LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 154/1

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2017/1001

(2017. gada 14. jūnijs)

par Eiropas Savienības preču zīmi

(kodificēta redakcija)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 118. panta pirmo daļu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),

tā kā:

(1) Padomes Regula (EK) Nr. 207/2009 (2) ir vairākas reizes būtiski grozīta (3). Skaidrības un praktisku apsvērumu dēļ minētā regula būtu jākodificē.

(2) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 (4), kas 2009. gadā kodificēta kā Regula (EK) Nr. 207/2009, īpaši Savienībai tika radīta preču zīmju aizsardzības sistēma, kurā tika paredzēta preču zīmju aizsardzība Savienības līmenī paralēli preču zīmju aizsardzībai, kas ir pieejama dalībvalstu līmenī saskaņā ar valstu preču zīmju sistēmām, kuras saskaņotas ar Padomes Direktīvu 89/104/EEK (5), kura kodificēta kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/95/EK (6).

(3) Ir vēlams Savienībā veicināt saskaņotu saimnieciskās darbības attīstību, kā arī pastāvīgu un līdzsvarotu tās izvēršanu, izveidojot iekšējo tirgu, kurš darbojas pareizi un nodrošina apstākļus, kas ir līdzīgi dalībvalstu tirgus apstākļiem. Lai izveidotu šādu tirgu un pakāpeniski padarītu to par vienotu tirgu, būtu ne tikai jāatceļ ierobežojumi brīvai preču un pakalpojumu apritei un jāievieš pasākumi, kas nodrošina netraucētu konkurenci, bet arī papildus jāparedz juridiski nosacījumi, kas ļautu uzņēmumiem pielāgot savu darbību Savienības apjomam gan preču ražošanā un izplatīšanā, gan pakalpojumu sniegšanā. Šim nolūkam preču zīmēm, kas ļauj atšķirt uzņēmumu preces un pakalpojumus pēc vienādām pazīmēm visā Savienībā, neatkarīgi no valstu robežām, būtu jābūt vienam no juridiskajiem instrumentiem, ko uzņēmumi var izmantot.

(4) Lai turpinātu īstenot minētos Savienības mērķus, būtu nepieciešams paredzēt Savienības noteikumus par preču zīmēm, lai uzņēmumi varētu ar vienotu procedūru iegūt ES preču zīmes, kurām ir piešķirta vienāda aizsardzība un kuras ir spēkā visā Savienības teritorijā. Šādi noteiktais ES preču zīmes vienotības princips būtu jāpiemēro, ja vien šajā regulā nav minēts citādi.

(5) Tiesību, ko preču zīmju īpašniekiem piešķir dalībvalstu likumi, teritorialitātes šķērsli nevar likvidēt ar likumu tuvināšanu. Lai uzņēmumu labā pavērtu neierobežotu saimniecisko darbību visā iekšējā tirgū, būtu jābūt iespējai reģistrēt tādas preču zīmes, ko reglamentē vienoti Savienības tiesību akti, kas ir tieši piemērojami visās dalībvalstīs.

(6) Pieredze, kas gūta kopš Kopienas preču zīmju sistēmas izveides, ir apliecinājusi, ka uzņēmumi no Savienības un no trešām valstīm ir akceptējuši šo sistēmu, kura ir kļuvusi par veiksmīgu un dzīvotspējīgu papildinājumu un alternatīvu preču zīmju aizsardzībai dalībvalstu līmenī.

(7) Savienības tiesību akti attiecībā uz preču zīmēm tomēr neaizvieto dalībvalstu likumus par preču zīmēm. Faktiski nebūtu pamatoti pieprasīt uzņēmumiem reģistrēt savas preču zīmes kā ES preču zīmes.

(8) Valstu preču zīmes joprojām ir nepieciešamas tiem uzņēmumiem, kas nevēlas savu preču zīmju aizsardzību Savienības līmenī vai kas nevar iegūt Savienības mēroga aizsardzību, kamēr aizsardzībai valsts līmenī nav nekādu šķēršļu. Lēmums par to, vai pieprasīt tikai valsts preču zīmes aizsardzību vienā vai vairākās dalībvalstīs, vai tikai ES preču zīmes aizsardzību, vai arī abu veidu aizsardzību, būtu jāatstāj katras tās personas ziņā, kas pieprasa preču zīmes aizsardzību.

(9) Tiesības saistībā ar ES preču zīmi var iegūt, tikai to reģistrējot, un reģistrāciju atsaka tad, ja preču zīme nav atšķirīga, ja tā ir nelikumīga vai ja tā ir pretrunā agrākām tiesībām.

(10) Apzīmējumu būtu jāļauj atveidot jebkurā piemērotā veidā, izmantojot vispārpieejamu tehnoloģiju, un tādējādi tam nav obligāti jābūt grafiskam attēlam, ja vien atveidojums ir skaidrs, precīzs, autonoms, viegli pieejams, saprotams, noturīgs un objektīvs.

(11) ES preču zīmes piešķirtajai aizsardzībai, kuras funkcija ir jo īpaši garantēt preču zīmi kā izcelsmes norādi, būtu jābūt pilnīgai, ja preču zīme un apzīmējums un preces vai pakalpojumi ir identiski. Aizsardzībai būtu jāattiecas arī uz tiem gadījumiem, kad preču zīme un apzīmējums un preces vai pakalpojumi ir identiski. Būtu jāizskaidro jēdziens “līdzīgs” saistībā ar līdzības iespēju radīt neskaidrību. Iespējai radīt neskaidrību, kuras novērtējums ir atkarīgs no vairākiem elementiem, un jo īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, no asociācijām, ko var saistīt ar izmantoto vai reģistrēto apzīmējumu, līdzības pakāpe starp preču zīmi un apzīmējumu un starp norādītajām precēm vai pakalpojumiem, būtu jābūt īpašam šīs aizsardzības priekšnosacījumam.

(12) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un pilnīgu atbilstību prioritātes principam, saskaņā ar kuru reģistrētai agrākai preču zīmei ir prioritāte salīdzinājumā ar vēlāk reģistrētām preču zīmēm, ir jāparedz, ka ar ES preču zīmi piešķirtu tiesību īstenošanai nebūtu jāskar tās īpašnieku tiesības, kas iegūtas pirms minētās ES preču zīmes pieteikuma iesniegšanas vai prioritātes datuma. Tas atbilst 1994. gada 15. aprīļa Līguma par ar tirdzniecību saistītām intelektuālā īpašuma tiesībām 16. panta 1. punktam.

(13) Gadījumā, ja kāds uzņēmums kā komercnosaukumu izmanto tādu pašu vai līdzīgu apzīmējumu tādā veidā, ka rodas saikne starp uzņēmumu ar šādu nosaukumu un minētā uzņēmuma precēm vai pakalpojumiem, var rasties maldīgs priekšstats par preču un pakalpojumu komerciālo izcelsmi. Tādēļ ES preču zīmes pārkāpumam būtu jāietver arī tas, ka apzīmējumu lieto kā komercnosaukumu vai līdzīgu nosaukumu, ja šāda lietošana notiek nolūkā atšķirt preces un pakalpojumus.

(14) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un pilnīgu atbilstību konkrētiem Savienības tiesību aktiem, ir lietderīgi paredzēt, ka ES preču zīmes īpašniekam vajadzētu būt tiesībām aizliegt trešajām personām lietot apzīmējumu salīdzinošajā reklāmā, ja šāda salīdzinošā reklāma ir pretrunā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2006/114/EK (7).

(15) Lai nodrošinātu preču zīmju aizsardzību un efektīvi apkarotu viltošanu un saskaņā ar Savienības starptautiskajiem pienākumiem, kas tai ir Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) regulējumā, jo īpaši Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) V pantā par tranzīta brīvību, un attiecībā uz ģenēriskajām zālēm – 2001. gada 14. novembrī Dohas PTO Ministru konferencē pieņemtajā “Deklarācijā par TRIPS līgumu un sabiedrības veselību”, ES preču zīmes īpašniekam būtu jādod tiesības neļaut trešām personām komercdarbībā ievest preces Savienībā, tur tās neizlaižot brīvā apgrozībā, ja šādas preces ir ievestas no trešām valstīm un bez atļaujas ir marķētas ar preču zīmi, kura ir identiska vai pēc būtības identiska ES preču zīmei, kas ir reģistrēta šādām precēm.

(16) Šādā nolūkā būtu jāļauj ES preču zīmju īpašniekiem novērst pārkāpuma preču ievešanu un to pakļaušanu visām muitas situācijām, tostarp tranzītam, pārkraušanai, uzglabāšanai noliktavās, brīvajām zonām, pagaidu uzglabāšanai, ievešanai pārstrādes nolūkā vai pagaidu ievešanai, arī tad, ja šādas preces nav paredzētas laišanai Savienības tirgū. Veicot muitas kontroles, muitas iestādēm arī pēc tiesību subjektu lūguma būtu jāizmanto pilnvaras un procedūras, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 608/2013 (8). Konkrēti, muitas iestādēm attiecīgās kontroles būtu jāveic, pamatojoties uz riska analīzes kritērijiem.

(17) Lai saskaņotu vajadzību nodrošināt ar preču zīmi saistīto tiesību efektīvu īstenošanu un nepieciešamību izvairīties no likumīgu preču brīvas tirdzniecības traucējumiem, ES preču zīmes īpašnieka tiesības nebūtu jāīsteno gadījumā, ja pēc turpmākas prasības, kas celta Eiropas Savienības preču zīmju tiesā (“ES preču zīmju tiesa”), kuras kompetencē ir pieņemt nolēmumu pēc būtības par to, vai attiecībā uz ES preču zīmi ir noticis pārkāpums, preču deklarētājs vai valdītājs var pierādīt, ka ES preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt laist preces tirgū preču galamērķa valstī.

(18) Regulas (ES) Nr. 608/2013 28. pantā ir noteikts, ka tiesību īpašniekam ir jāatbild par zaudējumiem preču valdītājam, ja pēc tam inter alia tiek konstatēts, ka ar attiecīgajām precēm nepārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības.

(19) Būtu jāveic atbilstoši pasākumi, lai nodrošinātu ģenērisko zāļu netraucētu tranzītu. Ievērojot starptautiskos nepatentētos nosaukumus (INN) kā pasaulē atzītus sugasvārdus, ar ko apzīmē aktīvās vielas farmaceitisko preparātu ražošanā, ir būtiski pienācīgi ņemt vērā spēkā esošos ar ES preču zīmi saistīto tiesību seku ierobežojumus. Tāpēc ES preču zīmes īpašniekam nevajadzētu būt tiesībām liegt trešām personām ievest preces Savienībā, tur tās neizlaižot brīvā apgrozībā, pamatojoties uz līdzību starp zālēs esošās aktīvās vielas INN un attiecīgo preču zīmi.

(20) Lai ļautu ES preču zīmju īpašniekiem efektīvi apkarot viltošanu, tiem vajadzētu būt tiesībām aizliegt marķēt preces ar pārkāpuma preču zīmēm un sagatavošanās darbus, kas tiek veikti pirms marķēšanas.

(21) Izņēmuma tiesībām, ko piešķir ES preču zīme, nebūtu jādod īpašniekam tiesības aizliegt trešām personām izmantot apzīmējumus vai norādes, kuras izmanto taisnīgi un tādējādi saskaņā ar godīgu rūpniecisko vai komercdarījumu praksi. Lai konfliktu gadījumā nodrošinātu vienlīdzīgus nosacījumus komercnosaukumiem un ES preču zīmēm, ņemot vērā, ka komercnosaukumiem regulāri tiek piešķirta neierobežota aizsardzība pret vēlākām preču zīmēm, būtu jāuzskata, ka šāda lietošana ietver tikai trešās personas personvārda lietošanu. Turklāt būtu jāļauj turpmāk lietot aprakstošus apzīmējumus vai norādes vai apzīmējumus vai norādes bez atšķirtspējas. Turklāt īpašniekam nevajadzētu būt tiesībām novērst taisnīgu un godīgu ES preču zīmes lietošanu nolūkā identificēt vai norādīt uz precēm vai pakalpojumiem, kas pieder īpašniekam. Preču zīmes lietošana, ko trešās personas veic nolūkā vērst patērētāja uzmanību uz tādu oriģinālo preču tālākpārdošanu, kuras sākotnēji pārdevis ES preču zīmes īpašnieks vai kuras pārdotas ar viņa piekrišanu Savienībā, būtu jāuzskata par taisnīgu, ja tā vienlaikus ir saskaņā ar godīgu rūpniecisko vai komercdarījumu praksi. Preču zīmes lietošana, ko trešās personas veic mākslinieciskās izteiksmes nolūkā, būtu jāuzskata par taisnīgu, ja tā vienlaikus ir saskaņā ar godīgu rūpniecisko vai komercdarījumu praksi. Turklāt šī regula būtu jāpiemēro tā, lai nodrošinātu, ka tiek pilnībā ievērotas pamattiesības un pamatbrīvības, jo īpaši vārda brīvība.

(22) No brīvas preču aprites principa izriet, ka ir svarīgi, lai ES preču zīmes īpašnieks neaizliegtu izmantot šo preču zīmi trešajai personai attiecībā uz precēm, kuras šis īpašnieks pats ir laidis apgrozībā Eiropas Ekonomikas zonā ar šo preču zīmi vai tas darīts ar viņa piekrišanu, izņemot gadījumus, kad pastāv pamatoti iemesli, lai īpašnieks iebilstu pret preču tālāku tirdzniecību.

(23) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un aizsargātu tiesiski iegūtu preču zīmju tiesības, ir lietderīgi un nepieciešami paredzēt, neskarot principu, saskaņā ar kuru ar vēlāku preču zīmi nevar vērsties pret agrāku preču zīmi, ka ES preču zīmju īpašniekiem nevajadzētu būt tiesībām iebilst pret vēlākas preču zīmes lietošanu, ja šī vēlākā preču zīme tika iegūta laikā, kad ar agrāko preču zīmi nevarēja vērsties pret vēlāko preču zīmi.

(24) Nav pamata aizsargāt ES preču zīmes vai aizsargāt pret tām kādu preču zīmi, kura ir reģistrēta pirms tam, izņemot gadījumus, kad šīs preču zīmes faktiski izmanto.

(25) Vienlīdzības un juridiskās noteiktības labad ES preču zīmes lietošana tādā formā, kas atšķiras elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirīgumu salīdzinājumā ar to formu, kādā tā tikusi reģistrēta, vajadzētu būt pietiekamai, lai paturētu piešķirtās tiesības neatkarīgi no tā, vai preču zīme tādā formā, kā tā tika lietota, arī ir reģistrēta.

(26) ES preču zīme būtu jāuzskata par īpašumtiesību objektu, kas pastāv atsevišķi no uzņēmumiem, kuru preces vai pakalpojumus tā norāda. Attiecīgi būtu jābūt iespējai to nodot, izmantot kā galvojumu trešās personas labā un pakļaut licencēšanai.

(27) Savienības līmenī nepieciešami administratīvi pasākumi, lai attiecībā uz katru preču zīmi īstenotu šajā regulā paredzētās preču zīmju tiesības. Tādēļ ir būtiski, saglabājot Savienības esošo institucionālo struktūru un pilnvaru līdzsvaru, paredzēt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju (“Birojs”), kas ir neatkarīgs attiecībā uz tehniskajiem jautājumiem un ar juridisku, administratīvu un finansiālu autonomiju. Šim nolūkam nepieciešams un ir lietderīgi, lai Birojs būtu Savienības struktūra ar juridiskas personas statusu un izmantotu pilnvaras, ko tai piešķir šī regula, kā arī tai būtu jādarbojas Savienības tiesību aktu ietvaros, nenovirzoties no Savienības iestāžu kompetences.

(28) ES preču zīmes aizsardzība tiek piešķirta attiecībā uz konkrētām precēm vai pakalpojumiem, kuru veids un skaits nosaka preču zīmes īpašniekam piešķirto aizsardzības apmēru. Tādēļ ir būtiski šajā Regulā paredzēt noteikumus par preču un pakalpojumu apzīmējumiem un klasifikāciju un nodrošināt juridisko noteiktību un pareizu pārvaldību, pieprasot, lai pieteikuma iesniedzējs pietiekami skaidri un precīzi identificē preces un pakalpojumus, kuriem pieprasa aizsardzību, lai kompetentajām iestādēm un ekonomikas dalībniekiem sniegtu iespēju, pamatojoties vienīgi uz pieteikumu, noteikt pieprasītās aizsardzības apmēru. Vispārīgu terminu lietojumu būtu jāinterpretē tā, lai aptvertu tikai visas tās preces un pakalpojumus, uz ko skaidri attiecas termina burtiskā nozīme. ES preču zīmju, kuras Biroja prakses pirms 2012. gada 22. jūnija dēļ tika reģistrētas attiecībā uz visu klasifikācijas sistēmas, ko ieviesa ar 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumu par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām, klases virsrakstu, īpašniekiem būtu jādod iespēja pielāgot viņu preču un pakalpojumu sarakstus, lai nodrošinātu, ka reģistra saturs atbilst prasītajam skaidrības un precizitātes standartam saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru.

(29) Lai izvairītos no liekas kavēšanās ES preču zīmes reģistrēšanā, ir lietderīgi paredzēt brīvprātīgu ES un valstu preču zīmju meklēšanas režīmu, kam būtu jābūt elastīgam lietotāju vajadzību un preferenču ziņā. Brīvprātīga ES un valsts preču zīmju meklēšana būtu jāpapildina, Biroja un dalībvalstu centrālo rūpnieciskā īpašuma biroju, tostarp Beniluksa Intelektuālā īpašuma biroja, sadarbības ietvaros sabiedrības lietošanai bez maksas darot pieejamas visaptverošas, ātras un jaudīgas meklētājprogrammas.

(30) Nepieciešams nodrošināt, lai puses, ko skar biroja lēmumi, likums aizsargātu tādā veidā, ka tas ir pielāgots preču zīmju likuma īpatnībām. Šim nolūkam būtu jāparedz apelācija attiecībā uz Biroja dažādu lēmējiestāžu lēmumiem. Biroja Apelācijas padomei būtu jālemj par apelāciju. Attiecībā uz Apelācijas padomes lēmumiem savukārt būtu jāparedz iespēja celt prasību Vispārējā tiesā, kuras piekritībā ir anulēt vai grozīt apstrīdēto lēmumu.

(31) Lai nodrošinātu ES preču zīmju aizsardzību, dalībvalstīm, ņemot vērā to sistēmu, būtu jānosaka iespējami ierobežots skaits valsts pirmās un otrās instances tiesu, kam būtu piekritība ES preču zīmju pārkāpumu un derīguma jautājumos.

(32) Ir svarīgi, lai lēmumi, kas attiecas uz ES preču zīmju derīgumu un pārkāpumiem saistībā ar tām, būtu spēkā un aptvertu visu Savienības teritoriju. Tas ir vienīgais veids, kā novērst pretrunīgus tiesu lēmumus un biroja lēmumus un nodrošināt to, lai netiktu skarta ES preču zīmju vienotība. Noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1215/2012 (9) būtu jāpiemēro visām prasībām, kas saistās ar ES preču zīmēm, izņemot tos gadījumus, kad šī regula no minētajiem noteikumiem atkāpjas.

(33) Būtu jāizvairās no pretrunīgiem spriedumiem attiecībā uz prasībām, kurās iesaistītas tās pašas puses un kuras attiecas uz tām pašām darbībām, un kuras celtas par ES preču zīmēm un paralēlām valstu preču zīmēm. Šim nolūkam, kad prasības celtas tajā pašā dalībvalstī, veids, kā to sasniegt, paliek šīs dalībvalsts procesuālo noteikumu kompetencē, ko šī regula neskar, kamēr tad, kad prasības ceļ dažādās dalībvalstīs, vajadzētu piemērot noteikumus, kas atvasināti no lis pendens noteikumiem un līdzīgi kvalificētas darbības Regulā (ES) Nr. 1215/2012.

(34) Lai veicinātu prakses konverģenci un attīstītu kopējus instrumentus, ir jāizveido piemērots regulējums sadarbībai starp Biroju un dalībvalstu rūpnieciskā īpašuma birojiem,, tostarp Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojam, nosakot galvenās sadarbības jomas un ļaujot Birojam koordinēt attiecīgus kopējus Savienības un dalībvalstu interešu projektus un, nepārsniedzot maksimālo summu, minētos projektus finansēt. No minētās sadarbības būtu jāgūst labums tiem uzņēmumiem, kas izmanto preču zīmju sistēmas Eiropā. Projektiem, jo īpaši datubāzēm, ko izmanto meklēšanas un informācijas iegūšanas nolūkā, šajā regulā paredzētā Savienības režīma lietotājiem būtu jāsniedz papildu, iekļaujoši, efektīvi un bezmaksas rīki atbilstīgi īpašām prasībām, kas izriet no ES preču zīmes vienotības.

(35) Ir vēlams sekmēt strīdu mierīgu, ātru un efektīvu izšķiršanu, Birojam uzticot mediācijas centra izveidi, kura pakalpojumus ikviens varētu izmantot nolūkā ar savstarpēju vienošanos panākt mierizlīgumu strīdos, kas saistīti ar ES preču zīmēm un Kopienas dizainparaugiem.

(36) Izveidojot ES preču zīmju sistēmu, dalībvalstu centrālajiem rūpnieciskā īpašuma birojiem un citām iestādēm ir radies lielāks finansiālais slogs. Papildu izmaksas ir saistītas ar to, ka tiek izskatīts lielāks skaits iebildumu procedūru vai procedūru par spēkā neesamības atzīšanu, kurās ir iesaistītas ES preču zīmes vai kuras ir ierosinājuši šādu preču zīmju īpašnieki, ar informētības palielināšanas pasākumiem attiecībā uz ES preču zīmju sistēmu, kā arī ar pasākumiem, kas iecerēti ES preču zīmju tiesību īstenošanai. Tādēļ ir lietderīgi nodrošināt, lai Birojs daļēji kompensētu izmaksas, kas dalībvalstīm ir radušās saistībā ar viņu devumu ES preču zīmju sistēmas raitas darbības nodrošināšanā. Šādas kompensācijas būtu jāizmaksā ar nosacījumu, ka dalībvalstis iesniedz attiecīgus statistikas datus. Izmaksu kompensācijai nevajadzētu būt tik lielai, lai tā Birojam radītu budžeta deficītu.

(37) Lai nodrošinātu pilnīgu biroja autonomiju un neatkarību, uzskatāms par vajadzīgu tam piešķirt autonomu budžetu, kura ienākumi ir galvenokārt sistēmas lietotāju maksājumi. Tomēr piemēro Savienības budžeta procedūru, ciktāl tas attiecas uz subsīdijām no Savienības vispārējā budžeta. Turklāt grāmatvedības revīzija būtu jāuzņemas Auditoru tiesai.

(38) Pareizas finanšu pārvaldības interesēs būtu jāizvairās no tā, ka Birojs uzkrāj ievērojamu budžeta pārpalikumu. Tam nebūtu jāskar Biroja finanšu rezerves, kas sedz darbības izmaksas viena gada garumā, lai nodrošinātu tā darbības nepārtrauktību un uzdevumu izpildi. Šīs rezerves būtu jāizmanto tikai nolūkā nodrošināt šajā regulā noteikto Biroja uzdevumu nepārtrauktu izpildi.

(39) Ņemot vērā to, cik ļoti būtiskas Birojam maksājamo nodevu summas ir ES preču zīmju sistēmas darbībai, un to, ka tā papildina uz valstu preču zīmju sistēmas, ir nepieciešams minētās nodevu summas paredzēt tieši šajā Regulā, iekļaujot tās pielikumā. Nodevu summas būtu jānosaka tādā līmenī, kas nodrošina, lai, pirmkārt, no tām gūtie ienākumi principā būtu pietiekami sabalansētam Biroja budžetam, otrkārt, līdzās pastāvētu ES preču zīmju sistēma un valstu preču zīmju sistēmas un lai tās viena otru papildinātu, ņemot vērā arī tirgus apmēru, uz kuru attiecas ES preču zīmju sistēma, un mazo un vidējo uzņēmumu vajadzības, un, treškārt, ES preču zīmju īpašnieku tiesības tiktu efektīvi īstenotas dalībvalstīs.

(40) Lai nodrošinātu, ka pārredzamās, rūpīgās, godīgās un taisnīgās procedūrās Birojs iedarbīgi, efektīvi un ātri pārbauda un reģistrē ES preču zīmju pieteikumus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu, lai precizētu detaļas par procedūrām iebildumu iesniegšanai un izskatīšanai un par procedūrām pieteikumu grozīšanai.

(41) Lai nodrošinātu, ka pārredzamās, rūpīgās, godīgās un taisnīgās procedūrās ES preču zīmi var efektīvā un iedarbīgā veidā atcelt vai atzīt par spēkā neesošu, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai precizētu atcelšanas procedūras un procedūras spēkā neesamības atzīšanai.

(42) Lai Apelācijas padomēm ļautu pārredzamās, rūpīgās, godīgās un taisnīgās procedūrās, kurās ņemti vērā šajā Regulā paredzētie principi, efektīvi, iedarbīgi un pilnīgi pārskatīt Biroja lēmumus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai precizētu oficiālo paziņojuma par apelāciju saturu, procedūras apelācijas iesniegšanai un izskatīšanai, oficiālo Apelācijas padomes lēmumu saturu un formu un apelācijas nodevu atlīdzināšanu.

(43) Lai nodrošinātu ES preču zīmju sistēmas raitu, iedarbīgu un efektīvu darbību, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai precizētu prasības attiecībā uz sīki izstrādātu kārtību par procesa mutisko daļu un sīki izstrādātu pierādījumu iegūšanas kārtību, paziņošanas kārtību, procedūrās iesaistīto pušu saziņas līdzekļus un izmantojamās veidlapas, noteikumus, kas reglamentē termiņu aprēķināšanu un ilgumu, procedūras lēmuma atcelšanai vai reģistra ieraksta anulēšanai, sīki izstrādātu procedūru atsākšanas kārtību un regulējumu par pārstāvību Birojā.

(44) Lai nodrošinātu Apelācijas padomju efektīvu organizāciju, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai precizētu detaļas par Apelācijas padomju organizāciju.

(45) Lai nodrošinātu starptautisko preču zīmju efektīvu reģistrēšanu, pilnībā ievērojot Madrides nolīguma par preču zīmju starptautisko reģistrāciju, kurš pieņemts 1989. gada 27. jūnijā Madridē (turpmāk “Madrides Protokols”), Protokolā paredzētos noteikumus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai precizētu regulējumu procedūrām iebildumu iesniegšanai un izskatīšanai, tostarp par nepieciešamajiem paziņojumiem Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijai (PIĪO), un regulējumu procedūrām saistībā ar preču zīmju starptautisko reģistrāciju, kuras balstās uz pamata pieteikumu vai pamata reģistrāciju attiecībā uz kolektīvo preču zīmi, sertifikācijas zīmi vai garantijas zīmi.

(46) Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (10). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(47) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai attiecībā uz detaļu precizēšanu par pieteikumiem, pieprasījumiem, sertifikātiem, prasībām, noteikumiem, paziņojumiem un jebkādiem citiem dokumentiem saskaņā ar šajā regulā noteiktajām attiecīgajām procedūru prasībām, kā arī attiecībā uz maksimālām likmēm izmaksām, kas ir būtiskas procesam un kas ir faktiski radušās, detaļām par publikācijām “Eiropas Savienības Preču Zīmju Biļetenā” un Biroja “Oficiālajā Vēstnesī”, sīki izstrādātu kārtību, kādā Birojs un valstu iestādes apmainās ar informāciju, sīki izstrādātiem noteikumiem par apliecinošu dokumentu tulkojumiem rakstveida procesos, konkrētiem lēmumu veidiem, kas jāpieņem vienam Iebildumu nodaļas vai Anulēšanas nodaļas loceklim, detaļām par paziņošanas pienākumu saskaņā ar Madrides Protokolu, un sīki izstrādātām prasībām, kas saistītas ar pieprasījumu par teritoriālo paplašinājumu pēc starptautiskas reģistrācijas. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (11).

(48) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tās mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I NODAĻA

VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI

1. pants

Eiropas Savienības preču zīme

1. Preču vai pakalpojumu preču zīmi, kas ir reģistrēta saskaņā ar šajā regulā noteiktajiem nosacījumiem un tajā paredzētajā veidā, turpmāk sauc par “Eiropas Savienības preču zīmi” (“ES preču zīme”).

2. ES preču zīme ir vienota. Tai ir vienāds spēks visā Savienībā; to nereģistrē, nenodod un neatdod, tā nevar būt tāda lēmuma priekšmets, kas atceļ īpašnieka tiesības vai paziņo tās par spēkā neesošām, un tās izmantošanu nevar aizliegt, ja tas neattiecas uz visu Savienību. Šo principu piemēro, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi.

2. pants

Birojs

1. Ar šo tiek nodibināts Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (“Birojs”).

2. Savienības tiesību aktos visas atsauces uz Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) uzskata par atsaucēm uz Biroju.

3. pants

Rīcībspēja

Šīs regulas īstenošanas nolūkos sabiedrības vai firmas un citas juridiskas vienības uzskata par juridiskām personām, ja tām atbilstīgi tiesību aktiem, kas regulē to darbību, ir spēja savā vārdā īstenot visu veidu tiesības un pienākumus, lai slēgtu līgumus vai veiktu citas juridiskas darbības, un būt prasītājam un atbildētājam tiesā.

II NODAĻA

TIESĪBU AKTI PAR PREČU ZĪMĒM

1. IEDAĻA

ES preču zīmes definīcija un tās iegūšana

4. pants

Apzīmējumi, no kā var sastāvēt ES preču zīme

ES preču zīme var sastāvēt no jebkādiem apzīmējumiem, piemēram, vārdiem, tostarp personvārdiem, vai zīmējumiem, burtiem, cipariem, krāsām, preču vai preču iepakojuma formas vai skaņām, ar noteikumu, ka šādi apzīmējumi:

a) ļauj atšķirt viena uzņēmuma preces vai pakalpojumus no citu uzņēmumu precēm un pakalpojumiem; un

b) ES Preču zīmju reģistrā (“Reģistrs”) var tikt atveidoti tādā veidā, kas ļauj kompetentajām iestādēm un sabiedrībai noteikt skaidru un precīzu to īpašniekam piešķirtās aizsardzības priekšmetu.

5. pants

Personas, kas var būt ES preču zīmju īpašnieces

ES preču zīmes īpašniece var būt jebkura fiziska vai juridiska persona, tostarp iestādes, kas izveidotas saskaņā ar publiskajām tiesībām.

6. pants

Veids, kā iegūt ES preču zīmi

ES preču zīmi iegūst ar reģistrāciju.

7. pants

Absolūta atteikuma pamatojums

1. Nereģistrē:

a) apzīmējumus, kas neatbilst 4. panta prasībām;

b) preču zīmes, kam nav atšķirīgu īpašību;

c) preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējuma vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot, lai norādītu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas ģeogrāfisko izcelsmi vai laiku un citas preču un pakalpojumu īpašības;

d) preču zīmes, kas ir tikai apzīmējumi vai norādes, kuras ir kļuvušas parastas sarunvalodā vai tirdzniecības bona fide un iedibinātajā praksē;

e) apzīmējumus, kas sastāv tikai no: i) formas vai citas iezīmes, kura izriet no pašu preču būtības; ii) preču formas vai citas iezīmes, kura ir vajadzīga tehniska efekta iegūšanai; iii) formas vai citas iezīmes, kura preces apvelta ar būtisku vērtību;

f) preču zīmes, kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai vispārpieņemtiem morāles principiem;

g) preču zīmes, kuru raksturs ļauj maldināt sabiedrību, piemēram, attiecībā uz preču vai pakalpojumu raksturu, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi;

h) preču zīmes, ko nav atļāvušas kompetentas iestādes un kas jānoraida, ievērojot Parīzes Konvencijas par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību (“Parīzes Konvencija”) 6.b pantu;

i) preču zīmes, kas ietver simbolus, emblēmas vai ģerboņus, kurus neaptver Parīzes Konvencijas 6.b pants un kuri ir īpašu sabiedrības interešu lokā, ja vien attiecīgās iestādes nav piekritušas tās reģistrēt;

j) preču zīmes, kas nav reģistrējamas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesībām vai starptautiskiem nolīgumiem, kuros Savienība vai attiecīgā dalībvalsts ir līgumslēdzēja puse, un kuri paredz cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību;

k) preču zīmes, kas nav reģistrējamas saskaņā ar tiem Savienības tiesību aktiem vai starptautiskiem nolīgumiem, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse, un kuri paredz tradicionālo apzīmējumu attiecībā uz vīnu aizsardzību;

l) preču zīmes, kas nav reģistrējamas saskaņā ar tiem Savienības tiesību aktiem vai starptautiskiem nolīgumiem, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse, un kuri paredz garantēto tradicionālo īpatnību aizsardzību;

m) preču zīmes, kuras sastāv no kādas agrākas augu šķirnes nosaukuma, kas ir reģistrēts saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesībām vai starptautiskiem nolīgumiem, kuros Savienība vai attiecīgā dalībvalsts ir līgumslēdzēja puse, kuros ir paredzēta augu šķirņu aizsardzība, vai kuras savos būtiskajos elementos šādu augu šķirnes nosaukumu atveido, un kuras attiecas uz to pašu šķirni vai uz tai tuvi radniecīgu sugu.

2. Šā panta 1. punktu piemēro arī tad, ja pamatojums reģistrācijas atteikumam pastāv tikai kādā Savienības daļā.

3. Šā panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu nepiemēro, ja preču zīme tās izmantošanas rezultātā ir kļuvusi atšķirīga attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, par ko reģistrācija ir pieteikta.

8. pants

Relatīvs atteikuma pamatojums

1. Ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto preču zīmi nereģistrē:

a) ja tā ir identiska agrākajai preču zīmei un ja preces vai pakalpojumi, kam reģistrācija pieprasīta, ir identiski precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem ir aizsargāta agrākā preču zīme;

b) ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme; iespēja maldināt ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi.

2. Šā panta 1. punktā “agrāka preču zīme” ir:

a) šādas preču zīmes ar pieteikuma iesniegšanas datumu, kas ir pirms ES preču zīmes saņemšanas pieteikuma iesniegšanas datuma, ņemot vērā, ja vajadzīgs, prioritātes attiecībā uz minētajām preču zīmēm: i) ES preču zīmes; ii) dalībvalstī reģistrētas preču zīmes vai attiecībā uz Beļģiju, Nīderlandi un Luksemburgu – Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā reģistrētas preču zīmes; iii) preču zīmes, kas reģistrētas atbilstīgi starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā dalībvalstī; iv) preču zīmes, kas reģistrētas saskaņā ar starptautiskiem noteikumiem, kam ir sekas Savienībā;

b) šā punkta a) apakšpunktā minēto preču zīmju pieteikumi ar nosacījumu, ka tie ir reģistrēti;

c) preču zīmes, kas ES preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datumā vai, ja vajadzīgs, prasītās prioritātes datumā, kas attiecināma uz ES preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, ir labi pazīstamas dalībvalstī tajā pašā nozīmē, kādā vārdi “labi pazīstamas” ir lietoti Parīzes Konvencijas 6.a pantā.

3. Ja preču zīmes īpašnieks iebilst, preču zīmi nereģistrē, ja preču zīmes īpašnieka pārstāvis iesniedz pieteikumu tās reģistrācijai savā vārdā bez īpašnieka piekrišanas, ja vien pārstāvis neattaisno savu rīcību.

4. Ja nereģistrētas preču zīmes vai citas plašākā nekā tikai vietējas nozīmes tirdzniecībā izmantotas zīmes īpašnieks iebilst, tad preču zīmi, par kuru iesniegts pieteikums, nereģistrē, ja, ievērojot Savienības tiesību aktus vai tās dalībvalsts tiesību aktus, kuri attiecas uz šo zīmi:

a) tiesības uz šo apzīmējumu ir iegūtas pirms ES preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas vai prasītās prioritātes datuma attiecībā uz ES preču zīmes reģistrācijas pieteikumu;

b) šī zīme uzliek īpašniekam tiesības aizliegt kādas nākošās preču zīmes izmantošanu.

5. Ja 2. punkta nozīmē reģistrētas agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tā ir identiska vai līdzīga agrākai preču zīmei neatkarīgi no tā, vai preces vai pakalpojumi, kuriem tā ir pieteikta, ir identiski, līdzīgi vai nav līdzīgi tām precēm vai pakalpojumiem, kuriem ir reģistrēta agrākā preču zīme, ja agrākas ES preču zīmes gadījumā tai ir reputācija Savienībā vai agrākas valsts preču zīmes gadījumā – tai ir reputācija attiecīgajā dalībvalstī un ja pieteiktās preču zīmes izmantošanā bez pietiekama iemesla varētu netaisnīgi gūt labumu no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai tai kaitēt.

6. Ja kāda persona, kurai saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem ir atļauts izmantot no cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes izrietošās tiesības, iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē tad, ja un ciktāl saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesībām, kurās ir paredzēta cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzība:

i) jau pirms ES preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datuma vai pirms pieteikumam prasītā prioritātes datuma (ja tas pēc tam ir ticis reģistrēts) ir iesniegts pieteikums par cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesībām;

ii) ar cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādi ir piešķirtas tiesības aizliegt lietot vēlāku preču zīmi.

2. IEDAĻA

ES preču zīmes spēks

9. pants

Tiesības, ko piešķir ES preču zīme

1. ES preču zīmes reģistrēšana piešķir īpašniekam izņēmuma tiesības.

2. Neskarot īpašnieku tiesības, kas iegūtas pirms ES preču zīmes pieteikuma iesniegšanas datuma vai prioritātes datuma, minētās ES preču zīmes īpašniekam ir tiesības aizliegt visām trešām personām bez viņa piekrišanas izmantot komercdarbībā saistībā ar precēm vai pakalpojumiem jebkādu apzīmējumu, ja:

a) apzīmējums ir identisks ar ES preču zīmi un tiek lietots saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, kas ir identiski tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta ES preču zīme;

b) apzīmējums ir identisks vai līdzīgs ES preču zīmei un tiek lietots saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, kas ir identiski vai līdzīgi precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta ES preču zīme, ja pastāv iespēja, ka sabiedrība šīs preču zīmes var sajaukt; sajaukšanas iespēja ietver asociācijas iespēju ar preču zīmi;

c) apzīmējums ir identisks vai līdzīgs ES preču zīmei, neatkarīgi no tā, vai tas tiek lietots saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, kas ir identiski, līdzīgi, vai nav līdzīgi tiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta ES preču zīme, ja šai ES preču zīmei ir reputācija Savienībā un ja ar minētā apzīmējuma lietošanu bez pamatota iemesla tiek netaisnīgi gūts labums no ES preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai tiek tai kaitēts.

3. Atbilstīgi 2. punktam jo īpaši var aizliegt:

a) piestiprināt apzīmējumu precēm vai minēto preču iepakojumam;

b) piedāvāt preces, laist tās tirgū vai uzglabāt tās minētajos nolūkos ar šo apzīmējumu, vai piedāvāt vai sniegt ar to pakalpojumus;

c) importēt vai eksportēt preces ar minēto apzīmējumu;

d) lietot apzīmējumu kā komercnosaukumu vai uzņēmuma nosaukumu vai kā daļu no komercnosaukuma vai uzņēmuma nosaukuma;

e) lietot apzīmējumu uz darījumu dokumentiem un reklāmā;

f) lietot apzīmējumu salīdzinošajā reklāmā tādā veidā, kas ir pretrunā Direktīvai 2006/114/EK.

4. Neskarot īpašnieku tiesības, kas iegūtas pirms ES preču zīmes pieteikuma iesniegšanas datuma vai prioritātes datuma, minētās ES preču zīmes īpašniekam arī ir tiesības neļaut trešajām personām komercdarbībā Savienībā ievest preces, tās tur neizlaižot brīvā apgrozībā, ja šādas preces, tostarp iepakojums, ievestas no trešām valstīm un bez atļaujas apzīmētas ar preču zīmi, kura ir identiska ES preču zīmei, kas reģistrēta attiecībā uz šādām precēm, vai kuru pēc tās būtiskajiem aspektiem nevar atšķirt no šādas preču zīmes.

ES preču zīmes īpašnieka tiesības, kas tam dotas, ievērojot šā punkta pirmo daļu, netiek īstenotas, ja procedūrā, kurā jānoskaidro, vai attiecībā uz ES preču zīmi ir noticis pārkāpums, un kura ir ierosināta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 608/2013, preču deklarētājs vai valdītājs sniedz pierādījumus, ka ES preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt laist preces tirgū preču galamērķa valstī.

10. pants

Tiesības aizliegt sagatavošanas darbības attiecībā uz iepakojuma vai citu līdzekļu lietošanu

Ja pastāv risks, ka iepakojumu, etiķetes, birkas, drošības vai autentiskuma elementus vai ierīces vai citus līdzekļus, kuriem piestiprināta zīme, varētu izmantot attiecībā uz precēm un pakalpojumiem un šāda izmantošana neizraisītu ES preču zīmes īpašnieka tiesību pārkāpumu saskaņā ar 9. panta 2. un 3. punktu, šādas preču zīmes īpašniekam ir tiesības aizliegt turpmāk minētās darbības, ja tās tiek veiktas komercdarbībā:

a) apzīmējumu, kas ir identisks vai līdzīgs ES preču zīmei, piestiprināt iepakojumam, etiķetēm, birkām, drošības vai autentiskuma elementiem vai ierīcēm vai citiem līdzekļiem, kuriem zīme var tikt piestiprināta;

b) piedāvāt vai laist tirgū, vai minētajos nolūkos uzglabāt, vai importēt vai eksportēt iepakojumu, etiķetes, birkas, drošības vai autentiskuma elementus vai ierīces vai citus līdzekļus, kuriem ir piestiprināta šī zīme.

11. pants

Diena, no kuras var izmantot tiesības pret trešajām personām

1. Tiesības, ko piešķir ES preču zīme, var vērst pret trešām personām no preču zīmes reģistrācijas publikācijas dienas.

2. Var pieprasīt atbilstošu atlīdzību attiecībā uz darbībām, kas veiktas pēc ES preču zīmes pieteikuma publikācijas dienas, ja minētās darbības pēc preču zīmes reģistrācijas publicēšanas ar minēto publikāciju tiktu aizliegtas.

3. Tiesa, kas izskata lietu, nelemj par minētās lietas būtību pirms reģistrācijas publikācijas.

12. pants

ES preču zīmes atveidošana vārdnīcā

Ja ES preču zīmes atveidošana vārdnīcā, enciklopēdijā vai līdzīgā atsauces materiālā rada iespaidu, ka tas ir sugas vārds precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko preču zīme ir reģistrēta, materiāla publicētājs pēc ES preču zīmes īpašnieka lūguma nodrošina, ka preču zīmes atveidojumam, vēlākais, nākošajā publikācijas izdevumā pievieno norādi, ka tā ir reģistrēta preču zīme.

13. pants

Aizliegums izmantot ES preču zīmi, kas reģistrēta uz starpnieka vai pārstāvja vārda

Ja ES preču zīme ir reģistrēta uz personas, kas ir preču zīmes īpašnieks, starpnieka vai pārstāvja vārda bez īpašnieka atļaujas, pēdējam ir tiesības iebilst, ka viņa starpnieks vai pārstāvis to izmanto, ja īpašnieks to nav atļāvis, ja vien starpnieks vai pārstāvis neattaisno savu rīcību.

14. pants

ES preču zīmes darbības ierobežojums

1. ES preču zīme tās īpašniekam nedod tiesības aizliegt trešai personai darījumos izmantot:

a) trešās personas vārdu vai adresi – ja trešā persona ir fiziska persona;

b) apzīmējumus vai norādes, kurām nav atšķirtspējas vai kuras attiecas uz preču vai pakalpojumu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, ģeogrāfisko izcelsmi, preču izgatavošanas vai pakalpojumu sniegšanas laiku vai citam preču vai pakalpojumu īpašībām;

c) ES preču zīmi nolūkā identificēt vai norādīt uz precēm vai pakalpojumiem kā tādiem, kas pieder minētās preču zīmes īpašniekam, jo īpaši, ja minētās preču zīmes lietošana ir nepieciešama ražojuma vai pakalpojuma paredzētā nolūka norādei, jo īpaši par piederumiem vai rezerves daļām.

2. Šā panta 1. punktu piemēro tikai tad, ja trešā persona izmanto minēto saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās.

15. pants

ES preču zīmes piešķirto tiesību izlietošana

1. ES preču zīme nedod tās īpašniekam tiesības aizliegt to lietot saistībā ar precēm, kuras ar minēto preču zīmi tirgū Eiropas Ekonomikas zonā ir laidis īpašnieks vai arī tas ticis darīts ar viņa piekrišanu.

2. Šā panta 1. punktu nepiemēro, ja īpašniekam ir pamatoti iemesli iebilst pret preču turpmāku tirdzniecību, īpaši tad, ja preces pēc to laišanas apgrozībā ir izmainītas vai bojātas.

16. pants

Vēlāk reģistrētas preču zīmes īpašnieka tiesības iestāties lietā kā aizstāvība procedūrā

1. Pārkāpuma procedūrā ES preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt lietot vēlāk reģistrētu ES preču zīmi, ja šī vēlākā preču zīme netiktu atzīta par spēkā neesošu saskaņā ar šīs regulas 60. panta 1., 3. vai 4. punktu, 61. panta 1. vai 2. punktu vai 64. panta 2. punktu.

2. Pārkāpuma procedūrā ES preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt lietot vēlāk reģistrētu valsts preču zīmi, ja šī vēlāk reģistrētā valsts preču zīme netiktu atzīta par spēkā neesošu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2436 (12) 8. pantu vai 9. panta 1. vai 2. punktu vai 46. panta 3. punktu.

3. Ja ES preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt lietot vēlāk reģistrētu ES preču zīmi saskaņā ar 1. un 2. punktu, šīs vēlāk reģistrētās preču zīmes īpašniekam nav tiesību aizliegt lietot minēto agrāko ES preču zīmi pārkāpuma procedūrā.

17. pants

Valsts tiesību aktu papildu piemērošana attiecībā uz pārkāpumiem

1. ES preču zīmju spēkā esamību nosaka tikai un vienīgi šīs regulas noteikumi. Attiecībā uz citiem jautājumiem ES preču zīmes pārkāpumus reglamentē valsts tiesību akti, kas attiecas uz attiecīgās valsts preču zīmes pārkāpumiem saskaņā ar X nodaļas noteikumiem.

2. Šī regula neizslēdz prasības attiecībā uz ES preču zīmēm, kas celtas atbilstīgi dalībvalstu tiesību aktiem, jo īpaši saistībā ar civiltiesisko atbildību un negodīgu konkurenci.

3. Piemērojamos procesuālos noteikumus nosaka saskaņā ar X nodaļas noteikumiem.

3. IEDAĻA

ES preču zīmes izmantošana

18. pants

ES preču zīmes izmantošana

1. Ja piecos gados pēc ES preču zīmes reģistrācijas tās īpašnieks nav sācis šo preču zīmi Savienībā patiesi izmantot saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta, vai ja tās izmantošana ir pārtraukta uz nepārtrauktu piecu gadu laikposmu, uz ES preču zīmi attiecina šajā regulā paredzētās sankcijas, ja vien šai neizmantošanai nav pamatotu iemeslu.

Pirmā punkta nozīmē par izmantošanu tiek uzskatīta arī:

a) ES preču zīmes lietošana tādā formā, kas atšķiras elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirīgumu salīdzinājumā ar formu, kādā tā tikusi reģistrēta, neatkarīgi no tā, vai preču zīme tādā formā, kā tā tiek lietota, arī ir reģistrēta īpašnieka vārdā;

b) ES preču zīmes piestiprināšana precēm vai to iepakojumam Savienībā vienīgi eksportam.

2. ES preču zīmes izmantošanu ar īpašnieka piekrišanu uzskata par darbību, kad preču zīmi izmanto pats īpašnieks.

4. IEDAĻA

ES preču zīmes kā īpašumtiesību objekti

19. pants

ES preču zīmes pielīdzināšana valsts preču zīmei

1. Ja vien 20. līdz 28. pantā nav noteikts citādi, ar ES preču zīmi kā īpašumtiesību objektu rīkojas visā tās kopumā un visā Savienības teritorijā kā ar valsts preču zīmi, kas reģistrēta dalībvalstī, kurā saskaņā ar reģistru:

a) īpašniekam attiecīgajā brīdī ir administrācijas mītnes vieta vai pastāvīga dzīvesvieta;

b) ja nepiemēro a) apakšpunktu – īpašniekam attiecīgajā brīdī ir uzņēmums.

2. Šā panta 1. punktā neminētos gadījumos attiecīgā dalībvalsts ir tā dalībvalsts, kurā ir Biroja administrācijas mītnes vieta.

3. Ja reģistrā kā kopīpašnieki ir minētas divas vai vairāk personas, 1. punktu piemēro attiecībā uz pirmo minēto kopīpašnieku; ja tā nenotiek, to piemēro attiecībā uz nākamajiem kopīpašniekiem tādā kārtībā, kādā tie minēti. Ja 1. punktu neattiecina uz nevienu kopīpašnieku, piemēro 2. punktu.

20. pants

Nodošana

1. ES preču zīmi var nodot atsevišķi no uzņēmuma nodošanas attiecībā uz visām vai dažām precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta.

2. Visa uzņēmuma nodošana ietver ES preču zīmes nodošanu, izņemot, ja saskaņā ar tiesību aktu, kas nodošanu reglamentē, ir vienošanās par pretējo vai pastāv apstākļi, kas skaidri liek rīkoties citādi. Šo noteikumu piemēro attiecībā uz līgumsaistībām par uzņēmuma nodošanu.

3. Neskarot 2. punktu, ES preču zīmi nodod rakstveidā, un tam nepieciešams līguma pušu paraksts, izņemot, ja tas notiek tiesas sprieduma rezultātā; pretējā gadījumā tā nav spēkā.

4. Pēc vienas puses lūguma nodošanu ievada reģistrā un publicē.

5. Nodošanas reģistrācijas pieteikumā iekļauj informāciju, ar ko identificē ES preču zīmi, jauno īpašnieku, preces un pakalpojumus, uz kuriem attiecas nodošana, kā arī dokumentus, ar kuriem nodošana tiek pienācīgi apliecināta, ievērojot 2. un 3. punktu. Attiecīgos gadījumos pieteikumā var iekļaut arī informāciju, ar ko identificē jaunā īpašnieka pārstāvi.

6. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka:

a) sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama nodošanas reģistrācijas pieteikumā;

b) nepieciešamo dokumentu veidu, ar kuriem pierāda nodošanu, ņemot vērā reģistrētā īpašnieka un tiesību pārņēmēja iesniegtos līgumus;

c) sīki izstrādātu informāciju par to, kā apstrādāt pieteikumus par daļēju nodošanu, nodrošinot, lai preces un pakalpojumi iepriekšējā un jaunajā reģistrācijā nepārklātos, un lai jaunajai reģistrācijai tiktu izveidots atsevišķs dokuments, tostarp jauns reģistrācijas numurs.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

7. Ja nav izpildīti nodošanas reģistrācijai piemērojamie nosacījumi, kas noteikti 1., 2. un 3. punktā vai 6. punktā minētajos īstenošanas aktos, Birojs šīs nepilnības dara zināmas pieteikuma iesniedzējam. Ja nepilnības nenovērš Biroja noteiktajā termiņā, tas noraida pieteikumu par nodošanas reģistrāciju.

8. Par divām vai vairākām preču zīmēm var iesniegt vienu nodošanas reģistrācijas pieteikumu ar noteikumu, ka katrā šajā gadījumā reģistrētais īpašnieks un tiesību pārņēmējs ir vienas un tās pašas personas.

9. ES preču zīmes pieteikumiem piemēro arī 5. līdz 8. punktu.

10. Daļējas nodošanas gadījumā visi sākotnējā īpašnieka iesniegtie nodošanas reģistrācijas pieteikumi, par kuriem vēl nav pieņemts lēmums attiecībā uz sākotnējo reģistrāciju, tiek uzskatīti par neizlemtiem attiecībā uz paliekošo reģistrāciju un jauno reģistrāciju. Ja uz šādu pieteikumu attiecas nodevu samaksa un minētās nodevas ir samaksājis sākotnējais īpašnieks, jaunajam īpašniekam nav jāmaksā nekādas papildu nodevas attiecībā uz šādu pieteikumu.

11. Kamēr nodošana nav ievadīta reģistrā, tiesību pārņēmējs nevar izmantot no ES preču zīmes reģistrācijas izrietošās tiesības.

12. Ja attiecībā uz Biroju jāievēro kādi termiņi, tiesību pārņēmējs Birojam var izdarīt attiecīgus paziņojumus, līdzko Birojs ir saņēmis nodošanas reģistrācijas pieteikumu.

13. Visus dokumentus, par kuriem saskaņā ar 98. pantu jāpaziņo ES preču zīmes īpašniekam, adresē personai, kas reģistrēta kā īpašnieks.

21. pants

Tādas preču zīmes nodošana, kas reģistrēta uz aģenta vārda

1. Ja ES preču zīme ir bez īpašnieka atļaujas reģistrēta uz tās personas aģenta vai pārstāvja vārda, kura ir šīs preču zīmes īpašnieks, pēdējam ir tiesības pieprasīt ES preču zīmes īpašumtiesību pāreju viņa labā, ja vien aģents vai pārstāvis neattaisno savu rīcību.

2. Īpašnieks saskaņā ar šā panta 1. punktu var iesniegt pieprasījumu par īpašumtiesību pāreju:

a) Birojam saskaņā ar 60. panta 1. punkta b) apakšpunktu – pieteikuma atzīt par spēkā neesošu vietā;

b) Eiropas Savienības preču zīmju tiesai (“ES preču zīmju tiesa”), kas minēta 123. pantā, iesniedzot to uz 128. panta 1. punktu balstītas pretprasības atzīt par spēkā neesošu vietā.

22. pants

Tiesības in rem

1. ES preču zīmi neatkarīgi no saistībām var sniegt kā galvojumu un tā var būt tiesību in rem subjekts.

2. Pēc vienas puses lūguma tiesības, kas minētas 1. punktā, vai minēto tiesību nodošanu ievada Reģistrā un publicē.

3. Reģistrā saskaņā ar 2. punktu veikto ierakstu anulē vai maina pēc vienas puses lūguma.

23. pants

Izpilde

1. ES preču zīme var būt izpildes darbību subjekts.

2. Attiecībā uz izpildes procedūru saistībā ar ES preču zīmi izņēmuma piekritība ir saskaņā ar 19. pantu noteiktām dalībvalstu tiesām un iestādēm.

3. Pēc vienas puses lūguma datus par izpildi ievada reģistrā un publicē.

4. Reģistrā saskaņā ar 3. punktu veikto ierakstu anulē vai maina pēc vienas puses lūguma.

24. pants

Maksātnespējas procedūras

1. ES preču zīmes var iesaistīt tikai tajās maksātnespējas procedūrās, ko uzsāk dalībvalstī, kuras teritorijā ir debitora galvenā darbība.

Tomēr, ja debitors ir apdrošināšanas uzņēmums vai kredītiestāde, kā noteikts attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/138/EK (13) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/24/EK (14), tad ES preču zīmes var iesaistīt vienīgi maksātnespējas procedūrās, ko uzsāk dalībvalstī, kurā šim uzņēmumam vai iestādei ir atļauja darboties.

2. Ja ES preču zīmei ir līdzīpašnieki, 1. punktu piemēro līdzīpašnieka daļai.

3. Ja ES preču zīme ir iesaistīta maksātnespējas procedūrās, pēc valsts kompetentās iestādes pieprasījuma par to izdara ierakstu reģistrā un to publicē 116. pantā minētajā ES preču zīmju biļetenā.

25. pants

Licencēšana

1. ES preču zīmi var licencēt attiecībā uz dažām vai visām precēm vai pakalpojumiem, uz kuriem tā ir reģistrēta, un visā Savienībā vai kādā tās daļā. Licence var būt izņēmuma vai vienkārša.

2. ES preču zīmes īpašnieks var izmantot tiesības, ko tam piešķir šī preču zīme, pret licenciātu, kas pārkāpj kādu licences līguma punktu attiecībā uz:

a) tā ilgumu;

b) reģistrācijā noteikto formu, kādā preču zīmi var izmantot;

c) preču vai pakalpojumu jomu, attiecībā uz ko licence ir piešķirta;

d) teritoriju, kurā preču zīmi var piestiprināt; vai

e) licenciāta saražoto preču vai sniegto pakalpojumu kvalitāti.

3. Neskarot licences līguma noteikumus, licenciāts var celt prasību par ES preču zīmes pārkāpumu tikai tad, ja tās īpašnieks tam piekrīt. Tomēr izņēmuma licences licenciāts var šādu prasību celt, ja preču zīmes īpašnieks pēc oficiāla paziņojuma saņemšanas zināmā laikā pats to neuzsāk.

4. Lai saņemtu kompensāciju par ciestiem zaudējumiem, licenciātam ir tiesības iestāties ES preču zīmes īpašnieka celtā prasībā par preču zīmes pārkāpumu.

5. Pēc vienas puses lūguma licences piešķiršanu vai nodošanu attiecībā uz ES preču zīmi ievada reģistrā un publicē.

6. Reģistrā saskaņā ar 5. punktu veikto ierakstu anulē vai maina pēc vienas puses lūguma.

26. pants

Procedūra, saskaņā ar kuru Reģistrā ievada licences un citas tiesības

1. Regulas 20. panta 5. un 6. punkts un saskaņā ar to pieņemtie noteikumi, un 20. panta 8. punkts mutatis mutandis tiek piemēroti tiesību in rem reģistrēšanai vai tiesību in rem nodošanai, kā minēts 22. panta 2. punktā, izpildes panākšanai, kā minēts 23. panta 3. punktā, iesaistei maksātnespējas procesā, kā minēts 24. panta 3. punktā, kā arī licences reģistrēšanai vai licences nodošanai, kā minēts 25. panta 5. punktā, ar noteikumu, ka:

a) prasību, kas saistīta ar to preču un pakalpojumu identifikāciju, uz kuriem attiecas nodošana, nepiemēro pieprasījumam reģistrēt tiesības in rem, izpildes panākšanai vai maksātnespējas procesam;

b) prasību, kas saistīta ar nodošanu apliecinošiem dokumentiem, nepiemēro tad, ja pieprasījumu ir iesniedzis ES preču zīmes īpašnieks.

2. Šā panta 1. punktā minēto tiesību reģistrācijas pieteikumu neuzskata par iesniegtu, kamēr nav samaksāta vajadzīgā nodeva.

3. Licences reģistrācijas pieteikumā var būt lūgums reģistrēt licenci Reģistrā vienā vai vairākos no šiem veidiem:

a) kā izņēmuma licenci;

b) kā apakšlicenci gadījumā, ja to ir piešķīris licenciāts, kura licence ir reģistrēta Reģistrā;

c) kā licenci tikai daļai no precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem ir reģistrēta preču zīme;

d) kā licenci tikai kādai Savienības daļai;

e) kā pagaidu licenci.

Ja ir izteikts lūgums reģistrēt licenci kā licenci, kas minēta šā punkta pirmās daļas c), d) vai e) apakšpunktā, licences reģistrācijas pieteikumā norāda preces un pakalpojumus, Savienības daļu un laikposmu, attiecībā uz ko piešķir licenci.

4. Ja reģistrācijai piemērojamie nosacījumi, kā noteikts 22. līdz 25. pantā, šā panta 1. un 3. punktā un citos saskaņā ar šo regulu pieņemtajos noteikumos, nav izpildīti, Birojs šo trūkumu dara zināmu pieteikuma iesniedzējam. Ja trūkumu nenovērš Biroja noteiktajā termiņā, tas reģistrācijas pieteikumu noraida.

5. ES preču zīmes pieteikumiem mutatis mutandis piemēro 1. un 3. punktu.

27. pants

Sekas attiecībā uz trešajām personām

1. Šīs regulas 20., 22. un 25. pantā minētās juridiskās darbības saistībā ar ES preču zīmi visās dalībvalstīs rada sekas attiecībā uz trešajām personām tikai pēc šo darbību ievadīšanas reģistrā. Tomēr šādas darbības pirms to ievadīšanas reģistrā rada sekas attiecībā uz trešajām personām, kas ir ieguvušas tiesības uz preču zīmi pēc attiecīgās darbības datuma, zinot par darbību tiesību iegūšanas brīdī.

2. Šā panta 1. punktu nepiemēro attiecībā uz personām, kuras iegūst ES preču zīmi vai ar to saistītas tiesības, nododot visu uzņēmumu vai ar citādu vispārēju nodošanu.

3. Šīs regulas 23. pantā minēto juridisko darbību sekas attiecībā uz trešajām personām reglamentē tās dalībvalsts tiesību akti, kas noteikta saskaņā ar 19. pantu.

4. Līdz brīdim, kamēr nav stājušies spēkā kopīgi noteikumi dalībvalstīm bankrota jomā, bankrota un līdzīgu procesu sekas attiecībā uz trešajām personām reglamentē tās dalībvalsts tiesību akti, kurā šie procesi ir pirmo reizi uzsākti valsts tiesību aktos vai attiecīgajā jomā piemērojamās konvencijās paredzētajā nozīmē.

28. pants

Pieteikumi par ES preču zīmi kā īpašumtiesību objektu

Pieteikumiem par ES preču zīmēm piemēro 19. līdz 27. pantu.

29. pants

Procedūra, kā atceļ vai groza Reģistra ierakstu par licencēm un citām tiesībām

1. Saskaņā ar 26. panta 1. punktu veiktu reģistrāciju anulē vai groza pēc kādas attiecīgās personas lūguma.

2. Pieteikumā iekļauj attiecīgās ES preču zīmes reģistrācijas numuru un konkrētus datus par tām tiesībām, attiecībā uz kurām tiek pieprasīts atcelt vai grozīt reģistrāciju.

3. Pieteikumu anulēt licenci, tiesības in rem vai izpildes pasākumu neuzskata par iesniegtu, kamēr nav samaksāta vajadzīgā nodeva.

4. Pieteikumam pievieno dokumentus, kas apliecina, ka reģistrētās tiesības vairs nav spēkā vai ka citu tiesību licenciāts vai īpašnieks piekrīt reģistrācijas atcelšanai vai grozīšanai.

5. Ja prasības reģistrācijas anulēšanai vai grozīšanai nav izpildītas, Birojs šo trūkumu dara zināmu pieteikuma iesniedzējam. Ja trūkumu nenovērš Biroja noteiktajā laikā, tas pieteikumu reģistrācijas anulēšanai vai grozīšanai noraida.

6. Ierakstiem, kas dokumentos izdarīti, ievērojot 26. panta 5. punktu, mutatis mutandis piemēro šā panta 1. līdz 5. punktu.

III NODAĻA

PIETEIKUMI PAR ES PREČU ZĪMĒM

1. IEDAĻA

Pieteikumu iesniegšana un nosacījumi, kas tos reglamentē

30. pants

Pieteikumu iesniegšana

1. ES preču zīmes pieteikumu iesniedz Birojā.

2. Birojs nekavējoties izsniedz pieteikuma iesniedzējam kvīti, kurā iekļauj vismaz lietas numuru, zīmes atveidojumu, aprakstu vai citu identificēšanas līdzekli, dokumentu raksturu un skaitu, kā arī to saņemšanas datumu. Minēto kvīti var izsniegt elektroniski.

31. pants

Nosacījumi, kādiem jāatbilst pieteikumiem

1. Pieteikums par ES preču zīmi ietver:

a) lūgumu ES preču zīmes reģistrācijai;

b) informāciju, kas identificē pieteikuma iesniedzēju;

c) preču vai pakalpojumu sarakstu, attiecībā uz kuriem reģistrāciju pieprasa;

d) preču zīmes atveidojumu, kas atbilst 4. panta b) punktā paredzētajām prasībām.

2. Par ES preču zīmes pieteikumu ir maksājama pieteikuma nodeva, kas aptver vienu preču vai pakalpojumu klasi, un vajadzības gadījumā – vēl viena vai vairākas klašu nodevas par katru preču vai pakalpojumu kategoriju, kas pārsniedz pirmo minēto kategoriju, un vajadzības gadījumā nodeva par meklēšanu.

3. Papildus 1. un 2. punktā minētajiem nosacījumiem ES preču zīmes pieteikums atbilst formālajiem nosacījumiem, kas izklāstīti šajā regulā un saskaņā ar to pieņemtajos īstenošanas aktos. Ja minētajos nosacījumos paredzēts, ka preču zīmi atveido elektroniski, izpilddirektors var noteikt šādas elektroniskās datnes formātus un maksimālo lielumu.

4. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama minētajā pieteikumā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

32. pants

Pieteikuma iesniegšanas datums

ES preču zīmes pieteikuma iesniegšanas datums ir datums, kurā pieteikuma iesniedzējs iesniedzis Birojā dokumentus ar 31. panta 1. punktā paredzēto informāciju, ja pieteikuma nodeva tiek samaksāta viena mēneša laikā no minēto dokumentu iesniegšanas.

33. pants

Preču un pakalpojumu apzīmējumi un klasifikācija

1. Preces un pakalpojumus, kuriem ir pieteikta preču zīmes reģistrācija, klasificē saskaņā ar klasifikācijas sistēmu, ko ieviesa ar 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumu par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām (“Nicas klasifikācija”).

2. Pieteikuma iesniedzējs pietiekami skaidri un precīzi identificē preces un pakalpojumus, kuriem pieprasa preču zīmes aizsardzību, lai kompetentajām iestādēm un ekonomikas dalībniekiem sniegtu iespēju, pamatojoties vienīgi uz minēto, noteikt pieprasītās aizsardzības apmēru.

3. Šā panta 2. punkta nolūkā var izmantot vispārīgos apzīmējumus, kas iekļauti Nicas klasifikācijas klašu virsrakstos, vai citus vispārīgus terminus, ja vien tie atbilst šajā pantā prasītajiem skaidrības un precizitātes standartiem.

4. Birojs noraida pieteikumu attiecībā uz neskaidrām vai neprecīzām norādēm vai terminiem, ja pieteikuma iesniedzējs neierosina pieņemamu formulējumu laikposmā, ko Birojs šim nolūkam ir noteicis.

5. Vispārīgo terminu lietojumu, tostarp Nicas klasifikācijas klašu virsrakstu vispārīgos apzīmējumus, interpretē tā, ka tie aptver visas preces un pakalpojumus, uz ko skaidri attiecas apzīmējuma vai termina burtiskā nozīme. Šādu terminu vai apzīmējumu lietojumu neinterpretē kā tādu, kas ietver prasījumus uz precēm vai pakalpojumiem, uz kuriem tie neattiecas.

6. Ja pieteikuma iesniedzējs prasa reģistrēt vairāk nekā vienu klasi, pieteikuma iesniedzējs preces un pakalpojumus grupē atbilstoši Nicas klasifikācijas klasēm, pirms katras grupas norādot tās kategorijas numuru, pie kuras pieder minētā preču vai pakalpojumu grupa, un sakārto tās klašu secībā.

7. Preces un pakalpojumus neuzskata par savstarpēji līdzīgiem, pamatojoties uz to, ka tie iekļauti vienā un tajā pašā Nicas klasifikācijas klasē. Preces un pakalpojumus neuzskata par savstarpēji atšķirīgiem, pamatojoties uz to, ka tie iekļauti dažādās Nicas klasifikācijas klasēs.

8. To ES preču zīmju īpašnieki, kas pieteiktas pirms 2012. gada 22. jūnija un ir reģistrētas attiecībā uz visu Nicas klasifikācijas klases virsrakstu, var paziņot, ka viņu nolūks iesniegšanas dienā bija prasīt aizsardzību precēm vai pakalpojumiem, uz ko neattiecas minētās klases virsraksta burtiskā nozīme, ar noteikumu, ka šādi nosauktās preces vai pakalpojumi ir iekļauti šīs klases alfabētiskajā sarakstā Nicas klasifikācijas redakcijā, kas bija spēkā iesniegšanas dienā.

Šādu paziņojumu iesniedz Birojā līdz 2016. gada 24. septembrim, un tajā skaidri, precīzi un konkrēti norāda preces un pakalpojumus, uz ko skaidri neattiecas klašu virsrakstu apzīmējumu burtiskā nozīme un uz ko sākotnēji attiecās īpašnieka nolūks. Birojs veic piemērotus pasākumus, lai attiecīgi grozītu reģistru. Iespēja sniegt paziņojumu saskaņā ar šī punkta pirmo daļu neskar 18. panta, 47. panta 2. punkta, 58. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 64. panta 2. punkta piemērošanu.

Uzskata, ka ES preču zīmes, par kurām otrajā daļā minētajā laikposmā nav iesniegts paziņojums, pēc minētā laikposma beigām attiecas tikai uz precēm vai pakalpojumiem, uz ko skaidri attiecas to apzīmējumu burtiskā nozīme, kuri iekļauti attiecīgās klases virsrakstā.

9. Ja reģistrs tiek grozīts, izņēmuma tiesības, ko saskaņā ar 9. pantu piešķir ES preču zīme, neliedz trešām personām turpināt lietot preču zīmi saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, ja un ciktāl preču zīmes lietošana saistībā ar minētajām precēm vai pakalpojumiem:

a) sākās pirms reģistra grozīšanas; un

b) nepārkāpa īpašnieka tiesības, pamatojoties uz tajā laikā reģistrā iekļauto preču un pakalpojumu ieraksta burtisko nozīmi.

Turklāt reģistrā iekļauto preču vai pakalpojumu saraksta grozīšana nedod ES preču zīmes īpašniekam tiesības iebilst pret vēlāku preču zīmi vai iesniegt pieteikumu šādas preču zīmes paziņošanai par spēkā neesošu, ja un ciktāl:

a) pirms reģistra grozīšanas vēlākā preču zīme tika lietota vai bija iesniegts pieteikums reģistrēt preču zīmi saistībā ar precēm vai pakalpojumiem un

b) preču zīmes izmantošanā saistībā ar minētajām precēm vai pakalpojumiem netika vai netiktu pārkāptas īpašnieka tiesības, pamatojoties uz tajā laikā reģistrā iekļauto preču un pakalpojumu burtisko nozīmi.

2. IEDAĻA

Prioritāte

34. pants

Prioritātes tiesības

1. Personai vai šīs personas tiesību pārņēmējam, kas iesniedzis atbilstīgi sagatavotu preču zīmes pieteikumu jebkurā dalībvalstī vai jebkurai dalībvalstij, kas ir Parīzes Konvencijas vai Pasaules Tirdzniecības organizācijas dibināšanas līguma dalībniece, lai iesniegtu ES preču zīmes pieteikumu par tādu pašu preču zīmi attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas ir identiski precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem pieteikums iesniegts, vai tajos ietilpst, ir tiesības vai prioritāte sešu mēnešu laikposmā no pirmā pieteikuma iesniegšanas dienas.

2. Uzskata, ka jebkura pieteikuma iesniegšana, kas ir līdzvērtīga parastai iesniegšanai kādā valstī atbilstīgi tās valsts tiesību aktiem, kur tā veikta, vai atbilstīgi divpusējiem vai daudzpusējiem līgumiem, rada tiesības uz prioritāti.

3. Parasta pieteikuma iesniegšana kādā valstī ir jebkāda pieteikuma iesniegšana, kas ir pietiekama, lai noteiktu iesniegšanas datumu neatkarīgi no pieteikuma tālākā iznākuma.

4. Vēlāku pieteikumu par preču zīmi, par kuru iepriekš jau ticis iesniegts pirmais iesniegums attiecībā uz tām pašām precēm un pakalpojumiem un kas ir iesniegts tajā pašā valstī vai šai valstij, prioritātes noteikšanas nolūkos uzskata par pirmo pieteikumu ar nosacījumu, ka vēlākā pieteikuma iesniegšanas brīdī iepriekšējais pieteikums ir ticis paņemts atpakaļ, atteikts vai noraidīts bez publiskas izskatīšanas un neatstājot spēkā nekādas tiesības, kā arī nav bijis pamats prasībai par prioritātes tiesībām. Iepriekšējais pieteikums pēc tam vairs nevar būt par pamatu prasībai par prioritātes tiesībām.

5. Ja pirmais pieteikums iesniegts dalībvalstī, kas nav Parīzes Konvencijas vai Pasaules Tirdzniecības organizācijas dibināšanas līguma dalībniece, 1. līdz 4. punktu piemēro tikai tiktāl, ciktāl šī valsts saskaņā ar publicētajiem dokumentiem piešķir prioritātes tiesības ar līdzvērtīgu iedarbību, pamatojoties uz Birojā iesniegto pirmo pieteikumu un uz noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi šajā regulā paredzētajiem noteikumiem. Ja nepieciešams, izpilddirektors lūdz Komisiju apsvērt iespēju noskaidrot, vai valsts pirmā teikuma nozīmē nodrošina minēto līdzvērtīgo režīmu. Ja Komisija nosaka, ka līdzvērtīgais režīms saskaņā ar pirmo teikumu ir piešķirts, tā šādā nolūkā publicē paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

6. Panta 5. punktu piemēro no dienas, kad Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ir publicēts paziņojums, ar ko tiek noteikta līdzvērtīgā režīma piešķiršana, ja vien paziņojumā nav minēts agrāks datums, no kura režīms tiek piemērots. Minēto punktu pārstāj piemērot no dienas, kad Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ir publicēts Komisijas paziņojums par to, ka līdzvērtīgo režīmu vairs nepiemēro, ja vien paziņojumā nav noteikts agrāks datums, no kura tas ir piemērojams.

7. Paziņojumus, kas norādīti 5. un 6. punktā, publicē arī Biroja “Oficiālajā Vēstnesī”.

35. pants

Prioritātes prasīšana

1. Prioritātes prasījumus iesniedz kopā ar ES preču zīmes pieteikumu, un tajos iekļauj agrākā pieteikuma datumu, numuru un valsti. Dokumentus, kas pamato prioritātes prasījumus, iesniedz trijos mēnešos pēc pieteikuma iesniegšanas dienas.

2. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros ir precizēts, kāda veida dokumenti jāiesniedz saistībā ar prioritātes prasīšanu attiecībā uz kādu agrāku pieteikumu, ievērojot šā panta 1. punktu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

3. Izpilddirektors var noteikt, ka dokumentos, kas jāiesniedz pieteikuma iesniedzējam, lai pamatotu prioritātes prasījumu, var iekļaut mazāk informācijas, nekā vajadzīgs atbilstīgi precizējumam, kas pieņemts saskaņā ar 2. punktu, ar noteikumu, ka nepieciešamā informācija Birojam ir pieejama no citiem avotiem.

36. pants

Prioritātes tiesību nozīme

Saskaņa ar prioritātes tiesībām nozīmē to, ka, lai noteiktu, kuras tiesības ir agrākas, par prioritātes datumu uzskata to datumu, kad iesniegts pieteikums par ES preču zīmi.

37. pants

Pieteikuma iesniegšanas Savienības līmenī un valsts līmenī līdzvērtība

Pieteikums par ES preču zīmi, kam ir atzīts iesniegšanas datums, dalībvalstīs ir līdzvērtīgs parastai pieteikuma iesniegšanai šajās valstīs, ņemot vērā, ja vajadzīgs, prioritātes tiesības attiecībā uz pieteikumu par ES preču zīmi.

3. IEDAĻA

Izstādīšanas prioritāte

38. pants

Izstādīšanas prioritāte

1. Ja pieteikuma iesniedzējs ES preču zīmes saņemšanai ir izstādījis preces vai pakalpojumus zem preču zīmes, uz kuru pieteikums iesniegts, oficiālā vai oficiāli atzītā starptautiskā izstādē, ņemot vērā Parīzē 1928. gada 22. novembrī parakstīto Konvenciju par starptautiskajām izstādēm, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 1972. gada 30. novembrī, šī persona, ja tā iesniedz pieteikumu sešos mēnešos no pirmā preču vai pakalpojumu izstādīšanas brīža zem pieteiktās preču zīmes, kopš attiecīgā datuma var pretendēt uz prioritātes tiesībām 36. panta nozīmē. Prioritātes prasījumu iesniedz kopā ar ES preču zīmes pieteikumu.

2. Pieteikuma iesniedzējs, kas, ievērojot 1. punktu, vēlas prasīt prioritāti, trijos mēnešos pēc pieteikuma iesniegšanas dienas iesniedz pierādījumus par preču vai pakalpojumu izstādīšanu ar pieteikto zīmi.

3. Dalībvalstī vai trešā valstī piešķirta izstādīšanas prioritāte nepārsniedz 34. pantā noteikto prioritātes periodu.

4. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros precizē pierādījumu veidu un detalizētu informāciju, kas jāiesniedz, lai prasītu izstādīšanas prioritāti saskaņā ar šā panta 2. punktu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. IEDAĻA

Valsts preču zīmes agrāka izcelsme

39. pants

Pretendēšana uz valsts preču zīmes agrāku izcelsmi ES preču zīmes pieteikumā vai pēc pieteikuma iesniegšanas

1. Iepriekšējas dalībvalstī reģistrētas preču zīmes, kā arī Beniluksa valstīs reģistrētas preču zīmes vai atbilstīgi starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā dalībvalstī, reģistrētas preču zīmes īpašnieks, kurš iesniedz pieteikumu identiskas preču zīmes reģistrēšanai par ES preču zīmi precēm vai pakalpojumiem, kas ir identiski tiem, uz ko reģistrēta agrāka preču zīme, vai kas ir tajos ietverti, attiecībā uz ES preču zīmi var pretendēt uz agrākās preču zīmes agrāku izcelsmi saistībā ar dalībvalsti, kurā vai kurai tā ir reģistrēta.

2. Senioritātes prasījumi tiek iesniegti kopā ar ES preču zīmes pieteikumu vai arī divu mēnešu laikā pēc pieteikuma iesniegšanas dienas, un tajos iekļauj dalībvalsti vai dalībvalstis, kurā vai kurās preču zīme ir reģistrēta vai attiecībā uz kuru vai kurām preču zīme ir reģistrēta, attiecīgās reģistrācijas numuru un iesniegšanas datumu, kā arī preces un pakalpojumus, kuriem preču zīme ir reģistrēta. Ja pieteikumā ir senioritātes prasījums attiecībā uz vienu vai vairākām reģistrētām agrākām preču zīmēm, dokumenti, kas pamato senioritātes prasījumu, jāiesniedz trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas datuma. Ja pieteikuma iesniedzējs vēlas prasīt senioritāti pēc pieteikuma iesniegšanas, dokumenti, kas pamato senioritātes prasījumu, jāiesniedz Birojam trīs mēnešu laikā pēc senioritātes prasījuma saņemšanas datuma.

3. Vienīgās agrākās izcelsmes sekas saskaņā ar šo regulu ir tad, ja ES preču zīmes īpašnieks atsakās no agrākās preču zīmes vai ļauj tai zaudēt spēku, šajos gadījumos uzskata, ka šai personai joprojām ir tādas pašas tiesības, kā tad, ja agrākā preču zīme joprojām būtu reģistrēta.

4. Senioritāte, kas prasīta attiecībā uz ES preču zīmi, zaudē spēku, ja agrāko preču zīmi, uz kuras senioritāti atsaucas, atzīst par spēkā neesošu vai atceltu. Ja agrāka preču zīme ir atcelta, senioritāte zaudē spēku, ar noteikumu, ka atcelšana stājas spēkā pirms ES preču zīmes pieteikuma iesniegšanas datuma vai prioritātes datuma.

5. Birojs informē Beniluksa Intelektuālā īpašuma biroju vai attiecīgās dalībvalsts centrālo rūpnieciskā īpašuma biroju par rezultatīvu senioritātes prasīšanu.

6. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kurā ir precizēts, kāda veida dokumenti jāiesniedz, lai saskaņā ar šā panta 2. punktu prasītu valsts preču zīmes senioritāti vai tādas preču zīmes senioritāti, kura ir reģistrēta saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā kādā dalībvalstī. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

7. Izpilddirektors var noteikt, ka dokumentos, kas jāiesniedz pieteikuma iesniedzējam, lai pamatotu senioritātes prasījumu, var iekļaut mazāk informācijas, nekā vajadzīgs atbilstīgi precizējumiem, kas pieņemti saskaņā ar 6. punktu, ar noteikumu, ka nepieciešamā informācija Birojam ir pieejama no citiem avotiem.

40. pants

Pretendēšana uz valsts preču zīmes agrāku izcelsmi pēc ES preču zīmes reģistrācijas

1. ES preču zīmes īpašnieks, kas ir īpašnieks identiskai agrākai preču zīmei, kura ir reģistrēta dalībvalstī, ieskaitot preču zīmi, kas reģistrēta Beniluksa valstīs, vai arī identiskai agrākai preču zīmei, kam ir dalībvalstī spēkā esoša starptautiska reģistrācija, attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuri ir tādi paši kā tie, par kuriem reģistrēta agrākā preču zīme, vai kuros iekļauta agrākā preču zīme, var pretendēt uz agrākās preču zīmes agrāku izcelsmi attiecībā uz dalībvalsti, kurā vai kurai tā reģistrēta.

2. Senioritātes prasījumos, kas iesniegti saskaņā ar šā panta 1. punktu, iekļauj ES preču zīmes reģistrācijas numuru, tās īpašnieka vārdu vai nosaukumu un adresi, dalībvalsti vai dalībvalstis, kurās vai attiecībā uz kurām ir reģistrēta agrāka zīme, attiecīgās reģistrācijas numuru un iesniegšanas datumu, preces un pakalpojumus, kuriem reģistrēta zīme, un tās preces un pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tiek prasīta senioritāte, kā arī apliecinošus dokumentus, kā paredzēts noteikumos, kas pieņemti, ievērojot 39. panta 6. punktu.

3. Ja prasības, kas reglamentē senioritātes prasīšanu, nav izpildītas, Birojs dara zināmu šo nepilnību ES preču zīmes īpašniekam. Ja nepilnību nenovērš Biroja noteiktajā laikposmā, Birojs prasību noraida.

4. Piemēro 39. panta 3., 4., 5. un 7. punktu.

IV NODAĻA

REĢISTRĀCIJAS PROCEDŪRA

1. IEDAĻA

Pieteikumu izskatīšana

41. pants

Iesniegšanas nosacījumu pārbaude

1. Birojs izskata, vai:

a) pieteikums par ES preču zīmi atbilst prasībām saistībā ar iesniegšanas datumu saskaņā ar 32. pantu;

b) ES preču zīmes pieteikums atbilst 31. panta 3. punktā minētajiem nosacījumiem un prasībām;

c) ja vajadzīgs, noteiktajā termiņā ir samaksāta nodeva par kategoriju.

2. Ja pieteikums par ES preču zīmi neatbilst 1. punktā minētajiem nosacījumiem, Birojs lūdz pieteikuma iesniedzējam novērst trūkumus vai samaksāt nepieciešamo summu divos mēnešos pēc paziņojuma saņemšanas.

3. Ja noteiktajā termiņā 1. punkta a) apakšpunktā minētie trūkumi netiek novērsti vai samaksa netiek veikta, pieteikumu neizskata kā pieteikumu par ES preču zīmi. Ja pieteikuma iesniedzējs izpilda Biroja prasības, par pieteikuma iesniegšanas datumu kļūst datums, kad attiecīgie trūkumi tiek novērsti.

4. Ja noteiktajā termiņā trūkumi, kas konstatēti saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu, netiek novērsti, Birojs pieteikumu noraida.

5. Ja noteiktajā termiņā samaksa, kas noteikta saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu, netiek veikta, pieteikumu uzskata par paņemtu atpakaļ, ja vien ir skaidrs, kādas preču vai pakalpojumu kategorijas maksājums paredz aptvert. Ja nav citu kritēriju, lai noteiktu, kuras kategorijas ir paredzēts aptvert, Birojs izskata kategorijas klasifikācijas kārtībā. Pieteikumu uzskata par atsauktu attiecībā uz tām kategorijām, par kurām kategorijas nodevas nav samaksātas vai nav samaksātas pilnībā.

6. Nespēja izpildīt prasības attiecībā uz pretendēšanu uz prioritāti nozīmē prioritātes tiesību zaudēšanu attiecībā uz pieteikumu.

7. Nespēja izpildīt prasības attiecībā uz pretendēšanu uz valsts preču zīmes agrāku izcelsmi nozīmē šo tiesību zaudēšanu attiecībā uz pieteikumu.

8. Ja 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētās prasības nav izpildītas tikai attiecībā uz dažām precēm un pakalpojumiem, Birojs pieteikumu noraida vai prioritātes tiesības vai senioritātes tiesības tiek zaudētas tikai tiktāl, ciktāl tās attiecas uz minētajām precēm un pakalpojumiem.

42. pants

Pārbaude attiecībā uz absolūtajiem atteikuma pamatojumiem

1. Ja, ņemot vērā 7. pantu, preču zīme nav reģistrējama attiecībā uz dažām vai visām precēm vai pakalpojumiem, ko aptver ES preču zīmes pieteikums, pieteikumu noraida attiecībā uz minētajām precēm vai pakalpojumiem.

2. Pieteikumu nenoraida, pirms tā iesniedzējam nav dota iespēja paņemt iesniegumu atpakaļ vai to grozīt, vai iesniegt savus apsvērumus. Šajā nolūkā Birojs pieteikuma iesniedzējam paziņo pamatus, kādēļ reģistrācija tiek atteikta, un precizē termiņu, kurā viņš pieteikumu var atsaukt, to grozīt vai iesniegt savus apsvērumus. Ja pieteikuma iesniedzējs nenovērš reģistrācijas atteikuma pamatus, Birojs reģistrāciju pilnībā vai daļēji noraida.

2. IEDAĻA

Meklēšana

43. pants

Meklēšanas ziņojums

1. Birojs pēc ES preču zīmes pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma, kad tas iesniedz pieteikumu, sagatavo Eiropas Savienības meklēšanas rezultātu ziņojumu (“ES meklēšanas rezultātu ziņojums”), minot atrastās agrākās ES preču zīmes vai ES preču zīmju pieteikumus, ko saskaņā ar 8. pantu var izmantot pret pieteiktās ES preču zīmes reģistrāciju.

2. Ja pieteikuma iesniedzējs, iesniedzot ES preču zīmes pieteikumu, pieprasa, lai meklēšanas rezultātu ziņojumu sagatavo dalībvalstu centrālie rūpnieciskā īpašuma biroji un ja pieteikuma iesniegšanas nodevas nomaksāšanas termiņa laikā samaksāta atbilstoša meklēšanas nodeva, Birojs nekavējoties pārsūta ES preču zīmes pieteikuma kopiju katras tās dalībvalsts centrālajam rūpnieciskā īpašuma birojam, kura informējusi Biroju par savu lēmumu veikt meklēšanu savā preču zīmju reģistrā attiecībā uz ES preču zīmju pieteikumiem.

3. Katrs no dalībvalstu centrālajiem rūpnieciskā īpašuma birojiem, kas minēti 2. punktā, sniedz meklēšanas rezultātu ziņojumu, kurā ir minētas vai nu jebkuras agrākas valsts preču zīmes, valsts preču zīmju pieteikumi vai saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem reģistrētas un attiecīgajā dalībvalstī vai dalībvalstīs spēkā esošas preču zīmes, kuras ir atrastas un kuras saskaņā ar 8. pantu var izmantot pret pieteikumā minētās ES preču zīmes reģistrāciju, vai arī norādīts, ka meklēšanā nav atrastas šādas tiesības.

4. Birojs pēc apspriešanās ar valdi, kas paredzēta 153. pantā (“valde”), nosaka sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama minētajā ziņojumā un sīki izstrādātu kārtību.

5. Birojs maksā noteiktu summu katram centrālajam rūpnieciskā īpašuma birojam par katru meklēšanas rezultātu ziņojumu, ko birojs sniedzis saskaņā ar 3. punktu. Summu, kas visiem birojiem ir vienāda, nosaka budžeta komiteja, pieņemot lēmumu ar trīs ceturtdaļu dalībvalstu pārstāvju balsu vairākumu.

6. Birojs ES preču zīmes pieteikuma iesniedzējam pārsūta pieprasīto ES meklēšanas rezultātu ziņojumu un visus pieprasītos valsts meklēšanas rezultātu ziņojumus, kas saņemti.

7. Publicējot ES preču zīmes pieteikumu, Birojs informē visu agrāko ES preču zīmju īpašniekus vai ES preču zīmju pieteikumu iesniedzējus, kas minēti ES meklēšanas rezultātu ziņojumā, par to ka tiek publicēts ES preču zīmes pieteikums. Pēdējais minētais noteikums tiek piemērots neatkarīgi no tā, vai pieteikuma iesniedzējs ir lūdzis saņemt ES meklēšanas rezultātu ziņojumu, ja vien agrākās reģistrācijas vai pieteikuma īpašnieks nav lūdzis nesaņemt šādu paziņojumu.

3. IEDAĻA

Pieteikumu publicēšana

44. pants

Pieteikuma publicēšana

1. Ja ievēroti nosacījumi, kādiem jāatbilst ES preču zīmes pieteikumam, pieteikumu publicē 46. panta mērķiem, ja tas nav noraidīts atbilstīgi 42. pantam. Pieteikuma publicēšana neskar informāciju, kas jau citādi ir publiski pieejama saskaņā ar šo regulu vai aktiem, kuri pieņemti atbilstīgi šai regulai.

2. Ja pieteikums pēc publicēšanas ir noraidīts atbilstīgi 42. pantam, lēmumu par tā noraidīšanu publicē, kad tas pieņemts galīgi.

3. Ja pieteikuma publikācijā ir kļūda Biroja vainas dēļ, Birojs pats vai pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma izlabo kļūdu un publicē labojumu.

Ja labojumu prasa pieteikuma iesniedzējs, mutatis mutandis tiek piemēroti noteikumi, kas pieņemti atbilstīgi 49. panta 3. punktam.

4. Regulas 46. panta 2. punktu piemēro arī tad, ja labojums attiecas uz preču vai pakalpojumu sarakstu vai uz zīmes atveidojumu.

5. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros izklāstīta sīki izstrādāta informācija, kas iekļaujama pieteikuma publikācijā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. IEDAĻA

Trešo personu apsvērumi un iebildumi

45. pants

Trešo personu apsvērumi

1. Jebkura fiziska vai juridiska persona un jebkura grupa vai organizācija, kas pārstāv izgatavotājus, ražotājus, pakalpojumu sniedzējus, tirgotājus vai patērētājus, var Birojam iesniegt rakstiskus apsvērumus, norādot pamatus atbilstīgi 5. un 7. pantam, kādēļ preču zīmi nebūtu jāreģistrē ex officio.

Pirmajā daļā minētās personas, grupas vai organizācijas nav dalībnieki lietas izskatīšanā Birojā.

2. Trešo personu apsvērumus iesniedz pirms iebildumu iesniegšanas termiņa beigām vai, ja pret preču zīmi ir iesniegts iebildums, pirms galīgā lēmuma par iebildumu pieņemšanas.

3. Šā panta 1. punktā minētā iesniegšana neskar Biroja tiesības pēc paša iniciatīvas jebkurā laikā pirms reģistrēšanas, ja nepieciešams, atsākt absolūta pamata pārbaudi.

4. Šā panta 1. punktā minētos apsvērumus paziņo pieteikuma iesniedzējam, kas tos var komentēt.

46. pants

Iebildumi

1. Trīs mēnešos pēc ES preču zīmes pieteikuma publicēšanas iebildumus pret preču zīmes reģistrāciju, pamatojot, ka to nevar reģistrēt, atbilstīgi 8. pantam var iesniegt:

a) šīs regulas 8. panta 1. un 5. punktā minētajos gadījumos – 8. panta 2. punktā minēto agrāku preču zīmju īpašnieki, kā arī attiecīgo preču zīmju īpašnieku pilnvaroti licenciāti;

b) šīs regulas 8. panta 3. punktā minētu preču zīmju īpašnieki;

c) šīs regulas 8. panta 4. punktā minētu agrāku preču zīmju vai apzīmējumu īpašnieki, kā arī personas, kam attiecīgi valsts tiesību akti ļauj šīs tiesības izmantot;

d) personas, kam saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesībām ir atļauts īstenot 8. panta 6. punktā minētās tiesības.

2. Paziņojumu par iebildumiem pret preču zīmes reģistrāciju, ievērojot 1. punkta nosacījumus, var iesniegt arī sakarā ar grozīta pieteikuma publicēšanu saskaņā ar 49. panta 2. punkta otro teikumu.

3. Iebildumu formulē rakstveidā, un tajā norāda tā izvirzīšanas pamatus. To neuzskata par pienācīgi iesniegtu līdz brīdim, kamēr nav samaksāta nodeva par iebilduma iesniegšanu.

4. Biroja noteiktajā termiņā persona, kas iebilst, var iesniegt faktus, pierādījumus un argumentus, lai pamatotu savu nostāju.

47. pants

Iebildumu izskatīšana

1. Izskatot iebildumus, Birojs tā noteiktā termiņā lūdz puses, cik bieži tas vajadzīgs, iesniegt savus apsvērumus par citu pušu vai paša Biroja iesniegtiem materiāliem.

2. Pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma agrākas ES preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis savus iebildumus, apliecina, ka piecu gadu laikā, pirms ES preču zīmes pieteikuma iesniegšanas vai prioritātes datuma, agrākā ES preču zīme ir Savienībā faktiski lietota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta un ko šī persona uzskata par savu iebildumu pamatojumu, vai arī norāda pamatotus tās nelietošanas iemeslus, ar noteikumu, ka agrākā ES preču zīme tobrīd ir reģistrēta ne mazāk kā piecus gadus. Ja šāda apliecinājuma nav, iebildumus noraida. Ja agrākā ES preču zīme ir lietota tikai saistībā ar daļu preču vai pakalpojumu, uz ko tā ir reģistrēta, iebildumu izskatīšanas nolūkos uzskata, ka tā ir reģistrēta tikai šīm precēm vai pakalpojumiem.

3. Šā panta 2. punktu piemēro attiecībā uz 8. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētām agrākām preču zīmēm, aizvietojot izmantošanu Savienībā ar izmantošanu tajā dalībvalstī, kur agrākā preču zīme ir aizsargāta.

4. Birojs pēc saviem ieskatiem var uzaicināt puses noslēgt mierizlīgumu.

5. Ja iebildumu izskatīšanā atklājas, ka preču zīmi nevar reģistrēt attiecībā uz dažām vai visām precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko ir iesniegts ES preču zīmes pieteikums, pieteikumu attiecībā uz minētajām precēm vai pakalpojumiem noraida. Pārējos gadījumos iebildumus noraida.

6. Lēmumu par pieteikuma noraidīšanu publicē tad, kad tas ir galīgs.

48. pants

Pilnvaru deleģēšana

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 208. pantu, kuros ir precizētas detaļas par procedūrām iebildumu iesniegšanai un izskatīšanai, kas izklāstīti 46. un 47. pantā.

5. IEDAĻA

Pieteikuma atsaukšana, ierobežošana, grozīšana un dalīšana

49. pants

Pieteikuma atsaukšana, ierobežošana un grozīšana

1. Pieteikuma iesniedzējs var jebkurā laikā atsaukt savu ES preču zīmes pieteikumu vai ierobežot tajā ietverto preču un pakalpojumu sarakstu. Ja pieteikums jau ir publicēts, publicē arī atpakaļ paņemšanas vai ierobežošanas faktu.

2. Attiecībā uz citiem jautājumiem ES preču zīmes pieteikumu var grozīt pēc tā iesniedzēja lūguma, tikai labojot iesniedzēja vārdu un adresi, pareizrakstības kļūdas vai pavairošanas procesā radušās kļūdas, vai acīmredzamas kļūdas, ar nosacījumu, ka minētie labojumi ievērojami neizmaina preču zīmi un nepaplašina preču vai pakalpojumu sarakstu. Ja grozījumi skar preču zīmes atveidojumu vai preču vai pakalpojumu sarakstu un tos izdara pēc pieteikuma publicēšanas, pieteikumu preču zīmes saņemšanai publicē ar grozījumiem.

3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 208. pantu, lai precizētu sīki izstrādātu informāciju par procedūru, ar ko reglamentē pieteikumu grozīšanu.

50. pants

Pieteikuma dalīšana

1. Pieteikuma iesniedzējs var dalīt pieteikumu, paziņojot, ka uz dažām no precēm vai pakalpojumiem, kas ietverti sākotnējā pieteikumā, attieksies viens vai vairāki dalīti pieteikumi. Preces vai pakalpojumi dalītajā pieteikumā nedublē preces vai pakalpojumus, kuri paliek sākotnējā pieteikumā vai kuras ir ietvertas citos dalītos pieteikumos.

2. Paziņojums par dalīšanu nav pieļaujams:

a) ja gadījumā, kad reģistrēts iebildums pret sākotnējo pieteikumu, šāda dalīta pieteikuma rezultātā tiek ieviests dalījums starp precēm vai pakalpojumiem, pret kuriem vērsti iebildumi – līdz Iebildumu nodaļas lēmums ir kļuvis galīgs vai arī iebildumu process ir citādi izbeigts galīgi;

b) pirms Birojs ir atzinis 32. pantā minēto pieteikuma iesniegšanas datumu un 46. panta 1. punktā paredzētā iebildumu iesniegšanas termiņa laikā.

3. Iesniedzot paziņojumu par dalīšanu, jāsamaksā nodeva. Pieteikumu neuzskata par iesniegtu, kamēr nav samaksāta nodeva.

4. Ja Birojs konstatē, ka nav izpildītas prasības, kas paredzētas 1. punktā un saskaņā ar 9. punkta a) apakšpunktu pieņemtajos noteikumos, tas aicina pieteikuma iesniedzēju novērst trūkumus termiņā, kas jānosaka Birojam. Ja trūkumi nav novērsti līdz termiņa beigām, Birojs noraida paziņojumu par dalīšanu.

5. Dalīšana stājas spēkā dienā, kad tā reģistrēta Birojā glabātajos dokumentos par sākotnējo pieteikumu.

6. Visus pieprasījumus un pieteikumus, kas iesniegti, un visas nodevas, kas samaksātas attiecībā uz sākotnējo pieteikumu pirms dienas, kad Birojs saņem paziņojumu par dalīšanu, uzskata par iesniegtiem vai samaksātām arī attiecībā uz dalīto pieteikumu vai pieteikumiem. Nodevas par sākotnējo pieteikumu, kas attiecīgi samaksātas pirms dienas, kurā saņemts paziņojums par dalīšanu, neatmaksā.

7. Dalītais pieteikums saglabā sākotnējā pieteikuma iesniegšanas datumu, kā arī jebkādu tā prioritātes datumu un agrākas izcelsmes datumu.

8. Ja paziņojums par dalīšanu attiecas uz pieteikumu, kas jau ir publicēts saskaņā ar 44. pantu, dalīšanu publicē. Dalīto pieteikumu publicē. Ar publikāciju netiek sākts jauns iebildumu iesniegšanas termiņš.

9. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka:

a) sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama paziņojumā par pieteikuma dalīšanu, kas iesniegts saskaņā ar 1. punktu;

b) sīki izstrādātu informāciju par to, kā apstrādāt paziņojumu par pieteikuma dalīšanu, nodrošinot, lai dalītam pieteikumam tiktu izveidots atsevišķs dokuments, tostarp jauns pieteikuma numurs;

c) sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama publikācijā par dalītu pieteikumu saskaņā ar 8. punktu.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

6. IEDAĻA

Reģistrācija

51. pants

Reģistrācija

1. Ja pieteikums atbilst šīs regulas prasībām un ja 46. panta 1. punktā noteiktajā termiņā nekādi iebildumi nav iesniegti vai ja visi iesniegtie iebildumi ir zaudējuši spēku atsaukuma, noraidījuma vai citas rīcības rezultātā, preču zīmi un 111. panta 2. punktā minētās ziņas ieraksta reģistrā. Reģistrāciju publicē.

2. Birojs izsniedz reģistrācijas apliecību. Minēto apliecību var izsniegt elektroniski. Birojs nodrošina apstiprinātas vai neapstiprinātas apliecības kopijas, un ja minētās kopijas tiek izsniegtas kā citādi, nevis elektroniski, – ar noteikumu, ka ir samaksāta nodeva.

3. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama šā panta 2. punktā minētajā reģistrācijas apliecībā, kā arī šīs apliecības formu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

V NODAĻA

ES PREČU ZĪMJU ILGUMS, PAGARINĀŠANA, IZMAIŅAS UN DALĪŠANA

52. pants

Reģistrācijas ilgums

ES preču zīmes reģistrē uz 10 gadiem no pieteikuma iesniegšanas brīža. Reģistrāciju var pagarināt saskaņā ar 53. pantu uz nākošajiem laikposmiem, kas ilgst 10 gadus.

53. pants

Pagarināšana

1. ES preču zīmes reģistrāciju pagarina pēc ES preču zīmes īpašnieka vai tās skaidri pilnvarotas personas lūguma ar nosacījumu, ka samaksāta attiecīgā nodeva.

2. Birojs informē ES preču zīmes īpašnieku un visas personas, kam ir reģistrētas tiesības attiecībā uz šo ES preču zīmi, par reģistrācijas beigšanos vismaz sešus mēnešus iepriekš. Ja šāda informācija netiek sniegta, Birojs atbildību neuzņemas un tas neietekmē reģistrācijas beigšanos.

3. Pagarināšanas pieprasījumu iesniedz sešu mēnešu laikā pirms reģistrācijas termiņa beigām. Pamatnodevu par pagarināšanu un – attiecīgā gadījumā – vienu vai vairākas nodevas par klasi attiecībā uz katru preču vai pakalpojumu klasi, kas pārsniedz pirmo, arī maksā šajā termiņā. Ja tā nenotiek, pieprasījumu var iesniegt un samaksu var veikt sešos mēnešos pēc reģistrācijas termiņa beigām ar noteikumu, ka šajā nākamajā termiņā samaksā papildu nodevu par nokavētu pagarināšanas nodevas maksājumu vai pagarināšanas pieteikuma novēlotu iesniegšanu.

4. Pagarināšanas pieprasījumā iekļauj šādus datus:

a) tās personas vārdu vai nosaukumu, kas pieprasa reģistrācijas pagarinājumu;

b) ES preču zīmes, kurai pieprasa reģistrācijas pagarinājumu, reģistrācijas numuru;

c) ja pagarinājumu pieprasa tikai attiecībā uz daļu no reģistrētajām precēm un pakalpojumiem, norāda tās klases vai tās preces un pakalpojumus, kam tiek pieprasīta pagarināšana, vai tās klases vai tās preces un pakalpojumus, attiecībā uz kuriem netiek pieprasīta pagarināšana, un tos grupē atbilstoši Nicas klasifikācijas klasēm, pirms katras grupas norādot minētās klasifikācijas klases numuru, pie kuras pieder minētā preču vai pakalpojumu grupa, un sakārtojot tās minētās klasifikācijas klašu secībā.

Ja 3. punktā minētais maksājums ir veikts, tiek uzskatīts, ka tas ir pagarināšanas pieprasījums, ar noteikumu, ka tajā ir visas norādes, kas vajadzīgas maksājuma mērķa noteikšanai.

5. Ja pieteikums ir iesniegts vai nodevas samaksātas tikai attiecībā uz dažām precēm vai pakalpojumiem, uz ko ES preču zīmi reģistrē, reģistrāciju pagarina tikai attiecībā uz minētajām precēm vai pakalpojumiem. Ja samaksāto nodevu nepietiek, lai aptvertu visas preču un pakalpojumu kategorijas, kam tiek pieprasīta pagarināšana, reģistrāciju pagarina, ja ir skaidrs, kura kategorija vai kategorijas ietveramas. Ja nav citu kritēriju, Birojs ņem vērā kategorijas klasifikācijas kārtībā.

6. Pagarinājums stājas spēkā nākošajā dienā pēc tam, kad beigusies esošā reģistrācija. Pagarinājumu reģistrē.

7. Ja pagarināšanas pieprasījumu iesniedz 3. punktā minētajā termiņā, bet nav izpildīti citi šajā pantā paredzētie nosacījumi attiecībā uz pagarināšanu, Birojs pieteikuma iesniedzēju informē par konstatētajiem trūkumiem.

8. Ja pagarināšanas pieprasījums netiek iesniegts vai tiek iesniegts pēc 3. punktā paredzētā termiņa beigām vai ja nodevas nav samaksātas vai ir samaksātas vienīgi pēc minētā termiņa beigām, vai ja 7. punktā minētie trūkumi netiek laboti minētajā termiņā, Birojs nosaka, ka reģistrācijas termiņš ir beidzies un attiecīgi par to informē ES preču zīmes īpašnieku. Ja lēmums ir kļuvis galīgs, Birojs zīmi svītro no reģistra. Anulēšana stājas spēkā nākamajā dienā pēc tam, kad beigusies spēkā esošā reģistrācija. Ja pagarināšanas nodevas ir samaksātas, bet reģistrāciju neatjauno, minētās nodevas atmaksā.

9. Par divām vai vairāk zīmēm var iesniegt vienu pagarināšanas pieprasījumu, ja par katru zīmi ir samaksātas nepieciešamās nodevas, ar noteikumu, ka katrā gadījumā īpašnieks vai pārstāvis ir tas pats.

54. pants

Izmaiņas

1. ES preču zīmi reģistrācijas periodā vai pēc tā pagarināšanas nemaina.

2. Tomēr, ja ES preču zīme ietver īpašnieka vārdu un adresi, pēc īpašnieka lūguma var reģistrēt to maiņu, kas būtiski neietekmē preču zīmes identitāti, kā tā reģistrēta sākotnēji.

3. Lūgumā izdarīt izmaiņas iekļauj maināmo zīmes elementu un šo elementu tā mainītajā versijā.

Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama lūgumā izdarīt izmaiņas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Lūgumu uzskata par neiesniegtu, kamēr nav samaksāta nepieciešamā nodeva. Ja nodeva nav samaksāta vai tā nav samaksāta pilnībā, Birojs par to attiecīgi informē pieteikuma iesniedzēju. Lai mainītu vienu un to pašu elementu divās vai vairākās tā paša īpašnieka reģistrācijās, var iesniegt vienu lūgumu. Nepieciešamo nodevu maksā par katru izmaināmo reģistrāciju. Ja reģistrācijas maiņu reglamentējošās prasības nav izpildītas, Birojs dara zināmu šo nepilnību pieteikuma iesniedzējam. Ja nepilnību Biroja noteiktajā laikā nenovērš, Birojs lūgumu noraida.

5. Izmaiņu reģistrācijas publikācijā ietver izmainītās ES preču zīmes atveidojumu. Trešās personas, kuru tiesības šīs izmaiņas var skart, var apstrīdēt šo reģistrāciju trīs mēnešos pēc tās publicēšanas. Izmaiņu reģistrācijas publicēšanai piemēro 46. un 47. pantu un noteikumus, kas pieņemti, ievērojot 48. pantu.

55. pants

Vārda vai adreses maiņa

1. ES preču zīmes īpašnieka vārda vai adreses maiņu, kas nav ES preču zīmes mainīšana, ievērojot 54. panta 2. punktu, un kas nav ES preču zīmes pilnīgas vai daļējas nodošanas sekas, pēc īpašnieka lūguma iereģistrē reģistrā.

Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama lūgumā mainīt vārdu vai adresi saskaņā ar šā punkta pirmo daļu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

2. Lai mainītu vārdu vai adresi attiecībā uz divām vai vairākām viena un tā paša īpašnieka reģistrācijām, var iesniegt vienu lūgumu.

3. Ja prasības, kas reglamentē izmaiņu ierakstus, nav izpildītas, Birojs dara zināmu šo nepilnību ES preču zīmes īpašniekam. Ja nepilnību Biroja noteiktajā laikā nenovērš, Birojs lūgumu noraida.

4. Reģistrētā pārstāvja vārda vai adreses maiņai arī piemēro 1., 2. un 3. punktu.

5. ES preču zīmju pieteikumiem piemēro 1. līdz 4. punktu. Izmaiņas tiek reģistrētas dokumentos, kurus Birojs glabā saistībā ar ES preču zīmju pieteikumu.

56. pants

Reģistrācijas dalīšana

1. ES preču zīmes īpašnieks var dalīt reģistrāciju, paziņojot, ka uz dažām no precēm vai pakalpojumiem, kas ietverti sākotnējā reģistrācijā, attiecas viena vai vairākas dalītas reģistrācijas. Preces vai pakalpojumi dalītajā reģistrācijā nedublē preces vai pakalpojumus, kuri paliek sākotnējā reģistrācijā, vai arī preces vai pakalpojumus, kas iekļauti citās dalītās reģistrācijās.

2. Paziņojums par dalīšanu nav pieļaujams:

a) ja gadījumā, kad pret sākotnējo reģistrāciju reģistrēts pieteikums par tiesību atcelšanu vai par paziņošanu par spēkā neesamību, šāda paziņojuma par dalīšanu rezultātā tiek ieviests dalījums starp precēm vai pakalpojumiem, pret kuriem vērsts pieteikums par tiesību atcelšanu vai par paziņošanu par spēkā neesamību – līdz Anulēšanas nodaļas lēmums ir kļuvis galīgs vai process ir citādi izbeigts galīgi;

b) ja gadījumos, kad lietā, kas iesniegta ES preču zīmju tiesā, reģistrēta pretprasība par atcelšanu vai par spēkā neesamības paziņošanu, šāda dalīšanas paziņojuma rezultātā tiek ieviests dalījums starp precēm vai pakalpojumiem, pret kuriem vērsta pretprasība – līdz atzīme par ES preču zīmju tiesas spriedumu iekļauta reģistrā, ievērojot 128. panta 6. punktu.

3. Ja 1. punktā noteiktās un saskaņā ar 8. punktā minētajiem īstenošanas aktiem paredzētās prasības nav izpildītas vai ja tādu preču un pakalpojumu saraksts, kas veido dalīto reģistrāciju, pārklājas ar tām precēm un pakalpojumiem, kas paliek sākotnējā reģistrācijā, Birojs aicina ES preču zīmes īpašnieku labot trūkumus laikposmā, kādu Birojs var noteikt. Ja trūkumi nav laboti līdz termiņa beigām, Birojs noraida paziņojumu par dalīšanu.

4. Iesniedzot paziņojumu par dalīšanu, jāsamaksā nodeva. Paziņojumu neuzskata par iesniegtu, kamēr nav samaksāta nodeva.

5. Dalīšana stājas spēkā dienā, kurā tā iekļauta reģistrā.

6. Visi pieprasījumi un pieteikumi, kas iesniegti, un visas nodevas attiecībā uz sākotnējo reģistrāciju, kas samaksātas līdz dienai, kurā Birojs saņem paziņojumu par dalīšanu, uzskata par iesniegtiem vai samaksātām arī attiecībā uz dalīto reģistrāciju vai reģistrācijām. Nodevas par sākotnējo reģistrāciju, kas attiecīgi samaksātas pirms dienas, kurā saņemts paziņojums par dalīšanu, neatmaksā.

7. Dalītā reģistrācija saglabā sākotnējās reģistrācijas datumu, kā arī tās prioritātes datumu un agrākas izcelsmes datumu.

8. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka:

a) sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama paziņojumā par reģistrācijas dalīšanu saskaņā ar 1. punktu;

b) sīki izstrādātu informāciju par to, kā apstrādāt paziņojumu par reģistrācijas dalīšanu, nodrošinot, lai dalītai reģistrācijai tiktu izveidots atsevišķs dokuments, tostarp jauns reģistrācijas numurs.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

VI NODAĻA

ATTEIKŠANĀS, ATCELŠANA UN SPĒKĀ NEESAMĪBA

1. IEDAĻA

Atteikšanās

57. pants

Atteikšanās

1. No ES preču zīmes var atteikties attiecībā uz dažām vai visām precēm vai pakalpojumiem, uz kuriem tā ir reģistrēta.

2. Par atteikšanos preču zīmes īpašnieks rakstveidā paziņo Birojam. Atteikšanās nav spēkā līdz brīdim, kamēr tā ievadīta Reģistrā. Atteikšanās no ES preču zīmes, par ko ir paziņots Birojam pēc tam, kad saskaņā ar 63. panta 1. punktu ir iesniegts pieteikums par minētās preču zīmes atcelšanu, ir spēkā tad, ja pieteikums par atcelšanu ar galīgu lēmumu ir noraidīts vai atsaukts.

3. Atteikšanos ievada Reģistrā tikai ar tādu tiesību īpašnieka piekrišanu, kuras attiecas uz ES preču zīmi un kuras ir ievadītas reģistrā. Ja pastāv reģistrēta licence, atteikšanos Reģistrā ievada tikai tad, ja ES preču zīmes īpašnieks pierāda, ka ir informējis licenciātu par nodomu atteikties. Atteikšanos ievada pēc tam, kad pagājuši trīs mēneši no dienas, kad preču zīmes īpašnieks pierāda Birojam, ka ir informējis licenciātu par nodomu no preču zīmes atteikties, vai pirms šā termiņa beigām, tiklīdz viņš pierāda, ka licenciāts ir devis savu piekrišanu.

4. Ja prasības attiecībā uz atteikšanos nav izpildītas, Birojs paziņojuma iesniedzēju informē par trūkumiem. Ja trūkumi nav novērsti Biroja noteiktajā termiņā, Birojs noraida atteikšanās ierakstu Reģistrā.

5. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka sīki izstrādātu informāciju, kas iekļaujama paziņojumā par atteikšanos saskaņā ar šā panta 2. punktu, un to, kāda dokumentācija ir vajadzīga, lai konstatētu trešās personas piekrišanu saskaņā ar šā panta 3. punktu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 207. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

2. IEDAĻA

Pamats atcelšanai

58. pants

Pamats atcelšanai

1. ES preču zīmes īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, ja Birojā iesniegts attiecīgs iesniegums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesu attiecībā uz pārkāpumu:

a) ja nepārtrauktā piecu gadu ilgā laikā preču zīme nav patiesi izmantota Savienībā saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai; neviens tomēr nevar celt prasību ES preču zīmes īpašnieka tiesību atcelšanai, ja laikā starp piecu gadu perioda beigām un pieteikuma vai pretprasības iesniegšanu preču zīmes patiesa izmantošana ir uzsākta vai atsākta no jauna; izmantošanas uzsākšanu vai atsākšanu trīs mēnešu laikā pirms pieteikuma vai pretprasības iesniegšanas, kas sākās vismaz pēc nepārtraukta piecu gadu neizmantošanas perioda beigām, tomēr neņem vērā, ja sagatavošanās izmantošanas uzsākšanai vai atsākšanai notiek tikai tad, kad īpašniekam kļūst zināms par iespēju iesniegt pieteikumu vai pretprasību;

b) ja īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā preču zīme ir kļuvusi par vispārēju nosaukumu attiecīgajā tirdzniecības nozarē precei vai pakalpojumam, uz ko tā ir reģistrēta;

c) ja preču zīmes izmantošanas rezultātā, ko veicis tās īpašnieks, vai ja tas noticis ar tā piekrišanu attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, preču zīme varētu maldināt sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz minēto preču vai pakalpojumu raksturu, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi.

2. Ja tiesību atcelšana ir pamatota tikai attiecībā uz dažām precēm vai pakalpojumiem, uz ko ES preču zīme ir reģistrēta, īpašnieka tiesības paziņo par atceltām tikai attiecībā uz minētajām precēm vai pakalpojumiem.

3. IEDAĻA

Spēkā neesamības pamats

59. pants

Absolūts spēkā neesamības pamats

1. ES preču zīmi paziņo par spēkā neesošu, ja Birojā iesniegts attiecīgs iesniegums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesā par pārkāpumu:

a) ES preču zīme reģistrēta pretrunā 7. panta noteikumiem;

b) pieteikuma iesniedzējs, iesniedzot pieteikumu par preču zīmi, ir rīkojies ļaunprātīgi.

2. Ja ES preču zīme ir reģistrēta, pārkāpjot 7. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunkta prasības, to tomēr var nepaziņot par spēkā neesošu, ja tās izmantošanas rezultātā tā ir ieguvusi atšķirīgumu saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta.

3. Ja spēkā neesamība ir pamatota tikai attiecībā uz dažām precēm vai pakalpojumiem, uz ko ES preču zīme ir reģistrēta, īpašnieka tiesības paziņo par spēkā neesošām tikai uz minētajām precēm vai pakalpojumiem.

60. pants

Relatīvs spēkā neesamības pamats

1. ES preču zīmi paziņo par spēkā neesošu, ja Birojā iesniegts attiecīgs iesniegums vai pamatojoties uz pretprasību lietas izskatīšanas procesā attiecībā uz pārkāpumu:

a) ja pastāv 8. panta 2. punktā minēta agrāka preču zīme un ir izpildīti 8. panta 1. vai 5. punkta nosacījumi;

b) ja pastāv 8. panta 3. punktā minēta preču zīme un ir izpildīti minētā punkta nosacījumi;

c) ja pastāv 8. panta 4. punktā minētas agrākas tiesības un ir izpildīti minētā punkta nos