LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 144/22

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 574/2007/EK

(2007. gada 23. maijs),

ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Ārējo robežu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 62. panta 2. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

(1) Lai gan ikviena dalībvalsts dod ieguldījumu personu augsta un vienveidīga līmeņa kontrolē un uzraudzībā pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām saskaņā ar kopējiem noteikumiem, atsevišķām dalībvalstīm ir lielāks slogs nekā citām.

(2) Atšķirīgais slogs ir izskaidrojams ar atšķirīgajām situācijām, kādas ir dalībvalstīs atkarībā no ārējās robežas ģeogrāfiskiem aspektiem, oficiālu un darbojošos robežšķērsošanas vietu skaita, gan likumīgās, gan nelikumīgās migrācijas spiediena līmeņa, esošajiem riskiem un draudiem un, visbeidzot, valstu dienestu darba apjoma saistībā ar vīzu pieteikumu izskatīšanu un vīzu izsniegšanu.

(3) Ārējo robežu pārvaldības sloga sadale starp dalībvalstīm un Eiropas Savienību ir viens no pieciem ārējo robežu pārvaldības politikas aspektiem, ko ierosinājusi Komisija savā 2002. gada 7. maija Paziņojumā “Ceļā uz Eiropas Savienības dalībvalstu ārējo robežu integrētu pārvaldību” un ko Padome atbalstījusi savā 2002. gada 14. jūnija dokumentā “Eiropas Savienības dalībvalstu ārējo robežu pārvaldības plāns”.

(4) Lai gan Padomes Regula (EK) Nr. 2007/2004 (2004. gada 26. oktobris), ar ko izveido Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības pārvaldībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (4), ir nozīmīgs solis ceļā uz praktiskās dimensijas pakāpenisku attīstīšanu attiecībā uz Eiropas kopēju integrētu robežu pārvaldības sistēmu, efektīvu kopēju ārējo robežu kontroles un uzraudzības standartu īstenošanai nepieciešams Kopienas finanšu solidaritātes mehānisms, lai atbalstītu dalībvalstis, kuras Kopienas labā uzņemas pastāvīgu un smagu finanšu slogu.

(5) Vienotajā tiesību aktu bāzē, kā jo īpaši noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (5), izteikts aicinājums robežpārbaudēm palīdzēt apkarot nelikumīgo imigrāciju un cilvēku tirdzniecību, kā arī novērst jebkādus draudus dalībvalstu iekšējai drošībai, vienlaikus paredzot veikt robežpārbaudes tā, lai pilnībā ievērotu cilvēka cieņu.

(6) Ārējo robežu fondam (turpmāk – “Fonds”) būtu jāpauž solidaritāte, finansiāli atbalstot tās dalībvalstis, kuras piemēro Šengenas noteikumus pie ārējām robežām.

(7) Šāds finansiālais atbalsts būtu jāveido tā, lai tas vienlaikus radītu pāreju no Eiropas Savienības iepriekšējā finansiālā atbalsta dalībvalstīm, kuras šā lēmuma spēkā stāšanās brīdī vēl nepiemēro visus Šengenas acquis noteikumus, taču nebūtu vienkārši turpinājums iepriekš no citām Eiropas Savienības vispārējā budžeta līdzekļiem finansētām darbībām. Šādos gadījumos Fondam būtu jāatbalsta tās dalībvalstis, kuras gatavojas pēc iespējas drīzai pilnīgai dalībai, atbilstīgi 2004. gada 4. un 5. novembra Hāgas Programmai.

(8) Turklāt Fonda izveidē būtu jāņem vērā īpašas situācijas, piemēram, tādu trešo valstu valstspiederīgo tranzīts pa sauszemi, kuriem jāšķērso vienas vai vairāku dalībvalstu teritorija, lai pārvietotos starp savas valsts daļām, kuras nav ģeogrāfiski blakusesošas, un tas jādara ne vien attiecīgās (-o) dalībvalsts (-u) interesēs, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas pārbaudes pie savām iekšējām robežām. Šādos gadījumos būtu pilnībā jādefinē finansējamās darbības un līdzekļu piešķīrums būtu jānosaka, pamatojoties uz faktisko vajadzību novērtējumu attiecībā uz minētajām darbībām.

(9) Lai nodrošinātu ārējo robežu vienotu un kvalitatīvu kontroli un elastīgu pārrobežu satiksmi, Fondam būtu jādod ieguldījums Eiropas kopējas integrētas robežu pārvaldības sistēmas izstrādē, kurā ietverti gan visi pasākumi saistībā ar politiku, tiesību aktiem, sistemātisku sadarbību, slodzes, personāla, iekārtu un tehnoloģijas sadali, ko dažādos mērogos veic kompetentas dalībvalstu iestādes, sadarbojoties savā starpā un vajadzības gadījumā ar citām iesaistītajām pusēm, izmantojot, inter alia, četru pakāpju robežu drošības modeli un integrētu Eiropas Savienības riska analīzi.

(10) Saskaņā ar 2003. gada Pievienošanās akta 5. protokolu par personu tranzītu pa sauszemi starp Kaļiņingradas reģionu un citām Krievijas Federācijas daļām (6) no Fonda būtu jāsedz visas papildu izmaksas, ko izraisa šādam tranzītam paredzēta acquis īpaša noteikuma īstenošana.

(11) Kā papildinājumu operatīvajai sadarbībai, kas attīstīta, darbojoties Eiropas Aģentūrai operatīvās sadarbības pārvaldībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 2007/2004, (turpmāk – “Aģentūra”) un saskaņā ar dalībvalstīm piešķirtiem līdzekļiem, Fondam būtu arī jāparedz iespēja īstenot Kopienas atbildes rīcību, reaģējot uz nepilnībām stratēģiskos robežpunktos, līdzfinansējot īpašas darbības, pievēršoties minētajām nepilnībām, pamatojoties uz konkrētu summu, kas katru gadu atvēlēta šādām darbībām.

(12) No Fonda būtu jāparedz atbalsts valstu pasākumiem un sadarbībai starp dalībvalstīm attiecībā uz vīzu politiku un citām pirms robežas veicamām darbībām, kuras notiek pirms kontroles pie ārējām robežām. Efektīva to darbību pārvaldība, kuras organizē dalībvalstu konsulārie dienesti trešās valstīs, dod labumu kopējai vīzu politikai, kas iekļaujas daudzpakāpju sistēmā, kuras mērķis ir atvieglināt likumīgu ceļošanu un cīnīties pret nelikumīgu imigrāciju Eiropas Savienībā un kura ir Eiropas kopējās integrētās robežu pārvaldības sistēmas sastāvdaļa.

(13) Ņemot vērā Fonda piemērošanas jomu un mērķi, tam noteikti nebūtu jāatbalsta darbības attiecībā uz personu uzturēšanas rajoniem un centriem trešās valstīs.

(14) Lai pieejamos gada līdzekļus sadalītu starp dalībvalstīm, būtu jānosaka objektīvi kritēriji. Minētie kritēriji būtu jānosaka atbilstīgi robežu veidam, ņemot vērā plūsmu un draudu līmeni pie dalībvalstu ārējām robežām.

(15) Minēto kritēriju piemērošana būtu jāpārskata 2010. gadā, lai varētu ņemt vērā visus jaunos apstākļus, jo īpaši tos, ko izraisa pārmaiņas pie ārējām robežām.

(16) Ņemot vērā Aģentūras pamatuzdevumu – palīdzēt dalībvalstīm īstenot ārējo robežu pārvaldības praktiskos aspektus – un lai pilnveidotu tās pamatuzdevuma papildināmību ar dalībvalstu ārējo robežu kontroles un uzraudzības pienākumiem, Komisijai būtu jāapspriežas ar Aģentūru par dalībvalstu iesniegtajām daudzgadu programmām un par Komisijas sagatavotajām stratēģiskajām pamatnostādnēm.

(17) Turklāt Komisija var prasīt, lai Aģentūrai dod ieguldījumu Komisijas veiktajā novērtējumā par Fonda ietekmi uz ārējo robežu kontroles politikas un tiesību aktu attīstību, Fonda un Aģentūras uzdevumu sinerģiju, kā arī par līdzekļu sadalei starp dalībvalstīm piemērojamo kritēriju piemērotību, ņemot vērā Eiropas Savienības mērķus šajā jomā.

(18) Šis lēmums ir paredzēts kā daļa no vienotas sistēmas, kura ietver arī Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 573/2007/EK (2007. gada 23. maijs), ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” (7), Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 575/2007/EK (2007. gada 23. maijs), ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Atgriešanās fondu kā daļu no Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” (8), un Padomes Lēmumu 2007/.../EK (… gada …), ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fondu kā daļu no Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” (9), un kuras mērķis ir risināt jautājumu par atbildības taisnīgu sadalījumu starp dalībvalstīm attiecībā uz finanšu slogu, ko rada Eiropas Savienības ārējo robežu integrētas pārvaldības ieviešana un kopējas patvēruma un imigrācijas politikas īstenošana, kā tās izstrādātas saskaņā ar Līguma trešās daļas IV sadaļu.

(19) Dalībvalsts dalībai šajā Fondā nevajadzētu pārklāties ar tās dalību turpmākā pagaidu instrumentā, kurš izstrādāts, lai palīdzētu atbalstu saņemošajām dalībvalstīm finansēt darbības pie Eiropas Savienības jaunajām ārējām robežām, īstenojot Šengenas acquis un ārējo robežu kontroli.

(20) No Fonda atbalstītajām darbībām vajadzētu būt sinerģijā ar darbībām, ko atbalsta ar Kopienas ārējās palīdzības instrumentiem, un tām būtu jāiekļaujas Eiropas Savienības ārējo attiecību politikā, jo īpaši brīvības, drošības un tiesiskuma telpas ārējo dimensiju stratēģijā.

(21) Fonda sniegtais atbalsts būtu efektīvāks un mērķtiecīgāks, ja atbilstīgo darbību līdzfinansēšanas pamatā būtu stratēģiskas daudzgadu programmas, ko sagatavo katra dalībvalsts saziņā ar Komisiju.

(22) Pamatojoties uz Komisijas pieņemtām stratēģiskām pamatnostādnēm, ikvienai dalībvalstij būtu jāsagatavo daudzgadu plānošanas dokuments, kur ņemta vērā tās konkrētā situācija un vajadzības un izklāstīta tās attīstības stratēģija, kurai vajadzētu būt pamatam, lai sagatavotu gada programmās uzskaitīto darbību īstenošanu.

(23) Saskaņā ar īstenošanas metodēm, kas minētas 53. panta 1. punkta b) apakšpunktā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (10) (turpmāk – “Finanšu regula”), būtu jāprecizē nosacījumi, kas ļauj Komisijai pildīt tās pienākumus, izpildot Eiropas Savienības vispārējo budžetu, un jāprecizē dalībvalstu pienākumi attiecībā uz sadarbību. Šo nosacījumu piemērošana Komisijai ļautu pārliecināties par to, vai dalībvalstis Fondu izmanto likumīgi un pareizi, un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu Finanšu regulas 27. panta un 48. panta 2. punkta nozīmē.

(24) Dalībvalstīm būtu jāpieņem attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu pārvaldības un kontroles sistēmas pareizu darbību un īstenošanas kvalitāti. Tādēļ ir jānosaka vispārīgie principi un attiecīgas funkcijas, kuras būtu jāizpilda visu programmu sistēmām.

(25) Tā kā no Fonda var atbalstīt dalībvalstu pasākumus, lai īstenotu Šengenas acquis noteikumus, sākot ar ārējo robežu kontroli un beidzot ar vīzu politiku dažādos mērogos un vietās, varētu būt iesaistītas vairākas vienas dalībvalsts iestādes. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāļauj norīkot vairākas sertifikācijas un revīzijas iestādes vai deleģētās iestādes tiktāl, ciktāl katrai no šīm iestādēm ir skaidri noteiktas funkcijas.

(26) Saskaņā ar subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem dalībvalstīm vajadzētu būt primārajai atbildībai par Fonda intervences īstenošanu un kontroli.

(27) Lai garantētu daudzgadu un gada programmu efektīvu un pareizu īstenošanu, būtu jāprecizē dalībvalstu pienākumi attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmām, izdevumu apstiprināšanu, kā arī nelikumību un Kopienas tiesību aktu pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un labošanu. Jo īpaši attiecībā uz pārvaldību un kontroli ir jānosaka kārtība, kā dalībvalstis nodrošina attiecīgo sistēmu izveidi un apmierinošu darbību.

(28) Neskarot Komisijas pilnvaras finanšu kontroles jomā, būtu jāveicina dalībvalstu un Komisijas sadarbība šajā jomā.

(29) Fonda atbalstīto darbību efektivitāte un ietekme ir atkarīga arī no to izvērtējuma un rezultātu izplatīšanas. Šajā sakarā būtu oficiāli jānosaka dalībvalstu un Komisijas pienākumi, kā arī mehānismi, kā nodrošināt izvērtējuma uzticamību un saistītās informācijas kvalitāti.

(30) Būtu jāveic darbību starpposma izvērtēšana un ietekmes izvērtēšana, un izvērtēšanas process būtu jāiekļauj projekta pārraudzības mehānismos.

(31) Paturot prātā to, cik svarīgi panākt Kopienas finansējuma pārskatāmību, Komisijai būtu jāsniedz norādījumi, lai veicinātu to, ka ikviena iestāde, nevalstiskā organizācija, starptautiska organizācija vai cita struktūra, kas saņem dotāciju no Fonda, pienācīgi novērtē saņemto atbalstu, ņemot vērā praksi, kas iedibināta saistībā ar citiem instrumentiem, kam piemēro dalīto pārvaldību, piemēram, struktūrfondiem.

(32) Ar šo lēmumu visam programmas laikam paredz finansējumu, kas budžeta lēmējinstitūcijai ikgadējās budžeta procedūras laikā ir galvenā atsauce, kā paredzēts 37. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumā (2006. gada 17. maijs) par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (11).

(33) Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķi – proti, atbalstīt Eiropas kopējas integrētas robežu pārvaldības sistēmas izveidi, inter alia, ietverot to darbību pārvaldību, kuras organizē konsulārie dienesti un citi dalībvalstu dienesti trešās valstīs attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo plūsmām dalībvalstu teritorijā – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka rīcības mēroga un seku dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

(34) Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (12).

(35) Tā kā šajā lēmumā paredzētie pasākumi attiecībā uz stratēģisko pamatnostādņu pieņemšanu ir vispārīgi, un to mērķis ir grozīt nebūtiskus šā lēmuma elementus, inter alia, svītrojot dažus no minētajiem elementiem, vai papildināt šo lēmumu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus, tie būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru. Efektivitātes nolūkā regulatīvās kontroles procedūras parastie termiņi būtu jāsaīsina, lai pieņemtu stratēģiskās pamatnostādnes.

(36) Lai nodrošinātu Fonda savlaicīgu īstenošanu, daži šā lēmuma noteikumi būtu jāpiemēro no 2007. gada 1. janvāra.

(37) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomām, kas minētas 1. panta A un B punktā Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK (13) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai.

(38) Būtu jāparedz kārtība, lai ļautu Islandes un Norvēģijas pārstāvjiem iesaistīties to komiteju darbībā, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras. Šāda kārtība ir apsvērta minētā nolīguma pielikumā pievienotajā vēstuļu apmaiņā starp Eiropas Savienības Padomi, Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par komitejām, kuras palīdz Eiropas Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras (14), kas pievienots 37. apsvērumā minētajam nolīgumam.

(39) Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A punktā, to lasot saistībā ar 4. panta 1. punktu Padomes Lēmumā 2004/860/EK (15) par minētā nolīguma parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā un dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu.

(40) Būtu jāparedz kārtība, lai ļautu Šveices pārstāvjiem iesaistīties to komiteju darbībā, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras. Šāda kārtība ir apsvērta vēstuļu apmaiņā starp Eiropas Savienības Padomi un Šveici, kas pievienots 39. apsvērumā minētajam nolīgumam.

(41) Lai noteiktu vajadzīgos papildu noteikumus šā instrumenta īstenošanai, būtu jānoslēdz nolīgums starp Kopienu un Islandi, Norvēģiju un Šveici.

(42) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un neattiecas uz to. Tā kā šis lēmums papildina Šengenas acquis atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma trešās daļas IV sadaļai, Dānijai saskaņā ar minētā protokola 5. pantu sešos mēnešos pēc šā lēmuma pieņemšanas dienas būtu jāizlemj, vai tā šo lēmumu transponēs savos tiesību aktos.

(43) Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par to, kā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karaliste piemēro daļu no Šengenas acquis noteikumiem (16) un tam sekojošo Padomes Lēmumu 2004/926/EK (2004. gada 22. decembris) par to, kā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste piemēro daļu no Šengenas acquis noteikumiem (17). Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas nav Apvienotajai Karalistei saistošs un neattiecas uz to.

(44) Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (18). Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas nav Īrijai saistošs un neattiecas uz to.

(45) Atbilstīgi Līguma 67. panta 2. punkta otrajam ievilkumam ar Padomes Lēmumu 2004/927/EK (2004. gada 22. decembris), ar ko Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru attiecina uz dažām jomām, uz kurām attiecas minētā līguma trešās daļas IV sadaļa (19), Līguma 251. pantā noteiktā procedūra tika attiecināta uz jomām, uz kurām attiecas Līguma 62. panta 1. punkts, 2. punkta a) apakšpunkts un 3. punkts, kā arī 63. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkta b) apakšpunkts,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

I NODAĻA

TEMATS, MĒRĶI UN DARBĪBAS

1. pants

Temats un darbības joma

Ar šo lēmumu laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim izveido Eiropas Ārējo robežu fondu (turpmāk – “Fonds”) kā daļu no vienotas sistēmas, kura ietver arī Lēmumu Nr. 573/2007/EK, Lēmumu Nr. 575/2007/EK un Lēmumu .../2007/EK, lai palīdzētu stiprināt brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un solidaritātes principa piemērošanu starp dalībvalstīm.

Šajā lēmumā ir noteikti mērķi, ko palīdz sasniegt Fonds, tā īstenošana, pieejamie finanšu līdzekļi un sadales kritēriji pieejamo finanšu līdzekļu piešķiršanai.

Lēmumā noteikti Fonda pārvaldības noteikumi, tostarp finanšu noteikumi, kā arī pārraudzības un kontroles mehānismi, pamatojoties uz pienākumu sadali starp Komisiju un dalībvalstīm.

2. pants

Definīcijas

Šajā lēmumā:

1) “ārējās robežas” ir dalībvalstu sauszemes, tostarp robežas uz upēm un ezeriem, jūras robežas un lidostas, upju ostas, jūras ostas un ezeru ostas, uz ko attiecas Kopienas tiesību aktu nosacījumi par ārējo robežu šķērsošanu, neatkarīgi no tā, vai tās ir pagaidu robežas vai nav;

2) “pagaidu ārējās robežas” ir: a) kopējā robeža starp dalībvalsti, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis, un dalībvalsti, kam Šengenas acquis ir pilnībā saistošs saskaņā ar tās pievienošanās aktu, bet attiecībā uz kuru nav stājies spēkā attiecīgais Padomes lēmums, ar kuru to pilnvaro pilnībā piemērot minēto acquis; b) kopējā robeža starp divām dalībvalstīm, kurām Šengenas acquis ir pilnībā saistošs saskaņā ar attiecīgajiem Pievienošanās aktiem, bet attiecībā uz kurām nav stājies spēkā attiecīgais Padomes lēmums, ar kuru tās pilnvaro pilnībā piemērot minēto acquis;

3) “robežšķērsošanas vieta” ir jebkura robežas šķērsošanas vieta, ko kompetentas iestādes ir oficiāli noteikušas ārējo robežu šķērsošanai, kā paziņots saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 562/2006 34. panta 2. punktu;

4) “Aģentūra” ir Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības pārvaldībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 2007/2004.

3. pants

Fonda vispārīgie mērķi

1. Fonds sekmē šādu mērķu sasniegšanu:

a) ārējo robežu kontroles efektīvu organizēšanu, ietverot gan pārbaudes, gan uzraudzības pasākumus;

b) dalībvalstu veiktās personu plūsmu pārvaldības efektīvu īstenošanu pie ārējām robežām, lai nodrošinātu, no vienas puses, augsta līmeņa ārējo robežu drošību un, no otras puses, ārējo robežu raitu šķērsošanu saskaņā ar Šengenas acquis, tostarp godpilnu attieksmi un cieņu;

c) robežsargu veiktu Kopienas tiesību aktu noteikumu vienādu piemērošanu attiecībā uz ārējo robežu šķērsošanu, jo īpaši piemērojot Regulu (EK) Nr. 562/2006;

d) uzlabot dalībvalstu konsulāro un citu dienestu organizēto pasākumu pārvaldību trešās valstīs attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo plūsmu uz dalībvalstu teritoriju, kā arī uzlabot dalībvalstu sadarbību šajā jomā.

2. Pēc dalībvalstu vai Komisijas ierosinājuma Fonds sniedz ieguldījumu tehniskās palīdzības finansēšanā.

4. pants

Īpašie mērķi

1. Attiecībā uz 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteikto mērķi Fonds atbalsta šādus īpašos mērķus:

a) īstenot ieteikumus, darbības standartus un labāko pieredzi, kas veidojas dalībvalstu sadarbības rezultātā robežu kontroles jomā;

b) tādu pasākumu izstrāde un piemērošana, kuri vajadzīgi, lai uzlabotu uzraudzības sistēmas starp robežšķērsošanas vietām;

c) tādu pasākumu ieviešana vai efektīvu sistēmu izstrāde, kas ļauj metodiski vākt attiecīgu informāciju par situācijas attīstību uz zemes ārējo robežu tuvumā, pie tām un tūlīt aiz tām;

d) jebkura veida ārējās robežas (sauszemes, gaisa, jūras) šķērsojošo personu skaita pienācīgas uzskaites nodrošināšana;

e) sistēmas ieviešana vai modernizācija statistikas datu un administratīvo datu vākšanai attiecībā uz ceļotāju kategorijām, pārbaužu skaitu un veidu un uzraudzības pasākumiem pie dažāda veida ārējām robežām, pamatojoties uz uzskaiti un citiem datu vākšanas avotiem;

f) efektīvas, strukturētas, stratēģiskas un operatīvas koordinācijas iedibināšana starp visām iestādēm, kas darbojas robežšķērsošanas vietās;

g) robežsargu spēju un kvalifikācijas uzlabošana attiecībā uz viņu veicamajiem uzraudzības, konsultatīvajiem un kontroles uzdevumiem;

h) informācijas apmaiņas uzlabošana valsts mērogā starp iestādēm, kas atbildīgas par ārējo robežu pārvaldību, kā arī starp minētajām iestādēm un citām iestādēm, kas atbild par migrāciju, patvērumu un citiem saistītiem jautājumiem;

i) kvalitātes pārvaldības standartu veicināšana.

2. Attiecībā uz 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto mērķi no Fonda atbalsta šādus īpašos mērķus:

a) izņemot pagaidu ārējās robežas, jaunu darba metožu, loģistikas pasākumu un jaunāko tehnoloģijas sasniegumu izstrāde, lai uzlabotu personu sistemātisku kontroli robežšķērsošanas vietās, tiem ieceļojot un izceļojot;

b) tehnoloģiju izmantošanas veicināšana un specializēta apmācība darbiniekiem, kuri atbild par to efektīvu izmantošanu;

c) informācijas apmaiņas veicināšana un apmācības uzlabošana attiecībā uz viltotiem ceļošanas dokumentiem, tostarp kopēju paņēmienu un prakses izstrāde un izplatīšana šādu dokumentu atklāšanai;

d) informācijas efektīvas saņemšanas veicināšana robežšķērsošanas vietās reālā laikā, izmantojot liela mēroga IT sistēmas, piemēram, Šengenas Informācijas sistēmu (SIS) un Vīzu informācijas sistēmu (VIS), un efektīva informācijas apmaiņa starp visām robežšķērsošanas vietām pie ārējām robežām reālā laikā;

e) riska analīzes rezultātu optimālas izmantošanas nodrošināšana operatīvā un tehniskā mērogā.

3. Attiecībā uz 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteikto mērķi Fonds atbalsta šādus īpašos mērķus:

a) robežsargu izglītības, apmācības un kvalifikācijas pakāpeniska vienādošana dalībvalstīs, jo īpaši, īstenojot kopēju mācību pamatprogrammu, ko izstrādājusi Aģentūra, kā arī konsekventi papildinot Aģentūras darbības šajā jomā;

b) robežsargu apmaiņas un norīkošanas atbalstīšana un palielināšana starp dalībvalstīm papildus Aģentūras pamatnostādnēm un darbībām šajā jomā;

c) savietojamu jaunāko tehnoloģiju izmantošanas veicināšana pie ārējām robežām, kad vien tas ir nepieciešams noteikumu pareizai, efektīvai vai vienveidīgai piemērošanai;

d) iestāžu spēju veicināšana attiecībā uz vienādu procedūru piemērošanu un konsekventu, operatīvu un kvalitatīvu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz ārējo robežu šķērsošanu, tostarp vīzu izsniegšanas jautājumos;

e) kopīgas robežsargu praktiskās rokasgrāmatas lietošanas veicināšana;

f) teritoriju un centru iekārtošana un uzlabošana personām, kam ir liegta ieceļošana, un personām, kuras pārtvertas, mēģinot nelikumīgi šķērsot robežu vai tuvojoties ārējām robežām ar mērķi nelikumīgi iekļūt dalībvalstu teritorijā;

g) drošības palielināšana robežšķērsošanas vietās, lai nodrošinātu robežsargu drošību, kā arī iekārtu, uzraudzības sistēmu un transportlīdzekļu drošību.

4. Attiecībā uz 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteikto mērķi Fonds atbalsta šādus īpašos mērķus:

a) imigrācijas sadarbības koordinatoru tīkla darbspējas stiprināšana un efektīvākas sadarbības veicināšana starp dalībvalstu dienestiem, izmantojot tīklu;

b) pasākumu ieviešana ar mērķi atbalstīt dalībvalstis un pārvadātājus, tiem veicot savus pienākumus saskaņā ar Padomes Direktīvu 2004/82/EK (2004. gada 29. aprīlis) par pārvadātāju pienākumu paziņot datus par pasažieriem (20) un 26. pantu 1990. gada 19. jūnija Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (21) (turpmāk – “Šengenas Konvencija”), lai nepieļautu nelikumīgo ieceļotāju ierašanos pie ārējām robežām;

c) efektīvākas sadarbības veicināšana ar pārvadātājiem izceļošanas valstu lidostās, tostarp pārvadātāju darbinieku vienveidīga apmācība par ceļošanas dokumentiem;

d) kvalitātes pārvaldības, labu pakalpojumu un infrastruktūras nodrošināšana vīzu pieteikuma procesā;

e) dalībvalstu sadarbības veicināšana, lai uzlabotu konsulāro dienestu spēju pārbaudīt vīzu pieteikumus;

f) kopējas izmeklēšanas prakses, vienveidīgu administratīvo procedūru un lēmumu par vīzām veicināšana dalībvalsts konsulārajos dienestos, kas atrodas dažādās trešās valstīs;

g) progresa sekmēšana ceļā uz sistemātisku un regulāru sadarbību starp dažādu dalībvalstu konsulārajiem un citiem dienestiem, jo īpaši saistībā ar VIS, tostarp resursu un līdzekļu apvienošana vīzu izsniegšanai, informācijas apmaiņa, apsekojumi un vīzu pieteikumu padziļināta izskatīšana, kā arī kopēju vīzu pieteikumu centru izveide;

h) valstu iniciatīvu veicināšana nolūkā dažādu dalībvalstu konsulārajos dienestos ieviest kopēju padziļinātas izskatīšanas praksi, vienotas administratīvās procedūras un lēmumus attiecībā uz vīzām;

i) kopēju konsulāro biroju izveide.

5. pants

Atbilstīgas darbības dalībvalstīs

1. Fonds atbalsta tādas darbības dalībvalstīs, kas saistītas ar 4. pantā noteiktajiem īpašajiem mērķiem, un jo īpaši ar:

a) robežšķērsošanas infrastruktūru un ar to saistītajām ēkām, piemēram, robežsardzes nodaļām, helikopteru nosēšanās laukumiem vai transportlīdzekļiem vai personām paredzētajām gaidīšanas joslām vai nojumēm robežšķērsošanas vietās;

b) infrastruktūru, ēkām un sistēmām, kas vajadzīgas uzraudzībai starp robežšķērsošanas vietām un ārējo robežu nelikumīgas šķērsošanas nepieļaušanai;

c) darba aprīkojumam, piemēram, sensoriem, videonovērošanas sistēmām, dokumentu pārbaudes iekārtām, atklāšanas instrumentiem, ka arī pārvietojamiem vai fiksētiem termināļiem, lai piekļūtu SIS, VIS, Eiropas Attēlu arhivēšanas sistēmai (FADO) un citām Eiropas un attiecīgo valstu sistēmām;

d) transportlīdzekļiem ārējo robežu kontrolei, piemēram, automobiļiem, kuģiem, helikopteriem un vieglajām lidmašīnām, kas īpaši aprīkotas ar elektroniskām iekārtām robežu uzraudzībai un personu atklāšanai transportlīdzekļos;

e) aprīkojumu informācijas apmaiņai reālā laika režīmā starp attiecīgajām iestādēm;

f) informācijas un komunikāciju tehnoloģiju sistēmām;

g) programmām darbinieku, piemēram, robežsargu, imigrācijas darbinieku un konsulāro darbinieku, norīkošanai un apmaiņai;

h) attiecīgo iestāžu darbinieku apmācību un izglītību, tostarp valodu mācībām;

i) ieguldījumiem jaunāko tehnoloģiju izstrādē, testēšanā un ieviešanā;

j) pētījumiem un izmēģinājuma projektiem ieteikumu, darbības standartu un paraugprakses īstenošanai, kas izriet no operatīvas sadarbības starp dalībvalstīm ārējo robežu kontroles jomā;

k) pētījumiem un izmēģinājuma projektiem ar mērķi rosināt jauninājumus, veicināt pieredzes un paraugprakses apmaiņu, kā arī uzlabot to darbību vadību, kuras organizē dalībvalstu konsulārie un citi dienesti trešās valstīs attiecībā uz trešās valsts valstspiederīgo plūsmu uz dalībvalstu teritoriju un sadarbību starp dalībvalstīm šajā sakarā.

2. Fonds neatbalsta darbības pie pagaidu ārējām robežām, ja šīs darbības paredz strukturālus ieguldījumus, kas nav saderīgi ar mērķi atcelt personu kontroli pie šīm robežām, un jo īpaši 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētās darbības.

6. pants

Īpašā tranzīta shēma

1. No Fonda finansē nesaņemto maksājumu summas par tranzīta vīzām un papildu izmaksas, kas rodas, īstenojot vienkāršotā tranzīta dokumenta (FTD) un vienkāršotā dzelzceļa tranzīta dokumenta (FRTD) režīmus saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 693/2003 (22) un Padomes Regulu (EK) Nr. 694/2003 (23).

2. Šā panta 1. punktā minētās papildu izmaksas ir izmaksas, kuras rodas tiešā saistībā ar īpašām prasībām, piemērojot īpašu tranzīta režīmu, un kuras nerodas tranzīta vai citu vīzu izsniegšanas rezultātā.

Finansējumu var saņemt par šādiem papildu izmaksu veidiem:

a) ieguldījumi infrastruktūrā;

b) tādu darbinieku apmācība, kas īsteno īpašu tranzīta režīmu;

c) papildu darbības izmaksas, tostarp algas darbiniekiem, kuri konkrēti piemēro īpašo tranzīta shēmu.

3. Šā panta 1. punktā minētos nesaņemtos maksājumus aprēķina, pamatojoties uz tranzīta vīzu maksājumu apmēru, kas noteikts 12. pielikumā Kopīgajā konsulārajā instrukcijā par vīzām, atbilstīgi 14. panta 9. punktā izklāstītajai finanšu shēmai.

7. pants

Kopienas darbības

1. Pēc Komisijas ierosmes līdz 6 % no Fonda pieejamajiem līdzekļiem var izmantot, lai finansētu starpvalstu darbības vai Kopienas nozīmes darbības (turpmāk – “Kopienas darbības”) saistībā ar šādiem mērķiem:

a) sniegt ieguldījumu tādu pasākumu veicināšanā, kurus organizē dalībvalstu konsulārie un citi dienesti trešās valstīs attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo plūsmu uz dalībvalstu teritoriju un sadarbību starp dalībvalstīm šajā sakarā, tostarp gaisa līniju sadarbības koordinatoru un imigrācijas sadarbības koordinatoru darbības;

b) veicināt pakāpenisku muitas, veterinārās un fitosanitārās kontroles iekļaušanu robežu integrētās pārvaldības darbību lokā atbilstīgi politikas attīstībai šajā jomā;

c) nodrošināt dalībvalstīm palīgdienestus pienācīgi pamatotās ārkārtas situācijās, kas prasa steidzamu rīcību pie dalībvalstu ārējām robežām.

2. Lai būtu atbilstīgas finansējumam, 1. punkta a) un b) apakšpunktā uzskaitītās Kopienas darbības jo īpaši:

a) veicina Kopienas sadarbību Kopienas tiesību aktu un labas prakses īstenošanā;

b) sekmē starpvalstu sadarbības tīklus un eksperimentālus projektus, balstoties uz tādām starpvalstu partnerībām starp divu vai vairāk dalībvalstu konsulārajiem dienestiem, kuras paredzētas, lai veicinātu inovāciju un atvieglinātu pieredzes un paraugprakses apmaiņu;

c) atbalsta pētījumus, informācijas izplatīšanu un apmaiņu attiecībā uz paraugpraksi un visiem citiem aspektiem saistībā ar vispārīgo mērķi – atbalstīt pasākumus, ko dalībvalstu konsulārie dienesti organizē trešās valstīs, un dalībvalstu sadarbību šajā jomā, tostarp attiecībā uz jaunāko tehnoloģijas sasniegumu izmantojumu;

d) sekmē projektus un pētījumus, kuros izvērtē iespēju šajā jomā Kopienā izvērst jaunas sadarbības formas un pieņemt jaunus Kopienas tiesību aktus, jo īpaši par kopējiem vīzu pieteikumu centriem;

e) sekmē dalībvalstīm kopēju statistikas instrumentu, metožu un rādītāju izstrādi un izmantošanu, lai izvērtētu politikas pārmaiņu efektivitāti vīzu politikas un konsulārās sadarbības jomā.

3. Gada darba programmu, kurā nosaka Kopienas darbību prioritātes, pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

II NODAĻA

ATBALSTA PRINCIPI

8. pants

Papildināmība, saskaņotība un principu ievērošana

1. Ar Fonda starpniecību sniedz atbalstu, papildinot valstu, reģionu un vietējas darbības, tajās integrējot Kopienas prioritātes.

2. Komisija un dalībvalstis nodrošina, ka ar Fonda starpniecību un no dalībvalstīm saņemtā palīdzība konsekventi atbilst Kopienas darbībām, politikas jomām un prioritātēm. Šo konsekvenci īpaši norāda 21. pantā minētajā daudzgadu programmā.

3. No Fonda finansētās darbības ir saderīgas ar Līgumu un tiesību aktiem, kas pieņemti saskaņā ar to.

9. pants

Plānošana

1. Fonda mērķus īsteno saskaņā ar daudzgadu plānošanas periodu (no 2007. gada līdz 2013. gadam), veicot starpposma pārskatīšanu saskaņā ar 24. pantu. Daudzgadu plānošanas sistēma ietver prioritātes un procesus pārvaldības, lēmumu pieņemšanas, revīzijas un apstiprināšanas veikšanai.

2. Komisijas apstiprinātās daudzgadu programmas īsteno, izmantojot gada programmas.

10. pants

Pasākumu subsidiaritāte un samērība

1. Īstenot 21. un 23. pantā minētās daudzgadu un gada programmas ir dalībvalstu pienākums attiecīgā teritoriālā mērogā saskaņā ar katrai dalībvalstij raksturīgo iestāžu sistēmu. Minēto pienākumu īsteno saskaņā ar šo lēmumu.

2. Saistībā ar revīzijas noteikumiem Komisijas un dalībvalstu izmantotie līdzekļi ir dažādi atkarībā no Kopienas ieguldījuma apjoma. Tas pats princips attiecas uz izvērtējuma noteikumiem un ziņojumiem par daudzgadu un gada programmām.

11. pants

Budžeta izpildes metodes

1. Fondam piešķirto Kopienas budžetu izpilda saskaņā ar Finanšu regulas 53. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izņemot šā lēmuma 7. pantā minētās Kopienas darbības un 17. pantā minēto tehnisko palīdzību.

2. Komisija veic pienākumu izpildīt Eiropas Savienības vispārējo budžetu:

a) pārbaudot, vai dalībvalstīs pastāv pārvaldības un kontroles sistēmas un vai tās darbojas pareizi saskaņā ar 34. pantā aprakstītajām procedūrām;

b) saskaņā ar 43. un 44. pantu pārtraucot vai apturot visus maksājumus vai to daļu, ja pārvaldības un kontroles sistēmas valstīs nedarbojas, un saskaņā ar 47. un 48. pantā aprakstītajām procedūrām piemērojot visas citas vajadzīgās finanšu korekcijas.

3. Valstis, kuras ir iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un attīstīšanā, Fondā piedalās saskaņā ar šo lēmumu.

4. Šādai dalībai vajadzīgos papildu noteikumus precizē, noslēdzot vienošanās, kurās iekļauj noteikumus, lai nodrošinātu Kopienas finanšu interešu aizsardzību un Revīzijas palātas revīzijas pilnvaras.

12. pants

Partnerība

1. Katra dalībvalsts saskaņā ar spēkā esošiem attiecīgās valsts tiesību aktiem un praksi organizē partnerību ar iestādēm un struktūrām, kas ir iesaistītas daudzgadu programmas īstenošanā vai spēj dot lietderīgu ieguldījumu tās izstrādē saistībā ar attiecīgo dalībvalsti.

Šādas iestādes un struktūras var būt kompetentas reģionālās, vietējās, pilsētu un citas publiskās iestādes, starptautiskās organizācijas, jo īpaši Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstais komisārs bēgļu jautājumos (UNHCR), un struktūras, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, piemēram, nevalstiskās organizācijas vai sociālie partneri.

2. Šādu partnerību īsteno, pilnībā ievērojot katras kategorijas partneru attiecīgo organizatorisko, juridisko un finanšu kompetenci.

III NODAĻA

FINANŠU LĪDZEKĻI

13. pants

Līdzekļi kopumā

1. Šā lēmuma īstenošanai paredzētais finansējums laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 1 820 miljoni.

2. Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi Finanšu shēmai.

3. Komisija provizoriski nosaka gada apropriāciju sadalījumu starp dalībvalstīm saskaņā ar 14. pantā ietvertajiem kritērijiem.

14. pants

Gada līdzekļu sadalījums darbībām, kuru īstenošanai dalībvalstīs var saņemt finansējumu

1. Pieejamos ikgadējos līdzekļus dalībvalstīm sadala šādi:

a) 30 % ārējai sauszemes robežai;

b) 35 % ārējai jūras robežai;

c) 20 % lidostām;

d) 15 % konsulārajiem dienestiem.

2. Saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu pieejamos līdzekļus dalībvalstīm sadala šādi:

a) 70 % – atbilstīgi ārējās robežas garumam, kuru aprēķina, pamatojoties uz vērtēšanas koeficientiem katram konkrētam sektoram, ko nosaka saskaņā ar 15. panta 3. punkta a) apakšpunktu; un

b) 30 % – atbilstīgi darba slodzei pie ārējām robežām, ko nosaka saskaņā ar 7. punkta a) apakšpunktu.

3. Saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu pieejamos līdzekļus dalībvalstīm sadala šādi:

a) 70 % – atbilstīgi ārējās robežas garumam, kuru aprēķina, pamatojoties uz vērtēšanas koeficientiem katram konkrētam sektoram, ko nosaka saskaņā ar 15. panta 3. punkta b) apakšpunktu; un

b) 30 % – atbilstīgi darba slodzei pie to ārējām robežām, ko nosaka saskaņā ar 7. punkta a) apakšpunktu.

4. Saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu pieejamos līdzekļus dalībvalstīm sadala atbilstīgi darba slodzei to lidostās, ko nosaka saskaņā ar 7. punkta b) apakšpunktu.

5. Saskaņā ar 1. punkta d) apakšpunktu pieejamos līdzekļus dalībvalstīm sadala šādi:

a) 50 % – atbilstīgi dalībvalstu konsulāro iestāžu skaitam valstīs, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (24); un

b) 50 % – atbilstīgi darba slodzei attiecībā uz vīzu politikas pārvaldību dalībvalstu konsulārajos dienestos valstīs, kuras uzskaitītas Regulas (EK) Nr. 539/2001 I pielikumā, kā noteikts saskaņā ar šā panta 7. punkta c) apakšpunktu.

6. Veicot ikgadējo līdzekļu sadali saskaņā ar 1. punkta a) un b) apakšpunktu:

a) ņem vērā līniju starp reģioniem, kas minēta 1. pantā Padomes Regulā (EK) Nr. 866/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par režīmu saskaņā ar Pievienošanās akta 10. protokola 2. pantu (25), kaut gan tā neveido ārējo sauszemes robežu, kamēr piemēro 2003. gada Pievienošanās akta 10. protokola 1. pantu, bet neņem vērā jūras robežas garumu uz ziemeļiem no minētās līnijas;

b) “ārējās jūras robežas” ir dalībvalstu teritoriālo ūdeņu ārējās robežas, kā noteikts saskaņā ar 4. līdz 16. pantu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijā par jūras tiesībām. Tomēr gadījumos, ja ir vajadzīgas regulāras tālas distances darbības, lai novērstu nelikumīgu migrāciju/nelikumīgu ieceļošanu, “ārējās jūras robežas” ir augsta apdraudējuma zonas ārējās robežas. To nosaka, ņemot vērā attiecīgo dalībvalstu sniegtos operatīvos datus par iepriekšējiem diviem gadiem. Šo “ārējo jūras robežu” definīciju piemēro vienīgi šā lēmuma nolūkā, un visās darbībās tiek ievērotas starptautiskajās tiesības.

7. Darba slodzi nosaka, pamatojoties uz iepriekšējo divu gadu vidējiem rādītājiem attiecībā uz šādiem faktoriem:

a) pie ārējām sauszemes robežām un ārējām jūras robežām: i) personu skaits, kas šķērso ārējās robežas oficiālās robežšķērsošanas vietās; ii) trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuriem atteikta ieceļošana pie attiecīgās ārējās robežas; iii) trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuri aizturēti pēc tam, kad šķērsojuši ārējo robežu nelikumīgi, tostarp jūrā aizturēto personu skaits;

b) lidostās: i) personu skaits, kas šķērso ārējās robežas oficiālās robežšķērsošanas vietās; ii) trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuriem atteikta ieceļošana pie attiecīgās ārējās robežas;

c) konsulārajos dienestos: vīzu pieteikumu skaits.

Nosakot darba slodzi 2007. gadam, ņem vērā tikai 2005. gada skaitļus.

8. Šā panta 2. un 3. punktā minēto vērtēšanas koeficientu nosaka Aģentūra saskaņā ar 15. pantu.

9. Attiecībā uz ārējo sauszemes robežu garumu, kā minēts 2. punkta a) apakšpunktā, aprēķinot gada līdzekļu sadalījumu, pagaidu ārējās robežas neņem vērā. Tomēr šādā aprēķinā ņem vērā pagaidu ārējās robežas starp dalībvalsti, kas pievienojusies Eiropas Savienībai līdz 2004. gada 1. maijam, un dalībvalsti, kas pievienojusies pēc 2004. gada 1. maija.

10. Atsauces dati attiecībā uz 7. punktā minēto darba slodzi ir jaunākie statistikas dati, ko Komisija (Eurostat) ieguvusi saskaņā ar datiem, kurus dalībvalstis iesniegušas atbilstīgi Kopienas tiesību aktiem.

Ja dalībvalstis Komisijai (Eurostat) nav devušas attiecīgus statistikas datus, tās pēc iespējas drīz nodrošina provizoriskus datus.

Pirms tādus datus pieņemt kā atsauces skaitļus, Komisija (Eurostat) saskaņā ar parasto darba kārtību izvērtē statistikas informācijas kvalitāti, salīdzināmību un pilnīgumu. Pēc Komisijas (Eurostat) lūguma dalībvalstis tai sniedz visu vajadzīgo informāciju, lai veiktu izvērtējumu.

11. Ja nav pieejami atsauces dati kā statistika, ko saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem sagatavojusi Komisija (Eurostat), dalībvalstis sniedz Komisijai provizoriskus datus līdz katra gada 1. novembrim, lai varētu aprēķināt tām piešķiramo summu nākamajam gadam saskaņā ar 23. panta 2. punktu.

Pirms Komisija tādus datus pieņem kā atsauces skaitļus, Komisija (Eurostat) saskaņā ar parasto darba kārtību var izvērtēt statistikas informācijas kvalitāti, salīdzināmību un pilnīgumu. Pēc Komisijas (Eurostat) lūguma dalībvalstis tai sniedz visu vajadzīgo informāciju, lai veiktu izvērtējumu.

12. Piešķirot 1. punktā minētos līdzekļus, neiekļauj līdzekļus, ko piešķir sakarā ar 6. pantu un 19. pantu. Līdzekļu apjoms, ko piešķir sakarā ar 6. pantu, nepārsniedz EUR 108 miljonus laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam.

15. pants

Aģentūras veikta riska analīze nolūkā sadalīt gada līdzekļus

1. Lai noteiktu 14. panta 8. punktā minēto vērtēšanas koeficientu, Aģentūra līdz katra gada 1. aprīlim sniedz Komisijai īpašu ziņojumu, kurā apraksta problēmas saistībā ar robežu uzraudzību un stāvokli pie dalībvalstu ārējām robežām, īpašu uzmanību pievēršot dalībvalstu tuvumam augstas riska pakāpes reģioniem saistībā ar nelikumīgo imigrāciju iepriekšējā gada laikā, ņemot vērā to personu skaitu, kas nelikumīgi ieradušās šajās dalībvalstīs, un šo dalībvalstu lielumu.

2. Saskaņā ar kopējo integrēto riska analīzes modeli, kas minēts 4. pantā Regulā (EK) Nr. 2007/2004, šajā ziņojumā analizē draudus, kas ietekmējuši dalībvalstu ārējo robežu drošību iepriekšējā gada laikā, ņemot vērā stāvokļa attīstību politikas, ekonomikas un sociālajā jomā trešās valstīs, jo īpaši trešās valstīs, kuras atrodas kaimiņos, un prognozē migrācijas plūsmu un nelikumīgu darbību tendences pie ārējām robežām.

Šīs riska analīzes pamatā ir galvenokārt šāda dalībvalstu sniegta vai no Komisijas (Eurostat) iegūta un Aģentūras apkopota informācija:

a) trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuriem atteikta ieceļošana uz ārējās robežas;

b) trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuri aizturēti brīdī, kad tie šķērso vai mēģina šķērsot ārējo robežu nelikumīgi;

c) notverto vidutāju skaits, kuri apzināti palīdzējuši trešo valstu valstspiederīgajiem nelikumīgi ieceļot;

d) viltotu ceļošanas dokumentu skaits un krāpnieciski saņemtu ceļošanas dokumentu un vīzu skaits, kas konstatēts robežšķērsošanas vietās saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu.

Ja atsauces dati nav iesniegti kā statistika, ko sagatavojusi Komisija (Eurostat), bet tos sagatavojušas dalībvalstis, Aģentūra var lūgt šīm dalībvalstīm sniegt vajadzīgo informāciju, lai varētu novērtēt statistikas informācijas kvalitāti, salīdzināmību un pilnīgumu. Aģentūra var lūgt Komisijas (Eurostat) palīdzību šādas novērtēšanas veikšanā.

3. Visbeidzot ziņojumā saskaņā ar 1. un 2. punktu nosaka pašreizējo apdraudējuma pakāpi pie katras dalībvalsts ārējām robežām un nosaka šādus konkrētus vērtēšanas koeficientus attiecīgās dalībvalsts ārējās robežas katram sektoram:

a) ārējā sauszemes robeža: i) koeficients 1 normālai apdraudējuma pakāpei; ii) koeficients 1,5 vidējai apdraudējuma pakāpei; iii) koeficients 3 augstai apdraudējuma pakāpei;

b) ārējā jūras robeža: i) koeficients 0 minimālai apdraudējuma pakāpei; ii) koeficients 1 normālai apdraudējuma pakāpei; iii) koeficients 3 vidējai apdraudējuma pakāpei; iv) koeficients 8 augstai apdraudējuma pakāpei.

16. pants

Finansēšanas struktūra

1. Maksājumus ar Fonda starpniecību veic kā subsīdijas.

2. Fonda atbalstītas darbības līdzfinansē no publiskiem vai privātiem avotiem, tās ir bezpeļņas darbības, un tām nevar saņemt finansējumu no citiem avotiem, kurus finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta.

3. Fonda apropriācijas papildina valsts izdevumus vai līdzvērtīgus izdevumus, ko dalībvalstis piešķir pasākumiem, uz ko attiecas šis lēmums.

4. Kopienas ieguldījums atbalstītiem projektiem par darbībām, ko dalībvalstis īsteno saskaņā ar 4. pantu, nepārsniedz 50 % no katras darbības kopējām izmaksām.

Šo apjomu var palielināt līdz 75 % projektiem, ar ko risina konkrētus prioritārus jautājumus, kuri ir noteikti stratēģiskajās pamatnostādnēs, kā paredzēts 20. pantā.

Kopienas ieguldījumu palielina līdz 75 % tajās dalībvalstīs, uz ko attiecas Kohēzijas fonds.

5. Īstenojot attiecīgu valstu programmas, kā izklāstīts IV nodaļā, dalībvalstis atlasa projektus finansēšanai, pamatojoties uz šādiem minimuma kritērijiem:

a) stāvoklis un vajadzības attiecīgajā dalībvalstī;

b) izmaksu rentabilitāte, inter alia, ņemot vērā to personu skaitu, uz kurām attiecas projekts;

c) pieredzi, kompetenci, uzticamību un finansiālo ieguldījumu, ko nodrošina organizācija, kura pieprasa finansējumu, un visas partnerorganizācijas;

d) to, ciktāl projekts papildina citas darbības, ko finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta vai kā daļu no attiecīgo valstu programmām.

6. Parasti Kopienas finanšu atbalstu darbībām, ko atbalsta ar Fonda starpniecību, piešķir uz laiku līdz trim gadiem, un par tām regulāri sniedz progresa ziņojumus.

17. pants

Tehniskā palīdzība pēc Komisijas ierosmes

1. Pēc Komisijas ierosmes un/vai Komisijas vārdā, gadā nepārsniedzot maksimālo apjomu – EUR 500 000 no Fonda apropriācijām, Fonds var finansēt sagatavošanas pasākumus, pārraudzības, administratīvas un tehniskas palīdzības pasākumus, kā arī izvērtēšanas, revīzijas un pārbaudes pasākumus, kas jāveic, lai īstenotu šo lēmumu.

2. Šie pasākumi ir:

a) pētījumi, izvērtējumi, ekspertu ziņojumi un statistikas dati – arī vispārēji – kas attiecas uz Fonda darbību;

b) dalībvalstīm, tiešajiem atbalsta saņēmējiem un plašai sabiedrībai paredzēti informācijas pasākumi, arī informēšanas kampaņas un kopīga datubāze par projektiem, ko finansē no Fonda līdzekļiem;

c) datorizētu sistēmu uzstādīšana, izmantojums un to savienojumi savā starpā – pārvaldības, pārraudzības, pārbaužu un izvērtējuma vajadzībām;

d) vienotas izvērtējuma un pārraudzības sistēmas, kā arī rādītāju sistēmas izstrāde, vajadzības gadījumā ņemot vērā attiecīgo valstu rādītājus;

e) izvērtējuma metožu uzlabojumi un informācijas apmaiņa par šajā jomā pastāvošo praksi;

f) saskaņā ar 27. pantu dalībvalstu norīkotu iestāžu informācijas un apmācību pasākumi, kas papildina dalībvalstu centienus dot norādes savām iestādēm saskaņā ar 33. panta 2. punktu.

18. pants

Tehniskā palīdzība pēc dalībvalstu ierosmes

1. Pēc attiecīgās dalībvalsts ierosmes Fonds katrai gada programmai var finansēt sagatavošanas, kā arī pārvaldības, pārraudzības, izvērtēšanas, informēšanas un kontroles pasākumus, kā arī Fonda īstenošanas administratīvo resursu stiprināšanas pasākumus.

2. Attiecībā uz katru gada programmu tehniskajai palīdzībai atvēlētā summa nevar pārsniegt:

a) laikposmā no 2007. gada līdz 2010. gadam – 7 % no dalībvalstij piešķirtās līdzfinansējuma kopsummas, pieskaitot EUR 30 000; un

b) laikposmā no 2011. gada līdz 2013. gadam – 4 % no dalībvalstij gadā piešķirtās līdzfinansējuma kopsummas, pieskaitot EUR 30 000.

19. pants

Īpašās darbības

1. Komisija katru gadu sastāda konkrētu darbību sarakstu, kas jāīsteno dalībvalstīm, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar Aģentūru, kura dod ieguldījumu Eiropas kopējās integrētās robežu pārvaldības sistēmas attīstībā, pievēršoties trūkumiem vai nepilnībām stratēģiskos robežu punktos, kas noteikti 15. pantā minētajā riska analīzē.

2. Šo īpašo darbību, tostarp mērķu un novērtēšanas kritēriju, finansēšanas sistēmu nosaka 7. panta 3. punktā minētajā gada darba programmā.

3. Izvēlēto darbību sarakstu pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

4. Finansiālo palīdzību no Fonda par konkrētām darbībām var saņemt tikai sešus mēnešus, un tā nedrīkst pārsniegt 80 % no katras atsevišķas darbības izmaksām.

5. Gadā pieejamie līdzekļi šīm darbībām nedrīkst pārsniegt EUR 10 miljonus. Līdzekļus, kas paliek pieejami pēc 3. punktā minētās atlases, drīkst izmantot, lai finansētu 7. pantā noteiktās darbības.

IV NODAĻA

PLĀNOŠANA

20. pants

Stratēģisko pamatnostādņu pieņemšana

1. Nosakot Fonda veicamo pasākumu struktūru, Komisija pieņem stratēģiskas pamatnostādnes, ņemot vērā panākumus, kas gūti, izstrādājot un īstenojot Kopienas tiesību aktus ārējo robežu un vīzu politikas jomā, kā arī Fonda finanšu līdzekļu provizorisko sadalījumu daudzgadu programmas laikam.

2. Attiecībā uz 3. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajiem vispārīgajiem mērķiem minētajās pamatnostādnēs jo īpaši ņem vērā Kopienas prioritātes, lai veicinātu pakāpenisku Eiropas kopējās integrētās robežu pārvaldības sistēmas ieviešanu pie ārējām robežām un stiprinātu Savienības ārējo robežu kontroli un uzraudzību.

3. Attiecībā uz 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto vispārīgo mērķi minētajās pamatnostādnēs jo īpaši ņem vērā Kopienas prioritātes, lai turpinātu attīstīt kopējo vīzu politiku, kas iekļaujas daudzpakāpju sistēmā, kuras mērķis ir atvieglot likumīgu ceļošanu un cīnīties pret nelikumīgu imigrāciju, uzlabojot vietējo konsulāro pārstāvniecību darbības praksi.

4. Komisija līdz 2007. gada 31. jūlijam pieņem stratēģiskās pamatnostādnes, kas attiecas uz daudzgadu plānošanas periodu.

5. Stratēģiskās pamatnostādnes pieņem saskaņā ar 56. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Minētās stratēģiskās pamatnostādnes pēc to pieņemšanas pievieno šim lēmumam kā pielikumu.

21. pants

Valstu daudzgadu programmu sagatavošana un apstiprināšana

1. Katra dalībvalsts, pamatojoties uz 20. pantā minētajām stratēģiskajām pamatnostādnēm, ierosina daudzgadu programmas projektu, kurā ir šādi elementi:

a) apraksts par to, kāds stāvoklis ir dalībvalstī sakarā ar infrastruktūru, iekārtām, transportlīdzekļiem, informācijas un komunikāciju tehnoloģiju sistēmām un darbinieku izglītības un apmācību pasākumiem, attiecīgi, robežapsardzības iestādēs un konsulārajās iestādēs;

b) attiecīgās dalībvalsts vajadzību analīze attiecībā uz infrastruktūru, iekārtām, transportlīdzekļiem, informācijas un komunikāciju tehnoloģiju sistēmām un darbinieku izglītības un apmācību pasākumiem, attiecīgi, robežapsardzības iestādēs un konsulārajās iestādēs, kā arī norādes par darbības mērķiem, kas izvirzīti minēto vajadzību nodrošināšanai daudzgadu programmas periodā;

c) minēto mērķu sasniegšanai paredzētās attiecīgās stratēģijas izklāsts, precizējot to sasniegšanai definētās prioritātes, kā arī minēto prioritāšu īstenošanai paredzēto darbību apraksts;

d) norāde, vai minētā stratēģija ir saderīga ar citiem reģionālajiem, valsts un Kopienas instrumentiem;

e) informācija par prioritātēm un konkrētiem to mērķiem. Mērķus izsaka skaitliskā izteiksmē, izmantojot ierobežotu rādītāju skaitu un ņemot vērā proporcionalitātes principu. Rādītājiem jābūt tādiem, lai gūtos panākumus varētu mērīt, tos salīdzinot ar sākotnējo stāvokli, kā arī prioritāšu īstenošanai noteikto mērķu efektivitāti;

f) apraksts par pieeju, kas izvēlēta, lai īstenotu 12. pantā minēto partnerības principu;

g) projekts finansēšanas plānam, kurā katrai prioritātei un katrai gada programmai norādīts finanšu ieguldījums, ko ierosināts piešķirt no Fonda, kā arī publiskā vai privātā līdzfinansējuma kopsumma;

h) noteikumi, kas pieņemti, nodrošinot daudzgadu programmas publiskošanu.

2. Dalībvalstis iesniedz Komisijai daudzgadu programmu projektus, vēlākais, četrus mēnešus pēc tam, kad Komisija ir darījusi zināmas stratēģiskās pamatnostādnes.

3. Lai apstiprinātu daudzgadu programmas projektu, Komisija izskata:

a) daudzgadu programmas projekta atbilstību Fonda mērķiem un 20. pantā minētajām stratēģiskajām pamatnostādnēm;

b) daudzgadu programmas projektā paredzēto darbību atbilstību, ņemot vērā ierosināto stratēģiju;

c) to, vai pārvaldības un kontroles mehānismi, ko dalībvalstis izstrādājušas Fonda pasākumu īstenošanai, atbilst šim lēmumam;

d) daudzgadu programmas projekta atbilstību Kopienas tiesību aktiem un jo īpaši tiem Kopienas tiesību aktiem, kuru mērķis ir nodrošināt personu brīvu pārvietošanos, līdz ar papildpasākumiem, kas ir tieši saistīti ar ārējo robežu kontroli, patvērumu un imigrāciju.

4. Ja Komisija uzskata, ka daudzgadu programmas projekts nav konsekvents stratēģisko pamatnostādņu ziņā un/vai neatbilst šā lēmuma noteikumiem par pārvaldības un kontroles sistēmām, vai Kopienas tiesību aktiem, tā aicina attiecīgo dalībvalsti sniegt visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā attiecīgi pārskatīt daudzgadu programmas projektu.

5. Komisija katru daudzgadu programmu apstiprina trīs mēnešos pēc tam, kad tā ir oficiāli iesniegta, saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

22. pants

Daudzgadu programmu pārskatīšana

1. Pēc attiecīgās dalībvalsts vai Komisijas ierosmes daudzgadu programmu atkārtoti izskata un vajadzības gadījumā pārskata atlikušajam programmas laikam, lai vairāk vai citādi ņemtu vērā Kopienas prioritātes. Daudzgadu programmas var atkārtoti izskatīt, arī ņemot vērā izvērtējumu rezultātus un/vai atkarībā no īstenošanas grūtībām.

2. Lēmumu, ar ko apstiprina daudzgadu programmas pārskatīšanu, Komisija pieņem cik iespējams drīz pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts oficiāli iesniegusi attiecīgu lūgumu. Daudzgadu programmas pārskata saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

23. pants

Gada programmas

1. Komisijas apstiprināto daudzgadu programmu īsteno, izmantojot gada programmas.

2. Komisija katru gadu līdz 1. jūlijam nodrošina dalībvalstīm aplēsi par summām, ko nākamajā gadā paredzēts tām piešķirt no kopējām ikgadējā budžeta procedūrā piešķirtajām apropriācijām un ko aprēķina, kā paredzēts 14. pantā.

3. Dalībvalstis katru gadu līdz 1. novembrim iesniedz Komisijai nākamā gada programmas projektu, kurš sagatavots saskaņā ar daudzgadu programmu un kurā ir šādi elementi:

a) vispārīgi noteikumi, kā atlasīt projektus, ko finansēt saskaņā ar gada programmu;

b) to darbību apraksts, kuras paredzēts atbalstīt saskaņā ar gada programmu;

c) ierosinātais Fonda finansiālā atbalsta sadalījums dažādām programmas darbībām un norāde par gada programmas īstenošanas nolūkā pieprasīto summu tehniskās palīdzības izdevumu segšanai saskaņā ar 18. pantu.

4. Izskatot kādas dalībvalsts gada programmas projektu, Komisija ņem vērā saskaņā ar budžeta procedūru Fondam piešķirto apropriāciju galīgo summu.

Pēc tam, kad gada programmas projekts ir oficiāli iesniegts, Komisija viena mēneša laikā informē attiecīgo dalībvalsti, vai projektu var pieņemt. Ja gada programmas projekts neatbilst daudzgadu programmai, Komisija aicina minēto dalībvalsti iesniegt visu vajadzīgo informāciju un vajadzības gadījumā attiecīgi pārskatīt gada programmas projektu.

Komisija līdz attiecīgā gada 1. martam pieņem lēmumu par finansēšanu, apstiprinot gada programmu. Lēmumā norāda attiecīgajai dalībvalstij piešķirto summu un laikposmu, kurā izdevumi ir atbilstīgi.

5. Lai ņemtu vērā pienācīgi pamatotus ārkārtas stāvokļus, kas nav bijuši paredzēti, pieņemot gada programmu, un kas prasa steidzamu rīcību, dalībvalsts drīkst pārskatīt līdz 10 % no Fonda ieguldījuma sadalījuma dažādām gada programmā ietvertām darbībām, vai piešķirt līdz 10 % no summām, kuras saskaņā ar šo lēmumu atvēlētas citām darbībām. Attiecīgā dalībvalsts informē Komisiju par pārskatītajām gada programmām.

24. pants

Daudzgadu programmas starpposma pārskatīšana

1. Komisija pārskata stratēģiskās pamatnostādnes un vajadzības gadījumā līdz 2010. gada 31. martam pieņem pārskatītas stratēģiskās pamatnostādnes laikposmam no 2011. gada līdz 2013. gadam.

2. Ja pārskatītās stratēģiskās pamatnostādnes pieņem, katra dalībvalsts atkārtoti izskata savu daudzgadu programmu un vajadzības gadījumā to pārskata.

3. Noteikumi, kas minēti 21. pantā par valstu daudzgadu programmu sagatavošanu un pieņemšanu, mutatis mutandis attiecas uz minēto pārskatīto daudzgadu programmu sagatavošanu un pieņemšanu.

4. Pārskatītas stratēģiskās pamatnostādnes pieņem saskaņā ar 56. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

V NODAĻA

PĀRVALDĪBAS UN KONTROLES SISTĒMAS

25. pants

Īstenošana

Komisija atbild par šā lēmuma īstenošanu un pēc vajadzības pieņem tā īstenošanas noteikumus.

26. pants

Pārvaldības un kontroles sistēmu pamatprincipi

Dalībvalstu izstrādātās daudzgadu programmu pārvaldības un kontroles sistēmas nodrošina:

a) skaidri noteiktas attiecīgo pārvaldības un kontroles struktūru funkcijas, kā arī funkciju sadalījumu katrā struktūrā;

b) funkciju nošķīruma principa ievērošanu gan tādās struktūrās, gan starp tām;

c) katrai struktūrai pietiekamus līdzekļus, lai īstenotu uzticētās funkcijas visā no Fonda līdzfinansēto darbību īstenošanas laikā;

d) procedūras, kā nodrošināt, lai gada programmās deklarētos izdevumus veiktu pareizi un likumīgi;

e) uzticamas datorizētas sistēmas grāmatvedībai, pārraudzībai un finanšu pārskatu sniegšanai;

f) pārskatu sniegšanas un pārraudzības sistēmas, ja atbildīgā struktūra pienākumu izpildi uztic citai struktūrai;

g) procedūru rokasgrāmatas par veicamajām funkcijām;

h) mehānismus, kā veikt sistēmas darbības revīziju;

i) sistēmas un procedūras, kas nodrošina pienācīgas revīzijas liecības;

j) procedūras, lai ziņotu par nelikumībām un tās pārraudzītu, kā arī lai atgūtu nepamatoti izmaksātas summas.

27. pants

Iestāžu norīkošana

1. Daudzgadu programmas un gada programmu īstenošanai dalībvalsts norīko:

a) atbildīgu iestādi: funkcionālu dalībvalsts struktūru, attiecīgās valsts iestādi vai struktūru, ko norīko dalībvalsts vai kas ir dalībvalsts privāttiesību subjekts ar uzdevumu sniegt sabiedriskus pakalpojumus, kura atbild par Fonda atbalstīto daudzgadu programmas un gada programmu pārvaldību un kuras pārziņā ir visa saziņa ar Komisiju;

b) sertifikācijas iestādi: attiecīgās valsts iestādi vai struktūru, vai personu, kas darbojas kā tāda struktūra vai iestāde, ko norīko dalībvalsts, lai apstiprinātu izdevumu deklarācijas pirms to nosūtīšanas Komisijai;

c) revīzijas iestādi: valsts iestādi vai struktūru, kas ir funkcionāli neatkarīga no dalībvalsts norīkotās atbildīgās iestādes un sertifikācijas iestādes un kas atbild par pārvaldības un kontroles sistēmas darbības efektivitātes pārbaudi;

d) vajadzības gadījumā – deleģēto iestādi.

2. Dalībvalsts pieņem noteikumus, ar ko reglamentē savas attiecības ar 1. punktā minētajām iestādēm un struktūrām, kā arī šo iestāžu attiecības ar Komisiju.

3. Ievērojot 26. panta b) punktu, dažas vai visas šā panta 1. punktā minētās iestādes var atrasties vienā un tajā pašā struktūrā.

4. Noteikumus 28. līdz 32. panta īstenošanai Komisija pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

28. pants

Atbildīgā iestāde

1. Atbildīgā iestāde atbilst turpmāk norādītajam nosacījumu minimumam. Atbildīgā iestāde:

a) ir juridiska persona, izņemot gadījumus, ja tā ir funkcionāla dalībvalsts struktūra;

b) ir ar infrastruktūru, kas vajadzīga, lai viegli nodrošinātu saziņu ar plašu lietotāju loku, kā arī ar citu dalībvalstu atbildīgajām iestādēm un ar Komisiju;

c) darbojas administratīvā vidē, kas tai ļauj pareizi veikt uzdevumus un izvairīties no jebkādiem interešu konfliktiem;

d) spēj piemērot Kopienas līdzekļu pārvaldības noteikumus;

e) ir ar finanšu un vadības spēju, kura ir samērojama ar Kopienas līdzekļu apjomu, kas tai būs jāpārvalda;

f) ir nodrošināta ar personālu, kam ir atbilstīgas profesionālās kvalifikācijas administratīvam darbam starptautiskā vidē.

2. Dalībvalsts atbildīgajai iestādei nodrošina pietiekamu finansējumu, lai tā varētu visu laiku no 2007. gada līdz 2013. gadam pienācīgi un nepārtraukti veikt tai uzticētos pienākumus.

3. Komisija var palīdzēt dalībvalstīm darbinieku apmācībā, jo īpaši attiecībā uz V līdz IX nodaļas pareizu piemērošanu.

29. pants

Atbildīgās iestādes uzdevumi

1. Atbildīgā iestāde atbild par daudzgadu programmas pārvaldību un īstenošanu saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.

Atbildīgā iestāde jo īpaši:

a) apspriežas ar partneriem saskaņā ar 12. pantu;

b) iesniedz Komisijai projektus daudzgadu un gada programmām, kā minēts 21. un 23. pantā;

c) organizē un publicē paziņojumus par konkursiem un, vajadzības gadījumā, uzaicinājumus iesniegt piedāvājumus;

d) organizē projektu atlasi līdzfinansēšanai no Fonda saskaņā ar 16. panta 5. punktā izklāstītajiem kritērijiem;

e) saņem maksājumus no Komisijas un veic maksājumus tiešajiem atbalsta saņēmējiem;

f) nodrošina Fonda līdzfinansējuma saderību un papildināmību ar līdzfinansējumu no citiem valstu un Kopienas finanšu instrumentiem;

g) pārrauga līdzfinansēto pasākumu un pakalpojumu nodrošināšanu un to, lai par darbībām deklarētie izdevumi faktiski būtu radušies un atbilstu Kopienas un attiecīgās valsts noteikumiem;

h) nodrošina, ka ir datorizēta sistēma, lai reģistrētu un glabātu grāmatvedības datus par katru saskaņā ar gada programmu veiktu darbību un lai vāktu īstenošanas datus, kas vajadzīgi finanšu pārvaldībai, pārraudzībai, kontrolei un izvērtēšanai;

i) nodrošina, ka tiešie atbalsta saņēmēji un citas struktūras, kas ir iesaistītas ar Fonda starpniecību līdzfinansētu darbību īstenošanā, uztur vai nu atsevišķu grāmatvedības sistēmu, vai attiecīgu grāmatvedības kodu visiem ar darbību saistītajiem darījumiem, neskarot attiecīgo valstu noteikumus par grāmatvedību;

j) nodrošina, ka 51. pantā minētās Fonda izvērtēšanas veic 52. panta 2. punktā noteiktajos termiņos un ka tās atbilst kvalitātes standartiem, par ko Komisija vienojusies ar attiecīgo dalībvalsti;

k) izstrādā procedūras, nodrošinot, ka visi dokumenti attiecībā uz izdevumiem un revīzijām, kas vajadzīgi pietiekamu revīzijas liecību nodrošināšanai, tiek glabāti saskaņā ar 45. pantā minētajām prasībām;

l) nodrošina, ka revīzijas iestāde 32. panta 1. punktā paredzēto revīziju veikšanai saņem visu vajadzīgo informāciju par izmantotajām pārvaldības procedūrām un projektiem, ko līdzfinansē no Fonda;

m) nodrošina, ka sertifikācijas iestāde apstiprināšanas nolūkā ir saņēmusi visu vajadzīgo informāciju par izdevumu sakarā veiktajām procedūrām un pārbaudēm;

n) sagatavo un iesniedz Komisijai progresa ziņojumus un noslēguma ziņojumu par gada programmu īstenošanu, sertifikācijas iestādes apstiprinātas izdevumu deklarācijas un maksājumu pieprasījumus, vai, vajadzības gadījumā, atlīdzināšanas deklarācijas;

o) veic informēšanas un konsultāciju darbības, kā arī izplata atbalstīto darbību rezultātus;

p) sadarbojas ar Komisiju un pārējo dalībvalstu atbildīgajām iestādēm;

q) pārbauda to, kā tiešie atbalsta saņēmēji īsteno 35. panta 6. punktā minētās pamatnostādnes.

2. Pārvaldības darbības, ko, īstenojot projektus, dalībvalstīs veic atbildīgās iestādes, var finansēt saskaņā ar 18. pantā minētajiem tehniskās palīdzības mehānismiem.

30. pants

Atbildīgās iestādes uzdevumu deleģēšana

1. Ja visus atbildīgās iestādes uzdevumus vai to daļu deleģē kādai deleģētai iestādei, atbildīgā iestāde nosaka deleģēto uzdevumu apjomu un sīki izstrādā procedūras, lai veiktu deleģētos uzdevumus, ievērojot 28. pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Pie minētajām procedūrām pieder atbildīgās iestādes regulāra informēšana par to, cik efektīvi tiek pildīti deleģētie uzdevumi, un izmantoto līdzekļu apraksts.

31. pants

Sertifikācijas iestāde

1. Sertifikācijas iestāde:

a) apstiprina, ka: i) izdevumu deklarācija ir precīza, tā ir sagatavota, izmantojot uzticamas grāmatvedības sistēmas, un tajā ir izmantoti pārbaudāmi apliecinājuma dokumenti; ii) deklarētie izdevumi atbilst spēkā esošajiem Kopienas un attiecīgās valsts noteikumiem un ir radušies saistībā ar darbībām, kas izraudzītas saskaņā ar programmai piemērojamiem kritērijiem, ievērojot Kopienas un attiecīgās valsts noteikumus;

b) apstiprināšanas nolūkā pārliecinās, ka no atbildīgās iestādes ir saņemta vajadzīgā informācija par procedūrām un par veiktajām pārbaudēm attiecībā uz izdevumu deklarācijās uzrādītajiem izdevumiem;

c) apstiprināšanas nolūkā ņem vērā visu revīzijas iestādes vai tās vārdā veikto revīziju rezultātus;

d) datorizēti glabā Komisijai deklarēto izdevumu grāmatvedības datus;

e) pārliecinās par tāda Kopienas finansējuma atgūšanu, kas saistībā ar konstatētajiem pārkāpumiem ir atzīts par nepamatoti izmaksātu, attiecīgā gadījumā piedzenot procentus;

f) uzskaita atgūstamās summas un Eiropas Savienības vispārējā budžetā atgūtās summas, ja iespējams, tās atskaitot no nākamajiem deklarētajiem izdevumiem.

2. Sertifikācijas iestādes darbības saistībā ar dalībvalstīs īstenotiem projektiem var finansēt saskaņā ar 18. pantā minētajiem tehniskās palīdzības mehānismiem, ja ir ievērotas šīs iestādes prerogatīvas, kā norādīts 27. pantā.

32. pants

Revīzijas iestāde

1. Revīzijas iestāde:

a) nodrošina revīzijas, lai pārbaudītu, cik efektīvi darbojas pārvaldības un kontroles sistēmas;

b) nodrošina, lai darbību revīzija, pārbaudot deklarētos izdevumus, notiktu ar attiecīgu izlasi; izlasē aptver vismaz 10 % no kopējiem izdevumiem, par ko var saņemt katras gada programmas finansējumu;

c) sešos mēnešos pēc daudzgadu programmas apstiprināšanas Komisijai iesniedz revīzijas stratēģiju par struktūrām, kas veiks a) un b) apakšpunktā minētās revīzijas, nodrošinot ar Fonda starpniecību piešķirtā līdzfinansējuma galveno saņēmēju dokumentu revīziju un to, ka programmas laikā revīzijas notiek regulāros intervālos.

2. Ja saskaņā ar šo lēmumu norīkotā revīzijas iestāde ir norīkotā revīzijas iestāde arī atbilstīgi Lēmumiem 573/2007/EK, No 575/2007/EK un …/2007/EK vai ja diviem vai vairāk fondiem piemēro vienādas sistēmas, var iesniegt vienu, apvienotu 1. punkta c) apakšpunktā minēto revīzijas stratēģiju.

3. Par katru gada programmu revīzijas iestāde sagatavo ziņojumu, kurā ir:

a) gada revīzijas ziņojums, kurā izklāstīti fakti, kas konstatēti, īstenojot revīziju stratēģiju veiktajās gada programmas revīzijās, un ziņots par visiem programmas pārvaldības un kontroles sistēmās konstatētajiem trūkumiem;

b) atzinums, pamatojoties uz revīzijas iestādes vārdā veiktajām kontrolēm un revīzijām, vai pārvaldības un kontroles sistēmu darbība rada pietiekamu pārliecību, ka Komisijai iesniegtās izdevumu deklarācijas ir pareizas un veiktās darbības ir likumīgas un pareizas;

c) deklarācija, kurā izvērtēts noslēguma maksājuma pieprasījuma vai atlīdzināšanas deklarācijas pamatojums un attiecīgo izdevumu likumība un pareizība.

4. Revīzijas iestāde nodrošina, ka revīziju veic, ņemot vērā starptautiski atzītus revīzijas standartus.

5. Dalībvalstīs īstenotu projektu revīzijas var finansēt saskaņā ar 18. pantā minētajiem tehniskās palīdzības mehānismiem, ja ir ievērotas revīzijas iestādes prerogatīvas, kā norādīts 27. pantā.

VI NODAĻA

PIENĀKUMI UN KONTROLE

33. pants

Dalībvalstu pienākumi

1. Dalībvalstis atbild par daudzgadu un gada programmu pareizu finanšu pārvaldību, kā arī par veikto darījumu likumību un pareizību.

2. Dalībvalstis nodrošina, lai atbildīgās iestādes un visas deleģētās iestādes, sertifikācijas iestādes, revīzijas iestādes un visas citas attiecīgās struktūras saņemtu pareizus norādījumus par 26. līdz 32. pantā minēto pārvaldības un kontroles sistēmu izveidi, lai nodrošinātu Kopienas finansējuma efektīvu un pareizu izmantojumu.

3. Dalībvalstis novērš, atklāj un labo pārkāpumus. Dalībvalstis par tiem ziņo Komisijai un informē to par administratīvo procedūru un tiesvedības gaitu.

Ja nevar atgūt tiešajam atbalsta saņēmējam nepamatoti izmaksātās summas, attiecīgās dalībvalsts pienākums ir atmaksāt zaudētās summas Eiropas Savienības vispārējā budžetā, ja konstatē, ka zaudējumi ir radušies dalībvalsts vainas vai nolaidības dēļ.

4. Dalībvalstis ir primāri atbildīgas par darbību finanšu kontroli, un tās nodrošina, ka pārvaldības un kontroles sistēmas tiek izmantotas un revīzijas veiktas tā, lai nodrošinātu Kopienas līdzekļu pareizu un efektīvu izmantojumu. Tās Komisijai iesniedz šo sistēmu aprakstu.

5. Sīki izstrādātus noteikumus 1. līdz 4. punkta piemērošanai pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

34. pants

Pārvaldības un kontroles sistēmas

1. Pirms Komisija saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru apstiprina daudzgadu programmu, dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar 26. līdz 32. pantu ir izveidotas pārvaldības un kontroles sistēmas. Tās atbild par to, lai sistēmas darbotos efektīvi visu programmas laiku.

2. Līdz ar savu daudzgadu programmas projektu dalībvalstis Komisijai iesniedz atbildīgo iestāžu, deleģēto iestāžu un sertifikācijas iestāžu organizācijas un procedūru aprakstu, kā arī aprakstu par iekšējām revīzijas sistēmām minētajās iestādēs un struktūrās, revīzijas iestādē, kā arī visās citās struktūrās, kas veic revīzijas tās vārdā.

3. Komisija pārskata šā panta piemērojumu, gatavojoties ziņojumam par laikposmu no 2007. gada līdz 2010. gadam, kā minēts 52. panta 3. punktā.

35. pants

Komisijas pienākumi

1. Komisija saskaņā ar 34. pantā paredzēto procedūru pārliecinās, ka dalībvalstis ir izveidojušas pārvaldības un kontroles sistēmas, ievērojot 26. līdz 32. pantu, un – balstoties uz gada revīzijas ziņojumiem un pašas Komisijas veiktām revīzijām – par to, ka programmu īstenošanas laikā sistēmas darbojas efektīvi.

2. Neskarot dalībvalstu veiktās revīzijas, Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji var veikt pārbaudes uz vietas, pārliecinoties par to, cik efektīvi darbojas pārvaldības un kontroles sistēmas, un revīzija var aptvert arī gada programmās iekļautu darbību revīzijas, par to paziņojot vismaz trīs darbadienas iepriekš. Tādās revīzijās var piedalīties attiecīgās dalībvalsts ierēdņi vai pilnvaroti pārstāvji.

3. Komisija var prasīt, lai dalībvalsts veic pārbaudes uz vietas nolūkā pārliecināties par to, vai sistēmas darbojas pareizi, vai arī par viena vai vairāku darījumu pareizību. Šādās pārbaudēs var piedalīties Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji.

4. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm nodrošina, ka par Fonda atbalstītajām darbībām sniedz attiecīgu informāciju, tās pietiekami publisko un tām nodrošina turpmākas darbības.

5. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm nodrošina darbību konsekvenci un papildināmību ar citām attiecīgām Kopienas politikas jomām, instrumentiem un ierosmēm.

6. Komisija izstrādā pamatnostādnes, lai nodrošinātu saskaņā ar šo lēmumu piešķirtā finansējuma pārskatāmību.

36. pants

Sadarbība ar dalībvalstu revīzijas iestādēm

1. Komisija sadarbojas ar revīzijas iestādēm, koordinējot to attiecīgos revīzijas plānus un metodes, un tūlīt paziņo veikto pārvaldības un kontroles sistēmu revīziju rezultātus, lai pēc iespējas efektīvi izmantotu kontroles resursus un izvairītos no darbu nevajadzīgas dublēšanās.

Komisija, vēlākais, trīs mēnešos pēc saņemšanas dara zināmus apsvērumus par revīzijas stratēģiju, kas iesniegta saskaņā ar 32. pantu.

2. Izstrādājot savu revīzijas stratēģiju, Komisija apzina tās gada programmas, ko tā uzskata par pietiekamām, pamatojoties uz esošajām zināšanām par pārvaldības un kontroles sistēmām.

Attiecībā uz minētajām programmām Komisija var secināt, ka tā var pamatā paļauties uz dalībvalstu sniegtajiem revīziju datiem un ka tā veiks pati savas pārbaudes uz vietas vienīgi tad, ja ir pierādījumi, kas norāda uz sistēmu nepilnībām.

VII NODAĻA

FINANŠU PĀRVALDĪBA

37. pants

Atbilstība – izdevumu deklarācijas

1. Visās izdevumu deklarācijās norāda, par kādu summu tiešajiem atbalsta saņēmējiem radušies izdevumi, īstenojot darbības, un atbilstošo finansējumu no publiskiem vai privātiem līdzekļiem.

2. Izdevumi atbilst tiešo atbalsta saņēmēju veiktajiem maksājumiem. Tos pamato ar samaksātiem rēķiniem vai grāmatvedības dokumentiem, kam ir līdzvērtīgs pierādījuma spēks.

3. Izdevumus var uzskatīt par atbilstīgiem atbalstam no Fonda vienīgi tad, ja tie ir faktiski veikti, agrākais, tā gada 1. janvārī, kurš norādīts finansēšanas lēmumā, ar ko apstiprina gada programmu, kā minēts 23. panta 4. punkta trešajā daļā. Līdzfinansētas darbības nedrīkst būt pabeigtas pirms atbilstības sākuma dienas.

Izņēmuma kārtā laikposmu, kādā izdevumi ir atbilstīgi, nosaka kā trīs gadus attiecībā uz izdevumiem, īstenojot darbības, ko atbalsta saskaņā ar 2007. gada programmām.

4. Noteikumus par izmaksu atbilstību attiecībā uz dalībvalstīs īstenotajām darbībām, kurām piešķirts Fonda līdzfinansējums saskaņā ar 4. pantu, pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto procedūru.

38. pants

Tiešo atbalsta saņēmēju saņemto maksājumu pilnīgums

Dalībvalstis pārliecinās, ka atbildīgā iestāde nodrošina, lai tiešie atbalsta saņēmēji cik iespējams drīz no valsts līdzekļiem saņemtu visu atbalsta summu. No tiešajiem atbalsta saņēmējiem paredzētajām summām neatvelk vai neietur nekādas summas vai konkrētus īpašus maksājumus, vai citus līdzvērtīgus maksājumus, kas tās samazinātu, ar noteikumu, ka tiešie atbalsta saņēmēji atbilst visām prasībām attiecībā uz tiesībām saņemt finansējumu par darbībām un izdevumiem.

39. pants

Euro izmantošana

1. Summas, kas norādītas dalībvalstu daudzgadu un gada programmu projektos, kā minēts, attiecīgi, 21. un 23. pantā, apstiprinātās izdevumu deklarācijās, 29. panta 1. punkta n) apakšpunktā minētajos maksājumu pieprasījumos, kā arī izdevumus, kas norādīti 41. panta 4. punktā minētajā progresa ziņojumā par gada programmas īstenošanu un 53. pantā minētajā noslēguma ziņojumā par gada programmas īstenošanu, denominē euro.

2. Komisijas lēmumus par finansēšanu, ar ko apstiprina 23. panta 4. punkta trešajā daļā minētās dalībvalstu gada programmas, Komisijas saistības un Komisijas maksājumus denominē un veic euro.

3. Dalībvalstis, kas maksājuma pieprasījuma dienā nav pieņēmušas euro par savu valūtu, savas valsts valūtā veikto izdevumu summas konvertē euro. Summas konvertē euro, izmantojot Komisijas vienreiz mēnesī noteikto norēķinu maiņas kursu tajā mēnesī, kad izdevumus iegrāmato attiecīgās programmas atbildīgā iestāde. Šo maiņas kursu Komisija katru mēnesi publicē elektroniski.

4. Kad euro kļūst par dalībvalsts valūtu, 3. punktā izklāstīto konvertēšanas procedūru turpina piemērot visiem izdevumiem, ko sertifikācijas iestāde ir iegrāmatojusi pirms dienas, kad stājās spēkā attiecīgās valsts valūtas un euro fiksētais maiņas kurss.

40. pants

Saistības

Kopienas budžeta saistības nosaka ik gadu, balstoties uz Komisijas finansējuma lēmumu, ar ko apstiprina 23. panta 4. punkta trešajā daļā minēto gada programmu.

41. pants

Maksājumi – avansa maksājumi

1. Komisija maksājumus ar Fonda starpniecību veic saskaņā ar budžeta saistību apropriācijām.

2. Maksājumus veic kā avansa maksājumus un noslēguma maksājumu. Tos pārskaita dalībvalsts norīkotajai atbildīgajai iestādei.

3. Pirmo avansa maksājumu, kas ir 50 % no summas, kura piešķirta ar finansēšanas lēmumu, ar ko apstiprina gada programmu, dalībvalstij pārskaita sešdesmit dienās pēc minētā lēmuma pieņemšanas.

4. Otro avansa maksājumu veic, vēlākais, trīs mēnešus pēc tam, kad Komisija divos mēnešos pēc dalībvalsts maksājuma pieprasījuma oficiālas iesniegšanas ir apstiprinājusi progresa ziņojumu par gada programmas īstenošanu un apstiprinātu izdevumu deklarāciju, kas sagatavota saskaņā ar 31. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 37. pantu un kas aptver vismaz 60 % no pirmā maksājuma summas.

Komisijas veiktā otrā avansa maksājuma summa nav lielāka par 50 % no summas, kas piešķirta ar finansēšanas lēmumu, ar kuru apstiprina gada programmu, un, jebkurā gadījumā, ja dalībvalsts no saviem līdzekļiem piešķīrusi mazāku summu, nekā noteikts finansēšanas lēmumā, ar kuru apstiprina gada programmu, atlikusī Kopienas līdzekļu summa, ko dalībvalsts faktiski piešķir izraudzītajiem projektiem gada programmā, no kā atskaitīts pirmais avansa maksājums.

5. Visus procentus, ko rada avansa maksājumi, saņem attiecīgā gada programma, un tos uzskata par dalībvalsts resursu attiecīgās valsts iemaksai un deklarē Komisijai, iesniedzot izdevumu deklarāciju, kas attiecas uz noslēguma ziņojumu par attiecīgās gada programmas īstenošanu.

6. Summas, ko izmaksā kā avansa maksājumus, dzēš no kontiem pēc gada programmas slēgšanas.

42. pants

Noslēguma maksājums

1. Komisija veic noslēguma maksājumu, ja tā, vēlākais, deviņus mēnešus pēc izdevumu atbilstības termiņa, kas paredzēts finansēšanas lēmumā, ar kuru apstiprina gada programmu, ir saņēmusi šādus dokumentus:

a) apstiprinātu izdevumu deklarāciju, kas pienācīgi sagatavota saskaņā ar 31. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 37. pantu, un noslēguma maksājuma pieprasījumu vai atlīdzināšanas deklarāciju;

b) noslēguma ziņojumu par gada programmas īstenošanu, kā izklāstīts 53. pantā;

c) gada revīzijas ziņojumu, atzinumu un deklarāciju, kā paredzēts 32. panta 3. punktā.

Noslēguma maksājumu veic pēc tam, kad ir pieņemts noslēguma ziņojums par gada programmas īstenošanu un deklarācija, kurā izvērtēta noslēguma maksājuma pieprasījuma pamatotība.

2. Ja atbildīgā iestāde 1. punktā prasītos dokumentus neiesniedz paredzētajā termiņā un pieņemamā formā, Komisija atceļ attiecīgās gada programmas budžeta saistību daļu, kas nav izmantota avansa maksājumiem.

3. Šā panta 2. punktā noteikto automātiskās atcelšanas procedūru saistībā ar projektu attiecīgajām summām aptur, ja 1. punktā noteikto dokumentu iesniegšanas laikā dalībvalsts līmenī notiek tiesvedība vai administratīvās pārsūdzības procedūra, kam ir apturoša iedarbība. Noslēguma ziņojumā dalībvalsts sniedz sīki izstrādātu informāciju par tādiem projektiem un reizi sešos mēnešos nosūta progresa ziņojumus par minētajiem projektiem. Trīs mēnešos no tiesvedības vai administratīvas pārsūdzības procedūras beigām dalībvalsts iesniedz 1. punktā prasītos dokumentus par attiecīgajiem projektiem.

4. Šā panta 1. punktā minētais deviņu mēnešu termiņš tiek pārtraukts, ja Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar 44. pantu apturēt līdzfinansējuma maksājumus attiecīgajai gada programmai. Termiņu atsāk skaitīt no dienas, kad 44. panta 3. punktā minētais Komisijas lēmums ir darīts zināms dalībvalstij.

5. Neskarot 43. pantu, Komisija sešos mēnešos pēc šā panta 1. punktā minēto dokumentu saņemšanas informē dalībvalsti par to izdevumu summu, ko Komisija atzīst par tādu, kas atmaksājama no Fonda, un par visām finanšu korekcijām, ko rada deklarēto izdevumu un atzīto izdevumu starpība. Dalībvalsts var iesniegt apsvērumus trīs mēnešos.

6. Trīs mēnešos pēc dienas, kad saņemti dalībvalsts apsvērumi, Komisija pieņem lēmumu, par kādu summu izdevumi ir atzīstami par atmaksājamiem no Fonda, un atgūst starpību starp izdevumiem, kas atzīti par galīgiem, un šai dalībvalstij jau izmaksātajām summām.

7. Atkarībā no finansējuma līdzekļu pieejamības Komisija noslēguma maksājumu veic, vēlākais, sešdesmit dienās pēc dienas, kad tā pieņem 1. punktā minētos dokumentus. Budžeta saistību atlikumu atceļ sešos mēnešos pēc maksājuma.

43. pants

Maksājumu pārtraukšana

1. Ilgākais, uz sešiem mēnešiem maksājumus pārtrauc deleģēts kredītrīkotājs Finanšu regulas nozīmē, ja:

a) attiecīgās valsts vai Kopienas revīzijas struktūras ziņojumā ir pierādījumi, kas liecina par nopietniem trūkumiem pārvaldības un kontroles sistēmu darbībā;

b) minētajam kredītrīkotājam jāveic papildu pārbaudes, saņemot informāciju, kas brīdina par to, ka izdevumi kādā apstiprinātā izdevumu deklarācijā ir saistīti ar būtisku pārkāpumu, kas nav novērsts.

2. Dalībvalsti un atbildīgo iestādi tūlīt informē par pārtraukšanas iemesliem. Maksājumi ir pārtraukti, līdz dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus.

44. pants

Maksājumu apturēšana

1. Komisija var pilnīgi vai daļēji apturēt avansa un noslēguma maksājumus, ja:

a) programmas pārvaldības un kontroles sistēmā ir būtiski trūkumi, kas ietekmē maksājumu apstiprināšanas procedūras uzticamību un kas nav laboti; vai

b) apstiprinātā izdevumu deklarācijā iekļautie izdevumi ir saistīti ar būtisku pārkāpumu, kas nav labots; vai

c) dalībvalsts nav izpildījusi saistības, kas noteiktas 33. un 34. pantā.

2. Komisija var pieņemt lēmumu apturēt avansa un noslēguma maksājumus, iepriekš dodot dalībvalstij iespēju trīs mēnešos iesniegt savus apsvērumus.

3. Komisija atjauno avansa un noslēguma maksājumus, ja tā uzskata, ka dalībvalsts ir veikusi vajadzīgos pasākumus, kas ļauj izbeigt apturēšanu.

4. Ja dalībvalsts neveic vajadzīgos pasākumus, Komisija var pieņemt lēmumu pilnīgi vai daļēji atcelt Kopienas atbalstu gada programmai saskaņā ar 48. pantu.

45. pants

Dokumentu glabāšana

Neskarot noteikumus, kas reglamentē valsts atbalstu saskaņā ar Līguma 87. pantu, atbildīgā iestāde nodrošina, ka visus attiecīgo programmu izdevumu un revīziju apstiprinājuma dokumentus glabā, lai tie būtu pieejami Komisijai un Revīzijas palātai piecus gadus pēc programmu slēgšanas, kā paredzēts 42. panta 1. punktā.

Šo termiņu var pārtraukt tiesvedība vai pienācīgi pamatots Komisijas lūgums.

Dokumentu oriģinālus vai to kopijas, kas apliecinātas kā atbilstošas oriģinālam, glabā uz vispārpieņemtiem datu nesējiem.

VIII NODAĻA

FINANŠU KOREKCIJAS

46. pants

Dalībvalstu veiktās finanšu korekcijas

1. Dalībvalstis ir primāri atbildīgas par nelikumību izmeklēšanu, pamatojoties uz pierādījumiem par jebkurām būtiskām pārmaiņām, kas ietekmē programmu īstenošanas vai kontroles nosacījumus, un veic vajadzīgās finanšu korekcijas.

2. Dalībvalstis veic vajadzīgās finanšu korekcijas saistībā ar vienreizējām vai sistemātiskām nelikumībām, kas konstatētas darbībās vai gada programmās.

Dalībvalstu veiktās korekcijas ir Kopienas ieguldījuma pilnīga vai daļēja atcelšana un, attiecīgā gadījumā, atgūšana. Ja summu neatmaksā attiecīgās dalībvalsts noteiktā termiņā, automātiski aprēķina procentus atbilstīgi 49. panta 2. punktā noteiktajai procentu likmei. Dalībvalstis ņem vērā nelikumību būtību un smagumu, kā arī Fondam radītos finanšu zaudējumus.

3. Sistemātisku nelikumību gadījumā attiecīgā dalībvalsts veic izmeklēšanu, aptverot visas darbības, kas varētu būt skartas.

4. Šā lēmuma 53. pantā minētajā noslēguma ziņojumā par gada programmas īstenošanu dalībvalstis iekļauj sarakstu ar atcelšanas procedūrām, kas sāktas saistībā ar attiecīgo gada programmu.

47. pants

Komisijas veiktā kontu revīzija un finanšu korekcijas

1. Neskarot Revīzijas palātas pilnvaras vai pārbaudes, ko dalībvalstis veic saskaņā ar saviem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji var veikt Fonda finansēto darbību un pārvaldības un kontroles sistēmu pārbaudes uz vietas, arī izlases pārbaudes, par tām paziņojot vismaz trīs darbadienas iepriekš. Komisija to dara zināmu attiecīgajai dalībvalstij, lai saņemtu no tās visu vajadzīgo palīdzību. Pārbaudēs var piedalīties attiecīgās dalībvalsts ierēdņi vai pilnvaroti pārstāvji.

Komisija var pieprasīt attiecīgajai dalībvalstij veikt pārbaudi uz vietas, lai pārliecinātos par viena vai vairāku darījumu pareizību. Pārbaudēs var piedalīties Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji.

2. Ja pēc vajadzīgajām pārbaudēm Komisija secina, ka dalībvalsts neievēro 33. pantā noteiktās saistības, tā saskaņā ar 44. pantu aptur avansa maksājumus vai noslēguma maksājumu.

48. pants

Korekciju kritēriji

1. Komisija var veikt finanšu korekcijas, pilnīgi vai daļēji atceļot Kopienas līdzfinansējumu gada programmai, ja pēc vajadzīgās pārbaudes tā secina, ka:

a) programmas pārvaldības un kontroles sistēmā ir būtiski trūkumi, kas apdraud saskaņā ar programmu jau izmaksāto Kopienas atbalstu;

b) apstiprinātā izdevumu deklarācijā iekļautie izdevumi nav likumīgi, un dalībvalsts tos nav labojusi līdz šajā punktā minētās korekcijas procedūras sākumam;

c) līdz šajā punktā minētās korekcijas procedūras sākumam dalībvalsts nav izpildījusi 33. pantā noteiktās saistības.

Komisija pieņem lēmumu, ņemot vērā visus dalībvalsts iesniegtos apsvērumus.

2. Veicot finanšu korekcijas, Komisija pamatojas uz konkrētām atklātām nelikumībām, ņemot vērā nelikumību sistemātiskumu, lai noteiktu, vai būtu jāpiemēro korekcija ar nemainīgu likmi vai ekstrapolēta korekcija. Ja nelikumība attiecas uz izdevumu deklarāciju, par ko iepriekš revīzijas iestāde saskaņā ar 32. panta 3. punkta b) apakšpunktu ir atzinusi, ka attiecīgā izdevumu deklarācija rada pietiekamu pārliecību, tad uzskata, ka pastāv sistēmiska problēma, kas ir iemesls piemērot korekciju ar nemainīgu likmi vai ekstrapolētu korekciju, ja vien dalībvalsts trīs mēnešos nevar nodrošināt pierādījumus, kas atspēko tādu pieņēmumu.

3. Pieņemot lēmumu par korekcijas summu, Komisija ņem vērā nelikumības smagumu, kā arī ar attiecīgo gada programmu saistīto nepilnību apjomu un finanšu sekas.

4. Ja Komisijas nostājas pamatā ir fakti, ko nav konstatējuši Komisijas dienestu revidenti, bet gan citi, tā pati sagatavo secinājumus par finanšu sekām pēc tam, kad ir izvērtējusi pasākumus, ko attiecīgā dalībvalsts veikusi saskaņā ar 34. pantu, ziņojumus par atklātajām nelikumībām un visas dalībvalsts atbildes.

49. pants

Atmaksājumi

1. Ikvienu Eiropas Savienības vispārējam budžetam pienākošos summu atmaksā līdz termiņam, ko norāda saskaņā ar Finanšu regulas 72. pantu sagatavotā iekasēšanas rīkojumā. Šis termiņš ir otrā mēneša pēdējā diena pēc rīkojuma izdošanas.

2. Novēlotiem atmaksājumiem piemēro nokavējuma procentus, ko aprēķina no termiņa pēdējās dienas, beidzot ar faktiskā maksājuma dienu. Tādu procentu likme ir Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā publicētā likme, ko Eiropas Centrālā banka piemēro galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā maksājuma termiņa mēneša pirmajā kalendārajā dienā, to palielinot par trīsarpus procentu punktiem.

50. pants

Dalībvalstu pienākumi

Komisijas veiktas finanšu korekcijas neskar dalībvalsts pienākumu censties atgūt līdzekļus saskaņā ar 46. pantu.

IX NODAĻA

PĀRRAUDZĪBA, IZVĒRTĒŠANA UN ZIŅOJUMI

51. pants

Pārraudzība un izvērtēšana

1. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm regulāri pārrauga Fondu.

2. Sakarā ar 52. panta 3. punktā paredzēto ziņojumu sagatavošanu Komisija partnerībā ar dalībvalstīm izvērtē Fondu, lai saistībā ar 3. pantā minētajiem mērķiem izvērtētu darbību atbilstību, efektivitāti un iespaidu.

3. Komisija vērtē arī atbilstīgi Fondam īstenoto darbību papildināmību ar darbībām, ko īsteno atbilstīgi citām attiecīgām Kopienas politikas jomām, instrumentiem un ierosmēm.

4. Kā daļa no 52. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētā ziņojuma par laikposmu no 2007. gada līdz 2010. gadam ir Komisijas izvērtējums par Fonda ietekmi uz politiku un tiesību aktu attīstību ārējo robežu jomā, par Fonda un Aģentūras uzdevumu sinerģijas efektu, kā arī par līdzekļu sadalei starp dalībvalstīm piemērojamo kritēriju piemērotību, ņemot vērā Eiropas Savienības mērķus šajā jomā.

52. pants

Ziņošanas pienākums

1. Atbildīgā iestāde katrā dalībvalstī veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu projektu pārraudzību un izvērtēšanu.

Šādā nolūkā nolīgumos un līgumos, ko tā noslēdz ar organizācijām, kuras atbildīgas par darbību īstenošanu, ietver klauzulas, kur paredzēts pienākums iesniegt regulārus un sīki izstrādātus ziņojumus par to, kādi panākumi ir gūti, īstenojot un sasniedzot noteiktos mērķus, un minētie ziņojumi ir pamatā, attiecīgi, progresa un noslēguma ziņojumiem par gada programmas īstenošanu.

2. Dalībvalstis Komisijai iesniedz:

a) līdz 2010. gada 30. jūnijam – izvērtējuma ziņojumu par Fonda līdzfinansēto darbību īstenošanu;

b) līdz 2012. gada 30. jūnijam par laikposmu no 2007. gada līdz 2010. gadam un līdz 2015. gada 30. jūnijam par laikposmu no 2011. gada līdz 2013. gadam – izvērtējuma ziņojumu par Fonda līdzfinansēto darbību rezultātiem un efektivitāti.

3. Komisija Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai iesniedz:

a) līdz 2010. gada 30. jūnijam – ziņojumu par 14. un 15. panta pārskatīšanu, vajadzības gadījumā pievienojot priekšlikumus grozījumiem;

b) līdz 2010. gada 31. decembrim – starpposma ziņojumu par gūtajiem rezultātiem un par Fonda īstenošanas kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem, vajadzības gadījumā pievienojot priekšlikumus par Fonda turpmāko attīstību;

c) līdz 2012. gada 31. decembrim par laikposmu no 2007. gada līdz 2010. gadam un līdz 2015. gada 31. decembrim par laikposmu no 2011. gada līdz 2013. gadam – ex post izvērtējuma ziņojumu.

53. pants

Noslēguma ziņojums par gada programmas īstenošanu

1. Lai gūtu skaidru pārskatu par programmas īstenošanu, noslēguma ziņojumā par gada programmas īstenošanu ir šāda informācija:

a) gada programmas īstenošana no finanšu un darbību viedokļa;

b) panākumi, kas gūti, īstenojot daudzgadu programmu un tās prioritātes no īpašu, pārbaudāmu mērķu viedokļa, rādītājus izsakot kvantitatīvā izteiksmē – ja un kad vien tos var izteikt kvantitatīvā izteiksmē;

c) atbildīgās iestādes veikti pasākumi, nodrošinot īstenošanas kvalitāti un efektivitāti, konkrēti: i) pārraudzības un izvērtēšanas pasākumi, arī datu vākšanas mehānismi; ii) visu būtiskāko problēmu apkopojums, kuras radušās darbības programmas īstenošanā, un attiecīgi veiktie pasākumi; iii) tehniskās palīdzības izmantojums;

d) veiktie pasākumi, lai informētu par gada un daudzgadu programmām un lai tās publiskotu.

2. Ziņojumu atzīst par pieņemamu, ja tajā ir iekļauta visa 1. punktā uzskaitītā informācija. Komisija pieņem lēmumu par atbildīgās iestādes iesniegtā ziņojuma saturu divos mēnešos pēc tam, kad tā saņem visu 1. punktā minēto informāciju, ko dara zināmu dalībvalstīm. Ja Komisija noteiktajā termiņā neatbild, ziņojumu uzskata par pieņemtu.

3. Komisija nosūta Aģentūrai apstiprinātos pārskata ziņojumus par gada programmu īstenošanu.

X NODAĻA

PĀREJAS NOTEIKUMI

54. pants

Daudzgadu programmas sagatavošana

1. Atkāpjoties no 20. panta, dalībvalstis:

a) cik vien drīz iespējams pēc 2007. gada 7. jūnija, bet ne vēlāk kā 2007. gada 22. jūnija norīko 27. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto valsts atbildīgo iestādi un, vajadzības gadījumā, deleģēto iestādi;

b) līdz 2007. gada 30. septembrim iesniedz 34. panta 2. punktā minēto pārvaldības un kontroles sistēmu aprakstu.

2. Līdz 2007. gada 1. jūlijam Komisija nodrošina dalībvalstīm:

a) to summu novērtējumu, kas tām piešķirtas 2007. finanšu gadam;

b) to summu novērtējumu, kas tām piešķirtas 2008. līdz 2013. finanšu gadam, piemērojot ekstrapolāciju 2007. finanšu gada novērtējumam, ņemot vērā ierosinātās gada apropriācijas 2007.-2013. gadam, kas izklāstītas finanšu shēmā.

55. pants

2007. un 2008. gada programmas sagatavošana

1. Atkāpjoties no 23. panta, īstenošanai 2007. un 2008. finanšu gadā piemēro šādu grafiku:

a) līdz 2007. gada 1. jūlijam Komisija nodrošina dalībvalstīm aplēses par summām, ko tām paredzēts piešķirt 2007. finanšu gadam;

b) līdz 2007. gada 1. decembrim dalībvalstis iesniedz Komisijai 2007. gada programmas projektu;

c) līdz 2008. gada 1. martam dalībvalstis iesniedz Komisijai 2008. gada programmas projektu.

2. Attiecībā uz 2007. gada programmu no Fonda var saņemt atbalstu izdevumiem, kas faktiski veikti laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz dienai, kad pieņem finansēšanas lēmumu, ar ko apstiprina attiecīgās dalībvalsts gada programmu.

3. Lai dotu iespēju 2008. gadā pieņemt finansēšanas lēmumus, apstiprinot 2007. gada programmu, Komisija izstrādā Kopienas budžeta saistības 2007. gadam, pamatojoties uz aplēsēm par dalībvalstīm piešķiramajām summām, kas aprēķinātas, kā paredzēts 14. pantā un 15. pantā.

XI NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

56. pants

Komiteja

1. Komisijai palīdz apvienotā komiteja “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, kas izveidota ar šo lēmumu.

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu, 5.b pantu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 3. punkta c) apakšpunktā, 4. punkta b) apakšpunktā un 4. panta e) apakšpunktā paredzētais termiņš ir sešas nedēļas.

57. pants

Pārskatīšana

Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Eiropas Parlaments un Padome līdz 2013. gada 30. jūnijam pārskata šo lēmumu.

58. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šo lēmumu piemēro no 2007. gada 7. jūnija, izņemot tā 14., 15., 20., 21., 23., 27. pantu, 33. panta 2. punktu, 33. panta 5. punktu, 34. pantu, 37. panta 4. punktu un 56. pantu, ko piemēro no 2007. gada 1. janvāra.

59. pants

Adresāti

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.

Briselē, 2007. gada 23. maijā Eiropas Parlamenta vārdā – priekšsēdētājs H.-G. PÖTTERING Padomes vārdā – priekšsēdētājs G. GLOSER

(1) OV C 88, 11.4.2006., 15. lpp.

(2) OV C 115, 16.5.2006., 47. lpp.

(3) Eiropas Parlamenta 2006. gada 14. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2007. gada 7. maija Lēmums.

(4) OV L 349, 25.11.2004., 1. lpp.

(5) OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

(6) OV L 236, 23.9.2003., 946. lpp.

(7) Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.

(8) Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 45. lpp.

(9) Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

(10) OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).

(11) OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

(12) OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

(13) OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.

(14) OV L 176, 10.7.1999., 53. lpp.

(15) OV L 370, 17.12.2004., 78. lpp.

(16) OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.

(17) OV L 395, 31.12.2004., 70. lpp.

(18) OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.

(19) OV L 396, 31.12.2004., 45. lpp.

(20) OV L 261, 6.8.2004., 24. lpp.

(21) OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp. Konvencijā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1987/2006 (OV L 381, 28.12.2006., 4. lpp.).

(22) OV L 99, 17.4.2003., 8. lpp.

(23) OV L 99, 17.4.2003., 15. lpp.

(24) OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 851/2005 (OV L 141, 4.6.2005., 3. lpp.).

(25) OV L 161, 30.4.2004., 128. lpp. Labotā versija OV L 206, 9.6.2004., 51. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1283/2005 (OV L 203, 4.8.2005., 8. lpp.).