PIELIKUMS

VIENOTS DOKUMENTS

“СТРАНДЖАНСКИ МАНОВ МЕД” (STRANDZHANSKI MANOV MED) / “MAНОВ МЕД ОТ СТРАНДЖА” (MANOV MED OT STRANDZHA)

ES Nr.: PDO-BG-02306 – 12.4.2017.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Nosaukums(-i)

“Странджански манов мед” (Strandzhanski manov med) / “Maнов мед от Странджа” (Manov med ot Strandzha)

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Bulgārija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.4. grupa. Citi dzīvnieku izcelsmes produkti (olas, medus, dažādi piena produkti, izņemot sviestu, u. c.)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Strandzhanski manov med” ir medus, kuru 4. punktā minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā ražo medusbites no augu dzīvo daļu izsvīdumiem un sūcējinsektu ekskrementiem, kurus bites vāc, pārveido, papildinot ar specifiskām sev raksturīgām vielām, uzkrāj, iztvaicē lieko ūdeni un ievieto medus kāru šūnās nogatavināties. Produkta “Strandzhanski manov med” izejviela ir bišu savāktā “medusrasa”, kuru izdala noteikti kukaiņi, un ozolzīļu saldā sula.

Organoleptiskās īpašības

Izskats: necaurspīdīgs, nedaudz lāsmojošs, bez peru vai citiem mehāniskiem piemaisījumiem un bez rūgšanas pazīmēm.

Krāsa: brūna vai tumšbrūna līdz melna ar zaļganu nokrāsu. Pēc kristalizēšanās krāsa var mainīties uz gaišbrūnu vai pelēcīgu.

Konsistence: viskoza, šķidra, daļēji vai pilnībā kristalizējusies masa.

Garša: salda, ar nedaudz skābenu vai rūgtenu piegaršu.

Aromāts: atgādina apceptus augļus un karameli.

Prasības attiecībā uz medus sastāvu

Fizikālās un ķīmiskās īpašības

fruktozes un glikozes saturs ne zemāks par 45 g/100 g saharozes saturs ne augstāks par 5 g/100 g mitruma saturs ne augstāks par 19 % ūdenī nešķīstošu vielu saturs ne augstāks par 0,1 g/100 g īpatnējā elektrovadītspēja noteikti pārsniedz 0,95 mS/cm brīvais skābums ne lielāks 50 miliekvivalentiem skābes uz 1 000 g diastāzes skaitlis lielāks par 12 pēc Schade skalas hidroksimetilfurfurola (HMF) saturs ne augstāks par 10 mg/kg pēc medus ievākšanas

No nektāra medus “Strandzhanski manov med” atšķiras galvenokārt ar tā augsto elektrovadītspēju, kuras pamatā ir tā augstais mikroelementu (kālijs 1 568–1 676 mg/kg, magnijs 149–169 mg/kg, litijs 0,11–0,33 mg/kg, bet mangāns 34–51 mg/kg) un antioksidantu (fenols 56–165 mg/kg) saturs. Šim medum ir raksturīgi augsts melicitozes (4–11 %) un erlozes līmenis. Raksturīga šā medus atšķirības iezīme ir arī tajā sastopamais kvercetīns un kestoze. “Strandzhanski manov med” piemīt vēl cita raksturīga īpašība – medusrasas elementu, it īpaši sēņu sporu, konīdiju un hifu, saturs tajā, un tam par iemeslu ir specifisks produkta ražošanas un ievākšanas process.

Palinoloģiskās īpašības

“Strandzhanski manov med” ir medusrasas medus ar ziedputekšņu piemaisījumu, kas pēc botāniskās izcelsmes ir daudzveidīgs. Strandžas (Strandzha) reģionā sastopama liela augu sugu dažādība, kuras pieder pie šādām ģintīm: Trifolium (baltais āboliņš), Vicia (sējas vīķis), Lotus (Lotus corniculatus – ragainais vanagnadziņš), Tilia (liepas), Echium (Boraginaceae dzimta), Rubus, Matricaria (Asteraceae dzimta), Daucus (Umbelliferae dzimta), Potentilla (Rosaceae dzimta), Paliurus, Dorycnium (Fabaceae dzimta), Brassicaceae dzimtas ģintis, Clematis (Clematis vitalba – vīnlapu mežvītenis), Cistus (salvijlapu klinšroze, sārtā klinšroze), Plantago un Chenopodiaceae dzimtas ģintis.

“Strandzhanski manov med” melisopalinoloģiskās īpašības nosaka specifiski augi, kas sastopami Strandžas reģionā un citviet Bulgārijā nav atrodami. Tie ir šādi: Ophrys reinholdii, Verbascum bugulifolium, Teucrium lamiifolium, Cistus laurifolius, Hypericum androsaemum, Stachys thracica un Epimedium pubigerum. Šīs īpašības ietekmē arī terciāra perioda reliktā flora – sugas, kuras Strandžas reģionā bija plaši izplatītas terciāra periodā, piemēram, Cicer montbretii, Erica arborea, mespili, sila virsis, salvijlapu klinšroze, Hypericum calycinum un citas sugas.

Septiņas no šīm sugām Eiropā ir sastopamas tikai Strandžas reģionā un Kaukāzā: Ilex colchica, Daphne pontica, Kaukāza mellene, Rhododendron ponticum, Hartvisa ozols, Veronica turrilliana un Quercus polycarpa.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Medus ievākšanas periodā piebarot bites nav atļauts. Bites var piebarot pavasarī un pēc medus izsviešanas (pirms ziemas iestāšanās) tādos daudzumos, kādi nepieciešami, lai izveidotu rezerves un nodrošinātu saimes pārziemošanu. Saimes var piebarot ar cukuru, kandiju un cukursīrupu. Bites var piebarot arī ar pašu saražoto medu. Biškopjiem ir jāpārliecinās par to, ka ziemai nodrošinātās rezerves nenokļūst pārdošanai paredzētajā medū (“Strandzhanski manov med”).

3.4. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

“Strandzhanski manov med” tiek iegūts Strandžas kalnu masīva ozolu mežu dravās (lielākoties stacionārās), kuras atrodas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā. “Strandzhanski manov med” iegūst jūnijā, jūlijā un augustā. Bišu saimēm visu gadu jāatrodas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

“Strandzhanski manov med” tiek iegūts šādos posmos:

1) aizvākoto medus rāmju nogādāšana uz medus iegūšanas un glabāšanas telpām;

2) medus rāmju atvākošana un medus izsviešana no kārēm;

3) medus kāšana un pārliešana uzglabāšanas traukos;

4) piepildīto medus trauku nogādāšana uz noliktavu.

Lai nodrošinātu produkta kvalitāti un pilnīgu izsekojamību, visiem ražošanas posmiem ir jānoris noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Lai garantētu produkta kvalitāti un pilnīgu izsekojamību, medu fasē 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, un katra fasējuma vienībā produkta svars nedrīkst pārsniegt 1 500 g.

Lai garantētu “Strandzhanski manov med” kvalitāti un it īpaši saglabātu tā organoleptiskās un fizikāli ķīmiskās īpašības, fasēšana un marķēšana jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, jo produkta transportēšana uz citu vietu ārpus minētā apgabala paaugstinātas temperatūras gadījumā varētu pasliktināt tā kvalitāti. Visi procesi būtu jāveic ģeogrāfiskajā apgabalā, lai nepieļautu produkta sajaukšanos ar citu veidu medu, uz kuru šis aizsargātais cilmes vietas nosaukums neattiecas, kā arī lai aizsargātu medu no piesūkšanās ar neraksturīgu smaku. “Strandzhanski manov med” fasēšanas vajadzībām nedrīkst to transportēt ārpus ģeogrāfiskā apgabala, jo medus ir higroskopisks, un tāpēc produkta aizsardzība pret mitrumu ir būtiski svarīga – jo mitrums pasliktina medus organoleptiskās, fizikālās un ķīmiskās īpašības.

Pārdot “Strandzhanski manov med” vaļējā tarā ir aizliegts.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

—

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

“Strandzhanski manov med” tiek iegūts šādu pašvaldību teritorijā: Sozopol, Primorsko, Tsarevo, Malko Tarnovo un Sredets.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ģeogrāfiskais apgabals aptver Strandžas masīvu, un tajā valda mitrs kontinentālais vai piejūras klimats. Reģionam raksturīgas arī maigas temperatūras, bieži sastopama migla pavasarī un vasarā, kas dažkārt saglabājas līdz vēlam rītam, mērenas temperatūras un augsts gaisa mitrums. Šādi apstākļi veicina to, ka viegli šķīst izdalījumi, kurus no lapu virsmas vāc kukaiņi. Nelielā migla palīdz nodrošināt to, ka netiek izniekoti augu sulas pilieni, kā tas notiek biezākas miglas gadījumā, kad šie pilieni kļūst lielāki un nokrīt no lapām. Klimatisko faktoru kopums – jūras mitrums kalnu apkaimē (bez stiprām lietusgāzēm), salīdzinoši siltais klimats bez krasām temperatūras svārstībām un jūras un ozolu mežu tuvums – nodrošina lieliskus apstākļus kukaiņiem, kuri dod medusrasai līdzīgus ekskrementus: laputīm (Lachnus roboris, L. pallipes, Monelliopsis caryae, Tuberculatus (Tuberculloides) querceus un T. annulatus), zīļu smecerniekiem (Curculio glandium) un kastaņu tinējiem (Cydia splendana).

Kalnu masīva savdabīgais ģeogrāfiskais novietojums netālu no trim lielām ūdenstilpēm – Melnās jūras, Egejas jūras un Marmora jūras –, tā rezultātā izveidojušies klimatiskie faktori – salīdzinoši augstais gaisa mitrums un mērenās temperatūras – un paleontoloģiskā vēsture (ledus neesība kvartārajā periodā) rada apstākļus, kuri nodrošina floras resursiem neatkārtojamas kombinācijas, kādas nav sastopamas nekur citur kontinentā. Mitrā gaisa masu plūsmu no jūras uz Strandžas reģionu atvieglo nolīdzinājies kalnu reljefs, dziļās aizas un upju ielejas. Šajā reģionā līdz pat mūsdienām saglabājusies augu valsts, kāda pirms vairākiem miljoniem gadu – terciārā perioda laikā – bijusi plaši izplatīta visā Eiropā.

Strandžas reģiona flora atšķiras no Eiropā sastopamajiem augiem un ļoti atgādina Kaukāza un Mazāzijas Pontijas [Melnās jūras piekrastes] kalnu floru; analizējot ziedputekšņu sastāvu, reģionā var atklāt lielu skaitu terciārā perioda reliktās un endēmiskās sugas. Strandžas reģionā atrodas daudz aizsargājamo teritoriju, dabas rezervātu un dabisko dzīvotņu, kas rada labvēlīgu vidi medusbitēm un biškopībai. Strandža ir atzīts par vienu no pieciem vides aizsardzības prioritārajiem apgabaliem ES un ietverts Eiropas ekoloģiskajā tīklā Natura 2000. Reģionā pārsvarā aug ozolu un dižskābaržu meži; ozolu mežos visbiežāk ir sastopams Quercus petraea (klinšu ozols: 47,8 %) un Q. frainetto (Ungārijas ozols: 41,8 %), kas nodrošina barību laputīm un smecerniekiem, kuri dod medusrasai līdzīgus ekskrementus.

Nabadzīgā augsne – meža brūnzemju un dzeltenzemju podzolētās augsnes – un rūpnieciskās darbības trūkums ierobežo tādu lauksaimniecības kultūru audzēšanu, kuru ziedēšana varētu negatīvi ietekmēt medus kvalitāti.

5.2. Cilvēkfaktori

Biškopība Strandžas reģionā vienmēr ir bijusi tradicionāla saimnieciskā nodarbe. Tas ir sens iztikas avots, kā par to apliecina salmu stropi un koku dobumu stropi, kas sastopami no 19. gadsimta beigām līdz mūsu dienām. Biškopji savu darbu veic turpmāk aprakstītos posmos, it īpaši lai nodrošinātu to, ka ražots tiek tikai “medusrasas” medus.

I posms

Bites savāc medusrasu – galvenokārt lapkoku (ozolu) mežos – un apstrādā to, lai iegūtu nogatavinātu medu: “Strandzhanski manov med”. Intensīvākajā ienesuma periodā virs peru telpas tiek novietoti šūnu rāmji un/vai kastes ar mērķi nodalīt atņemamo medu.

II posms

Kad medus kārē ir pietiekami nogatavojies, kāre tiek izņemta no stropa un pārvietota uz vietu, kur notiek izsviešana.

Pēc izsviešanas medus vismaz 24 stundas tiek kāsts, homogenizēts un attīrīts nostādināšanas tvertnēs.

III posms

Medus tiek uzglabāts pārtikas produktiem paredzētos traukos. Pārliešana, fasēšana un marķēšana notiek tīrās un piemērotās telpās. Kristalizējies medus tiek sašķidrināts, karsējot tādā temperatūrā, kas nepārsniedz 42 °C (temperatūra, kādu medus sasniedz stropā medus ievākšanas laikā). Šādā temperatūrā saglabājas diastatiskā aktivitāte.

5.3. Produkta specifika

“Strandzhanski manov med” unikalitāti nosaka galvenokārt tā fizikāli ķīmiskās, melisopalinoloģiskās un organoleptiskās īpašības.

Viena no “Strandzhanski manov med” specifiskajām īpašībām ir tā sevišķi augstā īpatnējā elektrovadītspēja salīdzinājumā ar citiem medusrasas medus veidiem – tai ir jāpārsniedz 0,95 mS/cm.

Medum raksturīgs augsts diastāzes skaitlis (bagātīgā enzīmu sastāva dēļ, kas radies laputu un smecernieku darbības rezultātā, tādējādi izraisot “sekundāras pārstrādes” norises) un zems hidroksimetilfurfurola (HMF) saturs.

Minētās īpašības veidojas, pateicoties plašajiem ozolu mežiem (tie klāj vairāk nekā 70 % reģiona platības); šis faktors apvienojumā ar mērenajām temperatūrām un augsto gaisa mitrumu rada atbilstošus apstākļus, lai izveidotos liela augu lapu virsmas platība, kas nodrošina labvēlīgu vidi laputīm un smecerniekiem. To ekskrementus un augu dzīvo daļu izsvīdumus bites savāc un pārveido medū.

No citviet ražota medus “Strandzhanski manov med” atšķiras ar ziedputekšņu sastāvu, tostarp tādu augu ziedputekšņiem, kuri atrodami tikai Strandžas reģionā (skatīt 3.2. punktu), kas pats par sevi ir tiešs apliecinājums produkta “Strandzhanski manov med” saiknei ar Strandžas masīvu. Ziedputekšņu sastāva pētījumi ir ļāvuši noteikt ģeogrāfiskos marķierus – endēmiskās un terciāra perioda reliktās sugas, kuras ar savu klātbūtni vai klātbūtnes biežumu ziedputekšņu sastāvā nosaka tā ģeogrāfiskās robežas Strandžas reģionā.

Ir īpaši svarīgi, lai bišu dravas atrastos noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā visu gadu, t. i., tām ir jābūt stacionārām.

Salīdzinājumā ar nektāra medu “Strandzhanski manov med” ir ievērojami tumšākā krāsā, ar specifisku aromātu un nedaudz skābenu un rūgtenu piegaršu.

5.4. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

“Strandzhanski manov med” ir produkts, kas cieši saistīts ar tā izcelsmes reģionu; to nosaka bioekoloģiskā mijatkarība un līdzsvars starp laputu un smecernieku populāciju, kas izdala medusrasai līdzīgus ekskrementus, plašajiem ozolu un dižskābaržu mežiem un tipiski maigo klimatu. Vietējā meža veģetācija nodrošina barību kukaiņiem, kuri dod attiecīgus izdalījumus, bet Strandžas reģiona īpašais, maigais klimats (pietiekams gaisa mitrums, mērenas temperatūras, miglas pavasarī un vasarā) veicina šādas “medusrasas” izdalīšanos un tās savākšanu, ko veic bites. Strandžas reģionā bišu galvenā barība jūnijā, jūlijā un augustā ir ozola medusrasa. Periodā, kad Strandžas reģionā tiek ievākta medusrasa, nav nevienas citas sugas, kura bagātīgi dotu nektāru, piemēram, akācijas vai liepas, kuru ziedēšanas rezultātā nektāra medus sajauktos ar medusrasas medu. Salīdzinot ar nektāra medu, sastāvs medusrasai, ko bites uzņem kā barību, ir tāds, ka nodrošina augstāku mikroelementu un antioksidantu saturu medū. Krāsas intensitāte un nedaudz skābenā un rūgtenā garša ir atkarīga no medusrasā esošās mikrofloras un medusrasas ievākšanas perioda.

Strandžai aizsargājamās dabas teritorijas statuss liedz īstenot intensīvu lauksaimniecību un veicina produkta tīrību. Strandža ir vienīgais reģions Eiropā, kuram raksturīga šāda fitoģeogrāfija. Ziedputekšņi no augiem, kuri ir raksturīgi Strandžas reģionam vai sastopami tikai šajā apgabalā, “Strandzhanski manov med” ziedputekšņu sastāvu dara īpašu. Endēmiskās Pontijas kalnu sugas, kas atrodamas tikai Melnās jūras dienvidu daļas piekrastē starp Strandžu, Pontijas kalniem un Kaukāzu, ietver Rhododendron ponticum, Daphne pontica un Ilex colchica, un to ziedputekšņi piedalās “Strandzhanski manov med” palinoloģisko īpašību veidošanā. Šī unikālā veģetācija ietekmē arī medus organoleptiskās īpašības un aromātu, veidojot dabisku saikni starp dabas vidi un šo galaproduktu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

http://www.mzh.government.bg/bg/politiki-i-programi/politiki-i-strategii/politiki-po-agrohranitelnata-veriga/zashiteni-naimenovaniya/zayavlenie-za-znp-strandzhanski-manov-medmanov-med-ot-strandzha/