LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 155/30

PADOMES LĒMUMS

(2009. gada 25. maijs)

par izdevumiem veterinārijas jomā

(Kodificēta versija)

(2009/470/EK)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),

tā kā:

(1) Padomes Lēmums 90/424/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par izdevumiem veterinārijas jomā (2) ir vairākkārt būtiski grozīts (3). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētais lēmums būtu jākodificē.

(2) Līguma I pielikuma sarakstā minēti dzīvi dzīvnieki un dzīvnieku izcelsmes produkti. Lopkopība un dzīvnieku izcelsmes produktu laišana tirgū veido ienākumu avotu lielai daļai lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju.

(3) Minētās nozares racionāla attīstība un produktivitātes uzlabošana var tikt sasniegta, ieviešot veterināros pasākumus, kas vērsti uz sabiedrības veselības un dzīvnieku veselības aizsardzību un uzlabošanu Kopienā.

(4) Šā mērķa sasniegšanai ir jāparedz Kopienas atbalsts veiktajiem un veicamajiem pasākumiem.

(5) Kopienai būtu jāveic finanšu ieguldījums, lai pēc iespējas ātrāk izskaustu jebkādu nopietnas infekcijas slimības uzliesmojumu.

(6) Ir arī nepieciešams ar attiecīgiem kontroles pasākumiem novērst un samazināt tādu zoonožu parādīšanos, kuras apdraud cilvēku veselību.

(7) Ņemot vērā to, ka tika pieņemta Padomes Direktīva 2006/88/EK (2006. gada 24. oktobris) par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (4), Kopienas finansiālais ieguldījums būtu jāpiešķir arī tiem izskaušanas pasākumiem, ko dalībvalstis veic, lai apkarotu citas akvakultūras dzīvnieku slimības, ievērojot Kopienas kontroles noteikumus.

(8) Piešķirot akvakultūras dzīvnieku slimību kontrolei Kopienas finansiālo ieguldījumu, būtu rūpīgi jāpārbauda, vai ir ievēroti Direktīvā 2006/88/EK izklāstītie kontroles noteikumi saskaņā ar tām pašām procedūrām, ko piemēro šādai rūpīgai pārbaudei un kontrolei attiecībā uz noteiktām sauszemes dzīvnieku slimībām.

(9) Iekšējā tirgus darbībai ir vajadzīga kontroles stratēģija, kas paredz saskaņotu kontroles sistēmu produktiem no trešām valstīm. Šķiet lietderīgi šīs stratēģijas īstenošanu veicināt ar Kopienas finanšu ieguldījumu šīs stratēģijas uzsākšanai un attīstībai.

(10) Pamatprasību saskaņošana attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzību, dzīvnieku veselības aizsardzību un dzīvnieku aizsardzību paredz vajadzību izveidot Kopienas sadarbības un references laboratorijas, kā arī īstenot tehniskus un zinātniskus pasākumus. Šķiet lietderīgi paredzēt Kopienas finanšu ieguldījumu. Jo īpaši dzīvnieku aizsardzības jomā ir vēlams izveidot datubāzi visas vajadzīgās informācijas apkopošanai, glabāšanai un izplatīšanai.

(11) Informācijas apkopošanas darbības ir nepieciešamas, lai labāk izstrādātu un īstenotu tiesību aktus dzīvnieku veselības un pārtikas nekaitīguma jomā. Papildus tam ir ārkārtīgi svarīgi iespējami plaši izplatīt informāciju par dzīvnieku veselību un pārtikas nekaitīgumu visā Kopienā. Tādēļ ir vēlams dzīvnieku veselību un pārtikas nekaitīgumu dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos iekļaut informācijas politikas dzīvnieku aizsardzības jomā finansējumā.

(12) Kopienas pasākumi atsevišķu dzīvnieku slimību izskaušanai jau pretendē uz Kopienas finansiālo atbalstu. Attiecīgie noteikumi ietver tos, kas pieņemti ar Padomes Direktīvu 77/391/EEK (1977. gada 17. maijs), ar ko ievieš Kopienas pasākumus liellopu brucelozes, tuberkulozes un leikozes izskaušanai (5), Padomes Direktīvu 82/400/EEK (1982. gada 14. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 77/391/EEK un ievieš Kopienas papildu pasākumus liellopu brucelozes, tuberkulozes un leikozes izskaušanai (6), Padomes Lēmumu 80/1096/EEK (1980. gada 11. novembris), ar ko ievieš Kopienas finansiālos pasākumus klasiskā cūku mēra izskaušanai (7), un Padomes Lēmumu 89/455/EEK (1989. gada 24. jūlijs), ar ko ievieš Kopienas pasākumus eksperimentālu projektu izstrādei trakumsērgas kontroles nolūkos, lai to izskaustu vai novērstu (8). Ir ieteicams, lai Kopienas finansiālo atbalstu, kas paredzēts iepriekšminēto slimību izskaušanai, arī turpmāk reglamentētu lēmums, kas attiecas uz konkrēto atbalstu.

(13) Būtu jāparedz Kopienas finanšu pasākums atsevišķu dzīvnieku slimību izskaušanai, kontrolei un novērošanai. Visi Kopienas finanšu pasākumi dzīvnieku slimību un zoonozes izskaušanai, kontrolei un novērošanai, kuri paredz obligātus Kopienas budžeta izdevumus, būtu jāapkopo vienā sadaļā.

(14) Ir lietderīgi, lai Komisija šos izdevumus pārvaldītu tieši, ievērojot to raksturu.

(15) Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (9),

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

I NODAĻA

PRIEKŠMETS UN DARBĪBAS JOMA

1. pants

Šis lēmums nosaka procedūras, kas reglamentē Kopienas finansiālo ieguldījumu:

— īpašiem veterināriem pasākumiem,

— kontroles pasākumiem veterinārijas jomā,

— dzīvnieku slimību un zoonožu izskaušanas, kontroles un uzraudzības programmām.

Šis lēmums neskar dažu dalībvalstu izmantoto iespēju saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu (10), būt atbilstīgām Kopienas finansiālajam ieguldījumam, kas ir lielāks nekā 50 %.

II NODAĻA

ĪPAŠI VETERINĀRIE PASĀKUMI

1. IEDAĻA

Vispārīgi noteikumi

2. pants

Īpaši veterinārie pasākumi ietver:

— ārkārtas pasākumus,

— kampaņu pret mutes un nagu sērgu,

— informācijas politiku attiecībā uz dzīvnieku veselību, dzīvnieku labturību un pārtikas nekaitīgumu,

— tehniskus un zinātniskus pasākumus,

— ieguldījumus valstu programmās, kas vērstas uz konkrētu slimību izskaušanu.

2. IEDAĻA

Ārkārtas pasākumi

3. pants

1. Šo pantu piemēro gadījumā, ja dalībvalsts teritorijā parādās kāda no šādām slimībām:

— govju mēris,

— aitu un kazu mēris,

— cūku vezikulārā slimība,

— infekciozais katarālais drudzis,

— Tešenas slimība,

— aitu bakas vai kazu bakas,

— Rifta ielejas drudzis,

— nodulārā eksantēma,

— Āfrikas zirgu mēris,

— vezikulārais stomatīts,

— Venecuēlas zirgu vīrusa encefalomielīts,

— briežu hemorāģiskā slimība,

— klasiskais cūku mēris,

— Āfrikas cūku mēris,

— govju infekciozā pleiropneimonija,

— epizootiskā zivju hematopoētiskā nekroze (EHN),

— epizootiskais zivju čūlas sindroms (EUS),

— Bonamia exitiosa infekcija,

— Perkinsus marinus infekcija,

— Microcytos mackini infekcija,

— vēžveidīgo dzīvnieku Taura sindroms,

— vēžveidīgo dzīvnieku Yellowhead slimība.

2. Attiecīgā dalībvalsts saņem Kopienas finansiālo ieguldījumu slimības izskaušanai ar nosacījumu, ka piemērotie pasākumi ietver saimniecības tūlītēju izolēšanu, tiklīdz radušās aizdomas par slimību, un ka turpmāk pēc attiecīgās slimības oficiālas konstatēšanas tiek veikta:

— to uzņēmīgo sugu dzīvnieku nokaušana, kuri ir slimi vai inficēti vai kuri ir varbūtēji slimi vai inficēti, un to iznīcināšana,

— inficētās barības un inficēto iekārtu iznīcināšana gadījumā, ja tās nav iespējams dezinficēt saskaņā ar trešo ievilkumu,

— saimniecības un saimniecībā esošo iekārtu tīrīšana, dezinsekcija un dezinfekcija,

— aizsardzības zonu izveide,

— attiecīgu pasākumu veikšana, lai novērstu infekciju izplatības risku,

— nogaidīšanas perioda ievērošana pēc dzīvnieku izkaušanas un pirms saimniecības ganāmpulka atjaunošanas,

— ātra un atbilstoša kompensācija lopkopjiem.

3. Attiecīgajām dalībvalstīm tāpat ir pieejams Kopienas finansiālais ieguldījums, ja kādas 1. punktā minētās slimības uzliesmojuma gadījumā divas vai vairākas dalībvalstis cieši sadarbojas, lai kontrolētu epidēmiju, jo īpaši veicot epidemioloģisko izpēti un slimības uzraudzības pasākumus. Neskarot pasākumus, kas paredzēti saistībā ar attiecīgo tirgu kopīgo organizāciju, par īpašo Kopienas finansiālo ieguldījumu lemj saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

4. Attiecīgā dalībvalsts bez kavēšanās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pasākumiem, kurus veic saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par paziņošanu un izskaušanu, kā arī par to rezultātiem. Situāciju iespējami īsā laikā izskata 40. panta 1. punktā minētajā komitejā (turpmāk “Komiteja”). Neskarot pasākumus, kas paredzēti saistībā ar attiecīgo tirgu kopīgo organizāciju, par īpašo Kopienas finansiālo ieguldījumu lemj saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

5. Ja, ņemot vērā situācijas attīstību Kopienā, ir nepieciešams turpināt šā panta 2. punktā un 4. pantā paredzētos pasākumus, tad saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt jaunu lēmumu par Kopienas finansiālo ieguldījumu, kurš varētu pārsniegt 6. punkta pirmajā ievilkumā noteikto 50 % apjomu. Kad ir pieņemts šis lēmums, var noteikt jebkuru pasākumu, kas attiecīgajai dalībvalstij jāveic, lai nodrošinātu rīcības efektivitāti, un jo īpaši pasākumus, kuri nav šā panta 2. punktā minētie pasākumi.

6. Neskarot tirgus atbalsta pasākumus, kas veicami saistībā ar tirgu kopīgo organizāciju, Kopienas finansiālais ieguldījums, kuru nepieciešamības gadījumā sadala vairākās daļās, ir:

— 50 % no izmaksām, kas dalībvalstij radušās, kompensējot īpašniekiem tiem piederošo dzīvnieku izkaušanu un iznīcināšanu un, attiecīgā gadījumā, to produktu iznīcināšanu, kā arī saimniecību un iekārtu tīrīšanu, dezinsekciju un dezinfekciju, kā arī inficētās barības un inficēto iekārtu iznīcināšanu, kā minēts 2. punkta otrajā ievilkumā,

— ja saskaņā ar 5. punktu nolemts veikt vakcināciju – 100 % no vakcīnas piegādes izmaksām un 50 % no vakcinēšanas izmaksām.

4. pants

1. Šo pantu un 3. panta 4. un 5. punktu piemēro, ja dalībvalsts teritorijā konstatēta putnu gripa.

2. Attiecīgā dalībvalsts saņem Kopienas finansiālo ieguldījumu putnu gripas apkarošanai, ja saskaņā ar attiecīgiem Kopienas tiesību aktiem ir pilnībā un efektīvi īstenoti minimālie kontroles pasākumi, kuri paredzēti Padomes Direktīvā 2005/94/EK (2005. gada 20. decembris), ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei (11), un ja lauksaimniecības dzīvnieku īpašnieki ir ātri un atbilstīgi saņēmuši kompensāciju par to uzņēmīgo sugu dzīvnieku nonāvēšanu, kuri ir slimi vai inficēti vai kuri ir varbūtēji slimi vai inficēti.

3. Kopienas finansiālais ieguldījums – ja nepieciešams, sadalīts vairākās daļās – ir:

— 50 % no izmaksām, kas dalībvalstij radušās, kompensējot lauksaimniecības dzīvnieku īpašniekiem par mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu izkaušanu un kompensējot iznīcināto olu vērtību,

— 50 % no izmaksām, kas dalībvalstij radušās, iznīcinot dzīvniekus, likvidējot dzīvnieku izcelsmes produktus, tīrot un dezinficējot saimniecības un iekārtas, iznīcinot inficētu barību un iznīcinot inficētas iekārtas, ja šīs iekārtas nav iespējams dezinficēt,

— 100 % no vakcīnas piegādes izmaksām un 50 % no vakcinācijas veikšanas izmaksām, ja saskaņā ar Direktīvas 2005/94/EK 54. pantu ir nolemts veikt ārkārtas vakcināciju.

5. pants

Dalībvalstis var saskaņā ar šā lēmuma 3. panta 4., 5. un 6. punktā noteiktajām procedūrām piešķirt līdzekļus no darbības programmām, kas saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1198/2006 (2006. gada 27. jūlijs) par Eiropas Zivsaimniecības fondu (12) 17. pantu izstrādātas, lai izskaustu šā lēmuma 3. panta 1. punktā uzskaitītās akvakultūras dzīvnieku eksotiskās slimības, ar noteikumu, ka tiek ievēroti Direktīvas 2006/88/EK V nodaļas 3. iedaļā noteiktie minimālie kontroles un izskaušanas pasākumi.

6. pants

1. Šā lēmuma 3. pantu piemēro gadījumos, kas saistīti ar 3. panta 1. punktā uzskaitīto slimību izraisītu nopietnu veselības apdraudējumu kontroli Kopienā, pat tad, ja teritorijā, kur slimība uzliesmo, īsteno izskaušanas programmu saskaņā ar 27. pantu.

2. Ja dalībvalsts teritorijā sākas Ņūkāslas slimība, piemēro 3. pantu.

Tomēr Kopienas finansiālo ieguldījumu nepiešķir vakcīnas iegādei vai vakcinēšanai, izņemot gadījumus, kad Komisija saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem lēmumu, kas ar konkrētiem nosacījumiem ierobežotā laikposmā un ierobežotā teritorijā atļauj veikt vakcināciju.

3. Šā lēmuma 3. pantu, izņemot 2. punkta ceturto ievilkumu un 6. punkta otro ievilkumu, piemēro, kad parādās Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/99/EK (2003. gada 17. novembris) par zoonožu un zoonožu ierosinātāju uzraudzību (13) minētās zoonozes, ja šī parādīšanās rada tūlītēju risku cilvēku veselībai. Šo nosacījumu izpilda pēc šā lēmuma 3. panta 4. punktā paredzētā lēmuma pieņemšanas.

7. pants

1. Saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru Komisija pēc dalībvalsts lūguma pievieno 3. panta 1. punkta sarakstam eksotisku slimību, kuras deklarēšana ir obligāta un kura var būt bīstama Kopienai.

2. Saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru 3. panta 1. punkta sarakstu var papildināt atbilstīgi situācijas attīstībai, iekļaujot slimības, kas paziņojamas saskaņā ar Padomes Direktīvu 82/894/EEK (1982. gada 21. decembris) par dzīvnieku slimību paziņošanu Kopienā (14), un slimības, kuras var pārnest uz akvakultūras dzīvniekiem. Sarakstā var arī izdarīt grozījumus vai to saīsināt, lai ņemtu vērā panākumus, kas gūti ar Kopienas līmenī pieņemtajiem pasākumiem konkrētu slimību kontrolei.

3. Šā lēmuma 3. panta 2. punktu var papildināt vai grozīt saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru, jo īpaši ņemot vērā jaunu slimību iekļaušanu 3. panta 1. punktā, gūto pieredzi vai Kopienas noteikumu pieņemšanu attiecībā uz slimību kontroli.

8. pants

1. Ja dalībvalsti tieši apdraud trešās valsts vai dalībvalsts teritorijā izcēlusies vai attīstījusies kāda no 3. panta 1. punktā, 4. panta 1. punktā, 6. panta 1. un 2. punktā, 14. panta 1. punktā vai I pielikumā minētajām slimībām, tā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pasākumiem, kurus tā aizsardzības nolūkā gatavojas veikt.

2. Iespējami īsā laikā situāciju izskata Komitejā. Saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru var nolemt pieņemt jebkādus situācijai piemērotus pasākumus, tostarp vakcinācijas buferzonas izveidi, kā arī piešķirt Kopienas finansiālo ieguldījumu to pasākumu īstenošanai, kurus uzskata par īpaši nepieciešamiem darbības sekmīga iznākuma nodrošināšanai.

3. Šā panta 2. punktā minētajā lēmumā nosaka atbilstīgās izmaksas un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu.

9. pants

1. Neskarot lēmumus, kas paredzēti Padomes Direktīvas 2003/85/EK (2003. gada 29. septembris) par Kopienas pasākumiem mutes un nagu sērgas kontrolei (15) 69. panta 1. punktā un šā lēmuma 14. panta 1. punktā, Kopiena pēc dalībvalsts lūguma var nolemt, ka dalībvalstīm ir jāizveido bioloģisko produktu krājumi, kas paredzēti 3. panta 1. punktā, 4. panta 1. punktā, 6. panta 1. punktā minēto slimību kontrolei (vakcīnas, standartizēti vīrusu serotipi, diagnostikas serumi).

2. Par 1. punktā minēto darbību un tās īstenošanas noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz šādu krājumu izvēli, ražošanu, uzglabāšanu, transportēšanu un izmantošanu, un par Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu lemj saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

10. pants

1. Ja 3. panta 1. punktā, 4. panta 1. punktā, 6. panta 1. punktā, 7. panta 1. punktā vai 14. panta 1. punktā minētas slimības izcelšanās vai attīstība trešā valstī var radīt draudus Kopienai, tad Kopiena var atbalstīt šīs slimības kontroles pasākumus, piegādājot vakcīnu vai finansējot vakcīnas iegādi.

2. Par 1. punktā minēto darbību, tās īstenošanas noteikumiem, nosacījumiem, kas uz to var attiekties, kā arī par Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu lemj saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

11. pants

1. Komisija sadarbībā ar valstu kompetentajām iestādēm veic pārbaudes uz vietas, lai veterinārā aspektā pārliecinātos, ka pieņemtie pasākumi tiek piemēroti.

2. Dalībvalstis dara visu vajadzīgo, lai atvieglotu 1. punktā minētās pārbaudes, un jo īpaši nodrošina, ka ekspertiem ir pieejama visa informācija un dokumenti, kas vajadzīgi, lai pārliecinātos, ka pasākumi ir veikti.

3. Vispārējus noteikumus šā panta piemērošanai, īpaši attiecībā uz 1. punktā minēto pārbaužu veikšanas biežumu un veidu, veterināro ekspertu iecelšanu un procedūru, kura tiem jāievēro, gatavojot ziņojumu, pieņem saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

12. pants

Par apropriācijām, kas vajadzīgas šajā iedaļā paredzētajiem pasākumiem, saskaņā ar budžeta procedūru lemj katru gadu.

13. pants

Kopienas finansiālo ieguldījumu nepiešķir, ja pasākuma kopējā summa ir mazāka nekā EUR 10 000.

3. IEDAĻA

Kampaņa pret mutes un nagu sērgu

14. pants

1. Šo pantu piemēro gadījumā, kad dalībvalsts teritorijā izceļas mutes un nagu sērga.

2. Attiecīgā dalībvalsts saņem Kopienas finansiālo ieguldījumu mutes un nagu sērgas izskaušanai ar nosacījumu, ka nekavējoties tiek piemēroti 3. panta 2. punktā paredzētie pasākumi un Direktīvas 2003/85/EK attiecīgie noteikumi.

3. Piemēro 3. panta 4. punktu.

4. Neskarot tirgus atbalsta pasākumus, kas veicami saistībā ar attiecīgā tirgus kopīgo organizāciju, īpašais finansiālais ieguldījums saskaņā ar šo lēmumu ir 60 % no izmaksām, kas dalībvalstīm rodas:

a) piešķirot kompensācijas īpašniekiem par: i) dzīvnieku izkaušanu un iznīcināšanu; ii) piena iznīcināšanu; iii) saimniecību tīrīšanu un dezinfekciju; iv) inficētās barības un inficēto ierīču iznīcināšanu gadījumā, ja tās nevar dezinficēt; v) saskaņā ar Direktīvas 2003/85/EK 50. panta 3. punktu – par zaudējumiem, kas lopkopjiem radušies to ierobežojumu dēļ, kas piemēroti lauksaimniecības dzīvnieku un ganībās nobarotu dzīvnieku tirdzniecībai, no jauna ieviešot ārkārtējo vakcināciju;

b) attiecīgā gadījumā – par kautķermeņu transportēšanu uz pārstrādes rūpnīcām;

c) par visiem citiem pasākumiem, kuri ir būtiski slimības uzliesmojuma likvidēšanai.

Komisija saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru definē šā punkta c) apakšpunktā minēto citu pasākumu būtību, kuri var būt atbilstīgi tam pašam Kopienas finansiālajam ieguldījumam, kā arī gadījumus, kad piemēro šā punkta a) apakšpunkta v) punktu.

5. Pirmoreiz ne vēlāk kā 45 dienas pēc tam, kad oficiāli apstiprināts pirmais mutes un nagu sērgas uzliesmojums, un pēc tam tad, kad tas vajadzīgs atbilstoši notikumu pavērsienam, situāciju atkārtoti izskata Komitejā. Šajā izskatīšanā ietver gan veterināro situāciju, gan aprēķinātos izdevumus, kuri jau veikti vai plānoti. Pēc šīs izskatīšanas saskaņā ar 40. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt jaunu lēmumu par Kopienas finansiālo ieguldījumu, kurš var pārsniegt 4. punktā noteiktos 60 %. Ar šo lēmumu nosaka atbilstīgās izmaksas un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu. Turklāt pēc šā lēmuma pieņemšanas var pieņemt jebkādus pasākumus, kas attiecīgajai dalībvalstij jāveic, lai nodrošinātu darbības sekmīgu iznākumu, jo īpaši pasākumus, kas nav šā panta 2. punktā minētie pasākumi.

15. pants

Jebkuram pasākumam, kuru Kopiena pieņem, lai atbalstītu kampaņu pret mutes un nagu sērgu ārpus Kopienas, jo īpaši pasākumiem, kuri pieņemti saskaņā ar 8. un 10. pantu, var piešķirt Kopienas finansiālo ieguldījumu.

16. pants

Par pasākumiem un noteikumiem 15. pantā minēto pasākumu īstenošanai, nosacījumiem, kādi var uz tiem attiekties, un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu lemj saskaņā ar 40. panta 3. punktā minēto procedūru.

17. pants

Kopienas atbalstu var piešķirt Kopienas mutes un nagu sērgas vakcīnu rezervēm, kā paredzēts ar Padomes Direktīvu 91/666/EEK (1991. gada 11. decembris), ar ko nosaka Kopienas mutes un nagu sērgas vakcīnu rezerves izveidošanu (16).

Kopienas līdzdalības apjomu un iespējamos šīs līdzdalības nosacījumus nosaka saskaņā ar 40. panta 3. punktā minēto procedūru.

18. pants

Par apropriācijām, kas vajadzīgas 15., 16. un 17. pantā minētajiem pasākumiem, saskaņā ar budžeta procedūru lemj katru gadu.

Ja nopietns mutes un nagu sērgas uzliesmojums rada nepieciešamību veikt tādus izdevumus saskaņā ar šo iedaļu, kuri pārsniedz saskaņā ar šā panta pirmo daļu noteiktās apropriācijas, Komisija atbilstīgi savām pilnvarām veic vajadzīgos pasākumus vai iesniedz budžeta lēmējinstitūcijai nepieciešamos priekšlikumus, lai nodrošinātu 14. pantā minēto finansiālo saistību izpildi.

4. IEDAĻA

Informācijas politika attiecībā uz dzīvnieku veselību, dzīvnieku labturību un pārtikas nekaitīgumu

19. pants

Kopiena sniedz finansiālu ieguldījumu informācijas politikas izveidē dzīvnieku veselības, dzīvnieku labturības un dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu nekaitīguma jomā, tostarp saistībā ar:

a) informācijas rīku, tostarp attiecīgas datubāzes, ieviešanu un attīstību, lai: i) apkopotu un glabātu visu informāciju, kas saistīta ar Kopienas tiesību aktiem par dzīvnieku veselību, dzīvnieku labturību un dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu nekaitīgumu; ii) sniegtu i) apakšpunktā minēto informāciju kompetentām iestādēm, ražotājiem un patērētājiem, vajadzības gadījumā ņemot vērā saskarnes ar valstu datubāzēm;

b) tādu pētījumu veikšanu, kas nepieciešami tiesību aktu sagatavošanai un izstrādei dzīvnieku labturības jomā.

20. pants

Par 19. pantā minētajiem pasākumiem, to īstenošanas noteikumiem un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu lemj saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

21. pants

Par apropriācijām, kas vajadzīgas šajā iedaļā paredzētajiem pasākumiem, saskaņā ar budžeta procedūru lemj katru gadu.

5. IEDAĻA

Tehniskie un zinātniskie pasākumi

22. pants

Kopiena var veikt vai palīdzēt dalībvalstīm vai starptautiskām organizācijām veikt vajadzīgos tehniskos un zinātniskos pasākumus, lai izstrādātu Kopienas tiesību aktus veterinārijas jomā un attīstītu izglītību vai apmācību veterinārijas jomā.

23. pants

Par 22. pantā minētajiem pasākumiem, to īstenošanas noteikumiem un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu lemj saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

24. pants

Par apropriācijām, kas vajadzīgas šajā iedaļā paredzētajiem pasākumiem, saskaņā ar budžeta procedūru lemj katru gadu.

III NODAĻA

DZĪVNIEKU SLIMĪBU UN ZOONOŽU IZSKAUŠANAS, KONTROLES UN UZRAUDZĪBAS PROGRAMMAS

25. pants

Neskarot 28. panta 1. punktu, Kopienas finansiālo līdzdalību govju brucelozes, tuberkulozes un leikozes izskaušanā paredz ar Direktīvu 77/391/EEK un Direktīvu 82/400/EEK.

26. pants

1. Kopienas finansiālo ieguldījumu klasiskā cūku mēra izskaušanā paredz ar Lēmumu 80/1096/EEK.

2. Kopienas finansiālo ieguldījumu aitu brucelozes izskaušanā paredz ar Padomes Lēmumu 90/242/EEK (1990. gada 21. maijs), ar ko ievieš Kopienas finansiālo pasākumu aitu un kazu brucelozes izskaušanai (17).

27. pants

1. Kopienas finansiālo pasākumu ievieš, lai kompensētu izdevumus, kas dalībvalstīm radušies, finansējot valsts programmas I pielikumā uzskaitīto dzīvnieku slimību un zoonožu izskaušanai, kontrolei un uzraudzībai (turpmāk “programmas”).

I pielikuma sarakstu var grozīt saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru, jo īpaši attiecībā uz jaunām dzīvnieku slimībām, kas rada apdraudējumu dzīvnieku veselībai un netieši arī sabiedrības veselībai, vai arī ņemot vērā jaunus epidemioloģiskus vai zinātniskus atzinumus.

2. Katru gadu vēlākais līdz 30. aprīlim dalībvalstis iesniedz Komisijai gada vai daudzgadu programmas, kuras uzsāks nākamajā gadā un par kurām tās vēlas saņemt finansiālu atbalstu no Kopienas.

Programmas, kas iesniegtas pēc 30. aprīļa, nav atbilstīgas finansējumam nākamajā gadā.

Dalībvalstu iesniegtajās programmās iekļauj vismaz turpmāk norādīto:

a) slimības epidemioloģiskās situācijas aprakstu pirms programmas uzsākšanas dienas;

b) programmas īstenošanas ģeogrāfisko un administratīvo teritoriju aprakstu un demarkāciju;

c) programmas paredzamo ilgumu, īstenojamos pasākumus un mērķi, kas jāsasniedz līdz programmas beigām;

d) programmas paredzamo izmaksu un sagaidāmo ieguvumu analīzi.

Sīki izstrādātus kritērijus, tostarp tos, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, pieņem saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

Katrā dalībvalsts iesniegtā daudzgadu programmā ietverto informāciju, kas nepieciešama saskaņā ar šajā punktā minētajiem kritērijiem, iesniedz par katru programmas īstenošanas gadu.

3. Komisija var lūgt dalībvalstis iesniegt daudzgadu programmas vai vajadzības gadījumā pagarināt apstiprinātas gada programmas termiņu, ja daudzgadu programma tiek uzskatīta par nepieciešamu konkrētās slimības efektīvākai un produktīvākai izskaušanai, kontrolei un uzraudzībai, jo īpaši, ja radies potenciāls apdraudējums dzīvnieku veselībai un – netieši – sabiedrības veselībai.

Komisija sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti var koordinēt reģionālās programmas, kurās iesaista vairāk nekā vienu dalībvalsti.

4. Komisija dalībvalstu iesniegtās programmas novērtē no veterinārā un finansiālā viedokļa.

Dalībvalstis sniedz Komisijai jebkādu atbilstīgu papildu informāciju, ko Komisija prasa programmas novērtēšanai.

Visu informāciju par programmām apkopo katru gadu līdz 15. septembrim.

5. Katru gadu līdz 30. novembrim saskaņā ar 40. panta 3. punktā minēto procedūru apstiprina:

a) programmas, kas vajadzības gadījumā grozītas saskaņā ar šā panta 4. punktā paredzēto novērtējumu;

b) Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu;

c) Kopienas finansiālā ieguldījuma maksimālo apjomu;

d) jebkādus nosacījumus saistībā ar Kopienas finansiālo ieguldījumu.

Programmas apstiprina uz laikposmu, kas nepārsniedz sešus gadus.

6. Grozījumus programmās var apstiprināt saskaņā ar 40. panta 3. punktā minēto procedūru.

7. Par katru apstiprināto programmu dalībvalsts Komisijai iesniedz šādus ziņojumus:

a) starpposma finanšu un tehniskos ziņojumus;

b) katru gadu vēlākais līdz 30. aprīlim – sīki izstrādātu gada tehnisko ziņojumu, iekļaujot sasniegto rezultātu novērtējumu un sīki izstrādātu iepriekšējā gada izdevumu pārskatu.

8. Maksājumu pieteikumus attiecībā uz dalībvalstu izdevumiem saistībā ar programmu iepriekšējā gadā iesniedz Komisijai vēlākais līdz 30. aprīlim.

Ja maksājumu pieteikumus iesniedz vēlāk, Kopienas finansiālo ieguldījumu konkrētajā gadā samazina par 25 % 1. jūnijā, par 50 % 1. augustā, par 75 % 1. septembrī un par 100 % 1. oktobrī.

Katru gadu vēlākais līdz 30. oktobrim Komisija pieņem lēmumu par Kopienas maksājumiem, ņemot vērā dalībvalstu saskaņā ar 7. punktu iesniegtos finanšu un tehniskos ziņojumus.

9. Komisijas eksperti var veikt pārbaudes uz vietas kopā ar kompetento iestādi tiktāl, ciktāl tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu šā lēmuma vienotu piemērošanu saskaņā ar 45. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (18).

Veicot šādas pārbaudes, Komisijas ekspertiem var palīdzēt ekspertu grupa, kas izveidota saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

10. Sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai pieņem saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

11. Dalībvalstis var piešķirt līdzekļus no darbības programmām, kas ir izstrādātas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1198/2006 17. pantu, lai izskaustu šā lēmuma I pielikumā minētās akvakultūras dzīvnieku slimības.

Minētos līdzekļus piešķir saskaņā ar šajā pantā noteikto procedūru, ņemot vērā šādus pielāgojumus:

a) palīdzības likme ir saskaņā ar likmi, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 1198/2006;

b) šā panta 8. punktu nepiemēro.

Slimību izskaušanu veic atbilstīgi Direktīvas 2006/88/EK 38. panta 1. punktam vai saskaņā ar slimību izskaušanas programmu.

28. pants

1. Neskarot no 25., 26. un 27. pantu, Kopienas finansiālās līdzdalības apjomu programmās, kuras saistītas ar minētajos pantos norādītajām slimībām, nosaka Komisija saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru, un tas ir 50 % no dalībvalsts izdevumiem, izmaksājot īpašniekiem kompensācijas par lopu izkaušanu attiecīgās slimības dēļ.

2. Komisija pēc dalībvalsts lūguma Komitejā atkārtoti izskata situāciju attiecībā uz 25., 26. un 27. pantā minētajām slimībām. Šī atkārtotā izskatīšana aptver gan veterināro situāciju, gan veikto un plānoto izdevumu tāmes pārbaudi. Pēc šīs atkārtotās izskatīšanas saskaņā ar 40. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem jaunu lēmumu par Kopienas finansiālo ieguldījumu, kas var pārsniegt 50 % no dalībvalsts izdevumiem, izmaksājot īpašniekiem kompensācijas par lopu izkaušanu attiecīgās slimības dēļ.

Kad ir pieņemts minētais lēmums, attiecīgā dalībvalsts var veikt jebkādus pasākumus, lai nodrošinātu sekmīgu darbības iznākumu.

29. pants

Kopienas budžeta saistības programmu līdzfinansēšanai īsteno katru gadu. Izdevumu saistības daudzgadu programmām pieņem saskaņā ar 76. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (19). Attiecībā uz daudzgadu programmām pirmās budžeta saistības veic pēc to apstiprināšanas. Katras turpmākās saistības uzņemas Komisija, pamatojoties uz lēmumu piešķirt ieguldījumu, kā minēts šā lēmuma 27. panta 5. punktā.

IV NODAĻA

VETERINĀRĀ INSPEKCIJA

1. IEDAĻA

Ievada noteikumi

30. pants

Kopiena palīdz uzlabot veterinārās inspekcijas efektivitāti:

— piešķirot finansiālu atbalstu sadarbības un references laboratorijām,

— sniedzot finansiālu ieguldījumu pārbaudēm, ko veic zoonožu profilaksei,

— sniedzot finansiālu ieguldījumu inspekcijas stratēģijas ieviešanai nolūkā nodrošināt iekšējā tirgus darbību.

2. IEDAĻA

Sadarbības un references laboratorijas

31. pants

1. Kopienas atbalstu var saņemt visas sadarbības vai references laboratorijas, kuras par tādām ir izraudzītas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem veterinārijas jomā un kuras pilda pienākumus un ievēro prasības, kas noteiktas minētajos aktos.

2. Šā panta 1. punktā minētā atbalsta piešķiršanas kārtību, nosacījumus, ar kādiem to piešķir, un atbalsta apjomu nosaka saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

3. Par apropriācijām, kas vajadzīgas šajā iedaļā paredzētajiem pasākumiem, saskaņā ar budžeta procedūru lemj katru gadu.

3. IEDAĻA

Kontroles stratēģija

32. pants

1. Katra dalībvalsts izstrādā programmu par veterinārijas nozarē strādājošo amatpersonu apmaiņu.

2. Komisija kopā ar dalībvalstīm Komitejā koordinē apmaiņas programmas.

3. Attiecīgā dalībvalsts veic visus nepieciešamos pasākumus koordinēto apmaiņas programmu īstenošanai.

4. Katru gadu Komiteja pārbauda apmaiņas programmu īstenošanu, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem.

5. Dalībvalstis ņem vērā gūto pieredzi, lai uzlabotu un paplašinātu apmaiņas programmas.

6. Kopienas finansiālo atbalstu var piešķirt, lai veicinātu apmaiņas programmu veiksmīgu norisi, jo īpaši organizējot tālākizglītības kursus, kas minēti 34. panta 1. punktā. Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu un jebkādus tā piešķiršanas nosacījumus paredz saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

7. Šā panta nolūkā piemēro 23. un 24. pantu.

33. pants

Šā lēmuma 32. panta 6. un 7. punktu piemēro programmām, kas izstrādātas saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/496/EEK (1991. gada 15. jūlijs), ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm (20), un Padomes Direktīvu 97/78/EK (1997. gada 18. decembris), ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (21), lai uz ārējām robežām organizētu veterinārās pārbaudes produktiem, kurus ieved Kopienā no trešām valstīm.

34. pants

1. Komisija var tieši vai ar valstu kompetento iestāžu starpniecību organizēt kvalifikācijas celšanas kursus vai personāla tikšanās dalībvalstīs, jo īpaši personālam, kas atbild par 33. pantā minētajām veterinārajām pārbaudēm.

Pēc kompetentu iestāžu lūguma un ar Komisijas piekrišanu šāda kvalifikācijas celšana vai sanāksmes atbilstoši sasniedzamībai var būt pieejamas personālam no trešām valstīm, kas ir noslēgušas sadarbības nolīgumus ar Kopienu veterināro pārbaužu jomā, un personām ar zinātnisko grādu veterinārijā, lai paplašinātu viņu mācības Kopienas noteikumu jomā.

2. Šā panta 1. punktā paredzēto pasākumu organizatoriskos pasākumus un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu Komisija nosaka saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

35. pants

1. Kopienas finansiālo atbalstu var saņemt dzīvnieku identifikācijas un slimību reģistrācijas sistēmu ieviešanai saskaņā ar tiesību aktiem par Kopienas dzīvo dzīvnieku iekšējās tirdzniecības veterinārajām pārbaudēm iekšējā tirgus izveides nolūkos.

2. Šā panta 1. punktā paredzēto pasākumu organizatoriskos pasākumus un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu Komisija nosaka pēc apspriešanās ar Komiteju.

36. pants

1. Kopienas finansiālo ieguldījumu var piešķirt veterināro procedūru datorizācijai saistībā ar:

a) dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu un tirdzniecību Kopienas iekšienē;

b) integrēto datorizēto veterināro sistēmu mitināšanai, pārvaldībai un uzturēšanai, attiecīgā gadījumā ņemot vērā valstu datubāzu pastāvēšanu.

2. Šā panta 1. punktā minētās finansēšanas organizatoriskos pasākumus un Kopienas finansiālā ieguldījuma apjomu nosaka saskaņā ar 40. panta 2. punktā minēto procedūru.

37. pants

1. Ja dalībvalstij, ieviešot kontroles stratēģiju saistībā ar iekšējā tirgus darbību dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktiem, rodas personāla vai infrastruktūras problēmas strukturālā vai ģeogrāfiskā aspektā, tā pārejas laikā var saņemt Kopienas finansiālo atbalstu, ko pakāpeniski samazina.

2. Attiecīgā dalībvalsts Komisijai iesniedz valsts programmu kopā ar visu nepieciešamo finanšu informāciju, kas vajadzīga kontroles sistēmas uzlabošanai.

3. Šā panta nolūkā piemēro 27. panta 3. līdz 11. punktu.

38. pants

Par apropriācijām, kas vajadzīgas šajā iedaļā paredzētajiem pasākumiem, saskaņā ar budžeta procedūru lemj katru gadu.

V NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

39. pants

Izdevumus, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, tieši pārvalda Komisija saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 148. panta 2. punktu.

40. pants

1. Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, kas izveidota saskaņā ar 58. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (22).

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir 15 dienas.

41. pants

Komisija reizi četros gados iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par dzīvnieku veselības stāvokli un programmu īstenošanas izmaksu lietderību dažādās dalībvalstīs, ietverot sīkas ziņas par pieņemtajiem kritērijiem.

42. pants

Atceļ Lēmumu 90/424/EEK.

Atsauces uz atcelto lēmumu uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.

43. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2009. gada 25. maijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. ŠEBESTA

(1) 2008. gada 16. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

(2) OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp.

(3) Sk. II pielikumu.

(4) OV L 328, 24.11.2006., 14. lpp.

(5) OV L 145, 13.6.1977., 44. lpp.

(6) OV L 173, 19.6.1982., 18. lpp.

(7) OV L 325, 1.12.1980., 5. lpp.

(8) OV L 223, 2.8.1989., 19. lpp.

(9) OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

(10) OV L 210, 31.7.2006., 25. lpp.

(11) OV L 10, 14.1.2006., 16. lpp.

(12) OV L 223, 15.8.2006., 1. lpp.

(13) OV L 325, 12.12.2003., 31. lpp.

(14) OV L 378, 31.12.1982., 58. lpp.

(15) OV L 306, 22.11.2003., 1. lpp.

(16) OV L 368, 31.12.1991., 21. lpp.

(17) OV L 140, 1.6.1990., 123. lpp.

(18) OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.

(19) OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

(20) OV L 268, 24.9.1991., 56. lpp.

(21) OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp.

(22) OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

I PIELIKUMS DZĪVNIEKU SLIMĪBAS UN ZOONOZES — Govju tuberkuloze — Govju bruceloze — Aitu un kazu bruceloze (B. melitensis) — Infekciozais katarālais drudzis endēmiskos vai lielas bīstamības apgabalos — Āfrikas cūku mēris — Cūku vezikulārā slimība — Klasiskais cūku mēris — Liesas sērga — Kontagiozā govju pleiropneimonija — Putnu gripa — Trakumsērga — Ehinokokoze — Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) — Kampilobakterioze — Listerioze — Salmoneloze (zoonotiskā salmonella) — Trihineloze — Verotoksigēnie E. coli — Virusālā hemorāģiskā septicēmija (VHS) — Infekciozā hematopoētiskā nekroze (IHN) — Koi herpesvīruss (KHV) — Lašu infekciozā anēmija (ISA) — Marteilia refringens infekcija — Bonamia ostreae infekcija — Vēžveidīgo White spot slimība