(7)

Šis nesenais novērtējums attiecībā uz Lihtenšteinu atklājis tālāk minēto. a. Saskaņā ar Finanšu tirgus iestādes (FMA) aplēsēm mājsaimniecību parādu slogs Lihtenšteinā 2020. gadā bija attiecīgi 226 % (4) no izmantojamiem ienākumiem un 120 % no iekšzemes kopprodukta (IKP), ierindojot Lihtenšteinu starp valstīm ar visaugstāko mājsaimniecību parādu slogu EEZ. Turklāt mājsaimniecību parādu slogam pēdējā laikā ir tendence palielināties. Neatkarīgi no parāda finansēšanas labvēlīgajām izmaksām, šķietamie nodokļu stimuli varētu būt veicinājuši mājsaimniecību parāda uzkrāšanos (5). FMA veiktā analīze liecina, ka parādu slogs mājsaimniecībās ir nevienmērīgs – saskaņā ar nodokļu statistikas datiem 14 % mājsaimniecību ir parāds robežās no 500 000 Šveices frankiem līdz 1 milj. Šveices franku, un 9 % mājsaimniecību ir parāds, kas pārsniedz 1 milj. Šveices franku. Turklāt to mājsaimniecību īpatsvars, kuru parāda/ienākumu attiecības (DTI) rādītājs pārsniedz 5, ir salīdzinoši augsts, kas liecina, ka augsto mājsaimniecību parāda līmeni ne vienmēr papildina lielāki mājsaimniecību ienākumi. Pozitīvāk vērtējams tas, ka hipotekāro kredītu ar fiksētu procentu likmi lielais īpatsvars būtiski mazina riskus, kas saistīti ar mājsaimniecību parādu slogu. b. Mājokļu tirgus dinamika pēdējos gados joprojām ir mērena. Ņemot vērā juridiskos ierobežojumus nekustamā īpašuma iegādei (6), darījumu aktivitāte Lihtenšteinā parasti ir zema. Valsts iestādes nepublicē cenu indeksus. Tomēr FMA uzskata, ka ekspertu novērtējumos ietvertie cenu dati norāda tikai uz mērenu zemes un arī dzīvokļu cenu pieaugumu. Arī būvniecības aktivitāte un darījumu aktivitāte pēdējos gados ir saglabājusies samērā stabila. c. Saskaņā ar FMA sniegto informāciju hipotekārās kreditēšanas pieaugumam (tostarp kredītiem MNĪ un citu nekustamo īpašumu iegādei, ko vietējās bankas izsniegušas Šveices franku valūtas zonā) nesen ir bijusi tendence samazināties, un 2019. gadā tas nomināli bija 0,7 % (samazinājums no 8,8 % 2010. gadā), nedaudz paaugstinoties līdz 2,5 % 2020. gadā. Iekšzemes MNĪ kredītiem gada pieaugums bija vēl vājāks, 2020. gadā sasniedzot 1,1 %. d. Saskaņā ar FMA sniegto informāciju, skatot kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītāja kontekstā, hipotēku kredītu izsniegšanā ir pielietota samērā piesardzīga pieeja, jo tikai nelielai daļai gan esošo, gan jauno hipotēku kredītu 2019. un 2020. gadā LTV rādītājs pārsniedza 80 %. Bankām ir arī jāziņo par kredītiem kā par kreditēšanas “politikas ievērošanas izņēmumiem”, ja tās neievēro savas iekšējās pamatnostādnes attiecībā uz hipotēkas kredītņēmēja iespēju atbilstību. Praksē bankas pārbauda, vai procentu likmes pieaugums līdz 4,5 % vai 5 % nozīmētu parāda apkalpošanas slogu, kas pārsniedz trešdaļu no mājsaimniecības ienākumiem. Ņemot vērā pašreizējos zemo procentu likmju apstākļus un to, ka zemo procentu likmju vēsturi Šveices franku valūtas zonā, šādu prasību ievērošanas slogs ir diezgan liels. Aptuveni 23 % no kopējiem MNĪ kredītiem Lihtenšteinā 2020. gada beigās tomēr ietilpa šajā “politikas ievērošanas izņēmumu” kategorijā. e. Iekšzemes MNĪ kredītu kopējais apjoms 2020. gadā bija aptuveni 85 % no IKP, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem EEZ. Tomēr Lihtenšteinas banku nozares apjoms aptuveni 15 reizes pārsniedz valsts IKP, kas nozīmē, ka, lai gan hipotēku kredīti ir ienākumu avots dažām Lihtenšteinas bankām, iekšzemes kredīti nav ārkārtīgi svarīgi to banku rentabilitātei un maksātspējai, kuras darbojas Lihtenšteinā, jo tās galvenokārt sniedz privātbaņķieru pakalpojumus. Tajā pašā laikā Lihtenšteinas banku nozares kapitalizācijas līmenis ir augsts – 1. līmeņa pamatkapitāla rādītājs (CET1) 2021. gada jūnijā bija 22,3 %. Turklāt Lihtenšteinas banku sektoram ir ļoti spēcīgi likviditātes rādītāji, un ārkārtīgi zemā kredītu un noguldījumu attiecība 65 % apjomā liecina par zemu finansējuma risku. f. Ņemot vērā iekšzemes hipotēku kredītu konservatīvos LTV rādītājus, iekšzemes hipotēku kredītu mazo īpatsvaru banku portfeļos un augsto banku sektora kapitalizāciju, MNĪ sektora radītie tiešie riski finanšu stabilitātei Lihtenšteinā pašlaik ir nelieli. Tomēr, lai gan pēdējās desmitgadēs darba tirgus Lihtenšteinā ir izrādījies noturīgs recesijas laikā un mājsaimniecību aktīvu apjoms joprojām ir salīdzinoši augsts, jau augstais un augošais mājsaimniecību parāda līmenis tomēr padara mājsaimniecību sektoru ievainojamu negaidītu makroekonomisko satricinājumu gadījumā. Ja bezdarba līmenis palielinās un/vai mājsaimniecību ienākumi samazinās, dažām mājsaimniecībām apkalpot savus parādus var būt grūtāk nekā tagad. Ar to saistītā negatīvā ietekme uz mājsaimniecību ienākumiem un aktīviem var papildināt sākotnējo makroekonomisko satricinājumu, ja mājsaimniecībām jāsamazina patēriņš, lai apkalpotu hipotekāros kredītus. Tas varētu izraisīt sekundāro ietekmi un risku palielināšanos kredītiestādēm un finanšu sistēmai (7). g. ESRK atzīst, ka Lihtenšteinā ir ieviesti vairāki pasākumi, kuru mērķis ir mazināt pašreizējās MNĪ ievainojamības, tostarp jo īpaši LTV rādītāja ierobežojums 80 % apjomā, prasība amortizēt hipotēku kredītus līdz maksimālajam LTV rādītājam 66 % apmērā pirmajos 20 kredīta atmaksāšanas gados, kā arī paaugstināta riska svērums hipotēku kredītiem bankām, kas piemēro standartizēto pieeju pašu kapitāla prasību aprēķināšanai (8). Vienlaikus FMA īsteno Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumu ESRK/2016/14 (9). Paredzams, ka jaunie dati, kas būs pieejami 2022. gada otrajā pusē, vēl vairāk uzlabos analīzi par MNĪ ievainojamībām Lihtenšteinā. h. Nākotnes perspektīvā un ņemot vērā vidēja termiņa riska perspektīvu, pašreizējais makroprudenciālās politikas pasākumu kopums tiek uzskatīts par daļēji piemērotu un daļēji pietiekamu. Ņemot vērā jau augsto un augošo mājsaimniecību parāda līmeni un ievērojamo to mājsaimniecību īpatsvaru, kuras ir ievainojamas negaidītu negatīvu satricinājumu gadījumā, spēkā esošais LTV rādītāju ierobežojums būtu jāpapildina ar ienākumu pasākumiem, kas saistīti ar aizņēmējiem, lai novērstu MNĪ ievainojamību turpmāku uzkrāšanos. Šajā nolūkā var būt nepieciešams izveidot juridisko pamatu uz aizņēmējiem balstītiem instrumentiem, tādējādi nodrošinot valsts iestādēm pietiekamu elastību, lai novērstu MNĪ ievainojamību Lihtenšteinā.