(8)

ESRK ievainojamību novērtējums attiecībā uz Franciju uzsver tālāk minēto. a) Mājsaimniecību parāda sloga līmenis Francijā ir salīdzinoši augsts attiecībā pret izmantojamiem ienākumiem. Pēdējo 10 gadu laikā tas ir ievērojami pieaudzis, un nesenā vidējā termiņa dinamika liecina, ka šī tendence varētu turpināties. Galvenie riski, kas saistīti ar šādu mājsaimniecību parāda sloga līmeni, ir patēriņa samazināšanās un potenciālā sekundārā ietekme uz finanšu stabilitāti makroekonomiska satricinājuma gadījumā. Tomēr Francijas ekonomikā ir daži risku mazinoši faktori. Pirmkārt, mājsaimniecībām ir augsts ietaupījumu līmenis starptautiskā salīdzinājumā. Otrkārt, pastāv svarīgi sociālās drošības tīkli, kuru mērķis ir mazināt aizņēmēja ienākumu pēkšņas samazināšanās ietekmi bezdarba gadījumā, tādējādi samazinot makroekonomisko satricinājumu iespējamo sekundāro ietekmi. Treškārt, liela daļa aizņēmēju nav pakļauti procentu likmju riskam, jo mājokļu kredītu ar fiksētu procentu likmi īpatsvars ir augsts. b) Mājokļu kredītu izaugsme ir bijusi relatīvi spēcīga gan īstermiņā, gan vidējā termiņā. Jaunu mājokļu kredītu pieaugums ir ievērojams, un tas varētu veicināt mājsaimniecību parāda sloga turpmāku pieaugumu. Turklāt daži rādītāji liecina, ka atsevišķas mājsaimniecības, kurām ir kredīti mājokļa iegādei Francijā, var būt pakļautas ekonomikas un finanšu satricinājumu ievainojamībai, jo īpaši jaunas mājsaimniecības un mājsaimniecības ar zemākiem ienākumiem ar augstāku parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības (DSTI) rādītāju. Turklāt aptuveni trešajai daļai jauno mājokļu kredītu kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītājs pārsniedza 95 %, un jauno kredītu vidējais kredīta/ienākumu attiecības rādītājs 2017. gadā sasniedza vēsturiski augstāko līmeni. Mājokļu kredītu vidējais termiņš arī ir palielinājies, bet DSTI rādītāju sadalījums ir pasliktinājies. Sākotnējie mikrodati, ko Francijas iestādes izmanto šo norišu uzraudzībai, liecina, ka liela daļa augsta LTV rādītāja vai augsta DSTI rādītāja aizņēmēju ir bagātas mājsaimniecības, kuru kredīti ir nodrošināti ar nodrošinājumu un garantijām. c) Lai gan nav pārliecinošu pierādījumu par plaši izplatītām pārmērīgi augstām mājokļu cenām Francijā, mājokļu nekustamā īpašuma cenas dažās lielās pilsētās (12) – jo īpaši Parīzes reģionā – ir ievērojami pieaugušas, un tas var būt samazinājis mājokļu pieejamību dažās vietās. Vietējā līmenī ir dažas pazīmes, kas liecina, ka mājokļu nekustamā īpašuma cenas ir augstas salīdzinājumā ar ienākumiem un īres maksu. Ņemot vērā to, ka trešdaļa no visiem piešķirtajiem kredītiem ir ar augstu LTV rādītāju un to ka nākotnē mājokļu cenas varētu pielāgoties, dažas mājsaimniecības var saskarties ar negatīvu ietekmi uz labklājību. Tomēr paredzams, ka tiešie kredītzaudējumi no iespējamās hipotekāro kredītu nodrošinājuma vērtības samazināšanās būs nelieli, ņemot vērā vairākus valstij raksturīgus faktorus. Pirmkārt, garantijas shēmas izmantošana, lai nodrošinātu kredītus mājokļa iegādei (13), mazina tiešo kredītrisku kredītiestādēm gadījumā, ja samazinās mājokļu cenas. Otrkārt, tiek lēsts, ka potenciālā ietekme uz mājsaimniecību labklājību būs vājāka nekā citās attīstītajās tautsaimniecībās, jo nav iespējas izņemt skaidru naudu vai kapitālu mājokļu pārvērtēšanas rezultātā. d) Nelabvēlīgi ekonomikas un finanšu apstākļi vai nelabvēlīga notiku attīstība mājokļu nekustamā īpašuma tirgū varētu radīt tiešu un netiešu risku finanšu stabilitātei, ņemot vērā iepriekš minētās ievainojamības. Potenciālie tiešie riski Francijas banku sistēmai ir saistīti gan ar to kredītu iespējamu saistību neizpildi, kuri vidē, kurā ievērojami pieaug mājokļu cenas un ir zemas procentu likmes, piešķirti mājsaimniecībām ar pārmērīgām parādsaistībām konkurences spiediena apstākļos, kā rezultātā daļēji samazinās kreditēšanas standarti un sašaurinās peļņas normas. Francijā ir sagaidāms, ka vairāki faktori, piemēram, nodrošinājuma kanāls, kas, domājams, būs relatīvi vājš, nozīmīgi sociālās drošības tīkli un kredīti ar fiksētu procentu likmi, mazinās tiešo kredītrisku, kas saistīts ar mājokļu tirgus satricinājumiem. Tomēr, ja, piemēram, ja bezdarbs palielinās un/vai mājsaimniecību ienākumu pieaugums samazinās, dažām mājsaimniecībām var būt grūtāk apkalpot hipotekāros kredītus. Ar to saistītās negatīvās sekas, kopējam parādsaistību apjomam pārsniedzot aktīvu vērtību, var papildināt sākotnējo satricinājumu, ja mājsaimniecībām jāsamazina patēriņš, lai apkalpotu savus mājokļa kredītus. Tas varētu izraisīt sekundāro ietekmi un risku palielināšanos kredītiestādēm un finanšu sistēmai. e) ESRK ņem vērā to, ka Francija ir paziņojusi par 0,5 % pretciklisko kapitāla rezervju normu, lai preventīvi nodrošinātu iestāžu noturību. Šī makroprudenciālās uzraudzības pasākuma kalibrēšana ņēma vērā nefinanšu sektora parādsaistības Francijā plašākā nozīmē un, konkrētāk, mājsaimniecību parādsaistības, jo mājsaimniecību kreditēšanu atbalsta arī mājokļu īpašuma cenu atgūšanās. Tāpēc sagaidāms, ka kapitāla pasākums uzlabos banku nozares noturību pret uzkrātajām ievainojamībām. Tomēr nav sagaidāms, ka tas ierobežos mājsaimniecību parādsaistību dinamiku vai kreditēšanas standartu pasliktināšanos. Lai gan Francijas nacionālās iestādes ir kontrolējušas kreditēšanas nosacījumus, nav oficiālu norādījumu par to, kas būtu jāuzskata par prudenciāliem kreditēšanas nosacījumiem. f) Pašreizējie politikas pasākumi tiek novērtēti kā daļēji piemēroti un daļēji pietiekami tam, lai mazinātu identificētos sistēmiskos riskus, kas saistīti ar ievainojamībām mājokļu nekustamo īpašumu sektorā Francijā. Jo īpaši pašreizējos ar kapitālu saistītos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus varētu papildināt ar citiem pasākumiem, lai novērstu ievainojamību saistībā ar mājsaimniecību parādsaistību palielināšanos un kreditēšanas standartu pasliktināšanās pazīmēm. ESRK atzīst Francijas iestāžu centienus uzraudzīt riskus mājokļa nekustamā īpašuma sektorā, kā arī to mērķi vēl vairāk uzlabot kontroles sistēmu saskaņā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikumu ESRB/2016/14 (14). Neraugoties uz to, var būt nepieciešami papildu pasākumi, lai novērstu Francijā konstatētās ievainojamības. Jo īpaši, ņemot vērā mājsaimniecību pieaugošo parādu un kreditēšanas standartu pasliktināšanās pazīmes, Francijas nacionālās iestādes varētu apsvērt nepieciešamību pēc papildu preventīvām darbībām, piemēram, skaidrām nostādnēm attiecībā uz kreditēšanas standartiem, vai nu ieteikuma veidā, vai arī oficiālu ar aizņēmēju saistītu pasākumu veidā.