Oficiālais Vēstnesis L 326 , 22/12/2000 Lpp. 0030 - 0033



Komisijas Regula (EK) Nr. 2813/2000 (2000. gada 21. decembris), kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 104/2000 piemērošanai par privātās uzglabāšanas atbalsta piešķiršanu attiecībā uz atsevišķiem zivsaimniecības produktiem EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. decembra Regulu (EK) Nr. 104/2000 par zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgus kopīgo organizāciju [1], un jo īpaši tās 25. panta 6. punktu, tā kā: (1) Regula (EK) Nr. 104/2000, ar kuru no 2001. gada 1. janvāra atcēla Padomes Regulu (EEK) Nr. 3759/92 [2], paredz privātas uzglabāšanas atbalsta piešķiršanu ražotāju organizācijām attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 104/2000 II pielikumā uzskaitītajiem produktiem. Šie noteikumi atšķiras no iepriekšējās shēmas, kas minēta Regulā (EEK) Nr. 3759/92 un Komisijas 1994. gada 12. jūlija Regulā (EK) Nr. 1690/94, kas nosaka sīki izstrādātus noteikums Padomes Regulas (EEK) Nr. 3759/92 ieviešanai par privātās uzglabāšanas atbalsta piešķiršanu attiecībā uz atsevišķiem zivsaimniecības produktiem [3], sakarā ar Kopienas pārdošanas cenas ieviešanu. Tāpēc Regulu (EK) Nr. 1690/94 vajadzētu aizstāt, ņemot vērā šīs izmaiņas. (2) Ražotāju organizācijām vajadzētu dot savu ieguldījumu to izmaksu segšanā, kas saistītas ar privātās uzglabāšanas mehānisma ieviešanu, un tāpēc atbalsta apjomu vajadzētu noteikt, balstoties uz faktiskajām glabātuves darbības tehniskajām izmaksām un finansiālajām izmaksām. Tehniskās izmaksas būtu jānosaka, balstoties uz mehānisma radītajām tūlītējām izmaksām. Lai izvairītos no apgrūtinošām informācijas prasībām no rūpniecības puses un sarežģītiem ikgadējiem aprēķiniem, finansiālajām izmaksām vajadzētu būt vienotas likmes summai, kas pielāgota, balstoties uz procentu likmi, kas noteikta saskaņā ar 5. pantu Padomes 1978. gada 2. augusta Regulā (EEK) Nr. 1883/78, ar ko nosaka vispārīgus noteikumus intervences finansēšanai, kuru veic Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Garantiju nodaļa [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1259/96 [5]. (3) Lai nodrošinātu produktu kvalitāti un veicinātu produktu realizāciju tirgū, vajadzētu noteikt prasības darbībām, kas kvalificējas privātās uzglabāšanas atbalsta saņemšanai, kā arī prasības attiecībā uz attiecīgo produktu uzglabāšanu un atgriešanu tirgū. (4) Lai garantētu normālus konkurences apstākļus starp ražotāju organizācijām, kas izmanto pielaides robežu, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 104/2000, ir nepieciešams noteikt noteikumus, kas attiecas uz tās piemērošanu un ir atbilstoši citiem intervences mehānismiem. Tāpēc vajadzētu piemērot attiecīgos noteikumus, kurus paredz Komisijas 2000. gada 15. novembra Regula (EK) Nr. 2509/2000, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 104/2000 piemērošanai attiecībā uz finansiālas kompensācijas piešķiršanu par atsevišķu zivsaimniecības produktu izņemšanu [6]. (5) Atbalsta saņēmējiem vajadzētu veikt preču uzskaiti, lai uzlabotu pārbaužu efektivitāti, un tiem šī informācija jāpaziņo dalībvalstij. Labas mehānisma pārvaldības nolūkā ir pietiekami pieprasīt krājumu uzskaiti minimālo glabāšanas periodu laikā. (6) Būtu jānosaka kārtība, kādā ir iesniedzams privātās uzglabāšanas atbalsta maksājuma pieteikums, kā arī kārtība, kādā piešķirami avansa maksājumi, un attiecīgā nodrošinājuma summa. (7) Šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Zivsaimniecības produktu pārvaldības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants 1. Privātās uzglabāšanas atbalsta līmeni nosaka pirms katra zvejas gada sākuma saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 104/2000 38. panta 2. punktā noteikto kārtību. Privātās uzglabāšanas atbalstu nosaka par vienības svaru, un to piemēro Regulas (EK) Nr. 104/2000 II pielikumā uzskaitīto produktu neto svaram. 2. Atbalsta summu aprēķina, balstoties uz faktiskajām tehniskajām un finansiālajām darbību, kas nepieciešamas attiecīgo produktu uzglabāšanai, izmaksām, kā reģistrēts Kopienā iepriekšējā zvejas gada laikā. 3. Šādas uzskata par tehniskajām izmaksām: a) enerģijas izmaksas; b) darbaspēka izmaksas, kas saistītas ar uzglabāšanu un izvešanu no noliktavas; c) iepakojuma materiālu izmaksas; d) transporta izmaksas no krastā izkraušanas līdz pārstrādes vietai. 4. Finansiālās izmaksas ir vienotas likmes summa EUR 10 apmērā par tonnu 2001. gadā. Pēc tā vienotas likmes summu katru gadu pielāgo, izmantojot procentu likmi, kas noteikta ikgadēji saskaņā ar 5. pantu Regulā (EEK) Nr. 1883/78. 5. Attiecīgajam zvejas gadam noteiktās privātās uzglabāšanas atbalsta līmenis attiecas uz produktiem, kas nodoti glabāšanā attiecīgā gada laikā, neatkarīgi no glabāšanas perioda beigām. 2. pants 1. Lai kvalificētos privātās uzglabāšanas atbalsta saņemšanai, attiecīgo produktu uzglabāšanai un atgriešanai tirgū jāatbilst 2. un 3. punktā minētajiem nosacījumiem. 2. Produktus uzglabā vismaz 15 dienas pēc dienas, kad tie ievesti glabātuvē. Produktus glabā apstākļos, kas nebojā to kvalitāti. Šim nolūkam produktus uzglabā atbilstošās iekārtās, kurās uzglabāšanas temperatūra nepārsniedz mīnus 18 °C, neierobežojot vairāk ierobežojošas valsts prasības vai tirdzniecības standartus, kas piemērojami dalībvalstīs. Produktus uzglabā viendabīgās partijās vismaz 5 tonnu apjomā vai 1 tonnas apjomā tīģergarneļu dzimtas garnelēm. 3. Produktus atkārtoti laiž tirgū partijās, kas ir viendabīgas attiecībā uz sugām, no kā tie iegūti, un atbilst katrā dalībvalstī spēkā esošajiem noteikumiem par tādu produktu tirdzniecību, kas paredzēti lietošanai cilvēku uzturā. 3. pants Regulas (EK) Nr. 2509/2000 2. panta 1., 2. un 3. punkts un 3. pants ir piemērojams mutatis mutandis attiecībā uz privātās uzglabāšanas atbalsta noteikumiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 104/2000 25. pantā. 4. pants 1. Dalībvalstis izveido pārraudzības sistēmu, lai nodrošinātu, ka produkti, par kuriem privātās uzglabāšanas atbalsts ir pieprasīts, ir tādi, kas dod uz to tiesības. 2. Minimālajam uzglabāšanas periodam, kas minēts 2. panta 2. punkta pirmajā daļā, ražotāju organizācijas nodrošina, ka atbalsta saņēmēji veic krājumu uzskaiti par katru glabātuvē ievestās produkcijas kategoriju. 3. Ražotāju organizācijas katru mēnesi attiecīgajai dalībvalstij paziņo par glabātuvē ievesto produktu datumu, sugām, no kā tie iegūti, kategoriju un daudzumu. 5. pants 1. Privātās uzglabāšanas atbalstu izmaksā attiecīgajām ražotāju organizācijām tikai tad, kad kompetentās iestādes attiecīgajā dalībvalstī ir pārliecinājušās, ka daudzums, par kuru ir iesniegts atbalsta pieprasījums, nepārsniedz Regulas (EK) Nr. 104/2000 25. panta 4. punktā minēto robežu, un ka tas ir uzglabāts un atgriezts tirgū saskaņā ar šo regulu. 2. Privātās uzglabāšanas atbalsta maksājumu pieteikumus attiecīgā ražotāju organizācija iesniedz dalībvalsts kompetentajām iestādēm ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc attiecīgā zvejas gada beigām. 3. Valsts iestādes izmaksā privātās uzglabāšanas atbalstu trīs mēnešu laikā pēc pilnīga maksājuma pieprasījuma saņemšanas no attiecīgās ražotāju organizācijas. 6. pants Pēc attiecīgās ražotāju organizācijas pieprasījuma dalībvalsts piešķir privātās uzglabāšanas atbalsta ikmēneša avansa maksājumu, kas izmaksājams par daudzumu, par kādu atbalsts ir pieprasīts minētajā mēnesī, ar noteikumu, ka ražotāju organizācija ir iesniegusi nodrošinājumu 105 % apmērā no avansa summas. Avansa summu aprēķina saskaņā ar pielikumā minēto metodi. 7. pants Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 1690/94. 8. pants Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2001. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2000. gada 21. decembrī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz Fischler [1] OV L 17, 21.1.2000., 22. lpp. [2] OV L 388, 31.12.1992., 1. lpp. [3] OV L 179, 13.7.1994., 4. lpp. [4] OV L 216, 5.8.1978., 1. lpp. [5] OV L 163, 2.7.1996., 10. lpp. [6] OV L 289, 16.11.2000., 11. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------