ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Oficiālais Vēstnesis 023 , 03/04/1962 Lpp. 0720 - 0721

Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1959-1962 Lpp. 0090

Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1959-1962 Lpp. 0096

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 07 Sējums 1 Lpp. 0027

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 07 Sējums 1 Lpp. 0054

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 07 Sējums 1 Lpp. 0054

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 1 Lpp. 0034

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 1 Lpp. 0034



Padomes Lēmums, ar ko izveido iepriekšējas pārbaudes un apspriedes procedūru attiecībā uz dažiem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kurus dalībvalstis ierosinājušas transporta jomā EIROPAS EKONOMIKAS KOPIENAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, apspriedusies ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Eiropas Parlamentāro asambleju, tā kā, lai īstenotu Līguma mērķus atbilstīgi kopējai transporta politikai, ir jāievieš iepriekšējas pārbaudes un apspriedes procedūra dažiem pasākumiem, kurus dalībvalstis ierosinājušas transporta jomā; tā kā šāda procedūra palīdzēs sekmēt dalībvalstu un Komisijas ciešu sadarbību Līguma mērķu sasniegšanā un palīdzēs novērst novirzes dalībvalstu transporta politikas attīstībā; tā kā šāda procedūra palīdz sekmēt arī kopējās transporta politikas pieņemšanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ja kāda dalībvalsts plāno pieņemt kādu normatīvu vai administratīvu aktu attiecībā uz dzelzceļa, autoceļu un iekšējo ūdensceļu transportu, kas var būtiski kavēt kopējās transporta politikas īstenošanu, par to tā savlaicīgi un rakstiski informē Komisiju, vienlaikus informējot pārējās dalībvalstis. 2. pants 1. Trīsdesmit dienās pēc 1. pantā minētā paziņojuma saņemšanas Komisija attiecīgajai dalībvalstij nosūta atzinumu vai ieteikumu; par to tā vienlaikus informē pārējās dalībvalstis. 2. Jebkura dalībvalsts var iesniegt Komisijai savus apsvērumus par attiecīgo pasākumu; tā vienlaikus nosūta tos pārējām dalībvalstīm. 3. Ja kāda dalībvalsts to lūdz vai ja Komisija to uzskata par vajadzīgu, Komisija apspriežas ar visām dalībvalstīm par attiecīgo pasākumu. Gadījumā, kas norādīts 4. punktā, šāda apspriede var notikt trīsdesmit dienās pēc pasākuma. 4. Komisija pēc dalībvalsts lūguma var saīsināt 1. punktā paredzēto laiku vai ar tās piekrišanu to pagarināt. Attiecīgo laiku samazina līdz desmit dienām, ja dalībvalsts paziņo, ka tās ierosinātais pasākums ir steidzams. Komisija informē dalībvalstis par visiem šādiem laika samazinājumiem vai pagarinājumiem. 5. Konkrētie noteikumi dalībvalstī stājas spēkā vienīgi tad, kad pagājis 1. vai 4. punktā paredzētais laiks vai kad Komisija formulējusi savu atzinumu vai ieteikumu, izņemot galējas steidzamības gadījumus, kad ir vajadzīga tūlītēja dalībvalsts rīcība. Šādā gadījumā dalībvalsts informē Komisiju, un šajā pantā paredzētā procedūra tiek veikta trīsdesmit dienās pēc šādas informācijas saņemšanas. 3. pants Lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 1962. gada 21. martā Padomes vārdā — priekšsēdētājs M. Couve de Murville --------------------------------------------------
(1)

Ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/680 (2) 62. panta 6. punktu, Komisijai ir jāpārskata Savienības pieņemtie tiesību akti, izņemot pašu minēto direktīvu, kuri reglamentē personas datu apstrādi, ko kompetentās iestādes veic minētās direktīvas 1. panta 1. punktā izklāstītajos nolūkos. Minētās pārskatīšanas nolūks ir novērtēt nepieciešamību minētos tiesību aktus pielāgot minētajai direktīvai un, ja nepieciešams, iesniegt vajadzīgos priekšlikumus to grozīšanai, lai nodrošinātu konsekventu pieeju to personas datu aizsardzībai, kas ietilpst minētās direktīvas darbības jomā. Minētās pārskatīšanas rezultātā tika konstatēts, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/41/ES (3) ir viens no grozāmajiem tiesību aktiem.
1)

I pielikuma 3. punktā 7. iedaļai pievieno šādu punktu: Elements Metode Neatbilstības cēloņi Trūkumu novērtējums Sīks Būtisks Bīstams “7.13. eZvans (ja uzstādīts, saskaņā ar ES tipa apstiprināšanas tiesību aktiem) 7.13.1. Uzstādīšana un konfigurācija Vizuāla pārbaude, ko papildina elektroniskās saskarnes izmantošana, ja to dara iespējamu transportlīdzekļa tehniskie raksturlielumi un tiek darīti pieejami vajadzīgie dati. a) Nav sistēmas vai trūkst jebkāda tās sastāvdaļa. X b) Nepareiza programmatūras versija. X c) Nepareizs sistēmas kodējums. X 7.13.2. Stāvoklis Vizuāla pārbaude, ko papildina elektroniskās saskarnes izmantošana, ja to dara iespējamu transportlīdzekļa tehniskie raksturlielumi un tiek darīti pieejami vajadzīgie dati. a) Sistēma vai sastāvdaļas bojātas. X b) eZvana MIL norāda uz jebkāda veida sistēmas atteici. X c) eZvana elektroniskā vadības bloka atteice. X d) Mobilā tīkla sakaru ierīces atteice. X e) GPS signāla atteice. X f) Nav pievienotas audiosastāvdaļas. X g) Nav pievienots strāvas avots vai nepietiekama uzlāde X h) Sistēma uzrāda atteici caur elektronisko transportlīdzekļa saskarni X 7.13.3. Veiktspēja Vizuāla pārbaude, ko papildina elektroniskās saskarnes izmantošana, ja to dara iespējamu transportlīdzekļa tehniskie raksturlielumi un tiek darīti pieejami vajadzīgie dati. a) Minimālais datu kopums (MSD) nepareizs. X b) Audiosastāvdaļas nav darba kārtībā. X”
(52)

Tiesīgajām iestādēm vajadzētu būt pilnībā pārredzamām tiesām vai administratīvajām iestādēm attiecībā uz to darbības finansējuma avotiem kopumā un attiecībā uz to līdzekļu avotu, ar ko atbalsta konkrētu pārstāvības prasību par tiesiskās aizsardzības pasākumiem. Tas nepieciešams, lai tiesas vai administratīvās iestādes varētu novērtēt, vai trešās personas finansējums, ciktāl tas atļauts saskaņā ar valsts tiesību aktiem, atbilst šajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem, vai ir interešu konflikts starp trešo personu, kas sniedz finansējumu, un tiesīgo iestādi, kas rada ļaunprātīgas tiesāšanās risku, un vai finansējums, ko sniedz trešā persona, kurai ir ekonomiskas intereses pārstāvības prasības celšanā par tiesiskās aizsardzības pasākumiem vai tās iznākumā, nenovirzītu pārstāvības prasību prom no patērētāju kolektīvo interešu aizsardzības. Informācijai, ko tiesīgā iestāde sniedz tiesai vai administratīvajai iestādei, vajadzētu ļaut tiesai vai administratīvajai iestādei izvērtēt, vai trešā persona varētu nepamatoti ietekmēt tiesīgās iestādes procesuālos lēmumus saistībā ar pārstāvības prasību, tostarp lēmumus par izlīgumiem, tādā veidā, kas kaitētu attiecīgo patērētāju kolektīvajām interesēm, un izvērtēt, vai trešā persona sniedz finansējumu pārstāvības prasībai par tiesiskās aizsardzības pasākumiem pret atbildētāju, kas ir minētās finansējumu sniedzošās trešās personas konkurents, vai pret atbildētāju, no kura finansējumu sniedzošā trešā persona ir atkarīga. Konkrētas pārstāvības prasības tieša finansēšana, ko veic tirgotājs, kurš darbojas tajā pašā tirgū kā atbildētājs, būtu jāuzskata par tādu, kas nozīmē interešu konfliktu, jo konkurentam varētu būt ekonomiskas intereses pārstāvības prasības iznākumā, kas nebūtu tādas pašas kā patērētāju intereses. Pārstāvības prasības netieša finansēšana, ko veic organizācijas, kuras ar vienādām iemaksām finansē to dalībnieki vai kuras finansē no ziedojumiem, tostarp tirgotāju ziedojumiem korporatīvās sociālās atbildības iniciatīvu vai kolektīvās finansēšanas ietvaros, būtu jāuzskata par tiesīgu uz trešās personas finansējumu ar noteikumu, ka trešās personas finansējums atbilst pārredzamības, neatkarības un interešu konfliktu neesamības prasībām. Ja ir gūts apstiprinājums jebkādiem interešu konfliktiem, tiesai vai administratīvai iestādei vajadzētu būt pilnvarotai veikt atbilstīgus pasākumus, piemēram, pieprasīt tiesīgajai iestādei atteikt vai mainīt attiecīgo finansējumu un vajadzības gadījumā neatzīt tiesīgās iestādes locus standi vai pasludināt par nepieņemamu konkrētu pārstāvības prasību par tiesiskās aizsardzības pasākumiem. Šādai neatzīšanai vai pasludināšanai nebūtu jāietekmē to patērētāju tiesības, uz kuriem attiecas pārstāvības prasība.
(21)

Viens no jūras piegružojuma avotiem jūrā ir iekārtas jūrā. Šī iemesla dēļ dalībvalstīm būtu attiecīgi jāpieņem pasākumi atkritumu nodošanai no iekārtām jūrā, ko ekspluatē zem to karoga vai to ūdeņos, un jānodrošina atbilstība stingrajām nodošanas normām, ko piemēro iekārtām jūrā, kā izklāstīts MARPOL konvencijā.
(4)

Daudzas no prasībām, kas izriet no Regulas (ES) Nr. 575/2013 un Direktīvas 2013/36/ES regulējuma, ir paredzētas, lai pievērstos kopīgajiem riskiem, ar kuriem saskaras kredītiestādes. Līdz ar to pašreizējās prasības lielā mērā ir kalibrētas tā, lai saglabātu kredītiestāžu aizdošanas spējas visos ekonomikas cikla posmos un aizsargātu noguldītājus un nodokļu maksātājus iespējamajā gadījumā, ka šīs iestādes nonāk grūtībās, un nav izstrādātas tā, lai aptvertu visus dažādos ieguldījumu brokeru sabiedrību riska profilus. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām nav lielu privāto, MVU un korporatīvo aizdevumu portfeļu, un tās nepieņem noguldījumus. Iespēja, ka to maksātnespēja varētu negatīvi ietekmēt kopējo finanšu stabilitāti, ir mazāka nekā kredītiestāžu gadījumā, taču ieguldījumu brokeru sabiedrības tik un tā rada risku, kas ir jāpārvalda ar stingru regulējumu. Tādējādi riski, ar kuriem saskaras un kurus rada lielākā daļa ieguldījumu brokeru sabiedrību, būtiski atšķiras no riskiem, ar kuriem saskaras un kurus rada kredītiestādes, un šādām atšķirībām būtu skaidri jāatspoguļojas Savienības prudenciālajā regulējumā.
(27)

Tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātājiem būtu jāinformē patērētāji par to, vai trešā persona, kas piedāvā preces, pakalpojumus vai digitālo saturu, ir vai nav tirgotājs, pamatojoties uz trešās personas deklarāciju tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātājiem. Ja trešā persona, kas piedāvā preces, pakalpojumus vai digitālo saturu, deklarē, ka ir persona, kura nav tirgotājs, tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātājiem vajadzētu sniegt īsu paziņojumu par to, ka patērētāja tiesības, kas izriet no Savienības tiesību aktiem patērētāju tiesību aizsardzības jomā, neattiecas uz noslēgto līgumu. Turklāt patērētāji būtu jāinformē par to, kā no līgumu izrietošās saistības tiek sadalītas starp trešajām personām, kas piedāvā preces, pakalpojumus vai digitālo saturu, un tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātājiem. Informācija būtu jāsniedz skaidri un saprotami, un ne tikai ar atsauci uz standarta noteikumiem un nosacījumiem vai līdzīgiem līguma dokumentiem. Informācijas prasībām attiecībā uz tiešsaistes tirdzniecību vietu nodrošinātājiem vajadzētu būt samērīgām. Ar minētajām prasībām jācenšas panākt līdzsvaru starp augstu līmeni patērētāju tiesību aizsardzībā un tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātāju konkurētspēju. Nevajadzētu pieprasīt, lai tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātāji uzskaitītu konkrētās patērētāju tiesības, informējot patērētājus par to piemērojamību vai nepiemērojamību. Tas neskar patērētāju informēšanas prasības, kas noteiktas Direktīvā 2011/83/ES, un jo īpaši tās 6. panta 1. punktā. Informācija, kas sniedzama par atbildību par patērētāju tiesību nodrošināšanu, ir atkarīga no līguma noteikumiem starp tiešsaistes tirdzniecības vietu nodrošinātājiem un attiecīgajām trešajām personām-tirgotājiem. Tiešsaistes tirdzniecības vietas nodrošinātājs varētu norādīt, ka par patērētāju tiesību nodrošināšanu ir atbildīga vienīgi trešā persona-tirgotājs vai arī aprakstīt savus konkrētos pienākumus, ja minētais nodrošinātājs uzņemas atbildību par konkrētiem līguma aspektiem, piemēram, piegādi vai atteikuma tiesību izmantošanu.
(12)

Ja dalībvalstis piešķir atbrīvojumus no pienākuma būt saņēmušam Savienības kvalifikācijas sertifikātu, tām būtu jāatzīst Savienības kvalifikācijas sertifikāti attiecībā uz tām personām, kas kuģo valsts iekšzemes ūdensceļos, kuri nav savienoti ar kuģojamo ūdensceļu tīklu citā dalībvalstī, kur minētais atbrīvojums tiek piemērots. Minētajām dalībvalstīm būtu arī jānodrošina, ka attiecībā uz minētajiem iekšzemes ūdensceļiem dati par kuģošanas laiku un veiktajiem braucieniem tiek apstiprināti to personu darba uzskaites grāmatiņās, kurām ir Savienības kvalifikācijas sertifikāts, ja apkalpes loceklis to pieprasa. Turklāt minētajām dalībvalstīm būtu jāpieņem un jāīsteno atbilstīgi pasākumi un sankcijas, lai novērstu krāpšanu un citas nelikumīgas darbības, kas saistītas ar Savienības kvalifikācijas sertifikātiem un darba uzskaites grāmatiņām, attiecībā uz minētajiem nesavienotajiem iekšzemes ūdensceļiem.
(57)

Bērniem vajadzētu būt tiesībām, lai ar viņiem saistīto tiesas sēžu laikā viņus pavadītu persona, kam ir vecāku atbildība. Ja vairāk nekā vienai personai ir vecāku atbildība par to pašu bērnu, bērnam vajadzētu būt tiesībām uz to, lai viņu pavada visas šīs personas, ja vien tas nav praksē neiespējams, neraugoties uz to, ka kompetentās iestādes ir pielikušas saprātīgas pūles, lai tas būtu iespējams. Dalībvalstīm būtu jānosaka praktiska kārtība attiecībā uz bērnu tiesībām uz to, ka viņus pavada persona, kam ir vecāku atbildība, tiesas sēdēs, kurās viņi ir iesaistīti, un attiecībā uz nosacījumiem, saskaņā ar kuriem pavadošo personu var uz laiku izslēgt no tiesas sēdēm. Šāda kārtībā varētu inter alia būt lietderīga gadījumos, kad persona, kam ir vecāku atbildība, uz laiku nav pieejama, lai pavadītu bērnu, vai ja šī persona nevēlas izmantot iespēju pavadīt bērnu, ar noteikumu, ka ir ņemtas vērā bērna intereses.
2)

direktīvas 25. panta 4. punkta a) apakšpunkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Piemērojot šo punktu, trešās valsts tirgu uzskata par līdzvērtīgu regulētam tirgum, ja ir izpildītas trešajā un ceturtajā daļā noteiktās prasības un procedūra. Pēc dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma Komisija saskaņā ar 89.a panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru pieņem lēmumus par līdzvērtīgumu, norādot, vai trešās valsts tiesiskais regulējums un uzraudzības sistēma nodrošina to, ka minētajā trešā valstī atļauju saņēmušais regulētais tirgus atbilst juridiski saistošām prasībām, kuras šā apakšpunkta piemērošanas nolūkā ir līdzvērtīgas prasībām, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 596/2014, no šīs direktīvas III sadaļas, no Regulas (ES) Nr. 600/2014 II sadaļas un no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/109/EK, un kuras minētajā trešā valstī efektīvi uzrauga un izpilda. Kompetentā iestāde norāda iemeslus, kas tai liek uzskatīt, ka attiecīgās trešās valsts tiesiskais regulējums un uzraudzības sistēma ir uzskatāmi par līdzvērtīgiem, un minētajā nolūkā sniedz attiecīgu informāciju. Šādu trešās valsts tiesisko regulējumu un uzraudzības sistēmu var uzskatīt par līdzvērtīgiem, ja tie atbilst vismaz šādiem nosacījumiem: i) tirgiem ir jāsaņem atļauja, un tiem pastāvīgi piemēro efektīvu uzraudzību un nodrošina prasību izpildi; ii) tirgos pastāv skaidri un pārredzami noteikumi par vērtspapīru tirdzniecības atļaušanu, lai šādi vērtspapīri būtu pareizi, precīzi un efektīvi tirgojami un būtu brīvi apgrozāmi; iii) uz vērtspapīru emitentiem attiecas prasības par periodisku un pastāvīgu informēšanu, nodrošinot ieguldītāju aizsardzību augstā līmenī; un iv) tiek nodrošināta tirgus pārredzamība un integritāte, novēršot tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, kas izpaužas kā iekšējās informācijas izmantošana un tirgus manipulācija.”;
18)

“biomasa” ir kāds no šādiem produktiem: a) produkti, kuru sastāvā ir tādi augu izcelsmes materiāli no lauksaimniecības vai mežsaimniecības, kurus var lietot kā kurināmo tajos esošās enerģijas izmantošanai; b) šādi atkritumi: i) augu atkritumi no lauksaimniecības un mežsaimniecības; ii) augu atkritumi no pārtikas rūpniecības gadījumos, kad iegūto siltumenerģiju reģenerē; iii) šķiedraini augu atkritumi no pirmreizējās pulpas ražošanas un papīra ražošanas no celulozes, ja tos līdzsadedzina ražošanas vietā un izdalījušos siltumenerģiju reģenerē; iv) korķa atkritumi; v) koksnes atkritumi, izņemot tādus koksnes atkritumus, kuros pēc apstrādes ar koksnes aizsargvielām vai pārklājumiem var būt halogēnorganiskie savienojumi vai smagie metāli, un jo īpaši tādus koksnes atkritumus, kas rodas būvdarbos un būvju nojaukšanas darbos;
4. pants

Kūdīšana, palīdzēšana un atbalstīšana, mēģinājums

1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kūdīšana izdarīt 3. pantā minētos nodarījumus vai palīdzēšana un atbalstīšana to izdarīšanā ir sodāma kā noziedzīgs nodarījums.

2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka mēģinājums izdarīt kādu no 3. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā, 3. panta 2. punktā vai 3. panta 3. punktā minētajiem nodarījumiem saistībā ar 3. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā minētajām darbībām ir sodāms kā noziedzīgs nodarījums.
“37.

Svins ar platīnu pārklātos platīna elektrodos, ko izmanto vadītspējas mērīšanai apstākļos, kur ir izpildīts vismaz viens no šādiem nosacījumiem: a) tie ir plaša diapazona mērījumi, kuros, laboratorijā lietojot nezināmas koncentrācijas, vadītspējas diapazons aptver vairāk nekā vienu kārtu (piemēram, diapazons no 0,1 mS/m līdz 5 mS/m); b) tie ir ar šķīdumiem veikti mērījumi, kuros precizitāte +/– 1 % no paraugkopas vērtību diapazona un elektroda augsta korozijnoturība ir nepieciešama kaut vienam no minētajiem: i) šķīdumi, kuru skābums ir < pH 1; ii) šķīdumi, kuru sārmainība ir < pH 13; iii) gāzveida halogēnus saturoši korozīvi šķīdumi; c) tie ir mērījumi, ko izdara vadītspējai virs 100 mS/m un kas veicami ar portatīviem instrumentiem. Zaudē spēku 2018. gada 31. decembrī.”
(4)

Šī direktīva neskar to, kā attiecībā uz medu, kurā ir ģenētiski modificēti putekšņi, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 (5), jo šāds medus ir uzskatāms par pārtikas produktu, kas ražots no ģenētiski modificētiem organismiem minētās regulas nozīmē. Lietā C-442/09 (6) Karl Heinz Bablok un citi/Freistaat Bayern Eiropas Savienības Tiesa lēma, ka Regulas (EK) Nr. 1829/2003 piemērošanas noteicošais kritērijs, kas izklāstīts minētās regulas 16. apsvērumā, ir tas, vai pārtikā ir viela, kas iegūta no ģenētiski modificētas izejvielas. Tādēļ medus, kurā ir ģenētiski modificēti putekšņi, ir jāuzskata par “pārtiku, kas (daļēji) ražota no ĢMO” Regulas (EK) Nr. 1829/2003 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē. Paredzot noteikumu, ka putekšņi nav medus sastāvdaļa, netiek skarts Tiesas nolēmums Lietā C-442/09, ka medum, kas satur ģenētiski modificētus putekšņus, ir jāpiemēro Regula (EK) Nr. 1829/2003, jo īpaši tās prasības par atļaujas saņemšanu pirms laišanas tirgū, uzraudzību un – attiecīgos gadījumos – marķējumu.
—

Malta: soċjeta f'isem kollettiv jew soċjeta in akkomandita, bil–kapital li mhux maqsum f'azzjonijiet meta s–soċji kollha li għandhom responsabbilita' llimitata huma soċjetajiet in akkomandita bil–kapital maqsum f'azzjonijiet – partnership en nom collectif or partnership en commandite with capital that is not divided into shares, when all the partners with unlimited liability are partnership en commandite with the capital divided into shares;
7. pants

Savākšanas apjoms

1. Neskarot 5. panta 1. punktu, katra dalībvalsts nodrošina ražotāja atbildības principa īstenošanu un to, ka tā iznākumā minimālais savākšanas apjoms tiek sasniegts ik gadu. No 2016 minimālais savākšanas apjoms ir 45 %, un to aprēķina, izmantojot to EEIA kopējo svaru, kas attiecīgajā gadā un dalībvalstī savākti saskaņā ar 5. un 6. pantu, un izsakot to kā procentuālo daļu no to EEI vidējā svara, kas attiecīgajā dalībvalstī ir laistas tirgū trīs iepriekšējos gados. Dalībvalstis nodrošina, lai savākto EEIA apjoms pakāpeniski pieaugtu laikposmā no 2016. līdz 2019. gadam, ja vien jau nav sasniegts šā punkta otrajā daļā noteiktais savākšanas apjoms.

No 2019. gada minimālais savākšanas apjoms, kas ir jāsasniedz katru gadu, ir 65 % no to EEI vidējā svara, kuras attiecīgajā dalībvalstī ir laistas tirgū trīs iepriekšējos gados, vai arī 85 % no minētās dalībvalsts teritorijā radītajiem EEIA.

Līdz 2015. gada 31. decembrim turpina piemērot prasību, ka dalītas atkritumu savākšanas apjoms no privātām mājsaimniecībām ir vidēji vismaz četri kilogrami EEIA uz iedzīvotāju gadā vai arī tāds pats EEIA apjoms kā svars, kas šajā dalībvalstī vidēji tika savākts trīs iepriekšējos gados – atkarībā no tā, kurš no šiem abiem rādītājiem ir lielāks.

Dalībvalstis drīkst noteikt lielākus EEIA dalītas savākšanas apjomus, un tādā gadījumā dalībvalstis par to informē Komisiju.
a)

panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Tirdzniecības atļaujas turētāja pienākums ir nekavējoties informēt attiecīgās dalībvalstis par jebkuru rīcību, ko tas veic, lai apturētu zāļu tirgošanu, atsauktu zāles no tirgus, pieprasītu tirdzniecības atļaujas atsaukšanu vai nepieteiktos tirdzniecības atļaujas atjaunošanai, un par attiecīgās rīcības iemesliem. Tirdzniecības atļaujas turētājs jo īpaši ziņo par to, vai šādas rīcības pamatā ir kāds no 116. vai 117. panta 1. punktā izklāstītajiem apsvērumiem. 2.a Informāciju, ievērojot šā panta 2. punkta prasības, tirdzniecības atļaujas turētājs sniedz arī tad, ja tas noticis trešā valstī un ja šādas rīcības pamatā ir kāds no 116. pantā vai 117. panta 1. punktā minētajiem iemesliem. 2.b Ja šā panta 2. vai 2.a punktā minēto rīcību pamato kāds no 116. pantā vai 117. panta 1. punktā minētajiem iemesliem, tirdzniecības atļaujas turētājs informē arī Aģentūru. 2.c Saskaņā ar 2.b punktu saņemto informāciju Aģentūra nekavējoties nosūta visām dalībvalstīm.”;
(4)

Saistībā ar salīdzinošo pārskatīšanu, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 2. punktā, dalībvalstu eksperti ir izstrādājuši metodi, lai noteiktu to vielu ķīmisko sastāvu līdzību un bīstamību (zināma kā “tehniskā ekvivalence”), uz kurām attiecas viena un tā pati definīcija, bet kas tiek iegūtas no dažādiem avotiem vai dažādos ražošanas procesos. Šajā noteikšanā tīrības pakāpe ir tikai viens no faktoriem, kas var būt izšķirošs. Turklāt zemāka aktīvās vielas tīrības pakāpe ne vienmēr nozīmē tās bīstamību.
(6)

Ņemot vērā flufenoksurona īpašības, kas to padara noturīgu, bioakumulatīvu un toksisku (PBT), kā arī ļoti noturīgu un ļoti bioakumulatīvu (vPvB), atbilstīgi XIII pielikuma kritērijiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (4), flufenoksurons I pielikumā būtu iekļaujams tikai uz trim gadiem, un, pirms to no jauna iekļaut I pielikumā, šai vielai būtu jāpiemēro prasība par salīdzinošu riska novērtējumu saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 10. panta 5. punkta i) apakšpunkta otro daļu.