PADOMES IETEIKUMS

(2022. gada 8. decembris)

par pirmsskolas izglītību un aprūpi: Barselonas mērķrādītāji 2030. gadam

(2022/C 484/01)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu saistībā ar 153. panta 1. punkta i) apakšpunktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

tā kā:

(1) Lai novērstu šķēršļus sieviešu dalībai darba tirgū, Eiropadome 2002. gadā Barselonā bērnu aprūpes jomā izvirzīja šādus mērķrādītājus, kuri bija jāsasniedz līdz 2010. gadam: proti, agrīnās pirmsskolas izglītību un aprūpi nodrošināt vismaz 33 % bērnu līdz trīs gadu vecumam, un vismaz 90 % bērnu no trīs gadu vecuma līdz obligātajam skolas vecumam (1). Lai gan minētie mērķrādītāji Eiropas Savienībā caurmērā ir sasniegti, joprojām pastāv būtiskas atšķirības starp dalībvalstīm un dalībvalstu iekšienē, jo īpaši attiecībā uz bērniem no mājsaimniecībām ar zemākiem ienākumiem un bērniem jaunākajā grupā.

(2) Šā ieteikuma mērķis ir mudināt dalībvalstis palielināt dalību piekļūstamā, cenas ziņā pieejamā un kvalitatīvā pirmsskolas izglītībā un aprūpē, – vienlaikus ņemot vērā pieprasījumu pēc pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem un atbilstoši valsts pakalpojumu sniegšanas modeļiem –, lai atvieglotu sieviešu dalību darba tirgū un uzlabotu visu bērnu sociālo un kognitīvo attīstību, sevišķi to bērnu, kas atrodas neaizsargātā situācijā vai nāk no nelabvēlīgas vides.

(3) Bērnu – jo īpaši ļoti mazu bērnu – aprūpes pienākumi ir būtisks ierobežojums sieviešu dalībai darba tirgū. 2021. gadā darbaspēka apsekojumā 27,9 % ekonomiski neaktīvo sieviešu norādīja, ka viņas aprūpē bērnus vai pieaugušos, kuriem nepieciešama aprūpe, un ka tas ir galvenais iemesls, kāpēc viņas nemeklē darbu, savukārt vīriešiem šis rādītājs bija tikai 8,0 %. 2019. gadā, proti, pirms pandēmijas, šie rādītāji bija attiecīgi 32,6 % un 7,6 % (2). Vienlaikus nodarbinātības līmenis personām ar bērniem, kuri jaunāki par sešiem gadiem, bija 90,1 % vīriešu gadījumā salīdzinājumā ar 67,2 % sieviešu gadījumā. Neapmaksātu aprūpes pienākumu dēļ Eiropā darba tirgū nepiedalās aptuveni 7,7 miljoni sieviešu, salīdzinot ar tikai 450 000 vīriešu. Sieviešu nesamērīgi lielais īpatsvars aprūpes darbā ir arī viens no galvenajiem vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību pamatcēloņiem (3).

(4) Pastāv arī lielāka iespēja, ka sievietes savu darba modeli pielāgos aprūpes pienākumiem. Tas ilgstoši ietekmē viņu karjeru un veicina no dzimuma atkarīgu darba samaksas un pensijas atšķirību. Nodarbinātas sievietes mājsaimniecības darbiem un tiešās aprūpes pasākumiem ikdienā velta vidēji par 90 minūtēm vairāk nekā nodarbinātie vīrieši. Dzimumu nelīdztiesības novēršanai nodarbinātībā ir skaidrs ekonomisks pamatojums, jo tādējādi tiek veicināta izaugsme un, visticamāk, pozitīvi ietekmēta produktivitāte. Turklāt ir vispāratzīts, ka dzimumu nelīdztiesības novēršana pozitīvi ietekmē nabadzības samazināšanu un sociālo iekļaušanu, un tādējādi tiek sniegta iespēja reaģēt uz darbaspēka samazināšanās problēmu.

(5) Cenas ziņā pieņemamu un kvalitatīvu aprūpes pakalpojumu pieejamībai ir būtiska un pozitīva ietekme uz aprūpētāju – jo īpaši sieviešu – nodarbinātības situāciju. Tā kā pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšana visā Savienībā palielinājās, dzimumu nodarbinātības atšķirība tika samazināta no 17,7 procentpunktiem 2002. gadā līdz 10,8 procentpunktiem 2021. gadā. Tomēr pēdējos gados progress ir apsīcis.

(6) Eiropas sociālo tiesību pīlārā (“pīlārs”) ir uzsvērta dzimumu līdztiesības, darba un privātās dzīves līdzsvara un pirmsskolas izglītības un aprūpes kā Savienības galveno mērķu nozīme. Pīlārā noteikts, ka ir jānodrošina un jāveicina vienlīdzīga attieksme pret sievietēm un vīriešiem un vienlīdzīgas iespējas abiem dzimumiem visās jomās, tostarp attiecībā uz dalību darba tirgū, nodarbinātības noteikumiem un karjeras attīstību. Tajā ir arī atzītas bērnu tiesības uz kvalitatīvu pirmsskolas izglītību un aprūpi par pieņemamu cenu, bērnu tiesības uz aizsardzību pret nabadzību un to bērnu tiesības uz īpašiem pasākumiem vienlīdzīgu iespēju veicināšanai, kas nāk no nelabvēlīgas vides.

(7) Pīlāra rīcības plānā ierosināts, ka līdz 2030. gadam vismaz 78 % iedzīvotāju vecumā no 20 līdz 64 gadiem vajadzētu būt nodarbinātiem. Lai minēto mērķrādītāju sasniegtu, rīcības plānā ir noteikts mērķis, saskaņā ar kuru dzimumu nodarbinātības atšķirību salīdzinājumā ar 2019. gadu samazinātu vismaz uz pusi, tostarp, palielinot oficiālās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanu. Rīcības plānā ir atzīts, ka oficiālās pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanas palielināšana pastiprinātu sieviešu dalību darba tirgū un uzlabotu darba, ģimenes un privātās dzīves saskaņošanu.

(8) Dalībvalstu starpā pastāv būtiskas atšķirības tajā, kā tās sniedz atbalstu vecākiem. Dažās dalībvalstīs lielāks uzsvars tiek likts uz to, ka vismaz pirmajos 12 bērna dzīves mēnešos tiek piedāvātas pienācīgi apmaksāta vai kompensēta vecāku atvaļinājuma shēmas, un tādējādi vecāku atvaļinājuma izmantošanas līmenis ir ļoti augsts. Citas dalībvalstis vairāk koncentrējas uz pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu nodrošināšanu bērniem no ļoti agra vecuma. Pēdējā minētajā dalībvalstu grupā bērni pirmsskolas izglītībā un aprūpē parasti piedalās jau pirmajā dzīves gadā, un apmaksātais vai kompensētais vecāku atvaļinājums nepārsniedz Savienības tiesību aktos noteikto minimumu. Šajā ieteikumā noteiktais jaunais mērķrādītājs attiecībā uz bērniem, kas jaunāki par trim gadiem, ir vērsts uz to, lai panāktu līdzsvaru starp minētajām atšķirīgajām pieejām. Ņemot vērā minētos apsvērumus, visām dalībvalstīm būtu jātiecas sasniegt vispārējo mērķrādītāju, kas nosaka, ka dalības rādītājs to bērnu grupā, kas jaunāki par trim gadiem, ir 45 %.

(9) Tomēr netiek sagaidīts, ka dalībvalstis, kas nav sasniegušas iepriekšējo 33 % mērķrādītāju, līdz 2030. gadam noteikti sasniegtu iepriekšējo vai jauno mērķrādītāju. Tā vietā tiek ieteikts palielināt dalības rādītājus vismaz par konkrētu procentuālo daļu, kas atspoguļotu katras attiecīgās dalībvalsts sākotnējo situāciju un vecāku atvaļinājuma izmantošanas modeli. Tādējādi minētās dalībvalstis varētu reāli tuvināties 45 % mērķrādītājam. No dalībvalstīm, kas no mērķrādītāja sasniegšanas atpaliek vairāk, tiek sagaidīts, ka tās pieliks lielākas pūles, lai atgūtu iekavēto.

(10) Ņemot vērā to, ka pirmsskolas izglītības un aprūpes dalības rādītāji gada no gada svārstās un ka dažās dalībvalstīs 2021. gada dati joprojām atspoguļo Covid-19 pandēmijas ietekmi, par atskaites punktu, lai noteiktu minimālo pirmsskolas izglītības un aprūpes dalības pieaugumu dalībvalstīs, kas vēl nav sasniegušas iepriekšējo mērķrādītāju, tika izvēlēts vidējais pirmsskolas izglītības un aprūpes dalības rādītājs pēdējos piecos gados pirms šā ieteikuma pieņemšanas (saskaņā ar EU SILC datiem).

(11) Savienības līmenī vairāki ieteikumi un direktīvas dzimumu līdztiesības un darba nosacījumu jomā attiecas uz konkrētiem jautājumiem, kas ir būtiski Barselonas mērķrādītāju sasniegšanai. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2019/1158 (4), piemēram, ir izveidota sistēma, kas nodrošina, ka vecāku atvaļinājuma un elastīga darba režīma, kā arī aprūpētāja atvaļinājuma izmantošana dzimumu skatījumā ir līdzsvarota.

(12) Vairākās Savienības iniciatīvās ir uzsvērts tas, cik svarīga bērniem ir pirmsskolas izglītība un aprūpe. Šis ieteikums pamatojas uz minētajām iniciatīvām, proti, uz Padomes rezolūciju par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (5), kurā ietverts Savienības līmeņa mērķrādītājs, kas paredz, ka vismaz 96 % bērnu vecumā no trīs gadiem līdz obligātās pamatizglītības apguves sākšanas vecumam būtu jāpiedalās pirmsskolas izglītībā un aprūpē; Padomes 2019. gada 22. maija ieteikumu par kvalitatīvām pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām (6), kurš palīdz dalībvalstīm uzlabot pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus un kurā uzsvērts, ka šādiem pakalpojumiem ir jābūt iekļaujošiem, piekļūstamiem, cenas ziņā pieejamiem un kvalitatīviem; Komisijas paziņojumu “ES stratēģija par bērna tiesībām” (7), kurā ietverta virkne pamatdarbību, kas Komisijai jāveic, lai labāk veicinātu un aizsargātu bērnu tiesības, un kurā ir atzīta pirmsskolas izglītības un aprūpes pozitīvā nozīme bērnu kognitīvajā un sociālajā attīstībā; un Padomes 2021. gada 14. jūnija ieteikumu, ar ko izveido Eiropas Garantiju bērniem (8), kura mērķis ir nodrošināt, ka nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļautiem bērniem visos reģionos, tostarp attālos un lauku apvidos, ir brīva un reāla piekļuve galvenajiem pakalpojumiem, tostarp pirmsskolas izglītībai un aprūpei.

(13) Veicot ieguldījumus pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumos, dalībvalstīm būtu jāņem vērā ne tikai vietu pieejamība, bet arī vairākas citas dimensijas, piemēram, dalības ilgums, to nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļauto bērnu īpatsvars, kas piedalās pirmsskolas izglītībā un aprūpē, kā arī sniegto pakalpojumu piekļūstamība, pieejamība cenas ziņā un kvalitāte. Tāpēc šajā ieteikumā ir izklāstīti pasākumi minēto aspektu risināšanai.

(14) Lai atvieglotu primāro aprūpētāju – galvenokārt sieviešu – dalību darba tirgū, pirmsskolas izglītībā un aprūpē apmeklēto stundu skaitam vajadzētu būt pietiekamam, lai vecāki varētu jēgpilni iesaistīties apmaksātā darbā. Dalība ir jāveicina, ņemot vērā bērna intereses, vienlaikus nodrošinot arī dzimumu līdztiesību vecāku izvēlē attiecībā uz darba un privātās dzīves līdzsvaru un pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu izmantošanu. Ja bērni pirmsskolas izglītību un aprūpi vēl neapmeklē pilnu laiku, abiem vecākiem būtu jāizmanto Direktīvā (ES) 2019/1158 paredzētās tiesības uz vecāku atvaļinājumu un elastīgu darba režīmu, piemēram, nepilna laika darbu, elastīgu darbalaiku un tāldarbu, lai nodrošinātu, ka aprūpes pienākumi tiek dalīti vienlīdzīgi, un dalībai pakāpeniski vajadzētu pieaugt līdz ar bērna vecumu. Ņemot vērā šīs dimensijas nozīmi, ir svarīgi uzraudzīt to, cik ilgi bērni piedalās pirmsskolas izglītībā un aprūpē, kā arī dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē kopumā.

(15) Turklāt sievietes ar zemām profesionālajām prasmēm, migrantes, sievietes no mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem, kurās ir bērni, un vientuļās mātes vairāk saskaras ar šķēršļiem apmācībā un darba atrašanā, kā arī kavēkļiem atgriezties vai atkārtoti atgriezties darbā, jo viņu bērnu dalībai pirmsskolas izglītībā un aprūpē ir finansiāli un nefinansiāli ierobežojumi. Tas, ka tiek veicināta neaizsargātā situācijā esošu un no nelabvēlīgas vides nākušu bērnu plašāka dalība iekļaujošā pirmsskolas izglītībā un aprūpē, labvēlīgi ietekmētu viņu māšu iespējas atgriezties darbā. Tas turklāt palīdzētu sievietēm labāk saskaņot darba, ģimenes un privāto dzīvi.

(16) Vecāki ar invaliditāti un vecāki, kam ir bērni ar invaliditāti, saskaras ar īpašiem šķēršļiem un problēmām saistībā ar piekļuvi darba tirgum. Ja tiktu atvieglota bērnu ar invaliditāti dalība vispārējā pirmsskolas izglītībā un aprūpē, vajadzības gadījumā ņemot vērā invaliditātes veidu un pakāpi, ekspertu novērtējumu un bērna intereses, vecāki varētu labāk saskaņot darba, ģimenes un privāto dzīvi.

(17) Dalība pirmsskolas izglītībā un aprūpē bērniem sniedz daudz priekšrocību. Pierādījumi liecina, ka kvalitatīvas pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanai ir būtiska nozīme bērnu kognitīvās, sociālās un izglītības attīstības uzlabošanā jau no mazotnes. Saskaņā ar Padomes ieteikumu par kvalitatīvām pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām dalība pirmsskolas izglītībā un aprūpē var būt efektīvs līdzeklis, lai panāktu izglītības vienlīdzību bērniem, kuri ir nelabvēlīgā situācijā, piemēram, bērniem ar invaliditāti vai ar speciālās izglītības vajadzībām, bērniem nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļautās mājsaimniecībās, tostarp viena vecāka mājsaimniecībās, migrantu izcelsmes bērniem, bēgļu bērniem, romu bērniem un bērniem no citām minoritāšu grupām, bērniem, kas dzīvo laukos un attālos reģionos ar neatbilstošu aprūpes infrastruktūru, un bērniem, kas ir alternatīvā aprūpē.

(18) Padomes ieteikumā, ar ko izveido Eiropas Garantiju bērniem, un Padomes ieteikumā par romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību (9) ir uzsvērts, ka vienlīdzīga piekļuve kvalitatīvai un iekļaujošai pirmsskolas izglītībai un aprūpei ir būtiska, lai pārtrauktu sociālās atstumtības pārmantošanu un nodrošinātu vienlīdzīgas iespējas bērniem, kuri ir nelabvēlīgā situācijā. Saskaņā ar ieteikumu, kas ietverts Eiropas Garantijā bērniem, dalībvalstīm deviņu mēnešu laikā pēc ieteikuma pieņemšanas jāiesniedz valsts plāni, ar kuriem īsteno ieteikumu. Tomēr nelabvēlīgā situācijā esošu bērnu dalības rādītāji joprojām ir ievērojami zemāki, īpaši jaunāko bērnu vidū, un vēlāk tas var atspoguļoties sliktākos izglītības rezultātos un augstākos skolas pamešanas rādītājos, jo īpaši romu bērniem vai migrantu izcelsmes bērniem, kā arī bērniem bez vecāku aprūpes. Tādēļ ir svarīgi novērst atšķirības dalībai pirmsskolas izglītībā un aprūpē starp šiem bērniem un bērniem kopumā. Uzmanība jāpievērš arī tam, lai samazinātu dalības atšķirības starp augstākajām un zemākajām ienākumu kvintilēm. Dalība pirmsskolas izglītībā un aprūpē ir svarīga arī bērniem, kas bēg no kara Ukrainā, kā arī citiem bērniem, kas meklē aizsardzību Savienībā vai gūst labumu no tās. Visiem šiem potenciāli neaizsargātiem bērniem būtu jānodrošina vienlīdzīga piekļuve vispārējiem iekļaujošiem un nenošķirtiem pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem.

(19) Tāpat bērniem ar invaliditāti ir tiesības piedalīties vispārējā pirmsskolas izglītībā un aprūpē vienlīdzīgi ar citiem. Pusi bērnu ar invaliditāti aprūpē tikai viņu vecāki. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt, ka pirmsskolas izglītība un aprūpe ir piekļūstama, iekļaujoša un apvienota ar mērķtiecīgiem pasākumiem, kas palīdz risināt konkrētas vajadzības, tostarp īstenojot pasākumus, kas novērš šķēršļus un nošķiršanu, nodrošinot personālu ar vajadzīgajām kompetencēm vai pieņemot darbā atbilstošus darbiniekus, kas pievēršas individuālām vajadzībām, un vajadzības gadījumā – izmantojot individualizētas mācību programmas.

(20) Īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai novērstu nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļauto bērnu, kā arī bērnu ar invaliditāti vai bērnu ar speciālās izglītības vajadzībām dalības trūkumu tādās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmās, kurās valstu sociālo lietu, veselības un izglītības pārvaldes iestādes ir atsevišķi atbildīgas par dažādām pirmsskolas izglītības un aprūpes daļām.

(21) Kvalitatīva pirmsskolas izglītība un aprūpe ir būtiska, lai nodrošinātu, ka bērni gūst labumu no dalības tajā. Lai gan nav viena veida, kā definēt un izmērīt kvalitātes jēdzienu pirmsskolas izglītības un aprūpes vidē, tās būtība ir mijiedarbības kvalitātē starp pieaugušajiem un bērniem neatkarīgi no attiecīgās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmas. Dalībvalstīm būtu jānodrošina kvalitatīva pirmsskolas izglītība un aprūpe, ņemot vērā dažādas dimensijas, kas izklāstītas ieteikumā par kvalitatīvām pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām, tostarp piekļuvi pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem, personāla kvalifikāciju un darba nosacījumus, pedagoģisko mācību programmu, uzraudzību un izvērtēšanu, kā arī pārvaldību un pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu finansējumu. Īpaši svarīgi ir tādi elementi kā darbinieku un bērnu attiecība, personāla kvalifikācija un nepārtraukta profesionālā apmācība.

(22) Pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanas kvalitāte ir arī svarīgs faktors, lai izveidotu uzticēšanos starp vecākiem un iestādēm, kas nodrošina izglītību un aprūpi, un tāpēc tas ir svarīgs faktors, lai veicinātu lielāku dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē.

(23) Piekļūstamība ir vēl viena svarīga pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšanas dimensija. Tā ietver atbilstošu infrastruktūru un piemērotas uzņemšanas spējas un darbalaiku, kā arī pielāgošanos vecāku īpašajām vajadzībām un palīdzību sarežģītu administratīvo procedūru risināšanā. Administratīvo procedūru izpildē būtu jāsniedz dažāda veida atbalsts, tostarp lingvistisks un digitāls atbalsts, jo īpaši grupām, kas atrodas neaizsargātā situācijā vai kas nāk no nelabvēlīgas vides un kas, piemēram, nevar izmantot digitālos rīkus vai kam nav piekļuves šiem rīkiem. Tas ietver arī piekļūstamību attiecībā uz personām ar invaliditāti, tostarp bērniem, vecākiem un speciālistiem, saskaņā ar ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām un piekļūstamības prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2019/882 (10).

(24) Turklāt piekļūstamība ietver procedūru vienkāršošanu un personāla un speciālistu profesionalizāciju, lai vispārējās iestādēs, kurās nepastāv nošķiršana, adekvāti atbalstītu bērnus ar invaliditāti vai ar speciālās izglītības vajadzībām un citas neaizsargātas grupas. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek novērsti un likvidēti šķēršļi pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu izmantošanai, tostarp personām ar invaliditāti, un to, ka pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi ir patiesi iekļaujoši.

(25) Pievēršoties piekļūstamības jautājumam, būtu jāņem vērā teritoriālā nelīdzsvarotība. Šķērslis dalībai var būt ar attālumu saistītais ilgais ceļā pavadītais laiks, ierobežoti transporta savienojumi vai to trūkums un satiksmes sastrēgumi, jo īpaši bērniem ar invaliditāti vai ar speciālās izglītības vajadzībām. Attālos un lauku apvidos ir īpaši nelabvēlīgi apstākļi, jo vietējā līmenī trūkst pietiekamu pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu. Šāda teritoriālā nelīdzsvarotība var saasināt problēmas, kas saistītas ar pieejamību cenas ziņā. Tāpēc ir svarīgi, ka mobilitātes plānos tiktu ņemti vērā pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu lietotāju atšķirīgie profili un datu vākšanā izvērtēšanas un uzraudzības vajadzībām tiktu iekļauts teritoriālais aptvērums.

(26) Daudzās dalībvalstīs pirmsskolas izglītības un aprūpes augstās izmaksas joprojām ir galvenais šķērslis dalībai. Eurostat dati liecina, ka, pieņemot lēmumu neizmantot oficiālus bērnu aprūpes pakalpojumus, jo īpaši to mājsaimniecību gadījumā, kurām draud nabadzība, daudzās valstīs būtiska nozīme ir izmaksu faktoram. Saskaņā ar Savienības statistikas datiem par ienākumiem un dzīves apstākļiem 2016. gadā 13 % vecāku neizmanto bērnu aprūpi tās dārdzības dēļ un 11 % vecāku ir vidējas vai lielas grūtības to atļauties. To mājsaimniecību gadījumā, kurām draud nabadzība, šie procenti pat vairāk nekā divkāršojas – tie ir attiecīgi 28 % un 27 %. Zinātniskie pētījumi liecina, ka kvalitatīva pirmsskolas izglītība un aprūpe sniedz ievērojamus ekonomiskos, sociālos, izglītības un attīstības ieguvumus. Cenas ziņā pieejamas pirmsskolas izglītības un aprūpes nodrošināšana labvēlīgi ietekmē sieviešu prasmju pilnveides un pārkvalificēšanās vajadzību apmierināšanu un viņu dalību darba tirgū; tai ir arī pozitīva ilgtermiņa ietekme uz izglītību jau no agras bērnības, paverot ceļu pozitīvai attieksmei pret mācīšanos visa mūža garumā, bet neaprobežojoties tikai ar iesaistītajiem bērniem un aptverot sabiedrību kopumā. Tāpēc dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pirmsskolas izglītības un aprūpes izmaksas ir samērīgas ar mājsaimniecības ienākumiem un nerada šķērsli pirmsskolas izglītības un aprūpes izmantošanai. Turklāt dalībvalstīm būtu jāņem vērā arī citas izmaksas, kas saistītas ar dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē, piemēram, izmaksas par transportu, apģērbu un aprīkojumu, kas nepieciešams aprūpes situācijā.

(27) Viens veids, kā nodrošināt piekļūstamas, cenas ziņā pieejamas un kvalitatīvas pirmsskolas izglītības un aprūpes pienācīgu sniegšanu, ir izveidot juridiskas tiesības uz pirmsskolas izglītību un aprūpi, ar ko valsts iestādes garantē vietu visiem bērniem, kuru vecāki to pieprasa, neatkarīgi no viņu nodarbinātības, sociālekonomiskā vai ģimenes stāvokļa. Vairumā dalībvalstu šādas juridiskas tiesības jau pastāv, taču vecums, no kura šīs tiesības ir spēkā, ievērojami atšķiras. Ideālā gadījumā nevajadzētu būt pārtraukumam starp pienācīgi apmaksāta vai kompensēta grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma, paternitātes un vecāku atvaļinājuma beigām un juridiskām tiesībām uz pirmsskolas izglītību un aprūpi.

(28) Sagaidāms, ka kvalitatīvas, piekļūstamas un cenas ziņā pieņemamas pirmsskolas izglītības un aprūpes pieejamības palielināšana ģimenēm un darba nosacījumu un algu uzlabošana pirmsskolas izglītības un aprūpes nozarē dos ekonomiskus ieguvumus. Vienlaikus ieguldījumu pirmsskolas izglītībā un aprūpē fiskālo ilgtspēju var optimizēt, novērtējot ietekmi uz publiskajām finansēm, kā arī regulāri uzraugot un nepārtraukti uzlabojot izmaksu lietderību, pamatojoties uz paraugpraksi, tostarp tādu finansēšanas mehānismu efektīvu izstrādi, kas atbilst vispārējai publisko finanšu ilgtspējai.

(29) Vienkārša un vienlīdzīga piekļuve pienācīgai tiešsaistes un bezsaistes informācijai par pirmsskolas izglītību un aprūpi bez jebkādas diskriminācijas ir ļoti svarīga visiem vecākiem neatkarīgi no ģimenes sastāva un statusa, tostarp valsts tiesību aktos atzītā civilpartnerattiecību statusa. Tas attiecas uz informāciju par tiesībām uz piemērotiem pakalpojumiem un to pieejamību, piekļuves kārtību un, attiecīgā gadījumā, tiesībām saņemt finansiālu atbalstu.

(30) Informētības trūkums par vecāku un bērnu tiesībām attiecībā uz pirmsskolas izglītību un aprūpi un par tā nozīmi turpmākajos izglītības sasniegumos ir papildu šķērslis to pakalpojumu izmantošanai, kas ietekmē sieviešu dalību darba tirgū. Ja vecāki tiktu pareizi un rūpīgi informēti, tas ļautu pieņemt pārdomātus un apzinātus lēmumus par aprūpes iespējām.

(31) Daudzās valstīs pirmsskolas izglītības un aprūpes nozare cieš no darbinieku trūkuma. To var risināt, izmantojot vairākas stratēģijas, piemēram, uzlabojot darba nosacījumus, karjeras izredzes un atalgojumu, nodrošinot regulāras kvalifikācijas paaugstināšanas un pārkvalifikācijas iespējas, izstrādājot radošas darbā pieņemšanas stratēģijas un aicinot dažādas nepietiekami pārstāvētas grupas – piemēram, vīriešus vai personas ar dažādu kultūras mantojumu, piemēram, migrantus un bēgļus – pievienoties pirmsskolas izglītības un aprūpes darbaspēkam. Novērst trūkumus varētu palīdzēt vienkāršs un ātrs kvalifikāciju atzīšanas mehānisms. Piemēram, Komisijas Ieteikums (ES) 2022/554 (11) attiecas uz to personu piekļuvi reglamentētajām profesijām, kas bēg no kara Ukrainā.

(32) Tam, ka pirmsskolas izglītības un aprūpes personālam tiek sekmēti taisnīgi darba nosacījumi, būtu jāveicina jaunu darbinieku piesaiste un vienlaikus jāpalīdz nodrošināt, ka šajā nozarē strādājošie vēlas un spēj palikt savā darbā līdz aiziešanai pensijā. Tas var arī palīdzēt novērst dzimumu segregāciju pirmsskolas izglītības un aprūpes nozarē. Šajā kontekstā Starptautiskās Darba organizācijas politikas pamatnostādnēs par pienācīgas kvalitātes nodarbinātības sekmēšanu pirmsskolas izglītības personālam (12) ir sniegti norādījumi par to ieteikumu iespējamo īstenošanu, kas attiecas uz profesionālo un karjeras attīstību, atbilstošu atalgojumu, tostarp vienādu darba samaksu, ilgtspējīgu nodarbinātību un darba nosacījumiem, kā arī sociālā dialoga veicināšanu šajā nozarē.

(33) Bērnu aprūpe nebeidzas tad, kad viņi uzsāk pamatskolu. Aprūpes vajadzības bērniem pamatskolas vecumā arī var ierobežot māšu dalību darba tirgū un viņu darba laikus, ja valstu skolu sistēmu kontekstā nav atbilstošu, kvalitatīvu un cenas ziņā pieejamu risinājumu aprūpei ārpus skolas un brīvdienu laikā. Ja vecākiem bērniem nebūs pieejamas aprūpes iespējas, pieejama pirmsskolas izglītība un aprūpe jaunākiem brāļiem un māsām neradīs situāciju, ka vecāki piedalīsies darba tirgū, kas savukārt jaunāko brāļu un māsu gadījumā varētu ietekmēt pirmsskolas izglītības un aprūpes izmantošanu. Tāpēc dalībvalstīm būtu jānodrošina atbilstoša, kvalitatīva un cenas ziņā pieejama ārpusskolas aprūpe. Ir ieteicams, lai dalībvalstu veiktie pasākumi attiecīgā gadījumā ietvertu piedāvājumu veikt mājasdarbu uzraudzību un palīdzēt to izpildē visiem bērniem, tostarp bērniem no nelabvēlīgas vides.

(34) Darba un privātās dzīves līdzsvars joprojām ir liela problēma daudziem vecākiem, jo īpaši sievietēm. Grūtības līdzsvarot darba un aprūpes pienākumus ir galvenais šķērslis, kas kavē sieviešu pietiekamu pārstāvību darba tirgū. Šajā kontekstā dzimumu stereotipi bieži ietekmē sieviešu un vīriešu lomu aprūpē. Nelīdzsvarotība starp sievietēm un vīriešiem, kas sniedz aprūpi, savukārt pastiprina dzimumu stereotipus saistībā ar vīriešu un sieviešu nodarbošanos un lomu.

(35) Šīs ilgi pastāvošā dzimumu nevienlīdzība aprūpes jomā būtu jānovērš, jo īpaši, mudinot tēvus izmantot attiecīgā gadījumā tēva atvaļinājumu, vecāku atvaļinājumu un elastīga darbalaika režīmu, attiecīgā gadījumā pārus mudinot savā starpā vienlīdzīgāk sadalīt aprūpes pienākumus un šo jautājumu skatīt apmaksāta un neapmaksāta darba kontekstā (13). Direktīvas (ES) 2019/1158 īstenošanas rezultātā būtu jāuzlabojas to darba ņēmēju, kuriem ir aprūpes pienākumi, tiesībām uz tēva un vecāku atvaļinājumu un tiesībām pieprasīt elastīga darbalaika režīmu. Turpmāk būtu īpaši jācenšas palielināt informētību par minētajām jaunajām tiesībām un uzraudzīt, vai darba ņēmēji var minētās tiesības izmantot visā pilnībā, nepiedzīvodami nelabvēlīgu attieksmi darbā.

(36) Vajadzības gadījumā papildus citiem pasākumiem, kuru mērķis ir palīdzēt saskaņot darba, ģimenes un privāto dzīvi, būtu jāveicina elastīgi pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu izmantošanas risinājumi. Piemēram, darba ņēmēji, kuriem ir aprūpes pienākumi, gūtu labumu no iespējas izmantot bērnu aprūpes papildpakalpojumus, piemēram, agru atvēršanu, ēdināšanu un vēlu slēgšanu.

(37) Lai labāk izprastu aprūpes vajadzības un ierobežojumus, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka ir pieejami atbilstoši dati, kas ir pietiekami detalizēti, uzticami un salīdzināmi. Tā kā Direktīvā (ES) 2019/1158 nav konkrētu noteikumu par datu vākšanu, minētajiem datiem būtu jānodrošina informācija par tēva un vecāku atvaļinājumu izmantošanu, ņemot vērā metodisko rokasgrāmatu par darba un privātās dzīves līdzsvara rādītāju sistēmu, ko Nodarbinātības komiteja (EMCO) un Sociālās aizsardzības komiteja (SPC) ir izstrādājušas, lai sekmētu direktīvas pareizu uzraudzību un izvērtēšanu.

(38) Šā ieteikuma īstenošanas gaita būtu regulāri jāuzrauga saistībā ar Eiropas pusgadu, gada ziņojumu par dzimumu līdztiesību Savienībā un Dzimumu līdztiesības stratēģijas uzraudzības portālu. Tāpēc dalībvalstīm jo īpaši būtu jāpalīdz Komisijai iespējamā tāda rādītāja izstrādē un aprēķināšanā, ar kura palīdzību novērtē dzimumu nevienlīdzību aprūpes jomā – proti, atšķirīgo laiku, ko sievietes un vīrieši velta aprūpei, vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību un apmaksātā un neapmaksātā darbā nostrādāto laiku –, lai labāk izprastu minēto elementu savstarpējo atkarību un tādējādi veicinātu uz faktiem balstītas dzimumu līdztiesības un sociālās politikas veidošanu. Dalībvalstīm būtu arī jāturpina centieni izstrādāt un īstenot pirmsskolas izglītības un aprūpes reformas, pēc iespējas labāk izmantojot Komisijas atbalstu, tostarp tehniskā atbalsta instrumentu, labas prakses apmaiņu, piemērotus procesus un metodoloģiju, datu vākšanu, ieinteresēto personu iesaistīšanu un lietderīgāku un efektīvāku iestāžu koordināciju, cilvēkresursu plānošanu, sadali un profesionālo attīstību pirmsskolas izglītības un aprūpes nozarē.

(39) Jēdziens “pirmskolas izglītība un aprūpe” būtu jāsaprot tā, kā tas definēts Padomes ieteikumā par kvalitatīvu pirmsskolas izglītību un aprūpi – proti, kā jebkāda reglamentēta kārtība, kas nodrošina izglītību un aprūpi bērniem no dzimšanas līdz obligātās pamatizglītības uzsākšanas vecumam, neatkarīgi no veida, finansējuma, darbalaika vai programmas satura, un tajā ietilpst dienas aprūpe aprūpes centrā un ģimenē, privāta un publiska finansējuma nodrošināšana, kā arī pirmsskolas un agrīnās pirmsskolas izglītības nodrošināšana.

(40) Lai novērtētu šā ieteikuma ietekmi, Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm būtu jāuzrauga tā progress un regulāri par to jāziņo Padomei,

IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

MĒRĶIS UN DARBĪBAS JOMA

1. Šā ieteikuma mērķis ir mudināt dalībvalstis, lai tās, ņemdamas vērā apstākļus konkrētajā valstī, palielinātu dalību piekļūstamā, cenas ziņā pieejamā un kvalitatīvā pirmsskolas izglītībā un aprūpē nolūkā atvieglot un iedrošināt sieviešu dalību darba tirgū un uzlabot bērnu, jo īpaši to bērnu, kas atrodas neaizsargātā situācijā vai nāk no nelabvēlīgas vides, sociālo un kognitīvo attīstību un panākumus izglītībā.

2. Šis ieteikums attiecas uz visu bērnu pirmsskolas izglītību un aprūpi.

PIRMSSKOLAS IZGLĪTĪBAS UN APRŪPES MĒRĶRĀDĪTĀJI

3. a) Dalībvalstīm tiek ieteikts sniegt kvalitatīvus pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus, kuri atbilst valsts kompetencēm, vecāku atvaļinājuma izmantošanas apjomiem un pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu sniegšanas modeļiem, un vienlaikus panākt, lai no 2030. gada saskaņā ar EU-SILC datiem vismaz 45 % bērnu, kas jaunāki par trim gadiem, iesaistītos pirmsskolas izglītībā un aprūpē. Neatkarīgi no pirmās daļas tiek ieteikts, lai tās dalībvalstis, kas vēl nav sasniegušas 2002. gadā noteikto mērķi, proti, 33 % dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē šajā vecuma grupā, līdz 2030. gadam dalības rādītāju palielinātu par vismaz konkrētu procentuālo daļu salīdzinājumā ar pašreizējo dalības rādītāju, kā izklāstīts šā punkta i) un ii) apakšpunktā. Pašreizējo dalības rādītāju aprēķina kā bērnu, kas jaunāki par trim gadiem, dalības pirmsskolas izglītībā un aprūpē vidējo rādītāju, kas saskaņā ar EU-SILC datiem sasniegts 2017.–2021. gadā. Dalībvalstīm tiek ieteikts šādi palielināt dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē attiecībā pret to attiecīgajiem pašreizējiem dalības rādītājiem: i) tām dalībvalstīm, kurās dalības pirmsskolas izglītībā un aprūpē rādītājs, salīdzinot ar to attiecīgajiem pašreizējiem dalības rādītājiem, ir mazāks par 20 %, to palielināt par vismaz 90 %; vai ii) tām dalībvalstīm, kurās dalības rādītājs ir robežās no 20 % līdz 33 %, to palielināt par vismaz 45 % vai vismaz par tik, lai sasniegtu 45 % dalības rādītāju. b) Dalībvalstīm tiek ieteikts sniegt kvalitatīvus pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus bērniem no trim gadu vecuma, lai līdz 2030. gadam sasniegtu mērķrādītāju, par kuru panākta vienošanās Padomes Rezolūcijā par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (14), kas paredz, ka pirmsskolas izglītībā un aprūpē būtu jāpiedalās vismaz 96 % bērnu no trīs gadu vecuma līdz obligātās pamatizglītības apguves sākšanas vecumam.

DALĪBAS ILGUMA RĀDĪTĀJI

4. Dalībvalstīm tiek ieteikts atbalstīt pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu pieejamību tādā apjomā, kas ir saderīgs ar bērna labjutību un attīstību un kas dod iespēju vecākiem, īpaši mātēm, jēgpilni piedalīties darba tirgū, un kas vecākiem dod iespēju pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus izmantot, ievērojot dzimumu līdztiesības principu.

5. Dalībvalstīm tiek ieteikts rīkoties, lai pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumus nodrošinātu tā, ka bērni pirmsskolas izglītībā un aprūpē var piedalīties vismaz 25 stundas nedēļā.

6. Dalībvalstīm tiek ieteikts veicināt attiecīgi pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu vai papildpakalpojumu pieejamību pirms un pēc pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu sniegšanas parastā darbalaika, lai ņemtu vērā ceļā pavadīto laiku un nodrošinātu, ka bērnu aprūpe ir pilnībā saderīga ar bērna labjutību, vecāku darbalaiku un vecāku vajadzību saskaņot darba, ģimenes un privāto dzīvi.

BĒRNU NO NELABVĒLĪGAS VIDES, BĒRNU AR INVALIDITĀTI, BĒRNU AR ĪPAŠĀM VAJADZĪBĀM VAI BĒRNU AR SPECIĀLĀS IZGLĪTĪBAS VAJADZĪBĀM IEKĻAUŠANA

7. Iesaka dalībvalstīm: a) ieviest mērķtiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu un palielinātu tādu bērnu dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē, kuri nāk no nelabvēlīgas vides, ietverot arī bērnus, kas pakļauti nabadzības vai sociālās atstumtības riskam vai kam ir migrantu izcelsme, un bērnus, kam nav pietiekamu zināšanu mācību valodā, kā arī bērnus ar invaliditāti, bērnus ar īpašām vajadzībām vai bērnus ar speciālās izglītības vajadzībām; b) rīkoties, lai panāktu, ka nav atšķirības starp tādu bērnu, kuriem draud nabadzība vai sociālā atstumtība, un pārējo bērnu dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē; c) attiecīgā gadījumā censties palielināt bērnu ar invaliditāti, bērnu ar īpašām vajadzībām vai bērnu ar speciālās izglītības vajadzībām dalību vispārējā pirmsskolas izglītībā un aprūpē; un d) atbalstīt pirmsskolas izglītības un aprūpes darbinieku mācību programmas, kuru mērķis ir tiem palīdzēt nodrošināt kvalitatīvu pirmsskolas izglītību un aprūpi bērniem, kuri nāk no nelabvēlīgas vides, tai skaitā bērniem, kas pakļauti nabadzības vai sociālās atstumtības riskam, bērniem ar invaliditāti, bērniem ar īpašām vajadzībām vai bērniem ar speciālās izglītības vajadzībām.

KVALITĀTE

8. Dalībvalstīm tiek ieteikts nodrošināt, ka: a) visiem bērniem sniegtie pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumi ir kvalitatīvi, lai veicinātu veselīgu bērna fizisko, sociālo, emocionālo, kognitīvo attīstību un attīstību izglītības jomā, kā arī bērna labjutību, un lai palielinātu vecāku uzticēšanos minētajiem pakalpojumiem, un ka b) valstu vai reģionālās kvalitātes sistēmas, ko dalībvalstis tiek mudinātas izstrādāt saskaņā ar Padomes ieteikumu par kvalitatīvām pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām, ietver pakalpojumu sniegšanu abu to vecuma grupu bērniem, uz kurām attiecas šis ieteikums; kvalitātes sistēmās jo īpaši būtu jāparedz: — piemērota darbinieku un bērnu attiecība un grupu lielums, ņemot vērā bērnu vecumu un jebkādu invaliditāti vai iespējamas speciālās izglītības vajadzības, jo īpaši sadalītās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmās, lai nepieļautu trūkumus aprūpes jomā; — atbalsta sniegšana visu pirmsskolas izglītības un aprūpes darbinieku profesionalizācijai, kas ietver arī nepieciešamā sākotnējās izglītības līmeņa paaugstināšanu un nepārtrauktas profesionālās pilnveides nodrošināšanu – tai skaitā zināšanas par bērna tiesībām –, nodrošinot atbilstošas mācību un mūžizglītības iespējas; un — droša, audzinoša un atbalstoša vide, kvalitatīva mācību programma un mācību iespējas, kas apmierina katras bērnu kategorijas un katras vecuma grupas vajadzības, un sociālā, kultūras un fiziska telpa, kas bērniem piedāvā dažādas iespējas un dod iespēju attīstīt savu potenciālu.

TERITORIĀLAIS SADALĪJUMS

9. Dalībvalstīm tiek ieteikts problēmas, kas saistītas ar bērnu un viņu ģimeņu piekļuvi piemērotai izglītības un aprūpes iestādei, risināt, nodrošinot pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu sniegšanu pietiekami plašā teritorijā. Tāpēc dalībvalstīm tiek ieteikts jo īpaši: a) pilnībā ievērojot desegregācijas un nediskriminācijas principus un ciešā sadarbībā ar vietējām un reģionālajām iestādēm, organizēt pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu pienācīgu sniegšanu pilsētās un lauku apvidos, pārtikušās un nelabvēlīgās apkaimēs un reģionos un tālākos reģionos, ņemot vērā valsts struktūras, kā arī apvidu specifiskās iezīmes, tostarp bērnu blīvumu un bērnu sadalījumu pēc vecuma; un b) pirmsskolas izglītības un aprūpes organizēšanā vai politikas, saskaņā ar kuru tiek lemts par pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu sniegšanas vietām, izstrādē attiecīgā gadījumā ņemt vērā to, ka ir nepieciešams samērīgs ceļā pavadītais laiks, tostarp vecākiem, kas izmanto aktīvās mobilitātes iespējas un sabiedrisko transportu.

PIEEJAMĪBA CENAS ZIŅĀ

10. Dalībvalstīm tiek ieteikts to bērnu gadījumā, uz kuriem neattiecas Padomes ieteikums, ar ko izveido Eiropas Garantiju bērniem, un kuriem vajadzētu būt pieejamai brīvai izglītībai un cenas ziņā pieejamai un faktiskai piekļuvei kvalitatīviem pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem, kā tie definēti minētajā ieteikumā, nodrošināt ka pirmsskolas izglītības un aprūpes neto izmaksas ir pietiekami samērīgas salīdzinājumā ar citiem mājsaimniecības izdevumiem un izmantojamiem ienākumiem, īpašu uzmanību pievēršot mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem. Dalībvalstis jo īpaši tiek mudinātas: a) ierobežot vecāku izdevumus no savas kabatas; un b) attiecīgā gadījumā ieviest diferencētas maksas, kas būtu samērotas ar ģimenes ienākumiem, vai maksimālo maksu par pirmsskolas izglītību un aprūpi.

PIEKĻŪSTAMĪBA

11. Dalībvalstīm tiek ieteikts turpināt novērst šķēršļus, kas liedz visiem bērniem bez diskriminācijas un vienlīdzīgi piekļūt pirmsskolas izglītībai un aprūpei. Šajā kontekstā īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai tiktu: a) piedāvāti risinājumi vecākiem, kuri strādā netipisku darba laiku, kas viņiem ļautu labāk saskaņot darba, ģimenes un privāto dzīvi, un vienlaikus tiktu nodrošināta bērna labjutība; b) pievērsta uzmanība vientuļo vecāku, kas lielākoties ir sievietes, specifiskajām vajadzībām; c) uzlabota piekļuve pirmsskolas izglītībai un aprūpei neatkarīgi no vecāku statusa darba tirgū tādā veidā, kas nav pretrunā viņu mudināšanai strādāt; d) nodrošināta ēku, infrastruktūras, kopienas atbalsta pakalpojumu un transporta, kā arī mācību materiālu un digitālo rīku piekļūstamība vecākiem un bērniem ar invaliditāti vai ar speciālās izglītības vajadzībām; e) piedāvāts reāls izglītības un aprūpes atbalsts un atbilstoša informācija un saziņa bērniem un vecākiem ar invaliditāti vai ar speciālās izglītības vajadzībām, kā arī tiem, kas atrodas neaizsargātās situācijās, un novērsti valodas un kultūras šķēršļi, tostarp šķēršļi, ar kuriem saskaras migrantu izcelsmes bērni, lai nodrošinātu bērnu dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē, ko piedāvā vispārējās iestādes, kas ir iekļaujošas un nav atšķirtas; f) proaktīvi sniegti atbalsts un skaidra informācija par ieguvumiem, ko sniedz dalība pirmsskolas izglītībā un aprūpē, un par pastāvošajām iespējām, atbilstības noteikumiem un administratīvajām procedūrām, kas saistītas ar pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu saņemšanas iespējām, kas bez diskriminācijas pieejamas visiem vecākiem neatkarīgi no ģimenes sastāva un statusa; un g) sniegts administratīvs atbalsts uzņemšanai, īpašu uzmanību pievēršot vecākiem neaizsargātās situācijās vai no nelabvēlīgām vidēm.

12. Dalībvalstīm tiek ieteikts apsvērt juridisku tiesību uz pirmsskolas izglītību un aprūpi ieviešanu. Dalībvalstīm, kad tās nosaka minēto tiesību iegūšanas sākuma vecumu, tiek ieteikts ņemt vērā pienācīgi apmaksāta vai kompensēta mātes, tēva un vecāku atvaļinājuma pieejamību un ilgumu un censties nepieļaut pārtraukumus starp šāda atvaļinājuma beigām un pirmsskolas izglītības un aprūpes sākumu.

PAPILDPAKALPOJUMI UN ĀRPUSSKOLAS APRŪPE

13. Dalībvalstīm tiek ieteikts papildus pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem nodrošināt visaptverošu pieeju bērnu aprūpei un ņemt vērā dažāda – tostarp pamatskolas – vecuma bērnu aprūpes vajadzības, veicinot cenas ziņā pieejamu, piekļūstamu un kvalitatīvu ārpusskolas aprūpi (aprūpi ārpus skolas un brīvdienu laikā) visiem pamatskolas bērniem, tostarp personām ar invaliditāti vai speciālās izglītības vajadzībām, ņemot vērā valsts noteikto mācību un brīvdienu organizāciju. Dalībvalstīm tiek ieteikts minētajos pakalpojumos attiecīgā gadījumā iekļaut atbalstu mājasdarbu veikšanai, šo atbalstu paredzot visiem bērniem, tostarp jo īpaši bērniem, kas nāk no nelabvēlīgas vides vai kas atrodas neaizsargātās situācijās.

IZPRATNE PAR TIESĪBĀM

14. Dalībvalstīm tiek ieteikts veicināt vecāku informētību par savām tiesībām, tostarp attiecīgā gadījumā par tiesībām uz vietu pirmsskolas izglītībā un aprūpē, paturot prātā, ka dažādas tradīcijas un vide var ietekmēt zināšanas, uztveri un uzticēšanos pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmai.

15. Dalībvalstis tiek mudinātas proaktīvi informēt vecākus par pirmsskolas izglītības un aprūpes izmantošanas iespējām, ieguvumiem un izmaksām un attiecīgā gadījumā par pieejamo finansiālo atbalstu. Būtu jāapsver šādi aspekti: a) vecāku vajadzība pēc informācijas par pirmsskolas izglītību un aprūpi, ņemot vērā viņu atšķirīgās prasmes, spējas, sociālekonomisko vidi un jebkādu invaliditāti; un b) tiešsaistē un bezsaistē viegli pieejamas informācijas sagatavošana, ņemot vērā dažādas valodu vajadzības un digitālo rīku pieejamību.

16. Dalībvalstīm tiek ieteikts ieviest lietderīgas, objektīvas un piekļūstamas sūdzību iesniegšanas procedūras, lai būtu iespējams ziņot kompetentajām iestādēm par problēmām vai incidentiem.

PERSONĀLA DARBA NOSACĪJUMI UN PRASMES

17. Dalībvalstīm tiek ieteikts atbalstīt kvalitatīvas nodarbinātības un taisnīgu darba nosacījumu nodrošināšanu pirmsskolas izglītības un aprūpes darbiniekiem, jo īpaši, veicinot sociālo dialogu un darba koplīguma slēgšanu un sniedzot atbalstu pievilcīga atalgojuma, pienācīgu darba režīmu, augstu darba drošības standartu un vienlīdzības un nediskriminēšanas panākšanai nozarē, vienlaikus ievērojot sociālo partneru autonomiju.

18. Dalībvalstīm tiek ieteikts pievērsties prasmju vajadzību un darbinieku trūkuma problēmu risināšanai pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā, jo īpaši: a) uzlabojot sākotnējo un tālāko izglītību un mācības, lai pašreizējiem un topošajiem pirmsskolas izglītības un aprūpes darbiniekiem nodrošinātu nepieciešamās prasmes un kompetences; b) veidojot karjeras ceļus pirmsskolas izglītības un aprūpes nozarē, tostarp, izmantojot kvalifikācijas paaugstināšanu, pārkvalifikāciju un informācijas un karjeras atbalsta pakalpojumus; c) piedāvājot pirmsskolas izglītības un aprūpes darbiniekiem pievilcīgu profesionālo statusu un karjeras iespējas; d) īstenojot pasākumus, lai cīnītos pret dzimumu stereotipiem un dzimumu segregāciju un profesiju padarītu pievilcīgāku; un e) vajadzības gadījumā attīstot profesionālās saiknes pirmsskolas izglītības un aprūpes nozarē strādājošo vidū.

APRŪPES JOMĀ PASTĀVOŠĀS DZIMUMU NEVIENLĪDZĪBAS NOVĒRŠANA

19. Dalībvalstīm tiek ieteikts, lai mudinātu vecākus vienlīdzīgi sadalīt bērnu aprūpes pienākumus, izmantot šādus paņēmienus: a) cīnīties pret dzimumu stereotipiem un veicināt abu vecāku līdzvērtīgu un vienlīdzīgu iesaistīšanos aprūpes pienākumos, šādā nolūkā cita starpā izmantojot komunikācijas kampaņas; un b) veicināt un atbalstīt ģimenei draudzīgu darba režīmu pieejamību un dzimumu ziņā vienlīdzīgu izmantošanu, kā arī to, ka abi vecāki, īpaši vīrieši, mūža laikā izmanto vecāku atvaļinājumu.

PĀRVALDĪBA UN DATU VĀKŠANA

20. Dalībvalstīm tiek ieteikts pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā nodrošināt pareizu un lietderīgu politikas pārvaldību, jo īpaši: a) nodrošinot ciešu sadarbību starp dažādām politikas veidošanas iestādēm un pirmsskolas izglītības un aprūpes dienestiem un atbalstīt sadarbību ar citām politikas veidošanas iestādēm un dienestiem, kas atbild par pirmsskolas attīstību un izglītību; un b) piesaistot un izmaksu ziņā lietderīgi izmantojot atbilstošu un ilgtspējīgu finansējumu pirmsskolas izglītībai un aprūpei, tostarp izmantot Savienības fondus un instrumentus, un īstenot tādu politiku, kas veicina bērnu aprūpes pakalpojumu finansēšanu ilgtspējīgā veidā un atbilst publisko finanšu vispārējās ilgtspējas principam.

21. Dalībvalstīm tiek ieteikts attiecīgā gadījumā izstrādāt vai uzlabot datu vākšanu par šādiem aspektiem: a) bērnu dalība pirmsskolas izglītībā un aprūpē, datus vācot regulāri un izmantojot pienācīgi lielu izlasi un, ja tiek izmantoti apsekojumi, datus sadalot pēc vecuma un, ja iespējams, pēc dzimuma, ietverot atsauci par bērniem, kas atrodas neaizsargātā situācijā vai nāk no nelabvēlīgas vides; b) atšķirības tā laika ziņā, ko apmaksātā un neapmaksātā darbā nostrādātā sievietes un vīrieši ar aprūpes pienākumiem, kuras vēlams noteikt, izmantojot laika izlietojuma apsekojumus, kam pamatā ir saskaņotajos Eiropas laika izlietojuma apsekojumos noteiktais standarts; c) vecāku atvaļinājuma izmantošana sadalījumā pa dzimumiem, administratīvo datu izmantošanā vadoties pēc visā Savienībā saskaņotiem principiem un izmantojot darba un privātās dzīves līdzsvara rādītāju sistēmu, ko izstrādājusi EMCO un SPC apvienotā apakšgrupa; d) pirmsskolas izglītības un aprūpes personāla darba nosacījumi, jo īpaši aptverot 17. un 18. ieteikumā minētos aspektus; un e) regulāri dati par pirmsskolas izglītības un aprūpes trūkumu, piekļūstamību, pieejamību cenas ziņā un kvalitāti un par pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumu sniegšanas teritoriālo sadalījumu, jo īpaši par teritoriālajām atšķirībām, arī attālos un lauku apvidos.

22. Dalībvalstīm tiek ieteikts aktīvāk censties nodrošināt, ka dati ir salīdzināmi Savienības līmenī un pietiekami detalizēti.

ĪSTENOŠANA, UZRAUDZĪBA UN IZVĒRTĒŠANA

23. Dalībvalstīm tiek ieteikts 18 mēnešu laikā pēc šī ieteikuma pieņemšanas, attiecīgā gadījumā balstoties uz esošajām valsts stratēģijām vai plāniem, Komisiju informēt par to pasākumu kopumu, kas tiek veikti vai ko plānots veikt, lai īstenotu šo ieteikumu. Attiecīgā gadījumā var atsaukties uz ziņojumiem, ko iesniedz saskaņā ar esošajiem ziņošanas mehānismiem, piemēram, atvērto koordinācijas metodi, Eiropas pusgadu un citiem attiecīgiem Savienības plānošanas un ziņošanas mehānismiem.

ATZINĪGI VĒRTĒ KOMISIJAS NODOMU:

24. a) sadarbībā ar dalībvalstīm uzlabot regulāru datu sniegšanu, Eurostat tīmekļa vietnē, kā arī Dzimumu līdztiesības stratēģijas uzraudzības portālā darot pieejamu(-us): i) sīkāku sadalījumu pēc to bērnu vecuma un attiecīgā gadījumā pēc mājsaimniecības ienākumu kvintiles, kuri piedalās pirmsskolas izglītībā un aprūpē, kā arī nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļauto bērnu dalības ilgumu un dalības rādītāju; ii) ticamības intervālus EU-SILC galvenajam rādītājam “Bērni oficiālajā bērnu aprūpē vai izglītībā” un citiem atbilstošajiem rādītājiem, kā arī dalības rādītājiem, kas nodrošina salīdzināmību pa gadiem un valstīm; un iii) plašāku skaidrojošo informāciju par savāktajiem datiem, jo īpaši attiecībā uz pirmsskolas izglītības un aprūpes programmām, uz kurām attiecas rādītāju definīcija; b) piesaistīt Savienības finansējumu, lai atbalstītu valstu reformas un ieguldījumus pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā; c) izskatīt iespējas sadarbībā ar EMCO un SPC un ciešā sadarbībā ar Izglītības komiteju un Rādītāju un kritēriju pastāvīgo darba grupu izstrādāt papildu rādītājus un censties veicināt labas prakses apmaiņu un savstarpēju mācīšanos dalībvalstu starpā, kā arī tehniskus spēju veidošanas pasākumus, un turpināt atbalstīt dalībvalstu centienus sagatavot un īstenot reformas pirmsskolas izglītības un aprūpes jomā, jo īpaši, izmantojot stratēģisko sistēmu sadarbībai izglītības un apmācības jomā un tehniskā atbalsta instrumentu; d) mudināt Savienības aģentūras, piemēram, Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu un Eurofound, regulāri vākt datus, izstrādāt rādītājus un veikt analīzi par aprūpes jomā pastāvošo dzimumu nevienlīdzību, vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirībām, apmaksātā un neapmaksātā darbā nostrādāto laiku, par individuālajām un sociālajām darbībām, ko veic sievietes un vīrieši ar aprūpes pienākumiem, un par darba režīmu visā viņu darba mūžā; e) šā ieteikuma īstenošanu uzraudzīt saistībā ar gada ziņojumu par dzimumu līdztiesību Savienībā un Eiropas pusgada ietvaros pastāvošiem režīmiem, izmantojot EMCO un SPC atbalstu, un attiecībā uz bērniem, kas vecāki par trim gadiem, – izglītības un apmācības pārskatu.

25. Piecu gadu laikā ziņot Padomei par šā ieteikuma īstenošanas gaitu.

Briselē, 2022. gada 8. decembris Padomes vārdā – priekšsēdētājs M. JUREČKA

(1) Eiropadomes 2002. gada 15. un 16. marta Barselonas sanāksme (2002), SN 100/1/02 REV1.

(2) Eurostat datubāzes tabula LFSA_IGAR, “Care of adults with disabilities or children and other family or personal reasons” (Pieaugušo ar invaliditāti vai bērnu, vai citu ģimenes locekļu aprūpes dēļ vai personīgu iemeslu dēļ), to iedzīvotāju īpatsvars, kas ir ekonomiski neaktīvi un vēlas strādāt, 15–64 gadu vecuma grupa.

(3) Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE): “Dzimumu nevienlīdzība aprūpē un ietekme uz darba tirgu”, 12953/20 ADD 1.

(4) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/1158 (2019. gada 20. jūnijs) par darba un privātās dzīves līdzsvaru vecākiem un aprūpētājiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 2010/18/ES (OV L 188, 12.7.2019., 79. lpp.).

(5) OV C 66, 26.2.2021., 1. lpp.

(6) Padomes Ieteikums (2019. gada 22. maijs) par kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām (OV C 189, 5.6.2019., 4. lpp.).

(7) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “ES stratēģija par bērna tiesībām” (COM(2021) 142 final, 2021. gada 24. martā., 1. lpp.).

(8) Padomes Ieteikums (ES) 2021/1004 (2021. gada 14. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Garantiju bērniem (OV L 223, 22.6.2021., 14. lpp.).

(9) Padomes Ieteikums (2021. gada 12. marts) par romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību (OV C 93, 19.3.2021., 1. lpp.).

(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/882 (2019. gada 17. aprīlis) par produktu un pakalpojumu piekļūstamības prasībām (OV L 151, 7.6.2019., 70. lpp.).

(11) Komisijas Ieteikums (ES) 2022/554 (2022. gada 5. aprīlis) par kvalifikāciju atzīšanu cilvēkiem, kuri bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā (OV L 107, 6.4.2022., 1. lpp.).

(12) Starptautiskā Darba organizācija, “Meeting of Experts on Policy Guidelines on the promotion of decent work for early childhood education personnel” (Ekspertu sanāksme par politikas pamatnostādnēm par pienācīgas kvalitātes nodarbinātības sekmēšanu pirmsskolas izglītības darbiniekiem), pieejams tīmekļvietnē: https://www.ilo.org/sector/Resources/codes-of-practice-and-guidelines/WCMS_236528/lang--en/index.htm

(13) Sk. Padomes secinājumus “Samazināt vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirību: apmaksāta darba un neapmaksāta aprūpes darba novērtējums un dalīšana”, 13584/20.

(14) OV C 66, 26.2.2021., 1. lpp.