PIELIKUMS

VIENOTS DOKUMENTS

“VLEES VAN HET ROOD RAS VAN WEST-VLAANDEREN”

ES Nr.: PDO-BE-02261 – 11.1.2017.

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums(-i)

“Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Beļģija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Ar nosaukumu “Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” drīkst apzīmēt vienīgi svaigu gaļu, kas iegūta no tādiem sievišķās kārtas liellopiem vecumā no 3,5 līdz 8 gadiem un tādiem vēršiem vecumā no 2 līdz 3,5 gadiem, kuri pieder pie sarkanās šķirnes liellopiem un ir pavairoti un audzēti Rietumflandrijas provincē. Liemeņiem jāatbilst šādām specifikācijām.

— Svars: vismaz 380 kg

— Muskuļaudu klase: S, E, U, R vai O saskaņā ar SEUROP sistēmas tabulu liellopu liemeņu klasifikācijai

— Taukaudu klase: 2, 3, 4 vai 5

Gaļa ir samērā tumši sarkanā krāsā ar viegli izteiktu un izsmalcinātu marmorējumu, un tā ir smalkšķiedraina.

Gaļai piemīt sātīga un stipra garša, un smalkie tauki piešķir tai savdabīgu krēmīgumu.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Rupjā lopbarība (zāle un lopbarības augi), ko izēdina sarkanās šķirnes govīm un vēršiem, 75–100 % apmērā ir ražota attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā, galvenokārt pašā saimniecībā.

Noteiktos dzīves periodos liellopi papildus saņem arī ierobežotu procentuālo daudzumu spēkbarības.

Vasarā liellopi plūc ganību zāli, tiklīdz un kamēr laikapstākļi to atļauj, – vidēji septiņus mēnešus gadā no aprīļa līdz novembrim.

Ziemas periodā dzīvnieku barība veidota lielākoties no vietējo zālaugu ražas: tiem izēdina skābsienu un sienu.

Lopbarība tiek ražota saimniecībā, bet, ja vajadzīgs, vietējā mērogā var iegādāties dzīvnieku barību, kas ražota ģeogrāfiskajā apgabalā. Apkaimes apgabalos ražotu lopbarību drīkst iepirkt tikai tad, ja iestājas ārkārtēji laikapstākļi (sausums vai spēcīgas lietusgāzes). Ārpus ģeogrāfiskā apgabala iegūtas barības īpatsvars drīkst veidot 30–50 % no vidēji gadā izēdināmās barības devas sausnas, un gaļas specifiskās īpašības tādējādi netiek ietekmētas.

Papildus lopbarībai dzīvnieki saņem:

— vasarā (un tikai tad, ja vajadzīgs) – vietēji ražotu rupjo lopbarību (kukurūzu, dažādus mīkstumus, drabiņas, kartupeļus, salmus u. c.),

— ziemā – rupjo lopbarību un ne vairāk par 0,5 kg dienā spēkbarības uz 100 kg dzīvsvara.

Iepriekš minēto papildu rupjo lopbarību saražo pašā saimniecībā, bet to, ja vajadzīgs, var arī iegādāties. Šāda lopbarība 75–100 % apmērā tiek iegūta ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nobarošanas posms ilgst ne vairāk kā 5 mēnešus. Barību papildina ar spēkbarību, dienā nepārsniedzot 1 kg uz 100 kg dzīvsvara. Spēkbarībā ietilpst labība, un to cita starpā papildina linsēklu rauši, lopbarības bietes, kartupeļi u. c.; dzīvniekus var vai nu nobarot kūtī piesietus vai nepiesietus, vai arī ganībās.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Dzīvnieku dzimšana, audzēšana, nobarošana, nokaušana un liemeņu sadalīšana noris noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Marķējumā jābūt norādītam reģistrētajam nosaukumam “Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” un ES logotipam.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfisko apgabalu veido Beļģijas Rietumflandrijas province.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Rietumflandrijā noris tradicionāla lauksaimnieciskā ražošana jaukta tipa saimniecībās. Šī province ir aprakstīta šādi: “Rietumflandrija ir zemiene (..). Tur valda ļoti labvēlīgs piejūras klimats, un platības tajā aizņem galvenokārt lauksaimnieciski izmantojamas zemes ar ļoti auglīgu augsni: aiz kāpu joslas plešas smaga polderu zeme; provinces dienviddaļā ir auglīgas smilšmāla augsnes, bet Bruges-Torhout-Tielt trīsstūra robežās ir smilšaina zeme. Izņemot smilšaino apvidu, zemes apsaimniekošanas un augsekas veidošanas iespējas Rietumflandrijas lauksaimniekiem ir visai plašas.”

Ziemeļjūras tuvuma un raksturīgā jūras klimata dēļ lopkopībai Rietumflandrijā vienmēr bijusi svarīga nozīme, un tā arvien palielinās. Šo piejūras klimatu stipri ietekmē Atlantijas okeāna siltā Golfa straume. Tas nozīmē, ka Rietumflandrijā ļoti aukstu vai karstu dienu ir visai maz. Šādi apstākļi apvienojumā ar stundās izteikto kopējo saules spīdēšanas ilgumu, kas ir vislielākais Beļģijā, ir ļoti labvēlīgi bagātīgai zāles un lopbarības augšanai – nozīmīgākajiem sarkanās šķirnes liellopu barības avotiem. Leknā zāle nodrošina to, ka iegūtā liellopu gaļa ir garda, un tai piemīt savdabīgs krēmīgums.

Sarkanās šķirnes liellopu turētāji Rietumflandrijā savu zinātību nodevuši no paaudzes paaudzē: dzīvnieki uzturas āra ganībās tik ilgi, cik vien to ļauj laikapstākļi, un uzņem galvenokārt rupjo lopbarību. Turklāt tos nokauj vēlāk nekā citu gaļas šķirņu liellopus. Rietumflandrijas lopkopji darbojas jaukta tipa lauku saimniecībās, kas ir cieši saistītas ar vietējo tradīciju un ir pielāgojušās ģeogrāfiskajiem un klimatiskajiem apstākļiem. Līdztekus lopkopībai viņi audzē arī tādas galvenās laukaugu kultūras kā kviešus, miežus, cukurbietes, kartupeļus, kukurūzu, ko rupjās lopbarības veidā tradicionāli izēdina arī šīs šķirnes liellopu ganāmpulkiem.

5.2. Šķirnes specifiskums

Sarkanās šķirnes liellopi jau simtiem gadu tiek ganīti Rietumflandrijā un Francijas Flandrijas ziemeļdaļā. Laikā ap 1770. gadu pastāvēja viendabīgs sarkanās šķirnes liellopu audzēšanas centrs. Tie veidoja 95 % no reģiona kopējā liellopu ganāmpulka.

Pēc tam kad Beļģija 1830. gadā bija ieguvusi neatkarību, atšķirības pieejā, kādu lopkopības jomā pieņēma attiecīgi Francijas un Beļģijas iestādes, veidoja plaisu šīs šķirnes audzēšanā. Francija par prioritāti atzina piena šķirņu govju audzēšanu, kā rezultātā tika izkopta Flāmu sarkano govju šķirne (la rouge des Flandres jeb Casseloise). Savukārt Rietumflandrija saglabāja abu virzienu lopkopību.

1906. gadā tika izveidota reģionāla apvienība, lai kārtotu minētās šķirnes ciltsgrāmatu visai Rietumflandrijai. Šķirni sākumā nosauca par “Flāmu sarkano šķirni” (het rood Vlaams ras), bet vēlāk tā tika pārdēvēta par “Rietumflandrijas sarkano šķirni” (het rood ras van West-Vlaanderen). Pēdējā nosaukumā izcelts stingri noteikts audzēšanas apgabals, proti, Beļģijas Rietumflandrijas province. Rietumflandrijas province 20. gadsimta sākumā apzināti izraudzījās izkopt un audzēt savā teritorijā konkrētu šķirni.

Līdz pagājušā gadsimta 70. gadiem kopumā no visiem Rietumflandrijas ganāmpulkiem līdz pat 80 % liellopu piederēja pie sarkanās šķirnes. Šī šķirne tika saglabāta, jo daži Rietumflandrijas lauksaimnieki lielu uzmanību apzināti vērsa uz šo dzīvnieku gaļas īpašībām. 1994. gadā tika konstatēts, ka 99,6 % no šīs šķirnes liellopiem joprojām bija Rietumflandrijā. Jaunākie dati liecina, ka arī tagad šis īpatsvars varētu pārsniegt 95 %.

1991. gadā saskaņā ar Ministrijas dekrētu par liellopu šķirņu uzlabošanu šķirnes oficiālais nosaukums bija “Beļģijas Sarkanā šķirne” (het Rood ras van België). Pēc minētā dekrēta atcelšanas 2007. gadā šķirnes nosaukums tika mainīts uz “Sarkanā” (Rood).

5.3. Gaļas specifiskums

Šķirnes īpašību un Rietumflandrijas provinces ģeogrāfisko apstākļu īpatnību kombinācija piešķir šai gaļai attiecīgu specifiku.

Sarkanās šķirnes liellopi gadsimtu gaitā ir pielāgojušies apgabala maigajam piejūras klimatam un Rietumflandrijas bagātīgajai augsnei. Tautā runā, ka nevienas citas Beļģijas šķirnes liellopi zāli nepārstrādā gaļā tik labi kā šīs šķirnes liellopi. Dzīvnieki cik vien iespējams ilgi ganās Rietumflandrijas pļavās, bet pēc tam ziemā tiem izēdina vietēji ražotu rupjo lopbarību lielā dažādībā.

Rietumflandrijas sarkanās šķirnes liellopu gaļa no pārējo veidu Beļģijas liellopu gaļas atšķiras ar savu pilnestīgo un spēcīgo gaļas garšu. Gaļai piemītošais izsmalcinātais marmorējums piešķir tai krēmīgu garšas niansi. Turklāt gaļa ir sevišķi mīksta, taču tās garša ar to neko nezaudē. Šādu īpašību gaļai piešķir tās smalkšķiedrainums. Gaļa ir patīkamā tumši sarkanā krāsā.

Piederība pie šķirnes, barošana ar vietējas izcelsmes lopbarību un kaušana lielākā vecumā garantē šo Rietumflandrijas sarkanās šķirnes liellopu gaļas specifiskās kvalitātes īpašības.

5.4. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta specifiskajām īpašībām

Saikne starp sarkano šķirni un Rietumflandrijas provinci pastāv jau gadsimtiem. Ģeogrāfiskajā apgabalā sava nozīme ir vairākiem faktoriem: gan vietējo lopkopju plašajām zināšanām, gan kompetentai ciltsgrāmatas kārtošanai, gan klimata un augsnes īpatnībām.

Pozitīva ietekme uz gaļas garšu ir lielajam vietējo zālaugu īpatsvaram šīs sarkanās šķirnes liellopu barībā. Labvēlīgā jūras klimata dēļ apgabalā pastāvīgi aug zāle. Tāpēc dzīvniekiem ir liela muskuļu masa, un iegūtā gaļa ir sulīga un smalkšķiedraina. Gaļas specifiskā kvalitāte ir atkarīga no sevišķi lielās kustību brīvības ganībās, kāda dzīvniekiem tiek dāvāta jau ļoti agrā vecumā, kā rezultātā tiem viegli veidojas muskuļu masa. Jāmin arī tas, ka šīs govis atnesas vairākas reizes. Atnešanās un zīdīšana nodrošina, ka gaļā veidojas dabiskie tauki, un tie produktam “Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” dod arī krēmīgu garšu.

Tā kā dzīvniekus nokauj tikai lielākā vecumā, tiem ir pietiekami daudz laika, lai, uzņemot augstas kvalitātes vietējo barību, augtu un palielinātu muskuļu masu. Rezultātā šo dzīvnieku izteikti sarkanā gaļa ir maiga un garšīga.

Muskuļu masa labi attīstās arī Rietumflandrijā pavairotajiem un audzētajiem sarkanās šķirnes vēršiem. Gaļas liellopu audzēšanas saimniecības parasti tiek pārvaldītas tā, ka vīrišķās kārtas dzīvniekiem gandrīz nekad netiek dāvāta iespēja piedzīvot lielāku vecumu. Citur vairums vīrišķās kārtas liellopu tiek nokauti jau 20 mēnešu vecumā. Savukārt Rietumflandrijas sarkanās šķirnes vēršus nokauj, kad tie ir 2–3,5 gadus veci. Tas dzīvniekiem nodrošina lielas muskuļu masas attīstību, un iegūtais galaprodukts izceļas ar mīkstumu un izsmalcinātu marmorējumu. Vēl viena atšķirīga iezīme salīdzinājumā ar izplatīto praksi ir tā, ka šie liellopi pēc iespējas ilgāku laiku tiek turēti ganībās un Rietumflandrijas pļavu veltes un rupjo lopbarību saņem vairāk nekā spēkbarību un kukurūzu.

Par Rietumflandrijā pavairoto un audzēto sarkanās šķirnes liellopu gaļas kvalitāti liecina gan daudzi ieraksti vecās un nesenākās restorānu ēdienkartēs, gan gastronomiskā literatūra.

2012. gadā “Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” tika atzīts par tradicionālu Flandrijas reģionālo produktu.

Šodien Rietumflandrijā pavairoto un audzēto sarkanās šķirnes liellopu gaļu augstu vērtē Rietumflandrijas un Beļģijas ievērojamākie gastronomi, un pieprasījums pēc šā kvalitatīvā produkta ir arī ārvalstīs.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://lv.vlaanderen.be/sites/default/files/attachments/productdossier_vlees_van_het_rood_ras_van_west-vlaanderen_0.pdf