7.8.2.2. Transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 15. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu.

7.9. Specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļa noturību pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem

7.9.1. Testēšanas metode

7.9.1.1. Transportlīdzekļa tipa reprezentatīva parauga noturība pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem testē ar 16. pielikumā aprakstīto metodi.

7.9.2. Transportlīdzekļa noturības tipa apstiprinājuma robežas

7.9.2.1. Ja testi tiek veikti, izmantojot 16. pielikumā aprakstītās metodes, noturības testa līmeņi ir šādi:

7.9.2.2. Transportlīdzekļa tipa reprezentatīvais paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 16. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība saskaņā ar 6. pielikuma 2.2. punktu.

7.10. Specifikācijas attiecībā uz ESA radītiem platjoslas elektromagnētiskiem traucējumiem

7.10.1. Mērīšanas metode

Elektromagnētisko starojumu, ko rada ESA tipa reprezentatīvs paraugs, mēra ar 7. pielikumā aprakstīto metodi.

7.10.2. ESA platjoslas tipa apstiprināšanas robežas

7.10.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 7. pielikumā, atskaites robeža ir 62–52 dBμV/m 30–75 MHz frekvenču joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) samazinoties frekvencēs virs 30 MHz, un 52–63 dBμV/m 75–400 MHz joslā, šai robežai logaritmiski (lineāri) pieaugot frekvencēs virs 75 MHz, kā norādīts 6. papildinājumā. 400–1 000 MHz frekvencē robeža paliek nemainīga – 63 dBμV/m.

7.10.2.2. Uz ESA tipu reprezentatīvo paraugu izmērītajām vērtībām, kas izteiktas dBμV/m, jābūt zem tipa apstiprinājuma robežas.

7.11. Specifikācijas attiecībā uz harmoniku emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada ESA

7.11.1. Mērīšanas metode

Harmoniku emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada ESA tipa reprezentatīvais paraugs, mēra, izmantojot 17. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.11.2. ESA tipa apstiprināšanas robeža

7.11.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 17. pielikumā, robeža ieejas strāvai ≤ 16 A uz fāzi ir noteikta IEC 61000-3-2 un norādīta 10. tabulā.

10. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva ≤ 16 A uz fāzi)

7.11.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 17. pielikumā, robežas ieejas strāvai > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi ir noteikta IEC 61000-3-12 un norādīta 11., 12. un 13. tabulā.

11. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) aprīkojumam, kurš nav simetrisks trīsfāžu aprīkojums

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki nekā 12 vai vienādi ar 12, ir mazāki nekā 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas nekā 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem.

12. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) simetriskam trīsfāžu aprīkojumam

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki nekā 12 vai vienādi ar 12, ir mazāki nekā 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas nekā 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

Ir atļauta lineāra interpolācija starp Rsce secīgiem lielumiem.

13. tabula

Maksimāli pieļaujamās harmonikas (ieejas strāva > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi) simetriskam trīsfāžu aprīkojumam ar īpašiem nosacījumiem

Pāra harmoniku relatīvie lielumi, kuri mazāki nekā 12 vai vienādi ar 12, ir mazāki nekā 16/n %. Pāra harmonikas, kuras ir lielākas nekā 12, ņem vērā THD un PWHD tāpat kā nepāra harmonikas.

7.12. Specifikācijas attiecībā uz sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijām, kuras maiņstrāvas elektrolīnijās rada ESA

7.12.1. Mērīšanas metode

Sprieguma izmaiņu, sprieguma svārstību un mirgošanas emisijas maiņstrāvas elektrolīnijās, ko rada ESA tipa reprezentatīvs paraugs, mēra, izmantojot 18. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka ESA ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.12.2. ESA tipa apstiprināšanas robeža

7.12.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 18. pielikumā, robeža nominālajai strāvai ≤ 16 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-3-3 5. punktā.

7.12.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 18. pielikumā, robeža nominālajai strāvai > 16 A un ≤ 75 A uz fāzi un bez slēguma nosacījumiem ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-3-11 5. punktā.

7.13. Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās rada ESA

7.13.1. Mērīšanas metode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās, ko rada ESA tipa reprezentatīvs paraugs, mēra, izmantojot 19. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka ESA ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.13.2. ESA tipa apstiprināšanas robeža

7.13.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 19. pielikumā, robeža maiņstrāvas elektrolīnijām ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-6-3 un norādīta 14. tabulā.

14. tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi maiņstrāvas elektrolīnijās

7.13.2.2. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 19. pielikumā, robeža līdzstrāvas elektrolīnijām ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-6-3 un norādīta 15. tabulā.

15. tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi līdzstrāvas elektrolīnijās

7.14. Specifikācijas attiecībā uz radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijām, kuras tīklā un telesakaru piekļuvē rada ESA

7.14.1. Mērīšanas metode

Radiofrekvenču novadīto traucējumu emisijas tīklā un telesakaru piekļuvē, ko rada ESA tipa reprezentatīvs paraugs, mēra, izmantojot 20. pielikumā aprakstīto metodi. Mērīšanas metodi nosaka ESA ražotājs, saskaņojot to ar tehnisko dienestu.

7.14.2. ESA tipa apstiprināšanas robeža

7.14.2.1. Ja mērījumus veic, izmantojot metodi, kas aprakstīta 20. pielikumā, robeža attiecībā uz tīkla un telesakaru piekļuvi (telesakaru piekļuve ir definēta CISPR 22 3.6. punktā) ir tāda, kāda noteikta IEC 61000-6-3 un norādīta 16. tabulā.

16. tabula

Maksimāli pieļaujamie radiofrekvenču novadītie traucējumi tīklā un telesakaru piekļuvē

7.15. Specifikācijas attiecībā uz ESA noturību pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgas pārejas/pieplūduma traucējumiem

7.15.1. Testēšanas metode

7.15.1.1. ESA tipa reprezentatīva parauga noturību pret maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem elektriskiem īslaicīgiem pārejas/pieplūduma traucējumiem testē ar 21. pielikumā aprakstīto metodi.

7.15.2. ESA noturības tipa apstiprināšanas robežas

7.15.2.1. Ja testi tiek veikti, izmantojot 21. pielikumā aprakstītās metodes, noturības testa līmeņi maiņstrāvas un līdzstrāvas elektrolīnijās ir šādi: ± 2 kV testa spriegums nenoslēgtā kontūrā ar pieauguma laiku (Tr) 5 ns, noturēšanas laiku (Th) 50 ns un atkārtojuma frekvenci 5 kHz vismaz vienu minūti.

7.15.2.2. ESA tipa reprezentatīvais paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 21. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība saskaņā ar 9. pielikuma 2.2. punktu.

7.16. Specifikācijas attiecībā uz ESA noturību pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem

7.16.1. Testēšanas metode

7.16.1.1. ESA tipa reprezentatīva parauga noturība pret maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijās novadītiem pārsprieguma impulsiem testē ar 22. pielikumā aprakstīto metodi.

7.16.2. ESA noturības tipa apstiprināšanas robežas

7.16.2.1. Ja testi tiek veikti, izmantojot 22. pielikumā aprakstītās metodes, noturības testa līmeņi ir šādi:

7.16.2.2. ESA tipa reprezentatīvais paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 22. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība saskaņā ar 9. pielikuma 2.2. punktu.

7.17. Specifikācijas attiecībā uz pārejas novadīto traucējumu emisijām, ko 12/24 V barošanas līnijās rada ESA

7.17.1. Testēšanas metode

ESA tipa reprezentatīvā parauga emisijas testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, kā attiecībā uz 17. tabulā norādītajiem līmeņiem aprakstīts 10. pielikumā.

17. tabula

Maksimālā pieļaujamā impulsa amplitūda

7,18. Specifikācijas attiecībā uz ESA noturību elektromagnētiskajā starojumā

7.18.1. Testēšanas metode(-es)

ESA tipu reprezentatīvā parauga noturību elektromagnētiskajā starojumā testē ar 9. pielikumā aprakstīto(-ajām) metodi(-ēm).

7.18.2. ESA noturības tipa apstiprināšanas robežas

7.18.2.1. Ja testi tiek veikti, izmantojot 9. pielikumā aprakstītās metodes, noturības testa līmeņi ir 60 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 15 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 75 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, šķērseniskā elektromagnētiskā režīma (TEM) elementu testēšanas metodei, 60 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas pievadīšanas (BCI) testēšanas metodei un 30 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvā lauka starojuma testēšanas metodei vairāk nekā 90 % no 20–2 000 MHz frekvenču joslas, un vismaz 50 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 150 mm testēšanai ar slokšņlīnijas metodi, 12,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, 800 mm testēšanai ar ar slokšņlīnijas metodi, 62,5 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, TEM elementu testēšanas metodei, 50 mA, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, strāvas BCI testēšanas metodei un 25 volti/m, rēķinot vidējo kvadrātisko vērtību, brīvā lauka starojuma testēšanas metodei visā 20–2 000 MHz frekvenču joslā.

7.18.2.2. ESA tipa reprezentatīvs paraugs uzskatāms par atbilstošu noturības prasībām, ja saskaņā ar 9. pielikumu veikto testu laikā nepasliktinās “noturības funkciju” darbība.

7.19. Specifikācijas attiecībā uz ESA noturību pret barošanas līnijās novadītiem pārejas traucējumiem

7.19.1 Testēšanas metode

ESA tipa reprezentatīvā parauga noturību testē ar metodi(-ēm) saskaņā ar ISO 7637-2, kā attiecībā uz 18. tabulā norādītajiem līmeņiem aprakstīts 10. pielikumā.

18. tabula

ESA noturība

7.20. Izņēmumi

7.20.1. Ja nav tieša savienojuma ar telesakaru tīklu, ar kuru nodrošina telesakaru pakalpojumu, ko sniedz papildus uzlādes sakaru pakalpojumam, 14. un 20. pielikumu nepiemēro.

7.20.2. Ja transportlīdzekļa tīkla un telesakaru piekļuvē izmanto elektrolīniju pārraidi (PLT) pa maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijām, 14. pielikumu nepiemēro.

7.20.3. Ja ESA tīkla un telesakaru piekļuvē izmanto elektrolīniju pārraidi (PLT) pa maiņstrāvas vai līdzstrāvas elektrolīnijām, 20. pielikumu nepiemēro.

7.20.4. Transportlīdzekļiem un/vai ESA, kurus ir paredzēts izmantot konfigurācijā “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, savienojumā ar līdzstrāvas uzlādes staciju, kuras tīkla vada garums ir mazāks nekā 30 m, nav jāatbilst 13., 15., 16., 19., 21. un 22. pielikuma prasībām.

Šādā gadījumā ražotājs norāda prasību, ka transportlīdzekli un/vai ESA var izmantot “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” tikai tad, ja tiek lietoti vadi, kas īsāki nekā 30 m. Šī informācija pēc tipa apstiprinājuma jādara publiski pieejama.

7.20.5. Transportlīdzekļiem un/vai ESA, kurus ir paredzēts izmantot konfigurācijā “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”, savienojumā ar atsevišķu vai privātu līdzstrāvas uzlādes staciju, kura nav savienota ar citā ierīcēm, nav jāatbilst 13., 15., 16., 19., 21. un 22. pielikuma prasībām.

Šādā gadījumā ražotājs norāda prasību, ka transportlīdzekli un/vai ESA var izmantot “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” tikai tad, ja tiek lietota atsevišķa vai privāta līdzstrāvas uzlādes stacija, kura nav savienota ar citām ierīcēm. Šī informācija pēc tipa apstiprinājuma jādara publiski pieejama.

8. TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA GROZĪJUMS VAI PAPLAŠINĀŠANA PĒC ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA MEZGLA (ESA) PAPILDINĀŠANAS VAI AIZVIETOŠANAS

8.1. Ja transportlīdzekļa ražotājs ieguvis apstiprinājumu transportlīdzekļa iekārtai un vēlas uzstādīt papildu vai aizstājošo elektrisko/elektronisko sistēmu vai ESA, kas jau ir saņēmis apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un ko uzstādīs saskaņā ar visiem nosacījumiem noteikumu pielikumos, transportlīdzekļa apstiprinājumu drīkst attiecināt uz citu tipu bez turpmākas testēšanas. Papildu vai aizstājošās elektriskās/elektroniskās sistēmas vai ESA ražošanas atbilstības nolūkā tiek uzskatīti par transportlīdzekļa daļu.

8.2. Ja papildu vai aizstājošā(-ās) daļa(-as) nav saņēmusi(-ušas) apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un ja ir nepieciešama testēšana, viss transportlīdzeklis ir uzskatāms par atbilstīgu, ja var pierādīt, ka jaunā(-ās) vai mainītā(-ās) daļa(-as) atbilst attiecīgajām 6. punkta un attiecīgajā gadījumā arī 7. punkta prasībām, vai ja salīdzinošā testā var pierādīt, ka jaunā daļa negatīvi neietekmēs transportlīdzekļa tipa atbilstību.

8.3. Ja transportlīdzekļa ražotājs papildina apstiprinātu transportlīdzekli ar standarta mājsaimniecības vai uzņēmējdarbības aprīkojumu, kas nav pārvietojama sakaru iekārta, kura atbilst citiem noteikumiem un kuras uzstādīšana, aizstāšana vai noņemšana ir saskaņā ar iekārtas un transportlīdzekļa ražotāja ieteikumiem, transportlīdzekļa apstiprinājums paliek spēkā. Tas neliedz transportlīdzekļu ražotājiem uzstādīt sakaru iekārtas atbilstoši attiecīgajiem uzstādīšanas norādījumiem, ko izstrādājis transportlīdzekļa ražotājs un/vai šādu sakaru iekārtu ražotājs(-i). Transportlīdzekļa ražotājs (pēc testēšanas iestādes pieprasījuma) sniedz pierādījumu, ka šādi raidītāji transportlīdzekļa darbību neietekmē negatīvi. Tas var būt apstiprinājums, ka jaudas līmeņi un iekārtas ir tādas, ka šo noteikumu noturības līmeņi nodrošina pietiekamu aizsardzību attiecībā uz pārraidi, t. i., izņemot pārraidīšanu vienlaicīgi ar 6. punktā noteiktajiem testiem. Šie noteikumi nedod tiesības izmantot sakaru raidītāju, ja uz šādu aprīkojumu vai tā izmantošanu attiecas citas prasības.

9. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

Ražojumu atbilstības nodrošināšanas procedūra ir tāda, kādu paredz Nolīguma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. papildinājums, ievērojot turpmāk izklāstītās prasības.

9.1. Transportlīdzekļus vai sastāvdaļas, vai ESA, kas apstiprināti saskaņā ar šiem noteikumiem, ražo tā, lai tie atbilstu apstiprinātajam tipam, ievērojot iepriekš 6. punktā un attiecīgajā gadījumā 7. punktā izklāstītajām prasībām.

9.2. Transportlīdzekļa vai detaļas, vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstību pārbauda, pamatojoties uz paziņojuma veidlapā(-ās) norādītajiem datiem par tipa apstiprinājumu, kas noteikts šo noteikumu 3.A un/vai 3.B pielikumā.

9.3. Ja tipa apstiprinātāja iestāde nav apmierināta ar ražotāja pārbaudes procedūru, tiek piemērots 9.3.1., 9.3.2. un 9.3.3. punkts.

9.3.1. Ja verificē sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražošana uzskatāma par atbilstīgu šo noteikumu prasībām attiecībā uz platjoslas elektromagnētiskajiem traucējumiem un šaurjoslas elektromagnētiskajiem traucējumiem, ja izmērītie līmeņi attiecībā uz transportlīdzekļiem nepārsniedz 6.2.2.1., 6.2.2.2., 6.3.2.1. un 6.3.2.2. punktā un piemērošanas gadījumā 7.2.2.1. un 7.2.2.2. punktā un attiecība uz ESA – 6.5.2.1., 6.6.2.1. un piemērošanas gadījumā 7.10.2.1. punktā aprakstītās atskaites robežas vairāk kā par 4 dB (60 %) (attiecīgā gadījumā).

9.3.2. Ja verificē sērijveidā ražota transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai ESA atbilstību, ražošana uzskatāma par atbilstīgu šo noteikumu prasībām attiecībā uz noturību elektromagnētiskajā starojumā, ja transportlīdzekļa darbība attiecībā uz transportlīdzekļa tiešo vadību nekādi nepasliktinās tā, ka to varētu ievērot vadītājs vai cits satiksmes dalībnieks, kad transportlīdzeklis atrodas 6. pielikuma 4. punktā definētajā stāvoklī un tiek pakļauts lauka intensitātei, kura izteikta voltos/m, līdz 80 % no atskaites robežām, kas attiecībā uz transportlīdzekļiem noteiktas 6.4.2.1. punktā un piemērošanas gadījumā 7.7.2.1. punktā un attiecībā uz ESA – 6.8.2.1. punktā un piemērošanas gadījumā 7.18.2.1. punktā.

9.3.3. Ja verificē sērijveidā ražotas sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības (STU) atbilstību, ražošana uzskatāma par atbilstīgu šo noteikumu prasībām attiecībā uz noturību pret novadītiem traucējumiem un emisijām, ja sastāvdaļas vai STU“noturības funkciju” darbība nepasliktinās līdz 6.9.1. punktā un piemērošanas gadījumā 7.19.1. punktā norādītajiem līmeņiem un nepārsniedz 6.7.1. punktā un piemērošanas gadījumā 7.17.1. punktā norādītos līmeņus.

10. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

10.1. Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirto transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājumu var anulēt, ja nav izpildītas 6. punktā un piemērošanas gadījumā 7. punktā izklāstītās prasības vai ja izvēlētie transportlīdzekļi neiztur 6. punktā un piemērošanas gadījumā 7. punktā minētos testus.

10.2. Ja Nolīguma puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc apstiprinājumu, ko tā iepriekš piešķīrusi, tā nekavējoties par to ziņo citām Līgumslēdzējām pusēm, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

11. PILNĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz tāda transportlīdzekļa vai ESA tipa ražošanu, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, tas par to informē tipa apstiprinātāju iestādi, kura apstiprinājumu piešķīrusi, kas nekavējoties par to informē citas 1958. gada Nolīguma puses, kuras piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā.

12. TRANSPORTLĪDZEKĻA VAI ESA TIPA APSTIPRINĀJUMA MODIFIKĀCIJA VAI PAPLAŠINĀŠANA

12.1. Par jebkuru transportlīdzekļa vai ESA tipa modifikāciju ir jāpaziņo tai tipa apstiprinātājai iestādei, kas ir piešķīrusi šo transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu. Minētā iestāde var vai nu:

12.2. Paziņojums par apstiprinājuma piešķiršanu vai atteikšanu kopā ar informāciju par modifikācijām jādara zināms Nolīguma pusēm, kas piemēro šos noteikumus, atbilstoši šo noteikumu 4. punktā norādītajai procedūrai.

12.3. Tipa apstiprinātāja iestāde, kas piešķir apstiprinājuma paplašinājumu, šādam paplašinājumam piešķir sērijas numuru un, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst paraugam šo noteikumu 3.A un 3.B pielikumā, informē par to pārējās 1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus.

13. PĀREJAS NOTEIKUMI

13.1. No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 03. grozījumu sērija, Līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem, kuri grozīti ar 03. grozījumu sēriju.

13.2. Kad pagājuši 12 mēneši no šo noteikumu, kas grozīti ar 03. grozījumu sēriju, spēkā stāšanās dienas, Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir tipa apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 03. grozījumu sēriju.

13.3. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, neatsakās piešķirt paplašinājumu apstiprinājumam, kas ir saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām.

13.4. Kad pagājuši 48 mēneši no šo noteikumu 03. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas, Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikt transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības pirmo valsts reģistrāciju (pirmā nodošana ekspluatācijā), ja tas neatbilst šo noteikumu 03. grozījumu sērijas prasībām.

13.5. No dienas, kad oficiāli stājas spēkā 04. grozījumu sērija, Līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, neatsaka tipa apstiprinājumu atbilstīgi šiem noteikumiem, kas grozīti ar 04. grozījumu sēriju.

13.6. Kad pagājuši 36 mēneši no šo noteikumu, kas grozīti ar 04. grozījumu sēriju, oficiālās spēkā stāšanās dienas, Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 04. grozījumu sēriju.

13.7. Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, 36 mēnešu laikposmā pēc 04. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas turpina piešķirt apstiprinājumus tiem transportlīdzekļu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipiem, kuri atbilst prasībām, ko paredz šie noteikumi, kuri grozīti ar iepriekšējām grozījumu sērijām.

13.8. 60 mēnešu laikā pēc 04. grozījumu sērijas stāšanās spēkā datuma neviena Līgumslēdzēja puse nedrīkst atteikties piešķirt valsts vai reģionālu tipa apstiprinājumu transportlīdzekļa, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipam, kas apstiprināts saskaņā ar šo noteikumu iepriekšējām grozījumu sērijām.

13.9. Kad pagājuši 60 mēneši no 04. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas, Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, drīkst atteikties piešķirt valsts vai reģionālu tipa apstiprinājumu un drīkst atteikties veikt pirmo transportlīdzekļa reģistrāciju vai pirmreizējo sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības nodošanu ekspluatācijā, ja tas neatbilst šo noteikumu 04. grozījumu sērijas prasībām.

13.10. Neskarot 13.8. un 13.9. punktu, apstiprinājumi, kas saskaņā ar šo noteikumu iepriekšēju grozījumu sēriju piešķirti transportlīdzekļa tipam, kurš nav aprīkots ar savienotājsistēmu REESS lādēšanai, vai sastāvdaļai, vai atsevišķai tehniskai vienībai, kurai nav savienotājsistēma REESS lādēšanai, paliek spēkā, un Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, turpina tos atzīt.

13.11. Kad pagājuši 36 mēneši no 05. grozījumu sērijas spēkā stāšanās dienas Līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, piešķir tipa apstiprinājumus tikai tad, ja apstiprināmais transportlīdzekļa tips, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst prasībām, kas paredzētas šajos noteikumos, kuri grozīti ar 05. grozījumu sēriju.

14. TO TEHNISKO DIENESTU NOSAUKUMS UN ADRESE, KAS VEIC APSTIPRINĀŠANAS TESTUS, KĀ ARĪ TIPA APSTIPRINĀTĀJU IESTĀžU NOSAUKUMS UN ADRESE

1958. gada Nolīguma puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariātam to tehnisko dienestu nosaukumu un adresi, kas veic apstiprināšanas testus, un to tipa apstiprinātāju iestāžu nosaukumu un adresi, kuras piešķir apstiprinājumus un kurām sūta citās valstīs izdotos paziņojumus, kas apliecina apstiprinājuma piešķiršanu vai paplašināšanu, atteikumu vai anulēšanu.

(1) Kā noteikts Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3.), dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2. punkts, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) 1958. gada Nolīguma Līgumslēdzēju pušu pazīšanas numuri ir doti Konsolidētās rezolūcijas par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3) 3. pielikumā, dokuments ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 attiecīgajām daļām un ko atzinusi tipa apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850 un 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

Lādēšanas / sakaru kabeli novieto taisnā līnijā starp AN / IS un transportlīdzekļa lādēšanas kontaktdakšu. Kabeļa projicētais garums ir 0,8 m (+ 0,2/– 0 m).

IS nostiprina tieši uz iezemētās plates. IS korpusu piestiprina iezemētajai platei.

AN nostiprina tieši uz iezemētās plates. AN korpusu piestiprina iezemētajai platei.

elektroinstalāciju starp elektrības tīklu / sakaru līnijas kontaktligzdu un AN / IS novieto cik vien iespējams tuvu iezemētajai platei.

elektroinstalācijas garums starp elektrības tīklu / sakaru līnijas kontakligzdu un AN / IS ir cik vien iespējams īss;

Vilces baterijas uzlādes stāvoklis (SOC) paliek starp 20 % un 80 % no maksimālā SOC visā frekvenču diapazona mērījumu laikā (tādēļ var būt vajadzīgs sadalīt mērījumu vairākās apakšjoslās, kad ir nepieciešams izlādēt transportlīdzekļa vilces bateriju, pirms sāk nākamās apakšjoslas mērījumu). Ja var regulēt strāvas patēriņu, tad strāvu noregulē vismaz 80 % apmērā no tās nominālās vērtības.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 attiecīgajām daļām un ko atzinusi tipa apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850 un 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai transportlīdzeklis atbilst šā pielikuma prasībām.

3.3.5. Ja tiek nolemts apstarot transportlīdzekļa aizmuguri, atskaites punktu nosaka saskaņā ar 3.3.1.–3.3.4. punktu. Transportlīdzekli tad novieto ar aizmuguri pret antenu tā, it kā tas būtu horizontāli pagriezts par 180° ap savu viduspunktu, t. i., tā, lai attālums no antenas līdz transportlīdzekļa ārējās virsbūves tuvākajai daļai nemainītos. Tas ir redzams šā pielikuma papildinājuma 3. attēlā.

3.3.1. Vismaz 2 m horizontāli no antenas fāzes centra vai vismaz 1 m vertikāli no pārvades līniju sistēmas (TLS) izstarojošajiem elementiem.

Lādēšanas / sakaru kabeli novieto taisnā līnijā starp AN / IS un transportlīdzekļa lādēšanas kontaktdakšu. Kabeļa projicētais garums ir 0,8 m (+ 0,2/– 0 m).

IS nostiprina tieši uz iezemētās plates. IS korpusu piestiprina iezemētajai platei.

AN nostiprina tieši uz iezemētās plates. AN korpusu piestiprina iezemētajai platei.

instalāciju starp elektrības tīklu / sakaru līnijas kontaktligzdu un AN / IS novieto cik vien iespējams tuvu iezemētajai platei;

instalācijas garums starp elektrības tīklu / sakaru līnijas kontaktligzdu un AN / IS ir cik vien iespējams īss;

REESS ir lādēšanas režīmā. REESS uzlādes stāvoklis (SOC) paliek starp 20 % un 80 % no maksimālā SOC visā frekvenču diapazona mērījumu laikā (tādēļ var būt vajadzīgs sadalīt mērījumu vairākās apakšjoslās, kad ir nepieciešams izlādēt transportlīdzekļa vilces bateriju pirms sāk nākamās apakšjoslas). Ja var regulēt strāvas patēriņu, tad strāvu noregulē vismaz 20 % apmērā no tās nominālās vērtības.

Ātruma novirze lielāka par ± 10 % no nominālā ātruma. Ja ir automātiskā ātrumkārba: pārmaiņas pārneses attiecībā rada ātruma novirzi, kas pārsniedz ± 10 % no nominālā ātruma.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 attiecīgajām daļām un ko atzinusi tipa apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850 un 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 attiecīgajām daļām un ko atzinusi tipa apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests var iedalīt frekvenču diapazonu 14 frekvenču joslās (30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850 un 850–1 000 MHz) un veikt testus 14 frekvencēs, nosaucot augstākos emisiju līmeņus katrā no joslām, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām. Ja šī testa laikā robeža ir pārsniegta, veic izmeklēšanu, lai pārliecinātos, ka tas ir noticis ESA, nevis fona starojuma dēļ, ieskaitot ESA radīto platjoslas starojumu.

9. PIELIKUMS

TESTĒŠANAS METODE(-ES) ELEKTRISKU/ELEKTRONISKU MEZGLU NOTURĪBAI ELEKTROMAGNĒTISKĀ STAROJUMĀ

1. VISPĀRĪGI

1.1. Šajā pielikumā aprakstītā(-ās) testa metode(-es) attiecas uz ESA.

1.2. Testa metodes

Šī metode attiecas uz abiem ESA veidiem:

a) ESA, kura nav “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”;

b) ESA, kura ir “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

1.2.1. ESA atbilst šādu ražotāja izvēlētu testēšanas metožu jebkuras kombinācijas prasībām, ja rezultātā ir pārbaudīts pilns frekvenču diapazons, kas noteikts šā pielikuma 3.1. punktā:

a) absorbējošās kameras tests saskaņā ar ISO 11452-2;

b) testēšana TEM kamerā saskaņā ar ISO 11452-3;

c) liela apjoma strāvas pievadīšanas (LASP) tests saskaņā ar ISO 11452-4;

d) slokšņlīnijas testēšana saskaņā ar ISO 11452-5;

e) 800 mm slokšņlīnija saskaņā ar šā pielikuma 4.5. punktu.

ESA ar konfigurāciju “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” atbilst absorbējošās kameras testa saskaņā ar ISO 11452-2 un liela apjoma strāvas pievadīšanas (LASP) testa saskaņā ar ISO 11452-4 prasībām pēc ražotāja izvēles ar nosacījumu, ka šie rezultāti aptver pilnu frekvenču diapazonu, kāds norādīts šā pielikuma 3.1. punktā.

(Frekvenču diapazons un vispārējie testa apstākļi pamatojas uz ISO 11452-1).

2. ESA STĀVOKLIS TESTU LAIKĀ

2.1. Testa apstākļi ir saskaņā ar ISO 11452-1.

2.2. ESA testa laikā ir ieslēgta un to stimulē darboties normālā darbības režīmā. To novieto, kā noteikts šajā pielikumā, ja atsevišķās testa metodēs nav noteikts citādi.

ESA, kura ir “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”.

Vilces baterijas uzlādes stāvoklis (SOC) paliek starp 20 % un 80 % no maksimālā SOC visā frekvenču diapazona mērījumu laikā (tādēļ var būt vajadzīgs sadalīt mērījumu vairākās apakšjoslās, kad ir nepieciešams izlādēt transportlīdzekļa vilces bateriju pirms sāk nākamās apakšjoslas).

Ja testu neveic ar REESS, ESA testē ar nominālo strāvu. Ja var regulēt strāvas patēriņu, tad strāvu noregulē vismaz 20 % apmērā no tās nominālās vērtības.

2.3. Kalibrēšanas fāzē neviena no papildu iekārtām, kas nepieciešama testējamā ESA darbības nodrošināšanai, nedarbojas. Kalibrēšanas laikā neviena papildu iekārta nav tuvāk par 1 m no atskaites punkta.

2.4. Lai nodrošinātu to mērījumu reproducējamību, kas iegūti, atkārtojot testus un mērījums, testa signālu radīšanas iekārta un tās shēma atbilst tai pašai specifikācijai, kura izmantota katrā attiecīgā kalibrēšanas fāzē.

2.5. Ja ESA testa laikā sastāv no vairāk kā vienas vienības, savienojošie kabeļi ideālā gadījumā būtu izmantojamais elektrotīkls, kas domāts lietošanai katrā transportlīdzeklī. Ja tas nav pieejams, attālums starp elektronisko vadības bloku un AN ir saskaņā ar standartu. Visiem kabeļiem elektrotīkla instalācijā jābūt cik vien iespējams reāli norobežotiem un, ieteicams, ar patieso noslogojumu un enerģijas pārveidotājiem.

3. TESTA VISPĀRĒJĀS PRASĪBAS

3.1. Frekvenču diapazons, aiztures laiki

Mērījumus veic no 20 līdz 2 000 MHz frekvenču diapazonā ar frekvenču soļiem saskaņā ar ISO 11452-1.

Testa signālu modulācija:

a) AM (amplitūdas modulācija) ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas platumu 20–800 MHz frekvenču diapazonā; un

b) PM (impulsa modulācija), t – 577 μ, 4 600 μ periods 800–2 000 MHz frekvenču diapazonā,

ja vien tehniskais dienests un ESA ražotājs nav vienojušies citādi.

Frekvenču soļa izmērs un aiztures laiks jāizvēlas saskaņā ar ISO 11452-1.

3.2. Tehniskais dienests testu veic intervālos, kā noteikts ISO 11452-1, 20–2 000 MHz frekvenču diapazonā.

Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču joslā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025 attiecīgajām daļām un ko atzinusi tipa apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu frekvenču diapazonā var izvēlēties samazinātu skaitu izlases frekvenču, piemēram, 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 un 1 800 MHz, lai pārliecinātos, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām.

3.3. Ja ESA neiztur šajā pielikumā noteikto testu, jāpārliecinās, ka tas nav izturējis attiecīgos testa apstākļus, nevis tas noticis nekontrolētu lauku rašanās rezultātā.

4. ĪPAŠAS TESTA PRASĪBAS

4.1. Absorbējošās kameras tests

4.1.1. Testa metode

Ar šo metodi var testēt transportlīdzekļa elektriskās/elektroniskās sistēmas, pakļaujot ESA antenas radītajam elektromagnētiskajam starojumam.

4.1.2. Testa metodoloģija

“Aizvietošanas metodi” izmanto, lai radītu testa lauka apstākļus saskaņā ar ISO 11452-2.

Testu veic ar vertikālu polarizāciju.

4.1.2.1. ESA ar konfigurāciju “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” testu kārtība norādīta šā pielikuma 3. papildinājumā.

4.1.2.1.1. Aizsargekrāna konfigurācija atbilstoša transportlīdzekļa sērijas konfigurācijai. Vispārīgi visas ekranētās HV daļas pienācīgi savieno ar zemas pretestības zemējumu (piemēram, AN, kabeļi, savienotāji, utt.). ESA un krava ir iezemēti. Ārējā HV elektroapgāde pievienota, izmantojot padeves līnijas filtrus.

4.1.2.1.2. Ja nav norādīts citādi, LV instalācijas un HV instalācijas garums paralēli iezemētās plates priekšējai malai ir 1 500 mm (± 75 mm). Testa instalācijas kopējais garums, ieskaitot savienotāju, ir 1 700 mm (+ 300/– 0 mm). Attālums starp LV instalāciju un HV instalāciju ir 100 mm (+ 100/– 0 mm).

4.1.2.1.3. Visas instalācijas ir ievietotas elektronevadošā, zemas relatīvās dielektriskās caurlaidības materiālā (εr ≤ 1,4), 50 mm (± 5 mm) virs iezemētās plates.

4.1.2.1.4. Ekranētās elektroapgādes līnijas HV+ un HV- līnija un trīsfāzu kabeļi var būt koaksiāli kabeļi vai tiem var būt kopējs ekranējums atkarībā no izmantotās kontaktdakšas sistēmas. Oriģinālā HV instalācija var tikt izmantota pēc izvēles.

4.1.2.1.5. Ja nav norādīts citādi, ESA korpusu pievieno iezemētajai platei tieši vai izmantojot definētu pretestību.

4.1.2.1.6. Transportlīdzeklī esošo lādētāju maiņstrāvas/līdzstrāvas elektrības piegādes līnijas novieto vistālāk no antenas (aiz LV un HV instalācijas). Attālums starp maiņstrāvas/līdzstrāvas elektrības piegādes līniju un tuvāko instalāciju (LV vai HV) ir 100 mm (+ 100/– 0 mm).

4.1.2.1.7. Ja vien nav norādīts citādi, testē to konfigurāciju, kurai LV instalācija ir tuvāk antenai.

4.2. Testēšana TEM kamerā (skatīt šā pielikuma 2. papildinājumu)

4.2.1. Testa metode

TEM (šķērsenisks elektromagnētisks režīms) kamera rada homogēnus laukus starp iekšējo vadītāju (starpsienu) un kameru (pamatplakni).

4.2.2. Testa metodoloģija

Testu veic saskaņā ar ISO 11452-3.

Atkarībā no testējamā ESA tehniskais dienests izvēlas metodi maksimālā lauka savienojumam vai nu ar ESA, vai ar instalāciju TEM kameras iekšienē.

4.3. Liela apjoma strāvas pievadīšanas tests

4.3.1. Testa metode

Ar šo metodi veic noturības testu, vadot strāvu tieši uz elektrotīkla lietojumu, izmantojot strāvas pievadīšanas zondi.

4.3.2. Testa metodoloģija

Testu veic saskaņā ar ISO 11452-4 uz testa virsmas. Alternatīvi ESA var testēt, uzstādot to transportlīdzeklī saskaņā ar ISO 11451-4 ar šādiem rādītājiem:

a) strāvas pievadīšanas zondi novieto 150 mm attālumā no testējamā ESA;

b) lai no tiešās jaudas aprēķinātu inžekcijas strāvas, izmanto references metodi;

c) Strāvas pievadīšanas zondes specifikācija ierobežo frekvenču diapazona metodes.

4.3.2.1. ESA ar konfigurāciju “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu” testu kārtība norādīta šā pielikuma 4. papildinājumā.

4.3.2.1.1. Aizsargekrāna konfigurācija atbilstoša transportlīdzekļa sērijas konfigurācijai. Vispārīgi visas ekranētās HV daļas pienācīgi savieno ar zemas pretestības zemējumu (piemēram, AN, kabeļi, savienotāji, utt.). ESA un krava ir iezemēti. Ārējā HV elektroapgāde pievienota, izmantojot padeves līnijas filtrus.

4.3.2.1.2. Ja nav norādīts citādi, LV instalāciju un HV instalāciju garums ir 1 700 mm (+ 300/– 0 mm). Attālums starp LV instalāciju un HV instalāciju ir 100 mm (+ 100/– 0 mm).

4.3.2.1.3. Visas instalācijas ir ievietotas elektronevadošā, zemas relatīvās dielektriskās caurlaidības materiālā (εr ≤ 1,4), 50 (± 5) mm virs iezemētās plates.

4.3.2.1.4. Ekranētās elektroapgādes līnijas HV+ un HV- līnija un trīsfāzu kabeļi var būt koaksiāli kabeļi vai tiem var būt kopējs ekranējums atkarībā no izmantotās kontaktdakšas sistēmas. Oriģinālā HV instalācija var tikt izmantota pēc izvēles.

4.3.2.1.5. Ja nav norādīts citādi, ESA korpusu pievieno iezemētajai platei tieši vai izmantojot definētu pretestību.

4.3.2.1.6. Ja nav norādīts citādi, testu veic izmantojot strāvas pievadīšanas zondi, ko novieto ap katru no šādām instalācijām:

a) zemsprieguma instalāciju;

b) augstsprieguma instalāciju;

c) maiņstrāvas elektrības piegādes līnijām, ja tādas ir;

d) līdzstrāvas elektrības piegādes līnijām, ja tādas ir.

4.4. Slokšņlīnijas tests

4.4.1. Testa metode

Šī testa metode paredz elektrotīkla instalācijas pievienošanu ESA sastāvdaļām noteiktiem lauka spēkiem.

4.4.2. Testa metodoloģija

Testu veic saskaņā ar ISO 11452-5.

4.5. 800 mm slokšņlīnijas tests

4.5.1. Testa metode

Slokšņlīnija sastāv no divām paralēlām metāla plāksnēm, kas novietotas 800 mm attālumā viena no otras. Testējamo aprīkojumu novieto centrā starp plāksnēm un pakļauj elektromagnētiskā lauka iedarbībai (skatīt šā pielikuma 1. papildinājumu).

Ar šo metodi var testēt pilnīgas elektroniskas sistēmas, ieskaitot sensorus un enerģijas pārveidotājus, kā arī regulatoru un elektrotīkla slāņus. Tā der iekārtām, kuru lielākais izmērs ir mazāks par vienu trešo daļu no attāluma starp plāksnēm.

4.5.2. Testa metodoloģija

4.5.2.1. Elektropārvades lokšņu līnijas novietojums

Slokšņlīnija tiek novietota ekranētā telpā (lai novērstu ārējās emisijas) un nolikts 2 m attālumā no sienām un jebkādiem metāla korpusiem, lai nepieļautu elektromagnētisko atstarojumu. Lai novērstu šos atstarojumus, var izmantot RF absorbējošo materiālu. Slokšņlīniju novieto uz nevadošiem balstiem vismaz 0,4 m virs grīdas.

4.5.2.2. Elektropārvades lokšņu līnijas kalibrēšana

Lauka mērīšanas zondi novieto tās telpas garuma, augstuma un platuma vidējā trešdaļā, kas atrodas starp paralēlajām plāksnēm; bez testējamās sistēmas.

Saistītās mērīšanas ierīces novieto ārpus ekranētās telpas. Katrā vēlamajā frekvences testā noteiktu jaudas līmeni ievada slokšņlīnijā, lai antenā radītu nepieciešamo sprieguma lauku. Šo tiešās jaudas līmeni vai citu ar tiešo jaudas līmeni tieši saistītu parametru, kas nepieciešams lauka noteikšanai, izmanto tipa apstiprinājuma testos, ja nav tādu izmaiņu iekārtās vai aprīkojumā, kuru dēļ šo procedūru ir nepieciešams atkārtot.

4.5.2.3. Testējamā ESA uzstādīšana

Galvenā kontroles vienība ir jānovieto garuma, vertikāles un šķērseniskas dimensijas centrālajā vienā trešdaļā starp paralēlām plāksnēm. Tās atbalstīs uz balsta, kas veidots no nevadoša materiāla.

4.5.2.4. Galvenie elektrotīkla līmeņi un sensoru/enerģijas pārveidotāju kabeļi

Galvenie elektrotīkla līmeņi un jebkuri sensoru/enerģijas pārveidotāju kabeļi ir novietoti vertikāli no kontroles vienības uz augšējo pamatplātni (tas palīdz pastiprināt savienojumu ar elektromagnētisko lauku). Tad tie jāpiestiprina vienai no plātnes apakšpuses brīvajām malām, no turienes – uz pamatplātnes augšpusi, cik vien tālu sniedzas savienojumi ar slokšņlīnijas padevi. Kabeļi tad vada uz saistītām ierīcēm, kuras novietotas laukumā, kas ir ārpus elektromagnētiskā lauka ietekmes, piemēram, uz ekranētās telpas grīdu 1 m attālumā no elektropārvades lokšņu līnijas.

1. papildinājums 1. attēls 800 mm slokšņlīnijas tests Slokšņlīnijas padeves detalizēts attēlojums 1 Iezemēta plate 2 Galvenā lokanā vadu izolācijas caurule un devēja/enerģijas pārveidotāja kabeļi 3 Koka rāmis 4 Vadāma plate 5 Izolators 6 Testa priekšmets 2. attēls 800 mm slokšņlīnijas izmēri Teksts attēlu Visi izmēri milimetros Virsskats Sānskats Zeme Izolējošs pamats Atļautā darba zona Atļautā darba zona

2. papildinājums Tipiskas TEM kameras izmēri Šajā tabulā doti izmēri kameras konstruēšanai atbilstīgi noteiktām augšējo frekvenču robežvērtībām: Augšējā frekvence (MHz) Kameras formas koeficients W: b Kameras formas koeficients L/W Plātnes atdalījums b (cm) starpsiena S (cm) 200 1,69 0,66 56 70 200 1,00 1 60 50

3. papildinājums Absorbējošās kameras tests Testa konfigurācija ESA, kura ir “REESS lādēšanas režīmā, kas savienota ar elektrotīklu”. Testu veic saskaņā ar ISO 11452-2. Teksts attēlu Virsskats (vertikāla polarizācija) Apzīmējumi 1 ESA (vietēji sazemēta, ja testa plānā tā prasīts) 13 RF abssorbējošs materiāls 2 LV testa instalācija 14 Stimulācijas un monitoringa sistēma 3 LV slodzes imitators (novietojums un zemējuma savienojums saskaņā ar CISPR 25 6.4.2.5. punktu) 15 HV instalācija 4 Elektroapgāde (vieta pēc izvēles) 16 HV slodzes imitators 5 LV tīkla ekvivalents (AN) 17 HV AN 6 Iezemētā plate (piestiprināta ekranētā kamerā) 18 HV elektroapgāde 7 Zemas relatīvās dielektriskās caurlaidības pamatne (εr ≤ 1.4) 19 HV padeves līnija 8 Taures antena 25 Maiņstrāvas/līdzstrāvas lādētāja instalācija 10 Augstas kvalitātes koaksiāls kabelis, t. i., divkārt ekranēts (50 Ω) 26 Maiņstrāvas/līdzstrāvas slodzes imitators (piem., programmējama loģiska vadības ierīce (PLC)) 11 Starpsienas savienotājs 27 50μH LISN (AC) vai HVAN (DC) 12 RF signāla ģenerators un pastiprinātājs 28 HV elektroapgāde 29 Maiņstrāvas/līdzstrāvas padeves līnija