I PIELIKUMS

STRATĒĢISKĀ PLĀNOŠANA UN CITI ĪPAŠĀS PROGRAMMAS PASĀKUMI

STRATĒĢISKĀ PLĀNOŠANA

Kā noteikts 6. pantā, īpašās programmas īstenošanu veicina pētniecības un inovācijas pasākumu daudzgadu stratēģiskā plānošana. Šajā stratēģiskajā plān2021/695ošanā galvenā uzmanība tiek pievērsta jo īpaši pīlāram “Globālie izaicinājumi un Eiropas rūpniecības konkurētspēja”, tostarp attiecīgajiem pasākumiem citos pīlāros un daļai “Dalības paplašināšana un EPT stiprināšana”, ciešā sadarbībā un sinerģijā ar Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta (EIT), kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 294/2008, zināšanu un inovācijas kopienu (ZIK) plānošanu.

Šā stratēģiskā plānošanas procesa rezultātu izklāsta stratēģiskajā plānā, kura nolūks ir īstenot darba programmas saturu.

Stratēģiskās plānošanas mērķi ir:

— integrētā veidā īstenot “Apvārsnis Eiropa” programmas līmeņa mērķus un nodrošināt galveno uzsvaru uz “Apvārsnis Eiropa” ietekmi, un nodrošināt tās dažādo daļu saskanību;

— veicināt sinerģijas starp “Apvārsnis Eiropa” un citām Savienības programmām, tostarp Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF), Eiropas Sociālo fondu Plus (ESF+), Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu (EJZAF), Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) un Euratom programmu, tādējādi tai kļūstot par atskaites punktu pētniecībai un inovācijai visās saistītajās programmās Savienības budžetā un nefinansējošos instrumentos;

— palīdzēt izstrādāt un īstenot Savienības politiku attiecīgajās jomās un papildināt politikas attīstību un īstenošanu dalībvalstīs;

— samazināt centienu fragmentāciju un izvairīties no dublēšanas un finansējuma iespēju savstarpējas pārklāšanās;

— nodrošināt satvaru JRC tiešo pētniecības darbību sasaistei ar citām ar “Apvārsnis Eiropa” atbalstītām darbībām, tostarp rezultātu un datu izmantošanu politikas atbalstīšanai;

— nodrošināt līdzsvarotu un plašu pieeju pētniecībai un inovācijai visos attīstības posmos, proti, aptverot ne tikai progresīvo pētījumu veicināšanu, jaunu produktu, procesu un pakalpojumu izstrādi uz zinātnisku un tehnoloģisku zināšanu un pārveidojošu atklājumu pamata, bet arī ietverot esošo tehnoloģiju izmantošanu jaunos lietojumos un pastāvīgus uzlabojumus, un netehnoloģisku un sociālu inovāciju;

— nodrošināt sistēmisku, attiecībā uz disciplīnām, nozarēm un politikām transversālu pieeju pētniecībai un inovācijai, lai pievērstos izaicinājumiem, vienlaikus ļaujot radīt jaunus konkurētspējīgus uzņēmumus un nozares, veicinot konkurenci, stimulējot privātās investīcijas un iekšējā tirgū saglabājot vienādus konkurences noteikumus.

CITI ĪPAŠĀS PROGRAMMAS PASĀKUMI

Pīlārā “Globālie izaicinājumi un Eiropas rūpniecības konkurētspēja” un pīlārā “Inovatīva Eiropa” pētniecība un inovācija tiek papildināta ar pasākumiem, kuri notiek ciešā saistībā ar galalietotājiem un tirgu, piemēram, demonstrējumiem, izmēģinājuma projektiem vai koncepcijas pierādīšanu, izņemot komercializācijas pasākumus pēc pētniecības un inovācijas posma. Minētie pasākumi ietver arī atbalstu tiem pieprasījuma puses pasākumiem, kas palīdz paātrināt plaša inovāciju klāsta izmantošanu un izplatīšanu. Uzsvars tiek likts uz nepreskriptīviem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus.

Pīlārā “Globālie izaicinājumi un Eiropas rūpniecības konkurētspēja”, kas balstās uz “Apvārsnis 2020” pieredzi, visās kopās, tostarp īpašos un specializētos pasākumos, tiek pilnībā integrētas sociālās zinātnes un humanitārās zinātnes. Arī pasākumi, kas saistīti ar jūras un jūrlietu pētniecību un inovāciju, tiek īstenoti stratēģiskā un integrētā veidā saskaņā ar Savienības integrēto jūrlietu politiku, kopīgo zivsaimniecības politiku un starptautiskajām saistībām.

Pasākumi, kuri tiek veikti nākotnes un jaunās tehnoloģijas (NJT) pamatiniciatīvu “Grafēns”, “Cilvēka smadzeņu projekts” un “Kvantu tehnoloģijas” ietvaros, ko atbalsta ar “Apvārsnis 2020”, arī turpmāk tiks atbalstīti ar “Apvārsnis Eiropa”, izmantojot uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus, kas iekļauti darba programmā. Sagatavošanas darbības, ko atbalsta ar “Apvārsnis 2020” NJT pamatiniciatīvas daļu, tiks izmantotas stratēģiskajā plānošanas procesā saskaņā ar “Apvārsnis Eiropa” un tiks ņemtas vērā darbā pie misijām, līdzfinansētām un/vai kopīgi plānotām Eiropas partnerībām un regulāriem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus.

Zinātnes un tehnoloģijas sadarbības dialogi ar Savienības starptautiskajiem partneriem un politikas dialogi ar galvenajiem pasaules reģioniem nozīmīgi veicina sadarbības iespēju sistemātisku noteikšanu, kas kopā ar diferenciāciju pēc valsts un/vai reģiona ļauj labāk noteikt prioritātes. Arī turpmāk tiks lūgtas savlaicīgas konsultācijas ar EPT saistītai padomdevējai struktūrai.

IZPLATĪŠANA UN KOMUNIKĀCIJA

“Apvārsnis Eiropa” sniegs specializētu atbalstu atvērtajai piekļuvei zinātniskām publikācijām, zināšanu repozitorijiem un citiem datu avotiem. Tiks atbalstītas informācijas un zināšanu izplatīšanas darbības, arī izmantojot sadarbību ar citām Savienības programmām, tostarp rezultātu un datu kopu un pakotņu veidošana mērķauditorijām un iedzīvotāju tīkliem, rūpniecībai, publiskās pārvaldes iestādēm, akadēmiskajām aprindām, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un politikas veidotājiem piemērotās valodās un formātos. Šim nolūkam “Apvārsnis Eiropa” var izmantot progresīvas tehnoloģijas un mākslīgā intelekta rīkus.

Tiks nodrošināts pienācīgs atbalsts mehānismiem, piemēram, valstu kontaktpunktiem, ar kuriem “Apvārsnis Eiropa” tiek izziņota iespējamiem pieteikuma iesniedzējiem.

Komisija arī īstenos informācijas un komunikācijas pasākumus saistībā ar “Apvārsnis Eiropa”, lai popularizētu to, ka rezultāti gūti ar Savienības finansējuma atbalstu. To mērķis būs arī vairot sabiedrības informētību par pētniecības un inovācijas svarīgumu un Savienības finansētas pētniecības un inovācijas plašāku ietekmi un nozīmi, izmantojot, piemēram, publikācijas, attiecības ar plašsaziņas līdzekļiem, pasākumus, zināšanu repozitorijus, datubāzes, daudzkanālu platformas, tīmekļa vietnes, vai mērķtiecīgi izmantojot sociālos plašsaziņas līdzekļus. “Apvārsnis Eiropa” sniegs atbalstu saņēmējiem, lai izziņotu viņu darbu un tā ietekmi uz sabiedrību kopumā.

IZMANTOŠANA UN IEVIEŠANA TIRGŪ

Komisija izveidos visaptverošus pasākumus “Apvārsnis Eiropa” gūto rezultātu un zināšanu izmantošanai. Tas veicinās plašu ieviešanu tirgū un palielinās “Apvārsnis Eiropa” ietekmi.

Komisija sistemātiski apzinās un reģistrēs saskaņā ar “Apvārsnis Eiropa” veikto pētniecības un inovācijas pasākumu rezultātus un nediskriminējošā veidā šos rezultātus un gūtās zināšanas nodos vai izplatīs visām nozarēm un visu lielumu uzņēmumiem, publiskās pārvaldes iestādēm, akadēmiskajām aprindām, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un politikas veidotājiem, lai palielinātu “Apvārsnis Eiropa” Savienības pievienoto vērtību.

STARPTAUTISKĀ SADARBĪBA

Lielāka ietekme tiks panākta, saskaņojot darbības ar citām valstīm un pasaules reģioniem pastiprinātas starptautiskās sadarbības centienu ietvaros. Balstoties uz savstarpēju labumu, partneri no visas pasaules tiks aicināti iesaistīties Savienības centienos kā neatņemamā tādu iniciatīvu daļā, ar ko atbalsta Savienības darbību, kuras nolūks ir ilgtspēja, pastiprināta pētniecības un inovācijas izcilība un konkurētspēja.

Starptautiska vienota rīcība nodrošinās efektīvu globālu sabiedrības izaicinājumu un IAM risināšanu, piekļuvi pasaules lielākajiem talantiem, speciālajām zināšanām un resursiem, kā arī vairos inovatīvu risinājumu piedāvājumu un pieprasījumu.

IZVĒRTĒŠANĀ IZMANTOJAMĀS DARBA METODOLOĢIJAS

Neatkarīgu augsta līmeņa ekspertu piesaiste izvērtēšanas procesā ir būtiska visu ieinteresēto personu, kopienu un interešu iesaistei īpašajā programmā un viens no priekšnoteikumiem, lai nodrošinātu finansēto pasākumu izcilību un atbilstību.

Komisija vai finansēšanas struktūra nodrošinās izvērtēšanas procesa neitralitāti un novērsīs interešu konfliktus saskaņā ar Finanšu regulas 61. pantu. Tā arī centīsies izvērtēšanas komiteju, kā arī ekspertu un padomdevēju grupu sastāvā panākt ģeogrāfisko daudzveidību.

Izņēmuma gadījumos, kad tas ir pamatots ar vajadzību iecelt labākos pieejamos ekspertus un/vai ar kvalificētu ekspertu skaita ierobežotību, neatkarīgi eksperti, kas palīdz vērtēšanas komisijai vai ir tās locekļi, var izvērtēt specifiskus priekšlikumus, par kuriem tie izsaka potenciālu interesi. Šajā gadījumā Komisija vai finansēšanas struktūra veic visus nepieciešamos korektīvos pasākumus, lai nodrošinātu vērtēšanas procesa integritāti. Vērtēšanas process tiks veikts atbilstoši, iekļaujot tajā posmu, kurā paredzēta mijiedarbība starp dažādiem ekspertiem. Apzinot finansēšanas priekšlikumus, vērtēšanas komisija ņems vērā īpašos apstākļus.

I PĪLĀRS

ZINĀTNES IZCILĪBA

Zinātniskais, ekonomiskais, sociālais un kultūras progress visos tā veidos ir atkarīgs no pietiekama izcilu pētnieku daudzuma, meklējumiem pēc pārveidojošiem risinājumiem izpratnē un visos zināšanu ieguves līmeņos, pasaules klases objektiem, ieskaitot fiziskas un zināšanu infrastruktūras pētniecībai un inovācijai, kā arī no līdzekļiem atvērtai zināšanu izplatīšanai un apmaiņai (“atvērtā zinātne”), metodoloģijām un prasmēm.

Pasaules vadošie inovācijas sasniegumi ir saistīti ar atvērtās zinātnes un zinātnes izcilības attīstību. Zinātnes un tehnoloģisko paradigmu maiņa var būt svarīgs ražīguma pieauguma, konkurētspējas, labklājības, ilgtspējīgas attīstības un sociālās attīstības virzītājspēks. Vēsturiski šāda paradigmas maiņa parasti rodas uz publiskā sektora zinātniskās bāzes, pirms sāk likt pamatu pilnīgi jaunām industrijām un nozarēm, un visaptverošam sociālam progresam.

Publiskās investīcijas pētniecībā, sevišķi caur augstskolām un publiskajām pētniecības organizācijām un pētniecības struktūrām, bieži notiek ilgtermiņa pētniecībā, kur ir augstāks risks, un papildina privātā sektora pasākumus. Tās arī rada augsti kvalificētus cilvēkresursus, zinātību un pieredzi, jaunus zinātniskos instrumentus un metodoloģijas, kā arī tīklus, kuros tiek nodotas jaunākās zināšanas.

Eiropas zinātne un Eiropā bāzēti pētnieki ir bijuši un turpina būt vadībā daudzās jomās. Taču mēs nevaram šo pozīciju uztvert kā pašsaprotamu. Tradicionālajam izaicinājumam no tādām valstīm kā, piemēram, ASV, tagad pievienojas tādi ekonomikas milži kā Ķīna un Indija, jo īpaši no pasaules daļām, kur nesen sākusies industrializācija, un no visām valstīm, kurās valdības apzinās daudzveidīgos un bagātīgos ieguvumus, ko nodrošina investēšana pētniecībā.

1. EIROPAS PĒTNIECĪBAS PADOME

1.1. Pamatojums

Lai arī Savienība joprojām ir lielākā zinātnisko publikāciju autore pasaulē, attiecībā pret tās izmēru tai ir salīdzinoši maz izcilības centru, kas izceļas pasaules mērogā, bet ir plašas jomas, kurās ir vidējs un zems sniegums. Salīdzinājumā ar Amerikas Savienotajām Valstīm un tagad zināmā mērā ar Ķīnu Savienība izmanto “izkliedētās izcilības modeli”, kurā resursi tiek izkliedēti lielākam pētnieku un pētniecības organizāciju skaitam. Pievilcīgu apstākļu radīšana labākajiem pētniekiem palīdzēs Eiropai palielināt savu pievilcību globālajā konkurencē par talantīgiem zinātniekiem.

Tāpēc ka arvien vairāk jaunietekmes valstu, jo īpaši Ķīna, paplašina savu zinātnisko produkciju, pasaules pētniecības vide strauji attīstās un kļūst arvien daudzpolārāka. Tādējādi, ja Savienība un Amerikas Savienotās Valstis 2000. gadā veica gandrīz divas trešdaļas no pasaules izdevumiem pētniecībā un izstrādē, 2013. gadā šis īpatsvars bija samazinājies līdz mazāk nekā pusei no iepriekš minētā rādītāja.

EPP atbalsta labākos pētniekus, tostarp talantīgus pētniekus karjeras sākumposmā, ar elastīgu, ilgtermiņa finansējumu, lai viņi pētījumus, kas ir pārveidojoši atklājumi ar lielu ieguvumu un lielu risku, varētu veikt galvenokārt Eiropā. Tā darbojas autonomi, un to vada neatkarīga EPP Zinātniskās padome, ko veido zinātnieki, inženieri un akadēmiskie darbinieki ar vislabāko reputāciju un atbilstošām speciālajām zināšanām un ir daudzveidīgi. EPP spēj piesaistīt plašāku talantu un ideju kopumu, nekā tas būtu iespējams jebkurai valsts shēmai, nodrošinot izcilību tādā veidā, kurā labākie pētnieki un labākās idejas savstarpēji sacenšas.

Ir pierādīts, ka EPP finansētajiem progresīvajiem pētījumiem ir būtiska tieša ietekme, kas izpaužas kā zināšanu robežu paplašināšana, paverot ceļu jauniem un bieži vien negaidītiem zinātniskiem un tehnoloģiskiem rezultātiem un jaunām pētniecības jomām. Tas savukārt rada radikāli jaunas idejas, kas virza inovāciju un uzņēmumu izgudrotspēju, un risina sabiedrības problēmas. EPP ir arī nozīmīga strukturāla ietekme, jo tā sekmē ne tikai pētniekus un darbības, kuras tā tieši finansē, bet arī uzlabo Eiropas pētniecības sistēmas kvalitāti. EPP finansētās darbības un pētnieki uzstāda iedvesmojošu mērķi progresīvajiem pētījumiem Eiropā, uzlabojot tās tēlu un padarot to pievilcīgāku labākajiem pasaules pētniekiem kā vietu, kur strādāt un sadarboties. Prestižs, ko rada EPP dotāciju saņēmēju uzņemšana, liek sacensties Eiropas augstskolām un pētniecības organizācijām, lai piedāvātu vispievilcīgākos apstākļus labākajiem pētniekiem, un var tām netieši palīdzēt novērtēt savas relatīvās priekšrocības un trūkumus un veicināt reformas.

EPP finansē salīdzinoši mazu daļu no visas Eiropas pētniecības, taču tā panāk lielu zinātnisko ietekmi no tās finansētajiem pētījumiem. EPP atbalstītie pētījumi caurmērā tiek citēti līdzīgā apmērā kā tie, kuri veikti labākajās pasaules pētnieciskajās augstskolās. EPP pētniecības sniegums ir īpaši augsts salīdzinājumā ar pasaules lielākajiem pētniecības finansētājiem. EPP finansē lielu daļu no progresīvajiem pētījumiem daudzās pētniecības jomās, kuras ir guvušas vislielāko citējumu skaitu, ieskaitot strauji augošas jomas. Lai arī EPP finansējums ir galvenokārt paredzēts progresīvajiem pētījumiem, tā rezultātā ir iegūts ievērojams skaits patentu.

Tātad ir skaidri pierādījumi tam, ka EPP ar saviem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus piesaista un finansē izcilus pētniekus un ka EPP darbības stimulē ievērojamu skaitu visnozīmīgāko un visietekmīgāko pētījumu rezultātu jaunās jomās, un tas veicina pārveidojošus atklājumus un būtisku progresu. EPP dotāciju saņēmēju darbs ir arī ļoti starpdisciplinārs, un EPP dotāciju saņēmēji sadarbojas starptautiski un atklāti publicē rezultātus visās pētniecības jomās, tostarp sociālajās zinātnēs, mākslas jomā un humanitārajās zinātnes.

Jau ir pierādīta arī EPP dotāciju ilgtermiņa ietekme uz karjeru, uz augsti kvalificētu, atzītu pētnieku un personu, kam ir doktora grāds, mācībām, uz Eiropas pētniecības arvien lielāko pamanāmību un prestižu un uz valstu pētniecības sistēmām, pateicoties spēcīgai salīdzinošai vērtēšanai. Šī ietekme ir īpaši vērtīga Savienības izkliedētās izcilības modelī, jo EPP finansējuma ieguvēja statuss var aizvietot atpazīstamību, kas balstīta uz iestāžu statusu, un kalpot par precīzāku pētījuma kvalitātes rādītāju. Tas ļauj ambiciozām personām, iestādēm, reģioniem un valstīm uzņemties iniciatīvu un izvērst pētniecības profilus, kuros tie ir īpaši spēcīgi.

1.2. Atbalsta jomas

1.2.1. Augstākā līmeņa zinātne

Paredzēts, ka EPP finansētie pētījumi stimulēs zināšanu robežu ievērojamu paplašināšanu ar augstākās kvalitātes zinātniskajām publikācijām, lai gūtu pētījumu rezultātus ar lielu potenciālo sociālekonomisko ietekmi, un ka EPP noteiks skaidru un iedvesmojošu mērķi progresīvajai pētniecībai visā Savienībā, Eiropā un starptautiskā mērogā. Nolūkā padarīt Savienību par pievilcīgāku vidi pasaules labākajiem zinātniekiem EPP mērķis būs panākt izmērāmu uzlabojumu, proti, lielāku Savienības publikāciju īpatsvaru vienā procentā pasaules visvairāk citēto publikāciju, un palielināt tādu izcilu zinātnieku skaitu, tostarp no valstīm ārpus Eiropas, ko tā finansē.

EPP finansējums tiek piešķirts, pamatojoties uz turpmāk izklāstītajiem vispāratzītajiem principiem. Vienīgais kritērijs, pēc kura tiek piešķirtas EPP dotācijas, ir zinātniska izcilība. EPP darbojas uz augšupējas pieejas pamata bez iepriekš noteiktām prioritātēm.

Pamatvirzieni

— Ilgtermiņa finansējums visu vecumu un dzimumu pētnieku no jebkuras pasaules valsts izcilām idejām un viņu pētniecības grupu atbalstam ar mērķi veikt progresīvus pētījumus ar lieliem ieguvumiem un lielu risku;

— Dot iespēju jaunajiem pētniekiem un pētniekiem karjeras sākumposmā, kam ir izcilas idejas, kļūt par neatkarīgiem un patstāvīgiem nozīmīgiem pētniekiem, nodrošinot viņiem pienācīgu atbalstu kritiskajā posmā, kad viņi veido vai nostiprina savu pētniecības grupu vai programmu;

— Jauni veidi, kā strādāt zinātnes pasaulē, tostarp atvērtās zinātnes pieeja, ar potenciālu radīt pārveidojošus rezultātus un veicināt finansētās pētniecības komerciālās un sociālās inovācijas potenciālu;

— Pieredzes un paraugprakses apmaiņa ar reģionālajām un valsts pētniecības aģentūrām un saikņu veidošana ar citām “Apvārsnis Eiropa” daļām, jo īpaši MSCA, nolūkā veicināt atbalstu izciliem pētniekiem;

— Progresīvās pētniecības tēla uzlabošana Eiropā un EPP programmu pamanāmība pētniekiem visā Eiropā un starptautiski.

1.3. Īstenošana

1.3.1. EPP Zinātniskā padome

EPP Zinātniskā padome garantē attiecīgā pasākuma kvalitāti no zinātniskā viedokļa un pilnīgi patstāvīgi lemj par to, kāda veida pētījumus finansēt.

Saistībā ar “Apvārsnis Eiropa” īstenošanu un lai pildītu savus 9. pantā noteiktos uzdevumus, EPP Zinātniskā padome veiks turpmāk minēto:

a) attiecībā uz zinātnisko stratēģiju: i) izveidos EPP vispārējo zinātnisko stratēģiju, ņemot vērā zinātnes iespējas un Eiropas zinātnes vajadzības; ii) izveidos darba programmu un izstrādās EPP dažādu atbalsta pasākumu kopumu saskaņā ar tās zinātnisko stratēģiju; iii) izstrādās vajadzīgās iniciatīvas starptautiskās sadarbības jomā, tostarp, sagatavos informatīvus pasākumus, lai uzlabotu EPP pamanāmību labākajiem pētniekiem citās pasaules daļās, saskaņā ar tās zinātnisko stratēģiju;

b) attiecībā uz zinātnisko pārvaldību, uzraudzību un kvalitātes kontroli: i) nodrošinās pasaules klases salīdzinošās izvērtēšanas sistēmu, kas balstīta uz izcilību zinātnē un pilnībā pārredzamu, taisnīgu un neatkarīgu priekšlikumu izvērtēšanu, nosakot nostājas jautājumos par to, kā īstenojami un pārvaldāmi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus, kā arī par novērtēšanas kritērijiem, salīdzinošās izvērtēšanas procesiem, tostarp ekspertu izvēli, salīdzinošās izvērtēšanas un priekšlikumu izvērtēšanas metodēm, kā arī vajadzīgajiem īstenošanas noteikumiem un vadlīnijām, uz kuru pamata EPP Zinātniskās padomes pārraudzībā tiks izvēlēti finansējamie priekšlikumi; ii) nāks klajā ar priekšlikumu, uz kura pamata ieceļ ekspertus EPP progresīvo pētniecības darbību gadījumā; iii) nodrošinās, ka EPP dotācijas tiek īstenotas saskaņā ar vienkāršām un pārredzamām procedūrām, kurās galvenā uzmanība tiek pievērsta izcilībai, kas veicina iniciatīvu un apvieno elastīgumu un atbildību, nepārtraukti uzraugot darbību un īstenošanas kvalitāti; iv) pārskatīs un izvērtēs EPP sasniegumus un EPP finansēto pētījumu kvalitāti un ietekmi, un attiecīgi sniegs ieteikumus un norādījumus korektīvām vai turpmākām darbībām; v) noteiks nostājas par jebkuru citu jautājumu, kas skar EPP pasākumu sasniegumus un to ietekmi, kā arī veiktās pētniecības kvalitāti;

c) attiecībā uz komunikāciju un izplatīšanu: i) uzlabos EPP tēlu un pamanāmību pasaulē, organizējot komunikācijas un informatīvus pasākumus, tostarp zinātniskas konferences, ar mērķi popularizēt EPP pasākumus un sasniegumus un EPP finansēto projektu rezultātus zinātnieku un galveno ieinteresēto personu vidū un plašā sabiedrībā; ii) vajadzības gadījumā konsultēsies ar zinātniekiem, inženieriem un akadēmiskajām aprindām, kā arī reģionu un valstu finansēšanas aģentūrām un citām ieinteresētajām personām; iii) regulāri ziņos Komisijai par veiktajiem pasākumiem.

EPP Zinātniskās padomes locekļi par uzdevumu izpildi saņem honorāru, un attiecīgā gadījumā tiek atlīdzināti arī ceļa un uzturēšanās izdevumi.

EPP priekšsēdētājs pilnvaru termiņa laikā dzīvo Briselē un vismaz 80 % no sava darba laika principā velta EPP darbībai. EPP priekšsēdētājs saņem atalgojumu, kas ir līdzvērtīgs Komisijas augstākā līmeņa vadītāja atalgojumam, un EPP specializētā īstenošanas struktūra nodrošina atbalstu, kas nepieciešams priekšsēdētāja funkciju izpildei.

EPP Zinātniskā padome no sava vidus ievēlē trīs priekšsēdētāja vietniekus, kas palīdz EPP priekšsēdētājam to pārstāvēt un organizēt tās darbu. Viņi var ieņemt arī EPP priekšsēdētāja vietnieka amatu.

Minētos trīs priekšsēdētāja vietniekus atbalsta, lai viņi savās pamatdarba pētniecības organizācijās saņemtu atbilstošu administratīvo palīdzību vietējā līmenī.

1.3.2. EPP specializētā īstenošanas struktūra

EPP specializētā īstenošanas struktūra ir atbildīga par visiem šā īpašās programmas komponenta administratīvās īstenošanas un izpildes aspektiem, kā paredzēts EPP darba programmā. Tā jo īpaši ieviesīs vērtēšanas procedūras, salīdzinošas izvērtēšanas un atlases procedūras atbilstoši EPP Zinātniskās padomes izstrādātajai stratēģijai, kā arī nodrošinās dotāciju finansiālo un zinātnisko pārvaldību. EPP specializētā īstenošanas struktūra atbalstīs EPP Zinātnisko padomi visu 1.3.1. sadaļā minēto uzdevumu izpildē, arī zinātniskās stratēģijas izstrādē, darbību pārraudzīšanā un EPP sasniegumu pārskatīšanā un izvērtēšanā, kā arī tās informatīvo un saziņas pasākumu organizēšanā. EPP specializētā īstenošanas struktūra arī nodrošinās piekļuvi vajadzīgajiem dokumentiem un datiem, kas ir tās rīcībā, kā arī informēs EPP Zinātnisko padomi par saviem pasākumiem.

Lai ar EPP specializēto īstenošanas struktūru nodrošinātu efektīvu saziņu par stratēģijas un darbības jautājumiem, EPP Zinātniskās padomes vadība un EPP specializētās īstenošanas struktūras direktors regulāri rīkos koordinācijas sanāksmes.

EPP pārvaldību veiks šim nolūkam darbā pieņemts personāls, ko vajadzības gadījumā papildinās ierēdņi no Savienības iestādēm, un pārvaldība aptvers tikai reālās administratīvās vajadzības, lai nodrošinātu efektīvai pārvaldībai vajadzīgo stabilitāti un nepārtrauktību.

1.3.3. Komisijas loma

Lai izpildītu 8., 9. un 10. pantā noteiktos pienākumus, savu budžeta izpildes pienākumu sakarā Komisija:

— nodrošinās EPP Zinātniskās padomes darbības nepārtrauktību un atjaunināšanu, kā arī atbalstīs pastāvīgo Identifikācijas komiteju, lai apzinātu nākamos EPP Zinātniskās padomes locekļus;

— nodrošinās EPP specializētās īstenošanas struktūras darba nepārtrauktību, kā arī uzdevumu un pienākumu deleģēšanu, ņemot vērā EPP Zinātniskās padomes viedokli;

— nodrošinās, ka EPP specializētā īstenošanas struktūra īsteno visus savus uzdevumus un pienākumus;

— iecels EPP specializētās īstenošanas struktūras direktoru un vadības locekļus, ņemot vērā EPP Zinātniskās padomes viedokli;

— nodrošinās, ka laicīgi tiek pieņemta darba programma, nostājas par īstenošanas metodoloģiju un vajadzīgie īstenošanas noteikumi, to vidū EPP noteikumi par priekšlikumu iesniegšanu un EPP dotācijas paraugnolīgums, ņemot vērā EPP Zinātniskās padomes viedokļus;

— regulāri un savlaicīgi informēs programmas komiteju par EPP pasākumu īstenošanu un apspriedīsies ar to;

— atbildot par vispārējo “Apvārsnis Eiropa” īstenošanu, pārraudzīs EPP specializēto īstenošanas struktūru un izvērtēs tās sniegumu.

2. MARIJAS SKLODOVSKAS-KIRĪ VĀRDĀ NOSAUKTĀS DARBĪBAS

2.1. Pamatojums

Eiropai nepieciešama augsti kvalificēta un noturīga cilvēkkapitāla bāze pētniecībā un inovācijā, kas var viegli pielāgoties un rast ilgtspējīgus risinājumus pašreizējām un nākotnes problēmām, piemēram, lielajām demogrāfiskajām pārmaiņām Eiropā. Lai nodrošinātu izcilību, pētniekiem ir jābūt mobiliem, jāsadarbojas un jāizplata zināšanas starp valstīm, nozarēm un disciplīnām, ar pareizo zināšanu un prasmju apvienojumu, lai risinātu sabiedrības problēmas un atbalstītu inovāciju.

Eiropa ir zinātnes ģenerators, kurā apmēram 1,8 miljoni pētnieku strādā tūkstošos augstskolu, pētniecības centru un uzņēmumu. Tomēr tiek lēsts – lai sasniegtu mērķus, kas tiek izvirzīti lielākām investīcijām pētniecībā un inovācijā, Savienībā līdz 2027. gadam būs jāmāca un jānodarbina vismaz viens miljons jaunu pētnieku. Šī vajadzība ir īpaši aktuāla ārpus akadēmiskā sektora (piemēram, rūpniecība un uzņēmējdarbība, tostarp MVU, valdība, pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kultūras iestādes, slimnīcas u. c.), un tam nepieciešama sadarbība starp dažādiem sektoriem, lai nodrošinātu pienācīgi mācītus jaunus pētniekus. Savienībai ir jāpastiprina centieni piesaistīt vairāk jaunu sieviešu un vīriešu karjerai pētniecībā, būt iekļaujošākai un veicināt labāku darba un privātās dzīves līdzsvaru, piesaistīt pētniekus no trešām valstīm, pieturēt savus pētniekus un reintegrēt Eiropas pētniekus, kuri strādā citur, atpakaļ Eiropā. Papildus, lai veicinātu izcilību plašākā mērogā, jāturpina uzlabot pētnieku darba apstākļus visā EPT. Šajā sakarā spēcīgākas saites ir jo īpaši nepieciešamas ar Eiropas izglītības telpu, ERAF un ESF+.

Šīs problēmas vislabāk var risināt Savienības līmenī, ņemot vērā to sistēmisko dabu un starpvalstu centienus, kas nepieciešami to risināšanai.

MSCA ir vērstas uz izcilu pētniecību, kas ir pilnībā augšupēja, un ir atvērtas jebkurai pētniecības un inovācijas jomai, sākot ar fundamentāliem pētījumiem un beidzot ar rezultātu ieviešanu tirgū un inovācijas pakalpojumiem. Tas ietver pētniecības jomas, uz kurām attiecas LESD un Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) dibināšanas līgums. Ja rodas īpaša vajadzība un kļūst pieejami papildu finansējuma avoti, MSCA ietvaros var meklēt saiknes ar konkrētiem pasākumiem saistībā ar konkrētām problēmām, ieskaitot noteiktas misijas, pētniecības un inovācijas iestāžu veidiem vai ģeogrāfiskām vietām, lai reaģētu uz izmaiņām Eiropas prasībās attiecībā uz prasmēm, mācībām pētniecības jomā, karjeras veidošanu un zināšanu apmaiņu.

Savienības līmenī MSCA ir galvenais instruments trešo valstu pētnieku piesaistīšanai Eiropai, tādējādi dodot lielu ieguldījumu globālai sadarbībai pētniecībā un inovācijā. Pierādījumi liecina, ka MSCA ne tikai pozitīvi ietekmē atsevišķas personas, organizācijas un sistēmas, bet arī dod tādus pētījumus rezultātus, kam ir liela ietekme un kas ir pārveidojoši, vienlaikus būtiski veicinot sabiedrisku un stratēģisku problēmu risināšanu. Ilgtermiņa ieguldījumi cilvēkos atmaksājas, kā pierāda to Nobela prēmijas laureātu skaits, kuri ir bijuši MSCA stipenditāti vai vadītāji.

Nodrošinot globālu pētniecības konkurenci starp zinātniekiem un starp akadēmiskā un neakadēmiskā sektora uzņēmējorganizācijām un nodrošinot augstas kvalitātes zināšanu radīšanu un apmaiņu starp valstīm, nozarēm un disciplīnām, MSCA jo īpaši veicina programmā “Darbvietas, izaugsme, ieguldījumi”, ES globālajā stratēģijā izvirzīto mērķu un IAM sasniegšanu.

MSCA palīdz padarīt EPT efektīvāku, konkurētspējīgāku un pievilcīgāku pasaules līmenī. Tas tiek sasniegts, pievēršot uzmanību jaunai augsti kvalificētu pētnieku paaudzei un nodrošinot atbalstu jaunajiem talantiem no visas Savienības un ārpus tās, tostarp:

a) sekmējot pāreju uz citiem “Apvārsnis Eiropa” komponentiem, piemēram, EPP un EIT;

b) sekmējot jaunu zināšanu un ideju izplatīšanu un piemērošanu Eiropas politikām, ekonomikai un sabiedrībai, tostarp izmantojot uzlabotu zinātnes komunikācijas un sabiedrības informēšanas metodes;

c) sekmējot sadarbību starp pētniecību veicošajām organizācijām un publicējot saskaņā ar atvērtās zinātnes un FAIR (atrodams, piekļūstams, savietojams, atkalizmantojams) datu principiem;

d) izteikti strukturēti ietekmējot EPT, aizstāvot atvērtu darba tirgu un nosakot standartus kvalitatīvām mācībām, pievilcīgiem darba apstākļiem un visu pētnieku atklātai un uz nopelniem balstītai pieņemšanai darbā atbilstīgi Eiropas pētnieku hartai un Rīcības kodeksam par pētnieku pieņemšanu darbā.

2.2. Atbalsta jomas

2.2.1. Izcilības veicināšana ar pētnieku pārrobežu un visu nozaru un disciplīnu mobilitāti

Savienībai jāturpina būt izcilas pētniecības atskaites punktam un tādējādi pievilcīgai daudzsološākajiem pētniekiem visos karjeras posmos gan no Eiropas, gan ārpus tās. To var sasniegt, ļaujot pētniekiem un ar pētniecību saistītiem darbiniekiem pārvietoties un sadarboties starp valstīm, nozarēm un disciplīnām un tādējādi savā labā izmantot kvalitatīvas mācību un karjeras iespējas. Tas padarīs vieglāku karjeras maiņu starp akadēmisko un citiem sektoriem, kā arī stimulēs uzņēmējdarbības aktivitāti.

Pamatvirzieni

— Mobilitāte Eiropā vai ārpus tās labākajiem vai daudzsološākajiem pētniekiem neatkarīgi no to valstspiederības, lai īstenotu izcilu pētniecību, attīstītu pētnieku prasmes, kā arī karjeru un paplašinātu viņu tīklu akadēmiskajā un citos sektoros (tostarp pētniecības infrastruktūrās).

2.2.2. Jaunu prasmju veicināšana, nodrošinot izcilas mācības pētniekiem

Savienībai ir vajadzīga spēcīga, noturīga un radoša cilvēkresursu bāze ar prasmju kombināciju, kas atbilst darba tirgus nākotnes vajadzībām, ļauj inovēt un pārvērst zināšanas un idejas produktos un pakalpojumos, dodot ekonomisku un sociālu labumu. To var sasniegt, mācot pētniekus turpināt attīstīt savas būtiskākās pētniecības kompetences, kā arī uzlabot savas transversālās prasmes, piemēram, radošu, atbildīgu, sabiedrībai atvērtu un uzņēmīgu garu, un informētību par ilgtspējīgu attīstību. Tas ļaus pētniekiem risināt pašreizējās un nākotnes globālās problēmas un uzlabos viņu karjeras iespējas un inovācijas potenciālu.

Pamatvirzieni

— Mācību programmas, kas nodrošina pētniekus ar dažādām prasmēm, kuras noderīgas pašreizējo un nākotnes problēmu risināšanai.

2.2.3. Cilvēkresursu un prasmju pilnveides stiprināšana EPT

Lai sekmētu izcilību, veicinātu sadarbību starp pētniecību veicošām iestādēm un nodrošinātu pozitīvu strukturēšanas ietekmi, visā EPT jāievieš kvalitatīvi mācību un mentorēšanas standarti, labi darba apstākļi un efektīva pētnieku karjeras attīstība. Ja tas ir piemēroti un pamatots ar pētījumu, atbalstu pētniekiem nolūkā atgriezties savā izcelsmes valstī gan Savienības robežās, gan no trešām valstīm, sniedz saistībā ar esošajiem pamatvirzieniem. Tas palīdzēs modernizēt vai uzlabot pētniecības mācību programmas un sistēmas, kā arī veicināt iestāžu pievilcību pasaules mērogā.

Pamatvirzieni

— Mācību programmas ar mērķi veicināt izcilību un izplatīt paraugpraksi iestādēs un pētniecības infrastruktūrās un pētniecības un inovācijas sistēmās;

— Starpdisciplīnu un transdisciplīnu sadarbība, zināšanu radīšana un izplatīšana Savienībā un trešajās valstīs.

2.2.4. Sinerģijas uzlabošana un atvieglošana

Jāturpina attīstīt sinerģijas starp pētniecības un inovācijas sistēmām un programmām reģionālā, valstu un Savienības līmenī. To jo īpaši ir iespējams panākt ar papildināmību ar citām “Apvārsnis Eiropa” daļām, piemēram, piemēram, EIT, un arī sinerģijās ar citām Savienības programmām, sevišķi “Erasmus” un ESF+, tostarp izmantojot izcilības zīmogu.

Pamatvirzieni

— Mācību programmas un līdzīgas pētniecības karjeras attīstības iniciatīvas, ko atbalsta ar papildinošu publisku vai privātu finansējuma avotu reģiona, valsts vai Savienības līmenī.

2.2.5. Saiknes ar sabiedrību veicināšana

Informētība par pasākumiem, ko atbalsta MSCA, un pētniekiem veltīto sabiedrības atzinību ir jāuzlabo visā Savienībā un ārpus tās, lai paplašinātu MSCA globālo profilu, attīstītu labāku izpratni par pētnieku darba ietekmi uz iedzīvotāju ikdienas dzīvi un mudinātu jauniešus sākt karjeru pētniecībā. To var panākt, strādājot saskaņā ar atvērtās zinātnes principu, kas nodrošina zināšanu un prakses labāku izmantošanu un izplatīšanu. Nozīmīga loma var būt arī pilsoniskajai zinātnei.

Pamatvirzieni

— Sabiedrības informēšanas iniciatīvas ar mērķi veicināt interesi par pētnieka karjeru, sevišķi dažādas sagatavotības jauniešu vidū;

— Popularizēšanas pasākumi MSCA globālā profila, pamanāmības un informētības uzlabošanai;

— Zināšanu izplatīšana un zināšanu kopienu veidošana, nodrošinot sadarbību starp projektiem, izmantojot valsts kontaktpunktu projektus un citus tīklošanas pasākumus, piemēram, absolventu pakalpojumus.

3. PĒTNIECĪBAS INFRASTRUKTŪRAS

3.1. Pamatojums

Progresīvas pētniecības infrastruktūras nodrošina galvenos pakalpojumus pētniecības un inovācijas kopienām, būtiski palīdzot paplašināt zināšanu robežas un liekot pamatu pētniecības un inovācijas ieguldījumiem nolūkā pievērsties globāliem izaicinājumiem un rūpniecības konkurētspējai. Pētniecības infrastruktūras atbalsts Savienības līmenī palīdz mazināt valsts un reģionālu pētniecības infrastruktūru un zinātniskās izcilības punktu izkliedētību un tādējādi stiprina EPT, tādējādi paātrinot zināšanu apriti starp izolētām sistēmām. Zinātnes progress ir arvien vairāk atkarīgs no pētniecības infrastruktūru sadarbības ar nozari, kuras ietvaros izstrādā nepieciešamos instrumentus, balstoties uz jaunām svarīgām pamattehnoloģijām un citām jaunām tehnoloģijām.

Vispārējais mērķis ir nodrošināt Eiropai ilgtspējīgu pasaules līmeņa pētniecības infrastruktūras, kas ir atvērtas un pieejamas visiem pētniekiem Eiropā un ārpus tās un pilnībā izmanto savu potenciālu zinātnes sasniegumiem un inovācijai. Galvenie mērķi ir samazināt pētniecības un inovācijas ekosistēmas fragmentāciju, izvairoties no centienu dublēšanas, un labāk koordinēt pētniecības infrastruktūru, tostarp to, kas finansētas no ERAF, izstrādi, attīstību, pieejamību un izmantošanu. Ir būtiski atbalstīt atvērto piekļuvi pētniecības infrastruktūrai visiem Eiropas pētniekiem, kā arī lielāku piekļuvi digitāliem pētniecības resursiem, tostarp ar Eiropas atvērtās zinātnes mākoni (“EAZM”), jo īpaši stimulējot atvērtas zinātnes un atvērto datu izmantošanu.

Svarīgi ir arī uzlabot pētniecības infrastruktūru ilgtspējību ilgtermiņā, jo tās parasti ir operacionālas vairākus gadu desmitus, un tāpēc būtu jāizstrādā plāni, lai nodrošinātu nepārtrauktu un stabilu atbalstu.

Tāpat Savienībai jārisina pasaules konkurences straujais pieaugums talantu piesaistīšanā, piesaistot trešo valstu pētniekus darbam ar Eiropas pasaules klases pētniecības infrastruktūru. Viens no galvenajiem mērķiem ir arī Eiropas rūpniecības konkurētspējas un inovācijas spēju palielināšana, atbalstot būtiskākās tehnoloģijas un pakalpojumus, kas svarīgas pētniecības infrastruktūrai un tās lietotājiem, tā uzlabojot apstākļus inovatīvu risinājumu izstrādei.

Iepriekšējās pamatprogrammas ir būtiski sekmējušas efektīvāku un lietderīgāku valsts pētniecības infrastruktūru izmantošanu un kopā ar Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forumu (ESFRI) ir ļāvušas izstrādāt skaidru un stratēģiski vadītu pieeju politikas veidošanai Eiropas mēroga pētniecības infrastruktūrās. Šī stratēģiskā pieeja ir devusi būtiskas priekšrocības, ieskaitot centienu dublēšanas samazināšanu ar efektīvāku resursu izmantošanu, kā arī procesu un procedūru standartizēšanu. Pētniecības mobilitātei ir svarīga nozīme pētniecības infrastruktūru izmantošanas sekmēšanā, tāpēc ir jāapsver sinerģijas starp valsts un Eiropas mobilitātes shēmām.

Savienības atbalstītie pasākumi nodrošinās pievienoto vērtību, konsolidējot un optimizējot esošo pētniecības infrastruktūru vidi Eiropā līdztekus centieniem izstrādāt jaunas pētniecības infrastruktūras, kas ir nozīmīgas visai Eiropai un kam ir Eiropas mēroga ietekme, nodrošinot, ka līdzīgi infrastruktūru kopumi sadarbojas, lai pievērstos stratēģiskiem jautājumiem, kas ietekmē lietotāju kopienas, nostiprinot EAZM kā efektīvu mērogojamu un ilgtspējīgu vidi datu virzītai pētniecībai, ar valsts un reģionālo pētniecības un izglītības tīklu starpsavienojumiem, palielinot un nodrošinot augstas veiktspējas tīkla infrastruktūru lieliem datu apjomiem un pieejai digitāliem resursiem, šķērsojot teritoriālās un domēnu robežas, veicinot izkliedēto pētniecības infrastruktūru pārklājumu Eiropas mērogā, tostarp lai nodrošinātu pētniecības datu salīdzināšanu starp valstīm, piemēram, sociālo un humanitāro zinātņu un vides jomās, sekmējot pētniecības infrastruktūru sadarbspēju, uzlabojot un pastiprinot zināšanu pārnesi un augsti kvalificētas cilvēkresursu mācības, sekmējot esošo pasaules klases Eiropas mēroga pētniecības infrastruktūru izmantošanu visā “Apvārsnis Eiropa” un attiecīgā gadījumā to modernizējot, pārvarot barjeras, kas labākajām pētniecības grupām liedz piekļuvi labākajiem pētniecības infrastruktūras pakalpojumiem ES, un veicinot pētniecības infrastruktūru inovācijas potenciālu, kas vērsts un tehnoloģiju attīstību un sadarbību inovācijā, kā arī uz pētniecības infrastruktūras plašāku izmantošanu rūpniecībā.

Tāpat arī jāstiprina Eiropas pētniecības infrastruktūru starptautiskā dimensija, veicinot stiprāku sadarbību ar starptautiskajiem partneriem, kā arī starptautisku dalību Eiropas pētniecības infrastruktūrās savstarpēja labuma gūšanai.

Pasākumi tieši sekmēs dažādu IAM sasniegšanu: IAM 3 – Laba veselība un labklājība, IAM 7 – Pieejama un tīra enerģija, IAM 9 – Rūpniecība, inovācija un infrastruktūra, IAM 13 – Rīcība klimata politikas jomā.

3.2. Atbalsta jomas

3.2.1. Eiropas pētniecības infrastruktūras vides stiprināšana un pilnveidošana

ESFRI noteikto pētniecības infrastruktūru un citu pasaules klases pētniecības infrastruktūru, kam ir Eiropas mēroga nozīme, veidošana, darbība un ilgtermiņa ilgtspēja ir svarīga, lai Savienība nodrošinātu vadošu pozīciju progresīvās pētniecības, pētnieku mācību un prasmju pilnveidošanas, zināšanu radīšanas un izmantošanas un rūpniecības konkurētspējas jomās.

EAZM jākļūst par efektīvu un visaptverošu atbalsta sniegšanas kanālu pētniecības infrastruktūras pakalpojumiem un jānodrošina Eiropas pētniecības kopienas ar nākamās paaudzes datu pakalpojumiem zinātnē gūto lielo datu vākšanai, glabāšanai, apstrādei (piemēram, analītikas, imitācijas, vizualizācijas iespējām) un to apmaiņai saskaņā ar FAIR principiem. EAZM arī jānodrošina pētniekiem Eiropā piekļuve lielākajai daļai datu, ko ieguvušas un ievākušas pētniecības infrastruktūras, kā arī augstas veiktspējas datošanas (HPC) un eksalīmeņa resursiem, tostarp tiem, kas pieejami Eiropas datu infrastruktūras (EDI) ietvaros (1).

Eiropas pētniecības un izglītības tīkls savienos un ļaus no tālienes piekļūt pētniecības infrastruktūrām un resursiem, nodrošinot savienojamību starp augstskolām, pētniecības organizācijām un pētniecības un inovācijas kopienām Savienības līmenī, kā arī veidojot starptautiskas saiknes ar partneru tīkliem visā pasaulē.

Pamatvirzieni

— Eiropas mēroga pētniecības infrastruktūru aprites cikls, izstrādājot jaunas pētniecības infrastruktūras, to sagatavošanas un ieviešanas fāze, to sākuma fāzes darbība papildinājumā ar citiem finansējuma avotiem, ja pētniecības infrastruktūras atbalsta ar struktūrfondiem, kā arī pētniecības infrastruktūras ekosistēmas konsolidācija un optimizācija, racionalizējot uzraudzības praksi ESFRI orientieriem un citām Eiropas mēroga pētniecības infrastruktūrām un sekmējot Eiropas pētniecības infrastruktūru pakalpojumu līgumus, attīstību, apvienošanos, Eiropas mēroga pārklājumu vai ekspluatācijas izbeigšanu;

— EAZM, tostarp piekļuves kanāla mērogojamība un ilgtspēja, Eiropas, valsts, reģionālo un institucionālo resursu efektīva federācija sadarbībā ar dalībvalstīm un asociētajām valstīm, tā tehniskā un politikas attīstība, lai risinātu jaunas pētniecības vajadzības un prasības (piemēram, sensitīvu datu kopu izmantošanu, integrētu privātuma aizsardzību), datu sadarbspēja un atbilstība FAIR principiem un plaša lietotāju bāze;

— Eiropas mēroga pētniecības un izglītības tīkls, kas ir EAZM un EDI pamatā, kā arī ļauj sniegt HPC/datu pakalpojumus mākonī balstītā vidē, kura spēj veikt īpaši lielu datu kopu apstrādi un datošanas procesus.

3.2.2. Pētniecības infrastruktūru atvēršana, integrēšana un savstarpēja savienošana

Pētniecības vide tiks uzlabota, nodrošinot galveno starptautisko, valsts un reģionālo pētniecības infrastruktūru atvērtību visiem Eiropas pētniekiem un nepieciešamības gadījumā integrējot to pakalpojumus, lai ar inovācijas darbībām saskaņotu piekļuves nosacījumus, uzlabotu un paplašinātu pakalpojumu sniegšanu un veicinātu augsto tehnoloģiju sastāvdaļu un moderno pakalpojumu kopīgu attīstības stratēģiju.

Pamatvirzieni

— Tīkli, kas apvieno valsts un reģionālos pētniecības infrastruktūru finansētājus nolūkā līdzfinansēt pētnieku transnacionālu piekļuvi;

— Eiropas mēroga, valstu un reģionāli pētniecības infrastruktūru tīkli, kas pievēršas globāliem izaicinājumiem attiecībā uz pētnieku piekļuves nodrošināšanu, kā arī attiecībā uz pētniecības infrastruktūru pakalpojumu saskaņošanu un uzlabošanu.

3.2.3. Eiropas pētniecības infrastruktūru inovācijas potenciāls un pasākumi inovācijas un mācību jomā

Lai stimulētu inovāciju gan pašās pētniecības infrastruktūrās, gan rūpniecībā, tiks veicināta pētniecības un izstrādes sadarbība ar rūpniecību nolūkā attīstīt Savienības spējas un pieprasījumu pēc rūpnieciskas piedāvājuma tādās augsto tehnoloģiju jomās kā zinātniskie instrumenti. Turklāt tiks sekmēts tas, lai rūpniecībā izmantotu pētniecības infrastruktūras, piemēram, kā eksperimentālus testēšanas objektus vai uz zināšanām balstītus centrus. Pētniecības infrastruktūru attīstīšanai un izmantošanai būs vajadzīgas atbilstošas prasmes to vadītājiem, pētniekiem, inženieriem un tehniķiem, kā arī to lietotājiem. Šajā nolūkā ar Savienības finansējumu atbalstīs to darbinieku mācības, kuri vada Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūras un nodrošina to darbību, personāla un paraugprakses apmaiņu starp struktūrām un atbilstošu cilvēkresursu nodrošinājumu svarīgākajās jomās, tostarp īpašu mācību programmu izveidi. Mudinās veidot sinerģijas ar MSCA.

Pamatvirzieni

— Integrēti pētniecības infrastruktūru tīkli, kuru nolūks ir sagatavot un īstenot kopīgu tehnoloģiskās attīstības un instrumentalizācijas stratēģiju/ceļvedi;

— Mācības personālam, kas vada Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūras un nodrošina to darbību.

3.2.4. Eiropas pētniecības infrastruktūras politikas un starptautiskās sadarbības stiprināšana

Nepieciešams atbalsts, lai politikas veidotāji, finansēšanas struktūras vai padomdevēju grupas, piemēram, ESFRI, būtu līdzīgi noskaņoti izstrādāt un īstenot skaidru un ilgtspējīgu Eiropas ilgtermiņa stratēģiju attiecībā uz pētniecības infrastruktūrām.

Līdzīgi, stratēģiskas starptautiskas sadarbības nodrošināšana stiprinās Eiropas pētniecības infrastruktūru pozīciju starptautiskā līmenī, nodrošinot to globālu tīklošanu, sadarbspēju un ietekmes sfēru.

Pamatvirzieni

— Pētniecības infrastruktūru apsekošana, uzraudzība un novērtēšana Savienības līmenī, kā arī attiecīgās politikas izpēte, darbības komunikācijas un mācību jomā, stratēģiskas starptautiskās sadarbības darbības pētniecības infrastruktūru jomā un īpaši attiecīgo politikas un padomdevēju struktūru pasākumi.

II PĪLĀRS

GLOBĀLIE IZAICINĀJUMI UN EIROPAS RŪPNIECĪBAS KONKURĒTSPĒJA

Savienība saskaras daudziem izaicinājumiem, no kuriem daži ir arī globāli izaicinājumi. Problēmu apmēri un sarežģītība ir ļoti plaši, un, lai rastu risinājumu, tās ir jārisina visas kopā Savienības līmenī un to risināšanai nepieciešami pienācīgi, attiecīgi mācīti un prasmīgi cilvēkresursi, pienācīgi finanšu resursi un samērīgi centieni. Tieši šajā risinājumu meklēšanas jomā Savienībai ir jāstrādā kopā – gudri, elastīgi un saliedēti visu mūsu iedzīvotāju un viņu labklājības labā.

Lielāku ietekmi var radīt, saskaņojot darbības ar citām pasaules valstīm un reģioniem starptautiskas sadarbības ietvaros saskaņā ar vadlīnijām, kas norādītas Apvienoto Nāciju Organizācijas Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam un IAM, kā arī Parīzes nolīgumā. Balstoties uz savstarpēju labumu, partneri no visas pasaules tiks aicināti pievienoties Savienības centieniem kā neatņemama daļa no pētniecības un inovācijas ilgtspējīgai attīstībai.

Pētniecība un inovācija ir svarīgs ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes un tehnoloģiskās un rūpniecības konkurētspējas virzītājspēks. Tā palīdzēs rast risinājumus pašreizējām un nākotnes problēmām, lai pēc iespējas ātri pavērstu pretējā virzienā negatīvo un bīstamo tendenci, kas patlaban ekonomisko attīstību sasaista ar arvien lielāku dabas resursu izmantošanu un arvien lielākām sociālajām problēmām. Tas savukārt izaicinājumus vērsīs jaunās uzņēmējdarbības iespējās un ātri nesīs labumu sabiedrībai.

Savienība gūs labumu gan kā zināšanu, tehnoloģiju un rūpniecības izmantotāja, gan kā to veidotāja, uzskatāmi parādot, kā moderna industrializēta, ilgtspējīga, iekļaujoša, radoša, noturīga, atvērta un demokrātiska sabiedrība un ekonomika var funkcionēt un attīstīties. Tiks veicināts un uzlabots arvien lielāks skaits ekonomisko, vides un sociālo ilgtspējīgas ekonomikas piemēru dažādās jomās – veselība un labklājība ikvienam, noturīgas, radošas un iekļaujošas sabiedrības, sabiedrības, ko stiprina civilā drošība, pieejama tīra enerģija un mobilitāte, digitalizēta ekonomika un sabiedrība, transdisciplīnu un radoša rūpniecība, risinājumi, kas saistīti ar kosmosu, jūru vai sauszemi, labi funkcionējoša bioekonomika, tostarp pārtikas un uztura risinājumi, vai dabas resursu ilgtspējīga izmantošana, dabas aizsardzība, klimata pārmaiņu mazināšana un pielāgošanās tām. Šie ilgtspējīgas ekonomikas elementi visi kopā veidos labklājību Eiropā un nodrošinās kvalitatīvākas darbvietas. Pārmaiņas rūpniecībā būs ļoti svarīgas, tāpat kā inovatīvu rūpniecības vērtības ķēžu attīstīšana Savienībā.

Jaunās tehnoloģijas ietekmē praktiski visas politikas jomas. Attiecībā uz katru atsevišķu tehnoloģiju bieži vien apvienojumā pastāv sociālās un ekonomiskās iespējas, piemēram, iespējas uzlabot efektivitāti, kvalitāti un uzlabot publisko pārvaldi un ietekmi uz nodarbinātību un izglītību, bet arī iespējamie riski attiecībā uz drošumu, privātumu un ētiku. Tehnoloģiju politikā tāpēc ir jāveic interešu līdzsvarošana un starpnozaru sadarbība un stratēģiju noteikšana.

Pētniecība un inovācija atbilstoši šim “Apvārsnis Eiropa” pīlāram ir sagrupēta integrētās, nenoslēgtās, plašās pasākumu kopās. Investīcijas ir drīzāk vērstas nevis uz nozarēm, bet uz tādām sistēmiskām pārmaiņām mūsu sabiedrībā un ekonomikā, kam ir ilgtspējīga virzība. Šādas pārmaiņas tiks sasniegtas tikai tad, ja visi dalībnieki – gan privātie, gan publiskie – iesaistīsies pētniecības un inovācijas kopizstrādē un kopradīšanā, apvienojot galalietotājus, zinātniekus, tehnoloģiju ekspertus, ražotājus, inovatorus, uzņēmumus, izglītotājus, politikas veidotājus, iedzīvotājus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Tādējādi neviena no kopām nav paredzēta tikai vienam dalībnieku lokam, un visi pasākumi galvenokārt tiks īstenoti, izmantojot pētniecību, ko veic sadarbībā, un inovācijas projektus, kas atlasīti, pamatojoties uz konkurenciāliem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus.

Papildus tam, lai pievērstos globāliem izaicinājumiem, pasākumi kopās kā daļa no kopīgas stratēģijas, kura veicina Savienības vadošo lomu rūpniecībā un sociālajā jomā, arī tiks izstrādāti un piemēroti svarīgām un jaunām pamattehnoloģijām – gan digitālām, gan ne. Attiecīgā gadījumā tam tiks izmantoti Savienības no kosmiskajām tehnoloģijām iegūtie dati un pakalpojumi. Šis “Apvārsnis Eiropa” pīlārs aptvers visus tehnoloģiskās gatavības līmeņus līdz 8. līmenim, neskarot Savienības konkurences tiesības.

Pasākumi radīs jaunas zināšanas, attīstīs tehnoloģiskus un netehnoloģiskus risinājumus, ļaus tehnoloģijai no laboratorijas nokļūt tirgū, izstrādās lietojumus, tostarp izmēģinājuma iekārtas un demonstrējumus, un iekļaus pasākumus, lai stimulētu ieviešanu tirgū un lai veicinātu privātā sektora apņemšanos un stimulus attiecībā uz standartizāciju Savienībā. Tehnoloģijām ir nepieciešama Eiropas pētnieku un rūpniecības kritiskā masa, lai izveidotu pasaulē vadošās ekosistēmas, kas ietver pašreizējā tehnikas līmeņa tehnoloģijas infrastruktūras, piemēram, testēšanai. Tiks panāktas maksimālas sinerģijas ar citām “Apvārsnis Eiropa” daļām un EIT, kā arī ar citām programmām.

Kopas veicinās strauju pirmā šāda veida inovācijas ieviešanu Savienībā ar plašu iestrādāto pasākumu klāstu, ieskaitot komunikāciju, izplatīšanu, izmantošanu un standartizāciju, kā arī atbalstu netehnoloģiskai inovācijai un inovatīviem īstenošanas mehānismiem, palīdzot radīt inovācijai draudzīgus sabiedrības, regulējuma un tirgus apstākļus, piemēram, inovācijas nolīgumus. Tiks izveidoti inovatīvu risinājumu kanāli, kuru pamatā ir pētniecības un inovācijas darbības, un tie tiks vērsti uz publiskiem un privātiem investoriem, kā arī citām atbilstošām Savienības un valstu programmām. Šajā sakarībā tiks veidotas sinerģijas ar “Apvārsnis Eiropa” III pīlāru.

Dzimumu līdztiesība ir būtisks faktors, lai panāktu ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Tāpēc ir svarīgi visos globālajos izaicinājumos integrēt dzimumperspektīvu.

1. KOPA “VESELĪBA”

1.1. Pamatojums

Eiropas sociālo tiesību pīlārs apliecina, ka ikvienam ir tiesības savlaicīgi piekļūt cenas ziņā pieejamai, profilaktiskai un ārstnieciskai veselības aprūpei, kas ir droša un kvalitatīva. Tas akcentē Savienības apņemšanos attiecībā uz ANO Ilgtspējīgas attīstības mērķiem, kas paredz līdz 2030. gadam nodrošināt vispārēju veselības aprūpi visiem un visās vecuma grupās, neatstājot nevienu novārtā un izbeidzot novēršamos nāves gadījumus.

Veselīgi iedzīvotāji ir būtisks stabilas, ilgtspējīgas un iekļaujošas sabiedrības faktors, un veselības uzlabojumi ir nozīmīgi nabadzības mazināšanai, Eiropas sabiedrības novecošanas jautājumu risināšanai, sociālā progresa un labklājības veicināšanai un ekonomiskās izaugsmes palielināšanai. Saskaņā ar Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) datiem 10 % paredzamā mūža ilguma uzlabojums ir saistīts ar ekonomiskās izaugsmes pieaugumu par 0,3–0,4 % gadā. Kopš Savienības izveidošanas vidējais paredzamais mūža ilgums Savienībā ir pieaudzis par 12 gadiem, pateicoties milzīgiem uzlabojumiem attiecībā uz dzīves kvalitāti, vidi, izglītību, veselību un rūpēm par tās iedzīvotājiem. 2015. gadā vidējais paredzamais jaundzimušo mūža ilgums Savienībā bija 80,6 gadi, bet visā pasaulē – 71,4 gadi. Pēdējos gados tas Savienībā palielinājās vidēji par 3 mēnešiem gadā. Starp konkrētām grupām un dažādās Eiropas valstīs ir vērojamas sociālas un ar dzimumu saistītas atšķirības paredzamajā mūža ilgumā.

Pētniecībai un inovācijai veselības un veselības aprūpes jomā ir bijusi būtiska loma šajos sasniegumos, kā arī veselības aprūpes rezultativitātes un kvalitātes paaugstināšanā. Tomēr Savienība turpina saskarties ar nebijušiem, jauniem un pastāvīgiem izaicinājumiem, kas apdraud tās iedzīvotājus un sabiedrības veselību, veselības aprūpes un sociālās aizsardzības ilgtspēju un veselības un veselības aprūpes nozares konkurētspēju. Starp galvenajiem izaicinājumiem veselības jomā Savienībā ir: nevienlīdzība veselības un veselības aprūpes piekļūstamībā un pieejamībā cenas ziņā, efektīvas veselības veicināšanas un slimību profilakses trūkums, neinfekciozu slimību izplatības pieaugums, saslimšanas ar vēzi gadījumu pieaugums, garīgo saslimšanu pieaugums, pret pretmikrobu līdzekļiem izveidojušās rezistences un infekciozu slimību epidēmiju izplatība, palielināts vides piesārņojums, pastāvīga nevienlīdzība veselības aprūpes jomā starp valstīm un valstu iekšienē, kas neproporcionāli ietekmē cilvēkus, kuri ir nelabvēlīgā situācijā vai attiecīgajā dzīves posmā ir mazāk aizsargāti, veselības risku, tostarp ar nabadzību saistītu aspektu, konstatēšana, izprašana, kontrole, profilakse un mazināšana ātri mainīgajā sociālajā, urbānajā, lauku un dabiskajā vidē, demogrāfiskās pārmaiņas, tostarp ar novecošanu saistīti jautājumi, un Eiropas veselības aprūpes sistēmu arvien lielākās izmaksas, un augošais spiediens uz Eiropas veselības un aprūpes nozari saglabāt spēju konkurēt inovāciju izstrādē veselības jomā ar jauniem globāliem spēlētājiem. Turklāt vilcināšanās vakcinēties var samazināt imunizācijas īpatsvaru konkrētās iedzīvotāju grupās.

Šie izaicinājumi veselības jomā ir sarežģīti, savstarpēji saistīti un globāli, un to risināšanai nepieciešama daudzdisciplināra, tehniska un netehniska, starpnozaru un transnacionāla sadarbība. Pētniecības un inovācijas pasākumi veidos ciešas saiknes starp fundamentāliem, praktiskiem, klīniskiem, epidemioloģiskiem, ētikas, vides un sociālekonomiskiem pētījumiem, kā arī ar standartizētajām zinātnēm. Ar tiem risinās tādas neapmierinātas klīniskās vajadzības kā retas vai grūti ārstējamas slimības (tostarp dažādus vēža veidus, piemēram, vēzis pediatrijā un plaušu vēzis). Šie pasākumi apvienos akadēmisko aprindu, praktiķu, regulatīvo iestāžu un ražotāju prasmes un veicinās viņu sadarbību ar veselības pakalpojumu sniedzējiem, sociālajiem dienestiem, pacientiem, politikas veidotājiem un iedzīvotājiem, lai veicinātu publisko līdzekļu izmantošanas sviras efektu un nodrošinātu rezultātu ieviešanu klīniskajā praksē, kā arī veselības aprūpes sistēmās, ņemot vērā dalībvalstu kompetences attiecībā uz savu veselības aprūpes sistēmu organizāciju un finansēšanu. Pilnībā tiks izmantoti progresīvie pētījumi genomikas un citā multiomikas jomā, kā arī pakāpeniska personalizētu medicīnisku pieeju ieviešana, kas ir svarīgi, lai pievērstos virknei neinfekciozu slimību un lai digitalizētu veselības un veselības aprūpes jomu.

Pētniecība un inovācija sekmēs stratēģisku sadarbību Savienības un starptautiskā līmenī nolūkā apvienot speciālās zināšanas, spējas un resursus, kas vajadzīgi, lai radītu darbības vērienu, ātrumu un apjomradītus ietaupījumus, kā arī izmantotu sinerģijas, izvairītos no centienu dublēšanas un dalītos gaidāmajos labumos un saistītajos finanšu riskos. Tiek veicinātas “Apvārsnis Eiropa” sinerģijas pētniecībā un inovācijā veselības jomā, jo īpaši ar programmu “ES – veselībai”, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/522 (2).

Digitālie risinājumi veselības jomā ir radījuši daudzas iespējas atrisināt aprūpes pakalpojumu problēmas un risināt citus aktuālus novecojošas sabiedrības jautājumus. Pilnībā būtu jāizmanto iespējas, ko var sniegt digitalizācija veselības un aprūpes jomā, neapdraudot tiesības uz privātumu un datu aizsardzību. Ir izstrādātas digitālās ierīces un programmatūra ar mērķi diagnosticēt, ārstēt un atvieglot pacientu pašpārvaldi slimību, tostarp hronisku slimību, gadījumā. Digitālās tehnoloģijas arvien vairāk tiek izmantotas arī medicīniskajās mācībās un izglītībā un tam, lai pacientiem un citiem veselības aprūpes patērētājiem dotu iespēju piekļūt informācijai par veselību, dalīties ar to un to izstrādāt.

Šīs kopas pētniecības un inovācijas pasākumi attīstīs zināšanu bāzi, izmantos esošās zināšanas un tehnoloģijas, apvienos un radīs pētniecības un inovācijas spēju un izstrādās risinājumus, kas vajadzīgi efektīvākai veselības un integrētas profilakses, diagnostikas, uzraudzības, ārstēšanas, rehabilitācijas un slimību izārstēšanas, un (ilgstošas un paliatīvās) aprūpes veicināšanai. Pētījuma rezultāti pārvērsti ieteikumos rīcībai un paziņoti attiecīgajām ieinteresētajām personām. Savukārt rezultātu uzlabošana veselības jomā izpaudīsies lielākā labklājībā un paredzamajā dzīves ilgumā, veselīgā, aktīva dzīvē, labākā dzīves kvalitātē un ražīguma, lielākā skaitā veselīgas dzīves gadu un darbspējas vecuma cilvēku produktivitātē, kā arī veselības un aprūpes sistēmu ilgtspējā. Saskaņā ar Regulas (ES) 2021/695 18. un 19. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu īpaša uzmanība tiks pievērsta ētikai, cilvēka cieņas aizsardzībai, dzimumu un etniskajiem aspektiem un nelabvēlīgā situācijā esošu un neaizsargātu personu vajadzībām.

Pievēršanās galvenajiem izaicinājumiem sniegs atbalstu Savienības saistībām attiecībā uz ANO Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un tās saistībām citu ANO organizāciju un starptautisko iniciatīvu kontekstā, ieskaitot Pasaules veselības organizācijas (PVO) globālās stratēģijas un rīcības plānus. Pievēršanās šādiem izaicinājumiem sniegs ieguldījumu Savienības politikas mērķos un stratēģijās, sevišķi attiecībā uz Eiropas sociālo tiesību pīlāru, Savienības digitālo vienoto tirgu, Savienības pārrobežu veselības aprūpi un Eiropas rīcības plānu “Viena veselība” pret antimikrobiālajiem līdzekļiem izveidojušās rezistences apkarošanai, un attiecīgā Savienības tiesiskā regulējuma īstenošanā.

Pasākumi tiešā veidā sekmēs jo īpaši šādu IAM sasniegšanu: IAM 3 – Laba veselība un labklājība, IAM 13 – Rīcība klimata politikas jomā.

1.2. Atbalsta jomas

1.2.1. Veselība visu mūžu

Cilvēkiem neaizsargātos dzīves posmos (perinatālajā posmā, dzimšanas brīdī, zīdaiņa, bērna, pusaudža vecumā, grūtniecības laikā, pusmūžā un vecumā), tostarp invalīdiem un traumētiem cilvēkiem, ir īpašas veselības vajadzības, kam nepieciešama labāka izpratne un individuāla pieeja, ņemot vērā dzimumu un ētiskos aspektus. Tas ļaus samazināt nevienlīdzību attiecīgās veselības jomās un uzlabot veselības rezultātus, atvieglojot aktīvu un veselīgu novecošanu visā dzīves laikā, tostarp ar veselīgu dzīves sākumu un veselīgu uzturu visa mūža garumā, kas samazina garīgo un fizisko slimību risku vēlāk dzīvē. Profilaksē un komunikācijā ņems vērā konkrētu auditoriju īpašības.

Pamatvirzieni

— Izpratne par agrīno attīstību un novecošanas procesu visas dzīves laikā;

— Pirms dzimšanas, jaundzimušā, mātes, tēva, zīdaiņa un bērna veselība, kā arī vecāku, ģimenes un izglītotāju loma;

— Pusaudžu veselības vajadzības, tostarp faktori, kas ietekmē garīgo veselību;

— Invaliditātes un traumu radītās veselības sekas;

— Pētījumi par pasākumiem, kā plānot, īstenot un uzraudzīt rehabilitāciju visa dzīves cikla laikā, un jo īpaši par agrīnās individuālās rehabilitācijas programmām (EIRP) bērniem, kurus skārušas ar invaliditāti saistītas patoloģijas;

— Veselīga novecošana, neatkarīga un aktīva dzīve, tostarp sociāla līdzdalība vecāka gadagājuma cilvēkiem un cilvēkiem ar invaliditāti;

— Veselības izglītība un veselībpratība, tostarp digitālā.

1.2.2. Veselības stāvokli nosakošie vides un sociālie faktori

Labāka izpratne par veselības veicinātājiem un riska faktoriem, ko cilvēka ikdienas dzīvē un darbā nosaka sociālā, kultūras, ekonomiskā un fiziskā vide, tostarp digitalizācijas, cilvēku mobilitātes (piemēram, migrācijas un ceļošanas) ietekme uz veselību, piesārņojums, uzturs, klimata pārmaiņas un citi vides jautājumi, dos savu ieguldījumu tam: lai noteiktu, novērstu un mazinātu veselības riskus un apdraudējumu, samazinātu nāves un saslimšanas gadījumu skaitu, ko izraisījusi saskare ar ķīmiskām vielām un vides piesārņojumu, atbalstītu drošu, videi draudzīgu, veselīgu, noturīgu un ilgtspējīgu dzīves un darba vidi, veicinātu veselīgu dzīvesveidu un patērētāju uzvedību, veidotu vienlīdzīgu, iekļaujošu un uzticamu sabiedrību. Šīs izpratnes pamatā būs arī uz iedzīvotāju grupām balstīti pētījumi, cilvēku biomonitorings un epidemioloģiski pētījumi.

Pamatvirzieni

— Tehnoloģijas un metodoloģijas, ar kurām izvērtē ķīmisku vielu, iekštelpu un āra piesārņojošu vielu un citu ar klimata pārmaiņām, darba vietu, dzīvesveidu vai vidi saistītu faktoru radītus apdraudējumus, iedarbību un ietekmi uz veselību un vairāku šādu faktoru kombinēto ietekmi;

— vides, profesionālie, sociālekonomiskie, kultūras, ģenētiskie un uzvedības faktori, kas ietekmē cilvēku fizisko un garīgo veselību un labklājību, kā arī viņu savstarpējo mijiedarbību, pievēršot īpašu uzmanību vismazāk aizsargātām un nelabvēlīgākā situācijā esošām iedzīvotāju grupām, attiecīgā gadījumā ar dzimumu un vecumu saistītiem īpašiem jautājumiem un ietverot to, kādu ietekmi uz veselību atstāj ēku, produktu un pakalpojumu projektēšana un izstrāde;

— riska novērtējums, pārvaldība un komunikācija, kas attiecīgā gadījumā tiek atbalstīta ar transdisciplinārām pieejām, un uzlaboti rīki uz pierādījumiem balstītu lēmumu pieņemšanai, tostarp izmēģinājumu ar dzīvniekiem aizstāšana vai to alternatīvas;

— spējas un infrastruktūras, kas paredzētas tam, lai droši vāktu, kopīgotu, izmantotu, atkārtoti izmantotu un kombinētu datus par visiem veselību ietekmējošiem faktoriem, tostarp par iedarbību uz cilvēku, un lai nodrošinātu to savienojumu ar vides parametru datubāzēm, dzīvesveidiem, veselības stāvokli un slimībām Savienības un starptautiskā līmenī;

— veselības veicināšana un primārie profilakses pasākumi, tostarp profesionālie aspekti.

1.2.3. Neinfekciozas un retas slimības

Neinfekciozas slimības, tostarp vēzis un retas slimības, rada būtiskas veselības un sociālas problēmas, un attiecībā uz tām nepieciešama labāka izpratne un taksonomija, kā arī efektīvākas pieejas, tostarp personalizētas medicīnas (saukta arī par “precīzijas medicīnu”) pieejas multimorbiditātes profilaksē, diagnostikā, uzraudzībā, ārstēšanā, rehabilitācijā un atveseļošanā, kā arī labāka izpratne par multimorbiditāti.

Pamatvirzieni

— Izpratne par mehānismiem, kuri ir neinfekciozu slimību, tostarp sirds un asinsvadu slimību, attīstības pamatā;

— ilgstoši iedzīvotāju pētījumi ar mērķi atbalstīt izpratni par veselības un slimību parametriem un palīdzēt stratificēt iedzīvotāju grupas, lai veicinātu profilaktiskās medicīnas attīstību;

— diagnostikas instrumenti un metodes agrākai un precīzākai diagnosticēšanai un laicīgai pacientam pielāgotai ārstēšanai, kas ļauj aizkavēt slimības attīstību vai panākt tās atkāpšanos;

— profilakses un skrīninga programmas saskaņā ar PVO, ANO un Savienības ieteikumiem vai pārsniedzot tos;

— integrēti risinājumi pašuzraudzībai, veselības veicināšanai, slimību profilaksei un hronisko slimību un multimorbiditātes, tostarp neirodeģeneratīvu slimību un sirds un asinsvadu slimību, pārvaldībai;

— ārstēšana, atveseļošana vai citi terapeitiski pasākumi, tostarp gan farmakoloģiska, gan nefarmakoloģiska ārstēšana;

— paliatīvā aprūpe;

— augstu neapmierinātu klīnisko vajadzību jomas, piemēram, retas slimības, tostarp pediatriskā onkoloģija;

— ārstēšanas pasākumu un risinājumu salīdzinošās efektivitātes noteikšana, tostarp balstoties uz klīniskās prakses datu reģistriem;

— pētniecības ieviešana, lai uzlabotu veselības aprūpes pasākumus un atbalstītu to ieviešanu veselības politikās un sistēmās;

— pētniecības attīstīšana un informācijas, aprūpes un retu slimību ārstēšanas, tostarp personalizētās medicīnas, uzlabošana.

1.2.4. Infekcijas slimības, tostarp ar nabadzību saistītas un novārtā atstātas slimības

Milzīgs pārbaudījums sabiedrības veselības un globālās veselības jomā ir cilvēku aizsargāšana no pārrobežu veselības apdraudējumiem, un tai nepieciešama efektīva starptautiska sadarbība Savienības un pasaules līmenī. Tas prasīs izpratni par infekcijas slimībām, tostarp ar nabadzību saistītām un novārtā atstātām slimībām, un to profilaksi, gatavību tām, agrīnu atklāšanu, pētniecisko reakciju uz uzliesmojumiem, ārstēšanu un atveseļošanu, kā arī pret antimikrobiālajiem līdzekļiem izveidojušās rezistences apkarošanu, ievērojot Eiropas rīcības plānu “Viena veselība”.

Pamatvirzieni

— Izpratne par to, kā darbojas ar infekciju saistīti mehānismi;

— infekcijas slimību parādīšanās vai atkārtotas parādīšanās, kā arī to izplatības virzītāji, to vidū pārneses mehānismi no dzīvniekiem uz cilvēkiem (zoonoze) vai no citiem vides elementiem (ūdens, augsnes, augiem, ēdiena) uz cilvēkiem, kā arī klimata pārmaiņu un ekosistēmu attīstības ietekme uz infekcijas slimību dinamiku;

— infekcijas slimību, ar veselības aprūpi saistītu infekciju un ar vidi saistīto faktoru paredzēšana, agrīna un ātra atklāšana, kontrole un uzraudzība;

— antimikrobiālās rezistences apkarošana, tostarp epidemioloģija, profilakse un diagnostika, kā arī jaunu antimikrobiālo līdzekļu un vakcīnu izstrāde;

— infekcijas slimību, to vidū komorbiditātes un blakusinfekciju, vakcīnas, tostarp vakcīnu platformu tehnoloģijas, diagnostika, ārstēšana un atveseļošana;

— pievēršanās zemiem vakcinēšanās rādītājiem, izprotot vilcināšanos vakcinēties un veidojot uzticēšanos vakcīnām;

— efektīva sagatavotība ārkārtas situācijām veselības jomā, reaģēšanas un atveseļošanās pasākumi un stratēģijas, iesaistot kopienas, un to koordinēšana reģionālā, valstu un Savienības līmenī;

— šķēršļi medicīniskās iejaukšanās procedūru piemērošanai un ieviešanai klīniskajā praksē, kā arī veselības aprūpes sistēmā;

— infekcijas slimību pārrobežu aspekti un specifiskas problēmas valstīs ar zemu un vidēju ienākumu līmeni, piemēram, AIDS, tuberkuloze un tropu slimības, tostarp malārija, kā arī problēmas saistībā ar migrācijas plūsmām un saistībā ar intensīvāku cilvēku mobilitāti kopumā.

1.2.5. Veselības un aprūpes instrumenti, tehnoloģijas un digitālie risinājumi, tostarp personalizētā medicīna

Veselības aprūpes tehnoloģijas un instrumenti ir būtiski sabiedrības veselībai, un tie ir lielā mērā ietekmējuši svarīgos Savienībā sasniegtos dzīves, veselības un cilvēku aprūpes kvalitātes uzlabojumus. Viens no galvenajiem stratēģiskajiem uzdevumiem ir izstrādāt, attīstīt, realizēt, ieviest un izvērtēt piemērotus, uzticamus, drošus, lietotājiem draudzīgus un rentablus instrumentus un tehnoloģijas veselībai un aprūpei, pienācīgi ņemot vērā cilvēku ar invaliditāti un novecojošās sabiedrības vajadzības. Tās ietver svarīgas pamattehnoloģijas no jauniem biomateriāliem līdz biotehnoloģijām, kā arī atsevišķu šūnu metodes, multiomiku un sistēmu medicīnas pieejas, mākslīgo intelektu (MI) un citas digitālās tehnoloģijas, kas piedāvā būtiskus uzlabojumus salīdzinājumā ar pašreizējām tehnoloģijām, kā arī stimulē konkurētspējīgu un ilgtspējīgu veselības nozari, kas rada augstvērtīgas darbvietas. Eiropas veselības aprūpes nozare kritiska Savienības ekonomikas nozare, kas veido 3 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un nodarbina 1,5 miljonus darbinieku. Pēc iespējas agri ir jāiesaista attiecīgās ieinteresētās personas, un jāņem vērā netehnoloģiskais aspekts, lai nodrošinātu jaunu tehnoloģiju, metodoloģiju un instrumentu pieņemamību. Šīs ieinteresētās personas ietver iedzīvotājus, neformālus veselības aprūpes sniedzējus un veselības aprūpes profesionāļus.

Pamatvirzieni

— Instrumenti un tehnoloģijas lietošanai dažādās veselības aprūpes jomās un visām attiecīgajām medicīniskajām indikācijām, arī funkcionāliem traucējumiem;

— integrēti instrumenti, tehnoloģijas, medicīniskas ierīces, medicīniskā attēlveidošana, biotehnoloģija, nanomedicīna un progresīvi terapijas veidi (tostarp šūnu un gēnu terapija) un digitālie risinājumi cilvēka veselībai un aprūpei, tostarp MI, mobilie risinājumi un tālveselība, vienlaikus attiecīgā gadījumā pievēršoties rentablas ražošanas aspektiem agrīnā posmā, lai optimizētu industrializācijas stadiju un inovācijas potenciālu kļūt par cenas ziņā pieejamām zālēm;

— veselības un aprūpes tehnoloģiju un instrumentu izmēģinājuma projekti, liela mēroga lietošana, optimizācija un inovatīvu risinājumu iepirkums lietošanai reālās dzīves apstākļos, ieskaitot klīniskos pētījumus, kā arī piemērošanas izpēti, tostarp uz personalizētu medicīnu balstītu diagnostiku;

— inovatīvi procesi un pakalpojumi veselības un aprūpes instrumentu un tehnoloģiju izstrādei, ražošanai un ātrai piegādei;

— veselības un aprūpes instrumentu un tehnoloģiju drošums, efektivitāte, rentabilitāte, sadarbspēja un kvalitāte, kā arī to ētiskā, juridiskā un sociālā ietekme, tostarp sabiedrības atbalsta jautājumi;

— regulatīvā zinātne un standarti veselības un aprūpes tehnoloģijām un instrumentiem;

— veselības datu pārvaldība, tostarp datu sadarbspēja, integrēšana, analītiskās un vizualizācijas metodes, lēmumu pieņemšanas procesi, pamatojoties uz MI, datizraci, lielo datu tehnoloģiju, bioinformātiku un augstas veiktspējas datošanas tehnoloģijām ar mērķi veicināt personalizētu medicīnu, tostarp profilaksi, un optimizēt veselības uzturēšanu.

1.2.6. Veselības aprūpes sistēmas

Veselības aprūpes sistēmas ir viena no Savienības sociālo sistēmu galvenajām vērtībām un 2017. gadā nodarbināja 24 miljonus darbinieku veselības un sociālā darba nozarēs. Viena no dalībvalstu galvenajām prioritātēm ir veselības aprūpes sistēmas padarīt nekaitīgas un drošas, pieejamas visiem, integrētas, rentablas, noturīgas, ilgtspējīgas un uzticamas ar laikā sniegtiem un relevantiem pakalpojumiem, kā arī samazināt nevienlīdzību, izmantojot arī uz datiem balstītas un digitālas inovācijas potenciālu labākai veselībai un ap cilvēku centrētai aprūpei, kas balstīta uz atklātām un drošām Eiropas datu infrastruktūrām. Veselības un aprūpes digitālo pāreju veicinās tādas jaunas iespējas kā, piemēram, 5G izvēršana, “digitālo dvīņu” koncepcija un lietu internets.

Pamatvirzieni

— Zināšanu bāzes atbalstīšana veselības aprūpes sistēmu un politikas reformām Eiropā un ārpus tās;

— jauni modeļi un pieejas veselībai un aprūpei, tostarp personalizētās medicīnas pieejas, pārvaldības un organizatoriskie aspekti, un to pārnesamība vai adaptācija no vienas valsts vai reģiona uz citu;

— veselības aprūpes tehnoloģiju vērtēšanas uzlabošana;

— veselības nevienlīdzības izskaušana un attiecīgi efektīvi politikas pasākumi;

— nākotnes veselības aprūpes darbaspēks un tā vajadzības, tostarp digitālās prasmes;

— laikus sniegtas, ticamas, drošas un uzticamas veselības informācijas uzlabošana un veselības datu labāka izmantošana vai atkārtota izmantošana, tostarp attiecībā uz elektroniskiem veselības datu reģistriem, pienācīgi ievērojot datu aizsardzību (tostarp nepieļaujot personiskā dzīvesveida un veselības informācijas ļaunprātīgu izmantošanu), drošību, pieejamību, sadarbspēju, standartus, salīdzināmību un integritāti;

— veselības aprūpes sistēmu noturība pret krīžu ietekmi un iespējas pielāgoties pārveidojošai inovācijai;

— risinājumi iedzīvotāju un pacientu tiesību nostiprināšanai, pašuzraudzībai un mijiedarbībai ar veselības un sociālās aprūpes profesionāļiem, lai panāktu integrētāku aprūpi un uz lietotāju vērstu pieeju, vienlaikus apsverot vienlīdzīgu piekļuvi;

— dati, informācija, zināšanas un paraugprakses piemēri no Savienības un globāla mēroga veselības aprūpes sistēmu pētījumiem, pamatojoties uz pastāvošām zināšanām un datubāzēm.

2. KOPA “KULTŪRA, JAUNRADE UN IEKĻAUJOŠA SABIEDRĪBA”

2.1. Pamatojums

Savienībā ekonomiskā izaugsme unikālā veidā tiek kombinēta ar IAM un sociālo politiku, ar augstiem sociālās iekļaušanas līmeņiem un kopīgām vērtībām, kas godā demokrātiju, cilvēktiesības, dzimumu vienlīdzību un daudzveidības bagātību. Šis modelis nepārtraukti attīstās, un tam jārisina izaicinājumi, kas cita starpā saistīti ar globalizāciju, tehnoloģiskajām pārmaiņām un aizvien pieaugošu nevienlīdzību.

Savienībai ir jāpopularizē iekļaujošas un ilgtspējīgas izaugsmes modelis, vienlaikus gūstot labumu no tehnoloģiskiem sasniegumiem, veicinot demokrātiskas pārvaldības inovāciju un nostiprinot uzticēšanos tai, sekmējot izglītību, apkarojot nevienlīdzību, bezdarbu, marginalizāciju, diskrimināciju un radikalizāciju, garantējot cilvēktiesības, veicinot kultūru daudzveidību un Eiropas kultūras mantojumu un sociālās inovācijas ceļā nodrošinot iespējas iedzīvotājiem. Prioritāras problēmas turpinās būt arī migrācijas pārvaldība un migrantu integrācija. Pētniecībai un inovācijai ir būtiski svarīga loma sociālajās un humanitārajās zinātnēs un mākslas jomās, kā arī kultūras un radošajās nozarēs attiecībā uz šo problēmu risināšanu un Savienības mērķu sasniegšanu. Visās šīs kopas atbalsta jomās jo īpaši iekļauj sociālo un humanitāro zinātņu aspektus.

Šo problēmjautājumu apmēra, sarežģītības un starppaaudžu un pārrobežu rakstura dēļ nepieciešama daudzslāņaina Savienības rīcība. Šādu kritisku sociālu, politisku, kultūras un ekonomisku problēmu risināšana tikai valstiskā līmenī radītu neefektīvas resursu izmantošanas, fragmentētas pieejas un atšķirīgu zināšanu un spēju standartu piemērošanas risku.

Pētniecības un inovācijas pasākumi šajā kopā tiks kopumā saskaņoti ar Savienības prioritātēm demokrātiskajām pārmaiņām; nodarbinātību, izaugsmi un ieguldījumiem; tiesiskumu un pamattiesībām; migrāciju; padziļinātu un taisnīgāku Eiropas monetāro savienību un digitālo vienoto tirgu. Tās atbildīs Romas programmā izteiktajām saistībām strādāt, lai veidotu “sociālu Eiropu” un “Savienību, kas saglabā mūsu kultūras mantojumu un atbalsta kultūras daudzveidību”. Tā arī atbildīs Eiropas sociālo tiesību pīlāram un Globālajam paktam par drošu, sakārtotu un likumīgu migrāciju. Tiks izmantotas sinerģijas ar programmu “Tiesiskums”, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/693 (3), un programmu “ Pilsoņi, vienlīdzība, tiesības un vērtības”, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/692 (4), kuras atbalsta pasākumus tiesu iestāžu pieejamības, cietušo tiesību, dzimumu līdztiesības, nediskriminēšanas, datu aizsardzības un Eiropas pilsonības popularizēšanas jomās, kā arī ar programmu “Radošā Eiropa” un programmu “Digitālā Eiropa”, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/694 (5), “Erasmus”, “Erasmus+” un ESF+.

Pasākumi tieši sekmēs šādu IAM sasniegšanu: IAM 1 – Nabadzības izskaušana; IAM 3 – Laba veselība un labklājība, IAM 4 – Kvalitatīva izglītība; IAM 5 – Dzimumu līdztiesība; IAM 8 – Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība un ekonomikas izaugsme; IAM 9 – Rūpniecība, inovācija un infrastruktūra; IAM 10 – Nevienlīdzības mazināšana; IAM 11 – Ilgtspējīgas pilsētas un kopienas; IAM 16 – Miers, taisnīgums un spēcīgas iestādes.

2.2. Atbalsta jomas

2.2.1. Demokrātija un pārvaldība

Uzticība demokrātijai un iedibinātām politiskām institūcijām, šķiet, mazinās. Vilšanos politikā arvien skaidrāk pauž pret pastāvošo iekārtu vērstas un populistiskas partijas un atdzimstošs natīvisms. To cita starpā pastiprina sociālekonomiska nevienlīdzība, lielas migrācijas plūsmas un drošības problēmas. Pastāvošo un nākotnes problēmu risināšanai nepieciešama jauna veida domāšana par to, kā visu līmeņu demokrātiskajām iestādēm pielāgoties lielākas daudzveidības, globālas ekonomiskās konkurētspējas, strauju tehnoloģisko sasniegumu un digitalizācijas situācijai, kurā liela nozīme ir iedzīvotāju pieredzei ar demokrātisku diskursu, praksei un iestādēm.

Pamatvirzieni

— Demokrātiju vēsture, attīstība un efektivitāte dažādos līmeņos un dažādās formās; nozīme, kāda izglītībai, kultūrai un jaunatnes politikai ir kā demokrātiska pilsoniskuma stūrakmeņiem;

— nozīme, kāda sociālajam kapitālam un piekļuvei kultūrai ir demokrātiska dialoga, aktīva pilsoniskuma un atvērtu un uzticības pilnu sabiedrību stiprināšanā;

— inovatīvas un atbildīgas pieejas demokrātiskas pārvaldības pārredzamības, pieejamības, reaģētspējas, pārskatatbildības, uzticamības, izturētspējas, efektivitātes un leģitimitātes stiprināšanā, pilnīgi ievērojot pamattiesības un cilvēktiesības un tiesiskumu;

— stratēģijas populisma, rasisma, polarizācijas, korupcijas, ekstrēmisma, radikalizācijas un terorisma problēmu risināšanai un iedzīvotāju iekļaušanai, viņu iespēju nodrošināšanai un iesaistīšanai;

— sociālās, ekonomiskās un politiskās iekļaušanas un starpkultūru dinamikas analīze un attīstība Eiropā un ārpus tās;

— labāka izpratne par žurnālistikas standartu un lietotāja radīta satura nozīmi ārkārtīgi savienotā sabiedrībā un dezinformācijas apkarošanas rīku izstrāde;

— nozīme, kāda ir multikulturālām, tostarp garīgām identitātēm, attiecībā uz demokrātiju, pilsoniskumu un politisko iesaisti, kā arī tādām Savienības pamatvērtībām kā cieņa, tolerance, dzimumu līdztiesība, sadarbība un dialogs;

— atbalsts pētījumiem ar mērķi izprast identitāti un piederību kopienām, reģioniem un tautām;

— tehnoloģisko un zinātnisko uzlabojumu, arī lielo datu, tiešsaistes sociālo tīklu un MI, ietekme uz demokrātiju, privātumu un vārda brīvību;

— uz apspriešanos un dalību balstīta un tieša demokrātija un pārvaldība un aktīvs un iekļaujošs pilsoniskums, ietverot digitālo dimensiju;

— ekonomiskās un sociālās nevienlīdzības ietekme uz politisko iesaisti un demokrātisku pārvaldību, kā arī pētījumi par to, cik lielā mērā tā var palīdzēt mazināt nevienlīdzību un apkarot visus diskriminācijas veidus, tostarp uz dzimumu balstītas diskriminācijas, panākot noturīgāku demokrātiju;

— noziedzības, dogmatisma un radikalizācijas cilvēcīgās, sociālās un politiskās dimensijas attiecībā uz tiem, kuri iesaistījušies vai potenciāli varētu iesaistīties šādās darbībās, kā arī tiem, kuri no tām cietuši vai potenciāli varētu ciest;

— dezinformācijas, viltus ziņu un naida runas apkarošana un to ietekme uz publiskās sfēras veidošanu;

— Savienība kā starptautisks un reģionāls rīcībspēks multilaterālā pārvaldībā, tostarp jaunas pieejas zinātnes diplomātijai;

— justīcijas sistēmu efektivitāte un uzlabota piekļuve tiesu iestādēm, pamatojoties uz tiesu varas neatkarību un principiem un uz cilvēktiesību ievērošanu, ar taisnīgām, efektīvām un pārredzamām procesuālajām metodēm gan civillietās, gan krimināllietās.

2.2.2. Kultūra, kultūras mantojums un jaunrade

Eiropas kultūras un radošās nozares veido tiltu starp mākslu, kultūru, garīgo pārliecību un pieredzi, kā arī kultūras mantojumu, uzņēmējdarbības aprindām un tehnoloģijām. Turklāt kultūras un radošajām industrijām ir svarīga nozīme Eiropas reindustrializēšanā, tās ir izaugsmes dzinējspēks un atrodas stratēģiskā pozīcijā, lai radītu inovatīvu pārnesi citās industriālajās nozarēs, piemēram, tūrismā, mazumtirdzniecībā, plašsaziņas līdzekļu un digitālajās tehnoloģijās un inženierijā. Kultūras mantojums ir neatņemama kultūras un radošo nozaru daļa un ir mūsu dzīves pamats, un tas ir svarīgs kopienām, grupām un sabiedrībām, piešķirot piederības sajūtu. Tas ir tilts starp mūsu sabiedrību pagātni un nākotni. Labāka izpratne par kultūras mantojumu un to, kā tas tiek uztverts un interpretēts, ir būtiski svarīga iekļaujošas sabiedrības radīšanai Eiropā un visā pasaulē. Tas ir arī Eiropas, valstu, reģionālo un vietējo ekonomiku virzītājspēks un spēcīgs iedvesmas avots radošajām un kultūras nozarēm. Piekļuve mūsu kultūras mantojumam, tā saglabāšana, aizsargāšana un atjaunošana, interpretēšana un tā potenciāla pilnīga atraisīšana ir būtiski uzdevumi šai un nākamajām paaudzēm. Kultūras mantojums – kā taustāmais, tā netaustāmais – ir svarīgs resurss un iedvesma mākslai, tradicionālajai amatniecībai, kultūras, radošajām un uzņēmējdarbības nozarēm, kas ir ilgtspējīgas ekonomiskas izaugsmes, jaunu darbvietu radīšanas un ārējās tirdzniecības virzītāji. Tādējādi gan kultūras mantojuma inovācija, gan izturētspēja ir jāapsver sadarbībā ar vietējām kopienām un attiecīgajām ieinteresētajām personām. Kultūras mantojums var kalpot arī kā kultūras diplomātijas līdzeklis un kā identitātes veidošanas un kulturālās un sociālās kohēzijas faktors.

Pamatvirzieni

— Kultūras mantojuma studijas un zinātnes ar visjaunākajām tehnoloģijām un inovatīvām metodoloģijām, tostarp digitālās tehnoloģijas;

— piekļuve kultūras mantojumam un dalīšanās tajā, izmantojot inovatīvus modeļus un lietojumus un uz līdzdalību vērstas pārvaldības modeļus;

— pētījumi par kultūras mantojuma piekļūstamību, izmantojot jaunas tehnoloģijas, piemēram, mākoņpakalpojumus, tostarp, bet ne tikai Eiropas kultūras mantojuma sadarbības telpu, kā arī veicinot un atvieglojot zinātības un prasmju nodošanu; pirms tam tiks veikts ietekmes novērtējums;

— ilgtspējīgi uzņēmējdarbības modeļi, kuru mērķis ir nostiprināt kultūras mantojuma nozares finansiālo pamatu;

— kultūras mantojuma sasaiste ar jaunām radošām nozarēm, tostarp interaktīviem plašsaziņas līdzekļiem, un sociālo inovāciju;

— kultūras mantojuma ietekme uz ilgtspējīgu attīstību, nodrošinot kultūras ainavu saglabāšanu, aizsardzību, attīstīšanu un atjaunošanu, Savienībai darbojoties kā laboratorijai, kurā tiek radīta kultūras mantojumā sakņota inovācija un ilgtspējīgs kultūrtūrisms;

— kultūras mantojuma un valodu saglabāšana, aizsardzība, veicināšana, atjaunošana un ilgtspējīga pārvaldība, tostarp izmantojot tradicionālās prasmes un amatniecību vai pašas attīstītākās tehnoloģijas, ieskaitot digitālās tehnoloģijas;

— kultūras atmiņu, tradīciju, uzvedības modeļu, uztveres, pārliecības, vērtību, piederības sajūtas un identitātes ietekme; kultūras un kultūras mantojuma loma multikulturālā sabiedrībā un kulturālās iekļaušanas un izstumšanas modeļi.

2.2.3. Sociālās un ekonomiskās pārmaiņas

Eiropas sabiedrība ir pakļauta dziļām sociālekonomiskām un kultūras pārvērtībām, sevišķi globalizācijas un tehnoloģisko inovāciju rezultātā. Vienlaikus palielinājusies ienākumu nevienlīdzība vairumā Eiropas valstu (6). Ir nepieciešama uz nākotni orientēta politika ar mērķi popularizēt ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, dzimumu līdztiesību, labklājību un novērst nevienlīdzību, uzlabot ražīgumu (arī pilnveidot tā novērtēšanu), novērst sociāli teritoriālu nevienlīdzību un veicināt cilvēkkapitālu, izprast un risināt migrācijas un integrācijas problēmjautājumus un atbalstīt paaudžu solidaritāti, kultūru dialogu un sociālo mobilitāti. Vienlīdzīgākai un pārtikušai nākotnei ir nepieciešamas pieejamas, iekļaujošas un kvalitatīvas izglītības un mācību sistēmas.

Pamatvirzieni

— Zināšanu bāze ieteikumiem investīciju un politikas jomās, jo sevišķi attiecībā uz izglītību un mācībām, pievienotās vērtības prasmēm, ražīgumu, sociālo mobilitāti, izaugsmi, sociālo inovāciju un darbvietu radīšanu; izglītības un mācību loma nevienlīdzības mazināšanā un iekļaušanas atbalstīšanā, tostarp mācību nesekmības novēršanā;

— sociālā ilgtspēja, kas nav balstīta tikai uz IKP rādītājiem, jo sevišķi saistībā ar jauniem ekonomikas un uzņēmējdarbības modeļiem un jaunām finanšu tehnoloģijām;

— statistikas un citi ekonomikas instrumenti labākai izpratnei par izaugsmi un inovāciju ilgstoši lēna ražīguma pieauguma vai strukturālu ekonomisku pārmaiņu kontekstā;

— jauni pārvaldības modeļi jaunās ekonomikas jomās un tirgus iestādēs;

— jauni darba veidi, darba, kvalifikācijas celšanas, tendenču un pārmaiņu loma darba tirgos un saistībā ar ienākumiem mūsdienu sabiedrībā un to ietekme uz ienākumu sadalījumu, darba un privātās dzīves līdzsvaru, darba vidi, nediskriminēšanu, tostarp dzimumu līdztiesību un sociālo iekļaušanu;

— lielāka izpratne par sociālajām pārmaiņām Eiropā un to ietekmi;

— sociālo, tehnoloģisko un ekonomisko pārmaiņu ietekme uz droša, veselīga, cenas ziņā pieejama un stabila mājokļa pieejamību;

— nodokļu un pabalstu sistēmas kopā ar sociālo apdrošināšanu un sociālo ieguldījumu politikām, kuru mērķis ir taisnīgā un ilgtspējīgā veidā mazināt nevienlīdzību un pievērsties tehnoloģiju, demogrāfijas un daudzveidības ietekmei;

— iekļaujošas un ilgtspējīgas attīstības un izaugsmes modeļi pilsētvidei, daļējai pilsētvidei un lauku videi;

— izpratne par cilvēku mobilitāti un tās ietekmi sociālu un ekonomisku pārmaiņu kontekstā, labākas migrācijas pārvaldības nolūkos to apsverot globālā un vietējā mērogā, atšķirību respektēšana, migrantu, tostarp bēgļu, ilgtermiņa integrēšana un saistītu politikas pasākumu ietekme; starptautisko saistību un cilvēktiesību ievērošana un attīstības palīdzības un sadarbības jautājumi; plašāka, uzlabota piekļuve kvalitatīvai izglītībai, mācībām, darba tirgum, kultūrai, atbalsta pakalpojumiem un aktīvam un iekļaujošam pilsoniskumam, sevišķi attiecībā uz neaizsargātajiem sabiedrības locekļiem, tostarp migrantiem;

— galveno problēmu risināšana saistībā ar Eiropas sociālās kohēzijas, imigrācijas, integrācijas, demogrāfisko pārmaiņu, novecošanas, invaliditātes, izglītības, nabadzības un sociālās atstumtības modeļiem;

— progresīvas stratēģijas un inovatīvas metodes dzimumu līdztiesības veicināšanai visās sociālās, ekonomikas un kultūras jomās, kā arī, lai risinātu ar dzimumu saistītu aizspriedumu un ar dzimumu saistītas vardarbības problēmu;

— izglītības un mācību sistēmas, kas veicina un vislabākajā veidā izmanto Savienības digitālo pāreju un pārvalda riskus, ko rada pasaules savstarpējā sasaiste un tehnoloģiskas inovācijas, it īpaši jaunos interneta riskus, un kas izriet no ētiska rakstura problēmjautājumiem, sociālekonomiskās nevienlīdzības un radikālām pārmaiņām tirgos;

— valsts iestāžu pārvaldības un vadības sistēmu modernizācija ar mērķi iesaistīt iedzīvotājus un īstenot viņu cerības saistībā ar pakalpojumu sniegšanu, pārredzamību, pieejamību, atvērtību, pārskatatbildību un lietotāja centrālo lomu.

3. KOPA “CIVILĀ DROŠĪBA SABIEDRĪBAI”

3.1. Pamatojums

Eiropas sadarbība ir sekmējusi to, ka Eiropas kontinentā valda iepriekš nepiedzīvots miera, stabilitātes un pārticības laikmets. Tomēr Eiropai ir jāreaģē uz izaicinājumiem, ko rada pastāvīgie draudi mūsu aizvien sarežģītākās un digitalizētākās sabiedrības drošībai. Teroristu uzbrukumi un radikalizācija, kā arī kiberuzbrukumi un hibrīddraudi, rada būtiskas drošības problēmas un īpašu spriedzi mūsu sabiedrībai. Uzmanība ir jāpievērš arī jauniem drošības draudiem, ko radīs tuvākās nākotnes jaunās tehnoloģijas. Nākotnes drošība un pārticība ir atkarīga no tā, vai uzlabosim spēju aizsargāt Eiropu pret tādiem draudiem. Tos nevar novērst vienīgi ar tehniskiem līdzekļiem, bet ir vajadzīgas zināšanas par cilvēkiem, viņu vēsturi, kultūru un uzvedību, un tie ietver ētiskus apsvērumus attiecībā uz līdzsvaru starp drošību un brīvību. Turklāt Eiropai ir jānodrošina sava neatkarība no drošībai būtiskām tehnoloģijām un jānodrošina atbalsts kardinālu drošības tehnoloģiju izstrādei.

Eiropas iedzīvotāji, valsts iestādes, Savienības struktūras un ekonomika jāaizsargā pret pastāvīgajiem terorisma un organizētās noziedzības draudiem, tostarp šaujamieroču nelikumīgas tirdzniecības, narkotiku tirdzniecības un cilvēku un kultūras priekšmetu nelikumīgas tirdzniecības. Lai uzlabotu valsts politiku no drošības viedokļa, ir labāk jāizprot noziedzības un vardarbīgas radikalizācijas cilvēciskais un sociālais aspekts. Būtiska ir arī aizsardzības un drošības stiprināšana ar labāku robežu, tostarp jūras un sauszemes robežu, pārvaldību. Kibernoziedzība kļūst populārāka, un, ekonomikai un sabiedrībai digitalizējoties, ar to saistītie riski kļūst arvien daudzveidīgāki. Eiropai ir jāturpina centieni palielināt kiberdrošību, digitālo privātumu, personas datu aizsardzību un apkarot nepatiesas un kaitīgas informācijas izplatīšanu, lai aizsargātu demokrātisko, sociālo un ekonomisko stabilitāti. Papildu pūles jāpieliek, lai samazinātu tādu ekstremālu laikapstākļu ietekmi uz dzīvi un iztiku, kuri arvien biežāk vērojami klimata pārmaiņu dēļ, piemēram, plūdi, vētras, karstuma viļņi vai sausums, kas izraisa mežu ugunsgrēkus un augsnes degradāciju, kā arī citas dabas katastrofas, piemēram, zemestrīces. Dabas un cilvēka izraisītas katastrofas var apdraudēt nozīmīgas sabiedrības funkcijas un kritiskas infrastruktūras, piemēram, komunikācijas, veselību, pārtiku, dzeramo ūdeni, energoapgādi, transportu, drošību un pārvaldi.

Lai uzlabotu noturību pret katastrofām, šai kopai ir vajadzīga gan tehniska izpēte, gan iesaistīto cilvēka faktoru izpēte, tostarp attiecīgā gadījumā testējot lietojumus, mācības, kā arī kiberhigiēnu un kiberizglītību. Ir jāpieliek vairāk pūļu, lai izvērtētu drošības pētniecības rezultātus un veicinātu to īstenošanu praksē.

Ar šo kopu tieksies panākt sinerģijas, jo īpaši ar šādām programmām: Iekšējās drošības fonds, Integrētās robežu pārvaldības fonds un programma “Digitālā Eiropa”. Ar to arī tieksies uzlabot sadarbību pētniecības un inovācijas jomā starpvaldību aģentūru un organizāciju starpā, tostarp izmantojot apmaiņas un konsultāciju mehānismus, piemēram, atbalsta jomā “Aizsardzība un drošība”.

Drošības pētniecība ir daļa no plašākas visaptverošas Savienības reakcijas uz drošības draudiem. Tā sekmē spēju attīstības procesu, ļaujot ar nākotnes tehnoloģiju, metožu un lietojumu pieejamību novērst politikas veidotāju un praktiķu, un pilsoniskās sabiedrības organizāciju atklātos spēju trūkumus. Jau šobrīd saskaņā ar Savienības iepriekšējo pamatprogrammu sniegtais finansējums pētniecībai sasniedz apmēram 50 % no kopējā Savienības publiskā finansējuma drošības pētniecībai. Pilnībā tiks izmantoti pieejamie instrumenti, arī Savienības kosmosa programma, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/696 (7), (EGNOS un Galileo, Copernicus, kosmosa stāvokļa uzraudzība un valdības satelītsakari). Tā kā pētniecības un inovācijas pasākumi saskaņā ar šo īpašo programmu būs paredzēti tikai un vienīgi civilajām vajadzībām, tiks mēģināts panākt koordināciju ar Savienības finansētiem aizsardzības pētījumiem, lai stiprinātu sinerģijas, atzīstot, ka pastāv jomas, kurās tehnoloģiju var lietot divējādi. Finansējuma dublēšanās tiek novērsta. Pārrobežu sadarbība veicina Eiropas vienotā drošības tirgus attīstību un rūpnieciskās darbības rezultātu uzlabošanu, kas ir Savienības autonomijas pamatā. Pienācīga uzmanība tiks veltīta cilvēku izpratnei par drošību un tās uztverei.

Drošības pētniecība atbilst Romas programmā izteiktajām saistībām strādāt, lai veidotu “drošu Eiropu”, sekmējot īstu un efektīvu drošības savienību.

Pasākumi tieši sekmēs šādu IAM sasniegšanu: IAM 16 – Miers, taisnīgums un spēcīgas iestādes.

3.1.1. Pret katastrofām noturīgas sabiedrības

Katastrofas var izraisīt daudzi avoti, gan daba, gan cilvēks: teroristu uzbrukumi, ar klimatu saistītas dabas parādības un citi ārkārtas gadījumi (arī jūras līmeņa celšanās). Starp minētajiem avotiem īpaši minami meža ugunsgrēki, karstuma viļņi, plūdi, sausums, pārtuksnešošanās, zemestrīces, cunami un vulkānu aktivitāte, ūdeņu krīzes, kosmiskie laikapstākļi, rūpniecības un transporta katastrofas un kodoliski, radioloģiski, bioloģiski un ķīmiski (CBRN) atgadījumi, kā arī kaskādveida riski. Mērķis ir novērst un mazināt katastrofu izraisīto nāves gadījumu skaitu, kaitējumu veselībai un videi, psiholoģiskus kaitējumus un ekonomiskos un materiālos zaudējumus, kā arī nodrošināt apgādi ar pārtiku, medikamentiem, medicīnas pakalpojumiem un ūdeni, papildus tam, ka tiek uzlabota izpratne par katastrofu riskiem, tie tiek mazināti un tiek uzlabota atkopšanās pēc katastrofām. Tas nozīmē, ka ir jāaptver viss krīžu pārvarēšanas spektrs – no profilakses un mācībām līdz krīzes pārvarēšanai un pēckrīzes pārvaldībai un noturībai.

Pamatvirzieni

— Tehnoloģijas, spējas un pārvaldība pirmās palīdzības sniedzējiem, lai varētu sniegt ārkārtas palīdzību krīzes, katastrofas un pēckatastrofas situācijās un sākotnējā atkopšanās posmā;

— sabiedrības spējas labāk novērst, pārvaldīt un samazināt katastrofu risku, tostarp ar dabā balstītiem risinājumiem, uzlabojot prognozēšanas spējas, profilaksi, sagatavotību un reaģēšanu uz pastāvošiem un jauniem riskiem un domino efektiem, ietekmes novērtējums un labāka izpratne par cilvēka faktoru riska pārvaldībā un riska komunikācijas stratēģijās;

— efektīvāk atbalstīt Sendai ietvarprogrammas katastrofu riska mazināšanai 2015.–2030. gadam filozofiju par atjaunošanu (“build-back-better”) ar labāku izpratni par pēckatastrofas atkopšanās procesu un pētot, kā efektīvāk novērtēt pēckatastrofas risku;

— aprīkojuma un procedūru sadarbspēja, lai veicinātu sadarbību pārrobežu operācijās un integrētu Savienības tirgu.

3.1.2. Aizsardzība un drošība

Nepieciešams aizsargāt iedzīvotājus pret drošības apdraudējumiem, ko rada noziedzīgas darbības, tostarp teroristiskas darbības un hibrīddraudi, kā arī reaģēt uz šiem draudiem; aizsargāt cilvēkus, publiskas vietas un kritisko infrastruktūru gan pret fiziskiem (tostarp ķīmiskiem, bioloģiskiem, radioloģiskiem, kodolmateriālu un sprāgstvielu (CBRN-E)) uzbrukumiem, gan kiberuzbrukumiem; cīnīties pret terorismu un vardarbīgu radikalizāciju, tostarp veidojot izpratni par teroristu idejām un uzskatiem un apkarojot tos; novērst smagus noziegumus, tostarp kibernoziegumus un organizēto noziedzību (piemēram, produktu viltošanu un pirātismu) un cīnīties pret tiem; sniegt atbalstu upuriem; izsekot noziedzīgas finanšu plūsmas; veidot jaunas tiesu ekspertīzes spējas; atbalstīt datu izmantošanu tiesībaizsardzībai un nodrošināt personas datu aizsardzību tiesībaizsardzības pasākumos; nostiprināt robežaizsardzības spējas, lai atbalstītu Savienības gaisa, sauszemes un jūras robežu pārvaldību cilvēku un preču plūsmu vajadzībām, un labāk izprast cilvēka faktoru visos minētajos drošības draudos un to novēršanā un mazināšanā. Ir svarīgi saglabāt elastīgumu, lai ātri risinātu jaunas un neparedzētas drošības problēmas, kas var rasties.

Pamatvirzieni

— Inovatīvas pieejas un tehnoloģijas drošības darbiniekiem (piemēram, policijai, ugunsdzēsējiem, medicīnas dienestiem, robežsardzei un krasta apsardzei, muitniekiem), jo īpaši saistībā ar drošības spēku, infrastruktūras apsaimniekotāju, pilsoniskās sabiedrības organizāciju un atklāto vietu pārvaldītāju digitālo pāreju un sadarbspēju;

— pārrobežu noziedzības izpausmju analīze, progresīvas metodes ātrai, uzticamai, standartizētai datu apmaiņai un vākšanai ar uzlabotu privātumu, kā arī paraugprakse;

— noziedzības un vardarbīgas radikalizācijas cilvēcīgās un sociālās dimensijas attiecībā uz tiem, kuri iesaistījušies vai potenciāli varētu iesaistīties šādās darbībās, kā arī tiem, kuri no tām cietuši vai potenciāli varētu ciest, tostarp izpratne par teroristu idejām un uzskatiem, un noziegumiem, kas balstīti uz dzimumu, seksuālo orientāciju vai rasu diskrimināciju, un to apkarošana;

— tādu jaunu tehnoloģiju drošības aspektu analīze kā DNS sekvencēšana, genoma rediģēšana, nanomateriāli un funkcionāli materiāli, MI, autonomas sistēmas, droni, robotika, kvantu skaitļošana, kriptovalūtas, 3D drukāšana un valkājamas ierīces, blokķēde, kā arī iedzīvotāju, publisko iestāžu un industrijas izpratnes uzlabošana, lai novērstu jaunu drošības risku rašanos un mazinātu esošos riskus, tostarp tādus, ko rada minētās jaunās tehnoloģijas;

— uzlabotas prognozēšanas un analīzes spējas politikas veidošanai un stratēģiskā līmenī par drošības draudiem;

— kritisko infrastruktūru aizsardzība, kā arī atklātu un publisku vietu aizsardzība pret fiziskiem un digitāliem draudiem un hibrīddraudiem, tostarp klimata pārmaiņu ietekmes;

— dezinformācijas un tādu viltus ziņu uzraudzīšana un apkarošana, kas ietekmē drošību, tostarp attīstot spējas atklāt manipulācijas avotus;

— tehnoloģiju attīstība civilām vajadzībām ar iespēju attiecīgā gadījumā uzlabot civilās aizsardzības un militāro spēku sadarbspēju;

— aprīkojuma un procedūru sadarbspēja, lai veicinātu pārrobežu, starpvaldību un starpaģentūru operatīvo sadarbību un veidotu integrētu Savienības tirgu;

— rīku un metožu izstrāde efektīvai un iedarbīgai integrētai robežu pārvaldībai, jo īpaši, lai palielinātu reaģēšanas spējas un uzlabotu spējas uzraudzīt kustības pāri ārējām robežām nolūkā uzlabot risku atklāšanu, reaģēšanu uz incidentiem un noziedzības novēršanu;

— krāpniecisku darbību atklāšana robežšķērsošanas vietās un visā piegādes ķēdē, tostarp viltotu vai citādi manipulētu dokumentu identificēšana un cilvēku tirdzniecības un preču kontrabandas atklāšana;

— personas datu aizsardzības nodrošināšana tiesībaizsardzības pasākumos, jo īpaši ņemot vērā tehnoloģiju straujo attīstību, tostarp informācijas konfidencialitātes un integritātes un visu darījumu izsekojamības un apstrādes nodrošināšana;

— paņēmienu izstrāde viltotu produktu identificēšanai, oriģinālo daļu un preču aizsardzības uzlabošanai un transportēto produktu kontrolei.

3.1.3. Kiberdrošība

Ļaunprātīgas kiberdarbības ne tikai apdraud mūsu ekonomiku, bet arī pašu mūsu demokrātiju, brīvību un vērtību funkcionēšanu. Kiberdraudi bieži ir noziedzīgi un vērsti uz finansiāla labuma gūšanu, taču tie var būt arī politiski un stratēģiski. Mūsu nākotnes drošība, brīvība, demokrātija un pārticība ir atkarīga no mūsu spējas aizsargāt Savienību pret kiberdraudiem. Digitālā pāreja prasa būtiski uzlabot kiberdrošību, lai nodrošinātu aizsardzību daudzajām lietu interneta ierīcēm, kuras paredzēts pieslēgt internetam, un tīkla un informācijas sistēmu drošu darbību, tostarp attiecībā uz elektrotīkliem, dzeramā ūdens piegādi un izplatīšanu, transportlīdzekļiem un transporta sistēmām, slimnīcām, finanšu iestādēm, publiskām iestādēm, rūpnīcām un mājokļiem. Eiropai ir jāveido noturība pret kiberuzbrukumiem un jāizveido efektīva kiberatturēšana, vienlaikus nodrošinoties, ka tiek stiprināta datu aizsardzība un iedzīvotāju brīvība. Savienības interesēs ir nodrošināt, ka tā izstrādā un uztur būtiskas kiberdrošības stratēģiskās spējas, lai aizsargātu digitālo vienoto tirgu un jo īpaši lai garantētu kritisko tīklu un informācijas sistēmu aizsardzību, kā arī sniegtu svarīgākos kiberdrošības pakalpojumus. Savienībai ir jābūt spējīgai patstāvīgi nodrošināt savu digitālo aktīvu aizsardzību un konkurēt pasaules kiberdrošības tirgū.

Pamatvirzieni

— Tehnoloģijas digitālajā vērtības ķēdē (no drošības komponentēm un kvantizturīgas kriptogrāfijas līdz pašdziedējošai programmatūrai un tīkliem);

— tehnoloģijas, metodes, standarti un paraugprakse kiberdrošības draudu novēršanai, nākotnes vajadzību paredzēšanai un konkurētspējīgas Eiropas rūpniecības uzturēšanai, tostarp instrumenti elektroniskai identifikācijai, draudu noteikšanai un kiberhigiēnai, kā arī mācību un izglītības resursi;

— atvērta sadarbība attiecībā uz Eiropas kiberdrošības kompetences tīklu un kompetences centru.

4. KOPA “DIGITĀLĀ JOMA, RŪPNIECĪBA UN KOSMOSS”

4.1. Pamatojums

Lai veicinātu rūpniecības konkurētspēju un spēju risināt gaidāmās globālās problēmas, Savienībai ir jāpalielina sava tehnoloģiskā suverenitāte un savas zinātniskās, tehnoloģiskās un rūpnieciskās spējas būtiskākajās jomās, kuras ir mūsu ekonomikas, darba vietas un sabiedrības pārmaiņu pamatā.

Savienības rūpniecība nodrošina vienu no piecām darbvietām un divas trešdaļas no privātā sektora pētniecības un izstrādes investīcijām Savienībā, kā arī veido 80 % no Savienības eksporta. Jauns inovācijas vilnis, kas ietver fizisko un digitālo tehnoloģiju apvienošanu, pavērs lielas iespējas Savienības rūpniecībai un uzlabos Savienības iedzīvotāju dzīves kvalitāti.

Digitalizācija ir būtisks virzītājspēks. Ņemot vērā to, ka tā strauji turpinās visās nozarēs, investēšana prioritārajās jomās – no uzticama MI līdz nākamās paaudzes internetam, augstas veiktspējas datošanai, fotonikai, kvantu tehnoloģijām, mikroelektronikai vai nanoelektronikai un robotikai – kļūst būtiska mūsu ekonomikas un mūsu sabiedrības ilgtspējas nodrošināšanai. Investēšana digitālās tehnoloģijās, to ražošana un lietošana būtiski sekmē Savienības ekonomikas izaugsmi, laikposmā no 2001. līdz 2011. gadam nodrošinot Savienības IKP 30 % pieaugumu. Šajā sakarā Savienībā joprojām fundamentāla ir MVU loma – gan no izaugsmes, gan darbvietu viedokļa. Digitalizēšanās MVU vidū veicina konkurētspēju un ilgtspēju.

Galvenās pamattehnoloģijas (8) ir pamatā digitālās un fiziskās pasaules saplūšanai, kas ir šā globālā inovācijas viļņa būtiska sastāvdaļa. Investīcijas galveno pamattehnoloģiju pētniecībā, izstrādē, demonstrējumos un ieviešanā, kā arī droša, ilgtspējīga un cenu ziņā pieejama izejvielu un progresīvu materiālu piegāde nodrošinās Savienības stratēģisku autonomiju un palīdzēs Savienības rūpniecībai būtiski samazināt oglekļa pēdu un vides pēdas nospiedumu.

Pēc nepieciešamības tiks ieviestas arī īpašas nākotnes un jaunās tehnoloģijas.

Stratēģiski nozīmīgs ir arī kosmoss; apmēram 10 % Savienības IKP ir atkarīgi no kosmosa pakalpojumu izmantošanas. Savienībai ir pasaules līmeņa kosmosa nozare ar spēcīgu satelītu ražošanas nozari un dinamisku lejupējo pakalpojumu nozari. Kosmoss nodrošina svarīgus uzraudzības, saziņas, navigācijas un novērošanas instrumentus un paver daudzas uzņēmējdarbības iespējas, jo sevišķi apvienojumā ar digitālajām tehnoloģijām un citiem datu avotiem. Savienībai jāgūst maksimāls labums no šīm iespējām, pilnībā izmantojot savu kosmosa programmu Copernicus, EGNOS un Galileo potenciālu un aizsargājot kosmosa un zemes infrastruktūras pret draudiem no kosmosa.

Savienībai ir unikāla iespēja būt pasaules līderei un palielināt savu īpatsvaru pasaules tirgos, parādot, kā digitālā pāreja, līderība pamattehnoloģiju un kosmosa tehnoloģiju jomā, pāreja uz mazoglekļa aprites ekonomiku un konkurētspēja var papildināt cita citu, nodrošinot zinātnisku un tehnoloģisku izcilību.

Lai realitātē ieviestu digitalizēto, aprites un mazemisiju ekonomiku, ir nepieciešamas Savienības līmeņa darbības – vērtības ķēžu sarežģītības, tehnoloģiju sistēmiskā un daudznozaru rakstura un to augsto attīstības izmaksu, kā arī risināmo problēmu starpnozaru specifikas dēļ. Savienībai jānodrošina, ka visi rūpniecības dalībnieki un sabiedrība kopumā var gūt labumu no modernām un tīrām tehnoloģijām un digitalizācijas. Ar tehnoloģiju attīstību vien nepietiks. Sabiedrības izpratne par minētajām tehnoloģijām un attīstī