ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5)

iekļauj šādus pantus: “5.a pants Noteikumi par to, kā aprēķināt, vai ir sasniegti mērķrādītāji 1. Lai aprēķinātu, vai ir sasniegti 5. panta 5. un 6. punktā noteiktie mērķrādītāji: a) aprēķina radīto sadzīves atkritumu masu, kas attiecīgajā kalendārajā gadā ir novirzīta uz atkritumu poligoniem; b) to atkritumu masu, kas radušies pēc attiecīgas apstrādes, kura veicama pirms sadzīves atkritumu pārstrādes vai citādas reģenerācijas – piemēram, pēc šķirošanas vai mehāniskas bioloģiskās apstrādes –, un kas galarezultātā ir apglabāti poligonos, ieskaita to sadzīves atkritumu masā, par kuriem ziņo, ka tie ir apglabāti poligonos; c) par to sadzīves atkritumu masu, kuri ievadīti sadedzināšanas procesos, un to atkritumu masu, kas radušies pēc tam, kad bioloģiski noārdāmo atkritumu frakcija ir stabilizēta, lai atkritumus galarezultātā apglabātu poligonā, ziņo, ka tie ir apglabāti poligonos; d) to atkritumu masu, kas saražoti sadzīves atkritumu pārstrādes vai citādas reģenerācijas rezultātā un kas galarezultātā apglabāti poligonos, neieskaita to sadzīves atkritumu masā, par kuriem ziņo, ka tie ir apglabāti poligonos. 2. Dalībvalstis apglabātajiem sadzīves atkritumiem izveido efektīvu kvalitātes kontroles un izsekojamības sistēmu, lai nodrošinātu, ka ir izpildīti šā panta 1. punktā paredzētie nosacījumi. Minētajā nolūkā tās var izmantot sistēmu, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2008/98/EK 11.a panta 3. punktu. 3. Ja saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1013/2006 (*2) sadzīves atkritumi tiek nosūtīti uz citu dalībvalsti vai no Savienības eksportēti, lai tos apglabātu poligonos, attiecīgo atkritumu daudzumu, ievērojot 1. punktu, ieskaita poligonos apglabāto atkritumu daudzumā tai dalībvalstij, kurā atkritumi savākti. 4. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā panta piemērošanai, Komisija līdz 2019. gada 31. martam pieņem īstenošanas aktus, ar ko paredz noteikumus par to, kā aprēķināt, pārbaudīt un paziņot datus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 17. panta 2. punktā. 5.b pants Agrīnās brīdināšanas ziņojums 1. Komisija sadarbībā ar Eiropas Vides aģentūru vēlākais trīs gadus pirms katra termiņa, kas noteikts 5. panta 5. un 6. punktā paredzētajiem mērķrādītājiem, sagatavo ziņojumu par to, ciktāl šos mērķrādītājus ir izdevies sasniegt. 2. Šā panta 1. punktā minētajos ziņojumos iekļauj: a) aplēsi tam, ciktāl katrai dalībvalstij ir izdevies sasniegt mērķrādītājus; b) to dalībvalstu sarakstu, kas mērķrādītājus attiecīgajos termiņos varētu nesasniegt, sarakstam pievienojot atbilstošus ieteikumus, kuri adresēti attiecīgajām dalībvalstīm; c) paraugprakses piemērus, kura tiek īstenota visā Savienībā un pēc kuras varētu vadīties, lai pakāpeniski sasniegtu mērķrādītājus. 5.c pants Informācijas un paraugprakses apmaiņa Komisija regulāri rīko informācijas un paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm, cita starpā – attiecīgos gadījumos – arī starp reģionālajām un vietējām iestādēm, par to, kā šīs direktīvas prasības tiek īstenotas praksē. (*2) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1013/2006 (2006. gada 14. jūnijs) par atkritumu sūtījumiem (OV L 190, 12.7.2006., 1. lpp.).”;"
11.

Paziņojumi avārijas gadījumā Pārbauda, vai saskaņā ar trauksmju sarakstu to apkalpes locekļu skaits, kam ir jānāk palīgā pasažieriem avārijas gadījumā, ir pietiekams un vai viņi ir viegli atpazīstami un avārijas gadījumā spēj sazināties ar pasažieriem, ņemot vērā to, cik pienācīgi un adekvāti tiek kombinēti jebkādi no šeit minētajiem faktoriem: a) valoda vai valodas, kas atbilst galvenajām to pasažieru tautībām, kuri tiek pārvadāti noteiktā maršrutā; b) iespējamība, ka prasme izmantot angļu valodas pamatvārdu krājumu, lai sniegtu svarīgākās instrukcijas, var nodrošināt saziņu ar pasažieri, kam vajadzīga palīdzība, ja pasažierim un apkalpes loceklim nav kopējas valodas; c) iespējama vajadzība avārijas gadījumā sazināties citādi (piemēram, rādot, izdarot žestus vai vēršot uzmanību uz instrukciju atrašanās vietu, pulcēšanās vietām, dzīvības glābšanas ierīcēm vai evakuēšanās ceļiem, kad mutiska saziņa nav iespējama); d) tas, vai pasažieri ir saņēmuši pilnīgu drošības instruktāžu dzimtajā valodā vai valodās; e) valodas, kurās var tikt pārraidīti avārijas paziņojumi ārkārtas situācijā vai mācību laikā, lai sniegtu izšķirošus norādījumus pasažieriem un lai apkalpes locekļiem atvieglotu palīdzības sniegšanu pasažieriem.
(24)

Personas datos attiecībā uz veselību būtu jāiekļauj visi dati par datu subjekta veselības stāvokli, kas atspoguļo informāciju par datu subjekta kādreizējo, tagadējo vai prognozējamo fizisko vai garīgo veselību. Tas ietver tādu informāciju par fizisko personu, kas savākta, minēto fizisko personu reģistrējot veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanai vai to sniegšanas laikā, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/24/ES (7); skaitlis, simbols vai zīme, kas piešķirti kādai fiziskai personai, lai to viennozīmīgi identificētu ar veselību saistītos nolūkos; informācija, kas iegūta, pārbaudot vai izmeklējot kādu ķermeņa daļu vai no tā iegūtu materiālu, tostarp no ģenētiskiem datiem un bioloģiskiem paraugiem; un jebkāda informācija, piemēram, par slimību, invaliditāti, slimības risku, slimības vēsturi, klīnisko aprūpi vai par datu subjekta fizioloģisko vai biomedicīnisko stāvokli neatkarīgi no informācijas avota, piemēram, ārsta vai cita veselības aprūpes speciālista, slimnīcas, medicīniskās ierīces vai in vitro diagnostikas testa.
(4)

Komisija 2008. gada 19. martā, pamatojoties uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 71. panta 1. punkta c) apakšpunktu (tagad – Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 91. pants), pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko veicina sankciju pārrobežu izpildi ceļu satiksmes drošības jomā. Tomēr Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/82/ES (5) tika pieņemta, pamatojoties uz LESD 87. panta 2. punktu. Ar Tiesas 2014. gada 6. maija spriedumu lietā C-43/12 (6) Direktīvu 2011/82/ES atcēla, pamatojoties uz to, ka tā nevarēja tikt likumīgi pieņemta, par pamatu izmantojot LESD 87. panta 2. punktu. Ar spriedumu Direktīvu 2011/82/ES atstāja spēkā līdz brīdim, kad pieņemamā termiņā, kam nav jāpārsniedz divpadsmit mēneši no sprieduma pasludināšanas dienas, būs stājusies spēkā jauna direktīva, kuras pamatā būtu LESD 91. panta 1. punkta c) apakšpunkts. Šā iemesla dēļ būtu jāpieņem jauna direktīva, kuras pamatā būtu minētais pants.
(1)

Pēc vienprātīgas vienošanās, kas panākta Eiropadomē 2000. gada 20. jūnijā, par to, ka būtu jānodrošina pēc iespējas plašāka mēroga būtiskas informācijas apmaiņa nodokļu nolūkos, dalībvalstīs kopš 2005. gada 1. jūlija piemēro Padomes Direktīvu 2003/48/EK (1) ar mērķi ļaut ienākumus no uzkrājumiem, kas gūti kā procentu maksājumi, kuri vienā dalībvalstī maksāti īpašuma beneficiāriem, kas ir fiziskas personas un citas dalībvalsts rezidenti, faktiski aplikt ar nodokļiem saskaņā ar šīs pēdējās dalībvalsts tiesību aktiem, tādējādi izvairoties no tādiem traucējumiem kapitāla apritē starp dalībvalstīm, kuri nebūtu saderīgi ar iekšējo tirgu.
(6)

Šāda vadošu darbinieku pārcelšana uzņēmuma ietvaros uzņemošajām struktūrvienībām nodrošina jaunas prasmes, zināšanas un inovāciju un uzlabo to ekonomiskās iespējas, tādējādi Savienībā attīstot uz zināšanām balstīto ekonomiku un vienlaikus veicinot ieguldījumu plūsmas visā Savienībā. Uzņēmuma ietvaros veikta darbinieku pārcelšana no trešām valstīm var sekmēt arī uzņēmuma ietvaros veiktu darbinieku pārcelšanu no Savienības uz trešo valstu uzņēmumiem un nostiprināt Savienības pozīcijas attiecībās ar starptautiskajiem partneriem. Atvieglināta darbinieku pārcelšana uzņēmuma ietvaros ļauj starptautiskām uzņēmumu grupām optimāli izmantot savus cilvēkresursus.
4)

iekļauj šādu pantu: “3.a pants 1. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde saņem paziņojumu par periodisko tehnisko apskati, kurā ir norādīts, ka atļauja izmantot konkrētu transportlīdzekli ceļu satiksmē ir apturēta saskaņā ar 9. pantu Direktīvā 2014/45/ES, apturēšanu reģistrē elektroniski un veic papildu tehnisko apskati. Apturēšana ir spēkā līdz brīdim, kad transportlīdzeklis ir izturējis atkārtotu tehnisko apskati. Transportlīdzeklim sekmīgi izturot tehnisko apskati, kompetentā iestāde bez kavēšanās atjauno atļauju tā izmantošanai ceļu satiksmē. Nav nepieciešams jauns reģistrācijas process. Dalībvalstis vai to kompetentās iestādes var pieņemt pasākumus, lai atvieglotu tāda transportlīdzekļa atkārtotu apskati, kura atļauja izmantošanai ceļu satiksmē ir apturēta. Pasākumi var ietvert atļaujas piešķiršanu braukt pa koplietošanas ceļiem starp remonta vietu un tehniskās apskates staciju, lai veiktu tehnisko apskati. 2. Dalībvalsts var atļaut reģistrācijas apliecības turētājam iesniegt kompetentajai iestādei pieprasījumu nodot reģistrāciju jaunajam transportlīdzekļa īpašniekam. 3. Gadījumā, ja dalībvalsts kompetentā iestāde saņem paziņojumu par to, ka transportlīdzeklis saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/53/EK (*****) tiek uzskatīts par nolietotu transportlīdzekli, minētā transportlīdzekļa reģistrāciju galīgi atceļ un informāciju par to pievieno šīs dalībvalsts elektroniskajā reģistrā. (*****) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.).”;"
c.

“pirotehnikas materiāli”, degvielas un tām radniecīgas vielas un to maisījumi: 1. speciāli militārām vajadzībām izstrādātas aviodegvielas; Piezīme: Aviodegvielas, kas minētas pozīcijā ML8.c.1, ir gatavi ražojumi, nevis to sastāvdaļas. 2. alans (alumīnija hidrīds) (CAS 7784-21-6); 3. karborāni; dekaborāns (CAS 17702-41-9); pentaborāni (CAS 19624-22-7 un 18433-84-6) un to atvasinājumi; 4. hidrazīns un atvasinājumi (sk. arī pozīciju ML8.d.8 un ML8.d.9 – hidrazīna atvasinājumi kā oksidētāji): a. hidrazīns (CAS 302-01-2) 70 % vai lielākās koncentrācijās; b. monometilhidrazīns (CAS 60-34-4); c. simetriskais dimetilhidrazīns (CAS 540-73-8); d. asimetriskais dimetilhidrazīns (CAS 57-14-7); Piezīme: Pozīciju ML8.c.4.a nepiemēro hidrazīna “maisījumiem”, kas speciāli izstrādāti korozijas ierobežošanai. 5. pulverizētas metāla degvielas (to daļiņas ir vai nu sfēriskas, putekļveida, sferoīdas, vai maltas), kas gatavotas no materiāliem, kam sastāvā ir 99 % vai vairāk jebkuras šīs vielas: a. šādi metāli un to maisījumi: 1. berilijs (CAS 7440-41-7), ja daļiņas nav lielākas par 60 μm; 2. dzelzs pulveris (CAS 7439-89-6), ja daļiņas ir 3 μm vai mazākas, iegūts, dzelzs oksīdu reducējot ar ūdeņradi; b. maisījumi, kuros ir jebkura šī viela: 1. cirkonijs (CAS 7440-67-7), magnijs (CAS 7439-95-4) vai to sakausējumi, ja daļiņas mazākas par 60 μm; vai 2. bora (CAS 7440-42-8) vai bora karbīda (CAS 12069-32-8) degvielas, 85 % tīras vai tīrākas un ja daļiņas mazākas par 60 μm; 1. piezīme: Pozīciju ML8.c.5 piemēro sprāgstvielām un degvielām, neatkarīgi no tā, vai metāli vai sakausējumi ir vai nav iekapsulēti alumīnijā, magnijā, cirkonijā vai berilijā. 2. piezīme: Pozīciju ML8.c.5.b piemēro pulverizētām metāla degvielām tikai tad, kad tās ir sajauktas ar citām vielām, lai izveidotu maisījumu, kas formulēts militāriem nolūkiem, piemēram, šķidras propelentu suspensijas, cietus propelentus, vai pirotehniskus maisījumus. 3. piezīme: Pozīciju ML8.c.5.b.2 nepiemēro boram un bora karbīdam, kas bagātināts ar boru-10 (ar 20 % vai lielāku kopējo bora-10 saturu). 6. militārie materiāli ar ogļūdeņraždegvielu biezinātājiem, speciāli izstrādāti lietojumam liesmumetējos vai aizdedzes munīcijā, tādi kā metālu stearāti vai palmiāti (piemēram, oktols (CAS 637-12-7)) un M1, M2, un M3 biezinātāji; 7. perhlorāti, hlorāti un hromāti kompozīcijās ar pulverizētiem metāliem vai citiem energoietilpīgiem degkomponentiem; 8. sfērisks alumīnija pulveris (CAS 7429-90-5), kā daļiņas ir 60 μm vai mazākas, izgatavots no materiāla ar 99 % vai lielāku alumīnija saturu; 9. titāna subhidrīds (TiHn) ar stehiometrisko ekvivalentu n = 0,65–1,68;
1)

I pielikumu groza šādi: a) pielikuma 2.1. punktu groza šādi: i) virsrakstu aizstāj ar šādu: “2.1. No govs vai kazas piena olbaltumvielām ražoti mākslīgie maisījumi zīdaiņiem”; ii) 1. zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu: “(1) Zīdaiņiem paredzētiem mākslīgajiem maisījumiem, kuri ražoti no govs vai kazas piena olbaltumvielām un kuros olbaltumvielu daudzums ir no minimālā līdz 0,5 g/100 kJ (2 g/100 kcal), jāatbilst 7. panta 1. punkta otrajai daļai.”; b) pielikuma 2.3. punkta virsrakstu aizstāj ar šādu: “2.3. Zīdaiņiem paredzēti mākslīgie maisījumi, kas ražoti tikai no olbaltumvielām, kuras izdalītas no sojas, vai to maisījuma ar govs vai kazas piena olbaltumvielām”; c) pielikuma 10.1. punkta virsrakstu aizstāj ar šādu: “10.1. No govs vai kazas piena olbaltumvielām vai no olbaltumvielu hidrolizātiem ražoti mākslīgie maisījumi zīdaiņiem”; d) pielikuma 10.2. punkta virsrakstu aizstāj ar šādu: “10.2. Zīdaiņiem paredzēti mākslīgie maisījumi, kas ražoti tikai no olbaltumvielām, kuras izdalītas no sojas, vai to maisījuma ar govs vai kazas piena olbaltumvielām”;
(3)

Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2012/23/ES (4) groza Direktīvu 2009/138/EK, transponēšanas datumu pārceļot no 2012. gada 31. oktobra uz 2013. gada 30. jūniju, piemērošanas datumu pārceļot no 2012. gada 1. novembra uz 2014. gada 1. janvāri un spēkā esošo apdrošināšanas un pārapdrošināšanas direktīvu (5) (kopējais apzīmējums “Maksātspēja I”) atcelšanas datumu pārceļot no 2012. gada 1. novembra uz 2014. gada 1. janvāri.
6)

direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu: “6. pants Maksas noteikšanas principi 1. Ja tiek iekasēta maksa par dokumentu atkalizmantošanu, minētā maksa nepārsniedz šo dokumentu reproducēšanas, nodrošināšanas un izplatīšanas robežizmaksas. 2. Šā panta 1. punktu nepiemēro: a) valsts sektora iestādēm, no kurām prasa, lai tās gūtu ieņēmumus ievērojamas daļas izmaksu segšanai, kas saistītas ar tām uzticēto publisko uzdevumu izpildi; b) izņēmuma kārtā – dokumentiem, attiecībā uz kuriem no attiecīgajām valsts sektora iestādēm prasa, lai tās gūtu pietiekamus ieņēmumus ievērojamas daļas izmaksu segšanai, kas saistītas ar dokumentu savākšanu, izgatavošanu, reproducēšanu un izplatīšanu. Šīs prasības ir noteiktas dalībvalsts tiesību aktos vai citos saistošos noteikumos. Ja šādu noteikumu nav, prasības nosaka saskaņā ar dalībvalsts ierasto administratīvo praksi; c) bibliotēkām, tostarp universitāšu bibliotēkām, muzejiem un arhīviem. 3. Attiecīgās valsts sektora iestādes, kas minētas 2. punkta a) un b) apakšpunktā, aprēķina kopējo maksu, izmantojot objektīvus, pārredzamus un pārbaudāmus kritērijus, kuri jānosaka dalībvalstīm. Minēto iestāžu kopējie ieņēmumi no dokumentu sagādāšanas un atkalizmantošanas atļaušanas attiecīgajā pārskata periodā nepārsniedz savākšanas, izgatavošanas, reproducēšanas un izplatīšanas izmaksas kopā ar samērīgu peļņu no kapitāla ieguldījumiem. Maksu aprēķina, ievērojot grāmatvedības principus, kas ir piemērojami attiecīgajām valsts sektora iestādēm. 4. Ja maksu nosaka valsts sektora iestādes, kas minētas 2. punkta c) apakšpunktā, kopējie ieņēmumi no dokumentu sagādāšanas un atkalizmantošanas atļaušanas attiecīgajā pārskata periodā nepārsniedz savākšanas, izgatavošanas, reproducēšanas, izplatīšanas, saglabāšanas un tiesību iegūšanas izmaksas kopā ar samērīgu peļņu no kapitāla ieguldījumiem. Maksu aprēķina, ievērojot grāmatvedības principus, kas ir piemērojami attiecīgajām valsts sektora iestādēm.”;
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 208/73

Labojums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK

( “Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” L 176, 2013. gada 27. jūnijs )

423. lappusē 162. panta 1. punkta otrajā daļā:

tekstu:

“Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2013. gada 31. decembrim.”

lasīt šādi:

“Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2014. gada 1. janvāra.”

423. lappusē 162. panta 3. punktā:

tekstu:

“… ko sākot no 2014. gada 1. janvāra piešķir par pakalpojumiem vai veikumu, neatkarīgi no tā, vai to piešķir, pamatojoties uz līgumiem, kas noslēgti pirms vai pēc 2013. gada 31. decembrim.”

lasīt šādi:

“… ko, sākot no 2014. gada, piešķir par pakalpojumiem vai veikumu, neatkarīgi no tā, vai to piešķir, pamatojoties uz līgumiem, kas noslēgti pirms vai pēc 2014. gada 1. janvāra.”

424. lappusē 162. panta 6. punktā:

tekstu:

“Atkāpjoties no šā panta 2. punkta, 133. pantu piemēro no 2013. gada 31. decembrim.”

lasīt šādi:
(9)

Tā kā recepšu abpusējas atzīšanas princips izriet no Līguma par Eiropas Savienības darbību 56. panta, šī direktīva neliedz dalībvalstīm piemērot abpusējas atzīšanas principu receptēm, kurās nav iekļauti papildināmajā sarakstā norādītie elementi. Tajā pašā laikā šīs direktīvas noteikumi neizliedz dalībvalstīm noteikt, ka to teritorijā izrakstītām receptēm, kas paredzētas izmantošanai citā dalībvalstī, ir jāsatur papildu elementi, kuri noteikti atbilstoši to teritorijā piemērojamiem noteikumiem, ja vien šie noteikumi ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem.
(7)

Ņemot vērā to, ka attiecīgā aktīvā viela ir ļoti toksiska un uzliesmojoša, un pieņēmumus, uz kuriem pamatots riska novērtējums, ir lietderīgi prasīt, lai produktus būtu atļauts izmantot tikai profesionāļiem, kuri ir pienācīgi apmācīti to lietošanā, un lai produktu lietotājiem un citām personām attiecībā uz fumigāciju un ventilāciju būtu noteiktas drošas darba metodes, tostarp šādas prasības: strādājot ar produktiem, jālieto piemēroti individuālās aizsardzības līdzekļi, attiecīgā gadījumā arī autonoms elpošanas aparāts un gāzu necaurlaidīgs apģērbs; atgriešanās fumigētajās telpās ir aizliegta tik ilgi, kamēr ventilējot ir sasniegta tāda aktīvās vielas koncentrācija gaisā, kas neapdraud produktu lietotājus un citas personas; nosakot uzraudzītu slēgto zonu, ventilēšanas laikā un pēc tās netiek pieļauta tāda iedarbība uz produktu lietotājiem un citām personām, kas pārsniedz drošu līmeni; pirms fumigēšanas visi pārtikas produkti un porainie materiāli, kas potenciāli varētu absorbēt aktīvo vielu, izņemot apstrādei paredzēto koksni, vai nu tiek aizvākti no fumigējamās telpas, vai arī ar piemērotiem līdzekļiem tiek nodrošināta to aizsardzība pret vielas absorbēšanu, un tiek nodrošināta fumigējamās telpas aizsardzība pret nejaušu aizdegšanos.
(1)

Direktīvā 2009/48, pamatojoties uz Nīderlandes Nacionālā sabiedrības veselības un vides institūta (Dutch National Institute for Public Health and the Environment, RIVM) ieteikumiem, kas izklāstīti 2008. gada ziņojumā „Ķīmiskās vielas rotaļlietās. Vispārīga metodika rotaļlietu ķīmiskā drošuma novērtēšanai, īpaši ņemot vērā ķīmiskos elementus” („Chemicals in Toys. A general methodology for assessment of chemical safety of toys with a focus on elements”), noteiktas kadmija robežvērtības. RIVM ieteikumu pamatā ir pieņēmums, ka rotaļlietās esošo ķīmisko vielu iedarbība uz bērniem nedrīkst pārsniegt konkrētu līmeni jeb tā dēvēto „pieļaujamo dienas devu”. Bērni nonāk saskarē ar ķīmiskām vielām citos avotos, ne tikai rotaļlietās, tādēļ rotaļlietām būtu jānosaka tikai procentuālā daļa no pieļaujamās dienas devas. Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskā komiteja 2004. gada ziņojumā ieteica noteikt rotaļlietām maksimāli 10 % no pieļaujamās dienas devas. Tomēr kadmijam un citām ķīmiskām vielām, kuras ir sevišķi toksiskas, ieteicamā procentuālā daļa nedrīkstētu pārsniegt 5 % no pieļaujamās dienas devas, lai nodrošinātu tikai tādu mikrodaudzumu klātbūtni, kuri ir saderībā ar labu ražošanas praksi.
(3)

Saskaņā ar “Stokholmas programmu – atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu un viņu aizsardzības labā” (2) savstarpējai atzīšanai būtu jāattiecas uz visiem tiesas spriedumu un nolēmumu veidiem, kuri – atkarībā no tiesību sistēmas – var būt pieņemti krimināllietās vai administratīvās lietās. Tā arī aicina Komisiju un dalībvalstis izskatīt to, kā uzlabot tiesību aktus un praktiskus atbalsta pasākumus, lai aizsargātu cietušos. Programmā arī norādīts, ka noziegumos cietušajiem var piedāvāt īpašus aizsardzības pasākumus, kam vajadzētu būt spēkā visā Savienībā. Šī direktīva ir daļa no saskaņotu un vispusīgu pasākumu kopuma attiecībā uz cietušo tiesībām.
(1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/25/EK (2000. gada 22. maijs), ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem (3), regulē izplūdes gāzu emisiju no dzinējiem, kas uzstādīti lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros, lai nodrošinātu cilvēku veselības un vides labāku aizsardzību. Direktīvā 2000/25/EK bija paredzēts, ka emisiju robežvērtības, ko 2010. gadā piemēroja vairākuma kompresijaizdedzes motoru tipa apstiprināšanā un ko dēvē par III A posma robežvērtībām, ir jāaizstāj ar stingrākām III B posma robežvērtībām, kas attiecībā uz laišanu tirgū pakāpeniski stāsies spēkā no 2011. gada 1. janvāra un attiecībā uz minēto motoru tipa apstiprinājumu – no 2010. gada 1. janvāra. IV posms ar stingrākām emisiju robežvērtībām nekā III B posmā attiecībā uz minēto motoru tipa apstiprinājumu pakāpeniski stāsies spēkā no 2013. gada 1. janvāra un attiecībā uz laišanu tirgū – no 2014. gada 1. janvāra.
c)

metodes 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. PRINCIPS Sastāvdaļas, kas nav hloršķiedras, polipropilēns, elastolefīns, melamīns vai polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (t. i., šķiedras, kas minētas 1. punkta 1. apakšpunktā) no zināmas maisījuma sausās masas izšķīdina ar koncentrētu sērskābi (relatīvais blīvums 20 °C temperatūrā 1,84). Atlikumu, kas sastāv no hloršķiedrām, polipropilēna, elastolefīna, melamīna vai polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, savāc, mazgā, žāvē un nosver; tā masu, kas vajadzības gadījumā koriģēta, izsaka procentos no maisījuma sausās masas. Pārējo sastāvdaļu procentuālo sastāvu iegūst ar starpības palīdzību.”;
c.

“pirotehnikas materiāli”, degvielas un tām radniecīgas vielas un to maisījumi: 1. speciāli militārām vajadzībām izstrādātas aviodegvielas; 2. alans (alumīnija hidrīds) (CAS 7784-21-6); 3. karborāni; dekaborāns (CAS 17702-41-9); pentaborāni (CAS 19624-22-7 un 18433-84-6) un to atvasinājumi; 4. hidrazīns un atvasinājumi (sk. arī pozīciju ML8.d.8. un ML8.d.9. – hidrazīna atvasinājumi kā oksidētāji): a. hidrazīns (CAS 302-01-2) 70 % vai lielākās koncentrācijās; b. monometilhidrazīns (CAS 60-34-4); c. simetriskais dimetilhidrazīns (CAS 540-73-8); d. asimetriskais dimetilhidrazīns (CAS 57-14-7); 5. pulverizētas metāla degvielas (to daļiņas ir vai nu sfēriskas, putekļveida, sferoīdas, vai maltas), kas gatavotas no materiāliem, kam sastāvā ir 99 % vai vairāk jebkuras šīs vielas: a. šādi metāli un to maisījumi: 1. berīlijs (CAS 7440-41-7), ja daļiņas nav lielākas par 60 μm; 2. dzelzs pulveris (CAS 7439-89-6), ja daļiņas ir 3 μm vai mazākas, iegūts, dzelzs oksīdu reducējot ar ūdeņradi; b. maisījumi, kuros ir jebkura šī viela: 1. cirkonijs (CAS 7440-67-7), magnijs (CAS 7439-95-4) vai to sakausējumi, ja daļiņas mazākas par 60 μm; 2. bora (CAS 7440-42-8) vai bora karbīda (CAS 12069-32-8) degvielas, 85 % tīras vai tīrākas un ja daļiņas mazākas par 60 μm; 6. militārie materiāli ar ogļūdeņraždegvielu biezinātājiem, speciāli izstrādāti lietojumam liesmumetējos vai aizdedzes munīcijā, tādi kā metālu stearāti vai palmiāti (piemēram, oktols (CAS 637-12-7)) un M1, M2, un M3 biezinātāji; 7. perhlorāti, hlorāti un hromāti kompozīcijās ar pulverizētiem metāliem vai citiem energoietilpīgiem degkomponentiem; 8. sfērisks alumīnija pulveris (CAS 7429-90-5), kā daļiņas ir 60 μm vai mazākas, izgatavots no materiāla ar 99 % vai lielāku alumīnija saturu; 9. titāna subhidrīds (TiHn) ar stehiometrisko ekvivalentu n = 0,65 – 1,68; Aviodegvielas, kas minētas pozīcijā ML8.c.1., ir gatavi ražojumi, nevis to sastāvdaļas. Pozīciju ML8.c.4.a. nepiemēro hidrazīna maisījumiem, kas speciāli izstrādāti korozijas ierobežošanai. Pozīciju ML8.c.5. piemēro sprāgstvielām un degvielām neatkarīgi no tā, vai tie ir vai nav iekapsulēti alumīnijā, magnijā, cirkonijā vai berilijā. Pozīciju ML8.c.5.b.2. nepiemēro boram un bora karbīdam, kas bagātināts ar boru-10 (ar 20 % vai lielāku kopējo bora-10 saturu).