LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 83/38

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2017/502

(2015. gada 21. oktobris)

par valsts atbalstu SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ko īstenojusi Nīderlande attiecībā uz uzņēmumu Starbucks

(izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7143)

(Autentisks ir tikai teksts nīderlandiešu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc tam, kad saskaņā ar minētajiem noteikumiem (1) ieinteresētās personas ir aicinātas iesniegt apsvērumus un šie apsvērumi ir ņemti vērā,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

(1) Komisija 2013. gada 30. jūlija vēstulē pieprasīja Nīderlandes iestādēm sniegt informāciju par nodokļu nolēmumu pieņemšanas praksi Nīderlandē, kā arī par visiem nolēmumiem attiecībā uz uzņēmumu Starbucks Coffee EMEA BV (turpmāk tekstā “Starbucks Coffee BV”) un uzņēmumu Starbucks Manufacturing EMEA BV (turpmāk tekstā “SMBV”), kurus abus netieši kontrolē Starbucks Corporation. Starbucks Corporation un visi šīs sabiedrības kontrolētie uzņēmumi turpmāk tekstā kopā saukti par “Starbucks” vai “Starbucks grupu”.

(2) Nīderlandes iestādes 2013. gada 2. oktobra vēstulē Komisijai iesniedza pieprasīto informāciju, tostarp iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu (turpmāk tekstā “APA”) (2), ko 2008. gadā noslēgusi Nīderlandes nodokļu iestāde un Starbucks Coffee BV (turpmāk tekstā “Starbucks Coffee BV APA”), APA, ko 2008. gadā noslēgusi Nīderlandes nodokļu iestāde un SMBV (turpmāk tekstā “SMBV APA”) un apliecinošus dokumentus. Šie dokumenti galvenokārt attiecas uz ziņojumu par transfertcenām, pamatojot abu minēto APA pieprasījumu (turpmāk tekstā “ziņojums par transfertcenām”), un citu vēstuļu apmaiņu starp Nīderlandes nodokļu iestādi un Starbucks Corporation nodokļu konsultantu [nodokļu konsultantu] (*1), (turpmāk tekstā “nodokļu konsultants”) Starbucks Coffee BV un SMBV vārdā (3).

(3) Komisija 2014. gada 9. janvārī, gatavojoties 2014. gada 15. janvāra sanāksmei, nosūtīja e-pastu Nīderlandes iestādēm ar virkni jautājumu cita starpā par vienošanos attiecībā uz transfertcenu noteikšanu, kas panākta ar Nīderlandes nodokļu iestādes noslēgtajām Starbucks Coffee BV APA un SMBV APA.

(4) 2014. gada 15. janvārī notika Komisijas dienestu un Nīderlandes nodokļu iestādes pārstāvju sanāksme, kurā Komisija cita starpā lūdza sniegt papildu skaidrojumus par bāzes izmaksu korekcijām ziņojumā par transfertcenām attiecībā uz SMBV APA un par SMBV veiktajiem mainīgajiem licences maksas maksājumiem.

(5) Savā 2014. gada 28. janvāra vēstulē, atbildot uz 2014. gada 15. janvārī uzdotajiem jautājumiem, Nīderlandes iestādes sniedza informāciju par korekcijām salīdzināmības nolūkā, salīdzināmo vienību izvēli un mainīgo licences maksu. Papildu informācija par iesniegtajiem dokumentiem ir aprakstīta lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 59. līdz 62. apsvērumā, kā minēts 9. apsvērumā.

(6) Komisija 2014. gada 7. marta vēstulē (4) informēja Nīderlandes iestādes, ka tā izskata, vai par labu Starbucks Coffee BV un SMBV pieņemtā APA varētu būt jauns valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, un aicināja Nīderlandes iestādes sniegt apsvērumus par šāda atbalsta saderību. Komisija aicināja Nīderlandes iestādes sniegt jebkādu papildu informāciju par Starbucks Coffee BV APA un SMBV APA, kā arī par Starbucks Coffee BV un SMBV un ar šiem diviem uzņēmumiem Nīderlandē saistītu uzņēmumu nodokļu deklarācijām.

(7) Nīderlandes iestādes 2014. gada 21. marta vēstulē atbildēja uz 2014. gada 7. marta vēstuli un iesniedza pieprasītās nodokļu deklarācijas. Nīderlandes iestādes arī apstiprināja, ka visi attiecīgie dokumenti, kas saistīti ar Komisijai iepriekš iesniegtajām APA, Komisijai jau ir iesniegti.

(8) 2014. gada 6. maijā notika Komisijas dienestu un Nīderlandes nodokļu iestādes pārstāvju sanāksme.

(9) Komisija 2014. gada 11. jūnijā saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu pieņēma lēmumu par oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu par SMBV APA, pamatojoties uz to, ka šī APA varētu būt valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē (turpmāk tekstā “lēmums par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu”) (5).

(10) Nīderlandes iestādes 2014. gada 16. jūlija vēstulē iesniedza apsvērumus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Vēstulei cita starpā bija pievienota vienošanās par grauzdēšanu starp Alki Limited Partnership (turpmāk tekstā “Alki LP”) un SMBV un vienošanās par negrauzdētās kafijas iepirkumu starp SMBV un Starbucks Coffee Trading Company SARL (turpmāk tekstā “SCTC”).

(11) Komisija 2014. gada 25. novembra vēstulē pieprasīja Nīderlandes iestādēm iesniegt lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu pieprasīto informāciju, kuru Nīderlandes iestādes 2014. gada 16. jūlijā iesniedza tikai daļēji, un iesniegt papildu informāciju, kas nepieciešama, lai analizētu SMBV APA.

(12) Nīderlandes iestādes ar 2014. gada 19. decembra vēstuli atbildēja uz 2014. gada 25. novembra vēstuli, norādot, ka daļa no pieprasītās informācijas nav Nīderlandes iestāžu rīcībā.

(13) 2014. gada 19. decembrī lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt komentārus par šo pasākumu.

(14) Starbucks2015. gada 16. janvāra vēstulē iesniedza savus apsvērumus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Komentārus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu iesniedza arī Nīderlandes Nodokļu konsultantu asociācija (De Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, turpmāk tekstā “NOB”), Nīderlandes Darba devēju un nozares pārstāvju konfederācija (Verbond van Nederlandse Ondernemingen & Nederlands Christelijk Werkgeversverbond, turpmāk tekstā “VNO-NCW”), ATOZ – Luksemburgas nodokļu konsultanti, Oxfam, Starptautiskā un Austrijas Tirdzniecības palāta (Bundesarbeitskammer Österreich, turpmāk tekstā “BAK”).

(15) 2015. gada 8. janvāra vēstulē, atbildot uz Komisijas 2014. gada 25. novembra vēstuli, Nīderlandes iestādes iesniedza aktu par komandītsabiedrības Alki LP izveidi.

(16) Komisija 2015. gada 12. februārī informēja Nīderlandi, ka saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (6) 6.a pantu tā līdz šim ir uzskatījusi oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz SMBV APA par neefektīvu (7). 2015. gada 6. februāra vēstulē un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 2. punkta b) apakšpunktu Komisija pieprasīja Nīderlandes iestāžu piekrišanu sazināties tieši ar Starbucks, lai iegūtu trūkstošo informāciju.

(17) Komisija 2015. gada 18. februāra vēstulē informēja Nīderlandes iestādes, ka tā ir saņēmusi konkurenta apsvērumus par pievienoto vērtību, ko negrauzdētām kafijas pupiņām piedod grauzdēšanas process, un aicināja Nīderlandes iestādes izteikt komentārus par šo apsvērumu. Nīderlandes iestādes iesniedza komentārus par šiem apsvērumiem 2015. gada 11. marta vēstulē.

(18) 2015. gada 12. marta vēstulē Nīderlande, atbildot uz Komisijas 2015. gada 6. februāra vēstuli, deva atļauju sazināties tieši ar Starbucks. Pēc šīs atļaujas saņemšanas Komisija 2015. gada 16. marta vēstulē, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 6. punktu, pieprasīja Starbucks sniegt informāciju par Starbucks veikalu juridisko struktūru, uzņēmējdarbības modeli un par SMBV izmantotajām izejvielām, t. i., negrauzdētajām kafijas pupiņām (turpmāk tekstā “Starbucks MIT pieprasījums”).

(19) Nīderlandes iestādes 2015. gada 20. un 26. marta vēstulēs iesniedza apsvērumus par trešo personu komentāriem attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu.

(20) Komisija 2015. gada 7. aprīlī pēc 2015. gada 12. februāra lēmuma pieņemšanas un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 6. punktu sazinājās ar četriem Starbucks konkurentiem, lai iegūtu informāciju par to uzņēmējdarbības modeli un to vērtību veidojošām darbībām, lai dotu iespēju Komisijai pabeigt lietas izvērtēšanu (turpmāk tekstā “konkurentu MIT pieprasījums”). Šie četri konkurenti bija uzņēmums Y, Alois Dallmayr Kaffee oHG (turpmāk tekstā “Dallmayr”), Nestlé S.A. (turpmāk tekstā “Nestlé”) un Melitta Europa GmbH & Co. KG (turpmāk tekstā “Melitta”). Vienlaicīgi Komisija informēja Nīderlandes iestādes, ka tā ir nosūtījusi informācijas pieprasījumus Starbucks konkurentiem.

(21) Starbucks2015. gada 13. aprīlī iesniedza Komisijas 2015. gada 16. marta vēstulē pieprasīto informāciju.

(22) Dallmayr un uzņēmums Y2015. gada 27. aprīļa vēstulēs atbildēja uz Komisijas 2015. gada 7. aprīļa pieprasījumu par tirgus informāciju.

(23) 2015. gada 29. aprīlī notika Komisijas dienestu un Starbucks sanāksme, kurā Komisijas dienesti sniedza skaidrojumus par to, kā izmeklēšanas kontekstā būtu jāsaprot daži jautājumi Starbucks MIT pieprasījumā.

(24) Komisija pēc Starbucks atbildes saņemšanas 2015. gada 13. aprīlī2015. gada 6. maija vēstulē pieprasīja Starbucks iesniegt papildu informāciju.

(25) Komisija 2015. gada 11. maija vēstulē pieprasīja uzņēmumam Y iesniegt papildu skaidrojumus par iesniegto tirgus informāciju. Uzņēmums Y šos skaidrojumus iesniedza 2015. gada 21. maija vēstulē.

(26) Nestlé un Melitta2015. gada 20. maija un 2015. gada 26. maija vēstulēs atbildēja uz Komisijas 2015. gada 7. aprīļa konkurentu MIT pieprasījumu.

(27) Nīderlandes iestādes 2015. gada 27. maijā iesniedza komentārus par uzņēmuma Y un Dallmayr sniegto informāciju.

(28) Starbucks2015. gada 29. maija vēstulē iesniedza atbildes uz Komisijas 2015. gada 6. maija pieprasījumu.

(29) Nīderlandes iestādes 2015. gada 19. jūnija vēstulē sniedza komentārus par Starbucks2015. gada 13. aprīlī un 2015. gada 29. maijā iesniegto informāciju.

(30) Nīderlandes iestādes 2015. gada 26. jūnija vēstulē iesniedza komentārus par Nestlé un Melitta sniegto informāciju un uzņēmuma Y sniegtajiem skaidrojumiem.

(31) Starbucks kā papildinājumu savām 2015. gada 13. aprīļa un 2015. gada 29. maija vēstulēm 2015. gada 29. jūnijā iesniedza papildu pamatojumu par transfertcenu, ko par piegādātajām negrauzdētajām kafijas pupiņām piemēro SCTC, iespējamo atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam.

(32) Starbucks2015. gada 24. jūlija vēstulē brīvprātīgi iesniedza papildu informāciju par SCTC, SMBV un Starbucks US veiktajām funkcijām (8) un norādīja jaunus skaitļus attiecībā uz Alki LP.

(33) Komisija 2015. gada 5. augusta vēstulē pieprasīja Starbucks sniegt skaidrojumus un citus dokumentus saistībā ar tā 2015. gada 24. jūlija vēstuli, lai būtu iespējams pilnībā izanalizēt jauno informāciju.

(34) Starbucks2015. gada 24. augusta vēstulē un 2015. gada 26. augusta e-pastā daļēji iesniedza informāciju, ko Komisija pieprasīja savā 2015. gada 5. augusta vēstulē. Komisija 2015. gada 28. augustā pārsūtīja šo informāciju Nīderlandes iestādēm.

(35) Starbucks2015. gada 10. septembra vēstulē un 2015. gada 11. septembra e-pastā Komisijai iesniedza trūkstošo informāciju. Starbucks2015. gada 23. septembra vēstulē papildināja Komisijai 2015. gada 10. un 11. septembrī iesniegto informāciju.

(36) Nīderlandes iestādes 2015. gada 25. septembra un 2015. gada 7. oktobra vēstulēs sniedza komentārus par Starbucks2015. gada 10., 11. un 23. septembrī sniegto informāciju.

2. APSTRĪDĒTĀ PASĀKUMA APRAKSTS

2.1. Labuma guvēja apraksts

(37) Labuma guvējs no šī pasākuma ir SMBV. SMBV ir Nīderlandē reģistrēts Starbucks grupas meitasuzņēmums. Starbucks grupa sastāv no Starbucks Corporation un visiem šīs sabiedrības kontrolētajiem uzņēmumiem. Starbucks Corporation juridiskā adrese ir Sietlā, Amerikas Savienotajās Valstīs (turpmāk tekstā “ASV”). Starbucks grupas korporatīvā struktūra sīkāk ir izskaidrota 27. apsvērumā un lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 1. attēlā.

(38) Starbucks ir uzņēmums, kas nodarbojas ar kafijas grauzdēšanu, laišanu tirgū un mazumtirdzniecību un darbojas 65 valstīs. Tas iepērk un grauzdē kafiju, kuru pārdod uzņēmuma veikalos kopā ar uz vietas pagatavotu kafiju, tēju un citiem dzērieniem un svaigiem pārtikas produktiem. Tas pārdod arī dažādus kafijas un tējas produktus un licencē savu preču zīmi citos kanālos, piemēram, licencētiem veikaliem, pārtikas preču veikaliem un valstu ēdināšanas pakalpojumu sniedzējiem (9). Starbucks grupas neto ieņēmumi pasaulē 2014. gadā bija USD 16 448 miljoni, un peļņa pēc nodokļu nomaksas bija USD 2 067 miljoni (10).

(39) SMBV ir vienīgā pilnībā kontrolētā Starbucks grupas struktūrvienība ārpus ASV, kas nodarbojas ar kafijas grauzdēšanu.

2.2. Apstrīdētais pasākums

(40) Lēmums attiecas uz SMBV APA, iepriekšēju vienošanos par cenu noteikšanu, ko Nīderlandes nodokļu iestāde 2008. gada 28. aprīlī noslēgusi ar SMBV (Vaststellingsovereenkomst APA). SMBV APA ir saistoša 10 gadus – no 2007. gada 1. oktobra līdz 2017. gada 31. decembrim (11).

(41) APA ir vienošanās starp nodokļu iestādi un nodokļu maksātāju par nodokļu tiesību aktu piemērošanu (nākotnes) darījumiem, t. i., ar to tiek noteikts peļņas apmērs, kādu nodokļu maksātājs gūst no savām darbībām, kuras tiek ņemtas vērā šajā nodokļu jurisdikcijā. Ar APA pirms grupas iekšējo darījumu veikšanas paredz atbilstošu kritēriju kopumu (piemēram, metodi, salīdzināmās vienības un atbilstošās korekcijas tajos, būtiski svarīgus pieņēmumus attiecībā uz nākotnes notikumiem), lai noteiktā laikposmā šiem darījumiem noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas. APA oficiāli ierosina nodokļu maksātājs.

2.2.1. SMBV APA

(42) Noslēdzot SMBV APA, Nīderlandes nodokļu iestāde piekrita tam, ka atlīdzība, ko ziņojumā par transfertcenām par SMBV Nīderlandē veiktajām funkcijām (ietverot risku, ko uzņēmums uzņēmies, un izmantotos aktīvus) ir noteicis Starbucks nodokļu konsultants, ir nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība (12).

(43) Šī atlīdzība ir attiecīgo izmaksu uzcenojums [9–12] % apmērā. Attiecīgajās izmaksās, kas izmantotas, lai aprēķinātu šo atlīdzību, ietvertas visas personāla izmaksas, kuras saistītas gan ar ražošanu, gan piegādes ķēdes darbību, ražošanas iekārtu izmaksas (t. i., nolietojums) un ražotņu pārvaldības izmaksas. Tajā nav ietvertas Starbucks krūzīšu, papīra salvešu u. c. izmaksas, negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksas (izejvielu izmaksas), loģistikas un izplatīšanas izmaksas par trešo personu sniegtajiem pakalpojumiem, atlīdzība par trešo personu atbilstīgi tā sauktajiem “preču partiju ražošanas līgumiem” veiktajām darbībām un licences maksājumi Alki LP.

(44) Ar SMBV APA Nīderlandes nodokļu iestāde arī piekrita tam, ka SMBV veiktie licences maksājumi Alki LP tiktu noteikti katra gada beigās kā starpība starp iegūto pamatdarbības peļņu pirms licences maksājumu veikšanas un minēto [9–12] % uzcenojumu pamatdarbības izmaksām. SMBV APA noteikts arī, ka “šo licences maksu atskaita uzņēmumu ienākuma nodokļa aprēķināšanas nolūkā, un Nīderlandē tā netiek aplikta ar nodokli” (13).

(45) Tādējādi ar SMBV APA tiek apstiprināta tāda SMBV peļņas sadale Starbucks grupas ietvaros, kas tam dod iespēju 10 gadu laikposmā ik gadu noteikt savas uzņēmumu ienākuma nodokļa saistības attiecībā pret Nīderlandi. Tā kā APA stājās spēkā 2007. gada 1. oktobrī, šajā lēmumā SMBV APA atbilstība noteikumiem par valsts atbalstu ir analizēta, sākot no šī datuma.

2.2.2. Ziņojums par transfertcenām

(46) Atlīdzība, ko ar SMBV APA ir akceptējusi Nīderlandes nodokļu iestāde, ir balstīta uz transfertcenu analīzi, ko sagatavojis Starbucks nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām, kurš ir šīs APA neatņemama daļa.

(47) Ziņojuma par transfertcenām mērķis ir pamatot ierosināto SMBV peļņas sadali Starbucks grupas ietvaros kā tādu, kas ir balstīta uz nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanu darījumiem grupas iekšienē. Ziņojumā par transfertcenām ir ietverts pārskats par uzņēmumu, funkciju analīze un transfertcenu noteikšanas metožu izvēle. Ziņojumā ir ietverta šāda attiecīga informācija par Starbucks Coffee BV un SMBV (14):

2.2.2.1. Starbucks Coffee BV

(48) Starbucks Coffee BV funkcijas kā Starbucks grupas galvenajam birojam Eiropas, Tuvo Austrumu un Āfrikas (“EMEA”) reģionā ir atbalsta sniegšana grupas uzņēmējdarbībā EMEA reģionā. Starbucks Coffee BV palīdz atrast uzņēmējus Starbucks mazumtirdzniecības veikalu attīstīšanai un pārvaldīšanai EMEA teritorijās. Kā galvenais birojs Starbucks Coffee BV no sava akciju turētāja Alki LP saņem atļauju izmantot dažas Starbucks preču zīmes, tehnoloģijas un zinātību (15) apmaiņā pret licences maksājumiem. Starbucks Coffee BV slēdz tā sauktos “Zonas attīstības un darbības nolīgumus” (turpmāk tekstā “ADOA”) ar uzņēmumiem, kas EMEA reģionā ir vai nav saistīti ar Starbucks veikaliem. Šos uzņēmumus sauc par attīstītājiem, turpmāk tekstā – arī par veikaliem. Starbucks Coffee BV attīstītājiem izsniedz apakšlicences uz intelektuālā īpašuma (turpmāk tekstā “IĪ”) tiesībām, lai dotu tiem iespēju attīstīt un pārvaldīt savus veikalus kā Starbucks veikalus. Par IĪ izmantošanu attīstītāji Starbucks Coffee BV uzņēmumam maksā licences maksu un citas maksas, kas balstītas uz apgrozījuma procentuālo apjomu. Kā norādīts 2013. gada 2. oktobrī Nīderlandes iesniegtajā informācijā, gan saistītie, gan nesaistītie attīstītāji uzņēmumam Starbucks Coffee BV kā licences maksu maksā vienādu procentuālo apjomu no apgrozījuma. Tādēļ Starbucks nodokļu konsultants uzskata, ka, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu grupas iekšienē veiktajiem licences maksājumiem EMEA reģiona galvenajam birojam Starbucks Coffee BV (16), tiek piemērota salīdzināma nekontrolētas cenas noteikšanas metode (17).

2.2.2.2. SMBV

(49) Starbucks nodokļu konsultants, ziņojumā par transfertcenām norādot uz SMBV svarīgākajiem darījumiem un starpuzņēmumu plūsmām (18), aprobežojas ar aprakstu, ka SMBV galvenokārt apstrādā negrauzdēto kafiju un pārdod grauzdēto kafiju saistītām un nesaistītām personām. Tas paskaidro arī, ka SMBV iegūtās negrauzdētās kafijas pupiņas tiek iegūtas no Starbucks meitasuzņēmuma Šveicē (SCTC). Turklāt tas paskaidro, ka SMBV darbojas kā neatkarīga izplatītājstruktūrvienība plašam klāstam ar kafiju nesaistītām precēm. Nodokļu konsultants arī paskaidro, ka vēl bez tā, ka SMBV veic piegādes ķēdes funkcijas pats savām ražošanas vajadzībām, atsevišķi tirgi no SMBV arī saņem zināmu piegādes ķēdes funkciju atbalstu. Svarīgāko darījumu un starpuzņēmumu plūsmu ietvaros nodokļu konsultants neapraksta ar grauzdēšanu saistītā IĪ licences nolīgumu, saskaņā ar kuru SMBV maksā licences maksu Alki LP par licencēto IĪ, bet tikai parāda to diagrammā un apraksta to ziņojuma par transfertcenām atsevišķā nodaļā, kas veltīta EMEA reģiona tirgum un darbībām Nīderlandē (19).

(50) Saskaņā ar ziņojumā par transfertcenām sniegto funkciju analīzi (20) SMBV darbības uzmanības centrā ir uzņēmuma Amsterdamā esošā grauzdēšanas ražotne. Šī grauzdēšanas procesa galvenās izejvielas ir negrauzdētas kafijas pupiņas. Reālais konkrēta kafijas maisījuma grauzdēšanas process ir atkarīgs no konkrētā negrauzdēto kafijas pupiņu veida receptē un no vēlamās garšas nianses. SMBV ir atbildīgs par Starbucks US sniegto grauzdēšanas pasūtījumu izpildi un par to, lai nodrošinātu, ka iegūtais produkts atbilst Starbucks US kvalitātes standartiem. SMBV iepērk negrauzdētās kafijas pupiņas no izraudzītā piegādātāja SCTC (21). Kafijas pupiņas EMEA reģiona tirgum tiek grauzdētas un iesaiņotas Nīderlandē, to dara SMBV.

(51) SMBV no Alki LP saņem dažādu veidu IĪ licences, kas nav minētas funkciju analīzē, bet ir aprakstītas atsevišķā nodaļā, kura veltīta EMEA reģiona tirgum un darbībām Nīderlandē, kā “nepieciešamas, lai izmantotu kafijas grauzdēšanas ražošanas procesu un tiesības piegādāt kafiju attīstītājiem. Savukārt uzņēmums [SMBV] maksā licences maksu uzņēmumam Alki LP par licencēto IĪ” (22). Šo kafijas grauzdēšanas IĪ galvenokārt veido grauzdēšanas līknes kuras, kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, norāda grauzdēšanas procesa veikšanai vajadzīgo temperatūru un laiku.

(52) Kā norādīts ziņojumā par transfertcenām SMBV nodarbināja [40–60] cilvēku, [20–30] no kuriem veica darbības piegādes ķēdē, tostarp saistībā ar iepirkumu, plānošanu, loģistiku un izplatīšanas plānošanu (23). Uzņēmumam SMBV ir izplatīšanas centrs Apvienotajā Karalistē (turpmāk tekstā “AK”), ko saskaņā ar līgumu pārvalda trešā persona (24). Uzņēmumam SMBV ir nolīgums par piegādi un loģistiku ar trešo personu Nīderlandē, uz kura pamata trešā persona iegādājas inventāru tālākpārdošanai attīstītājiem par noteiktām cenām (25). SMBV arī nolīga citu trešo personu 2006. gadā atvērt izplatīšanas centru Vācijā.

(53) Uzņēmumam SMBV ir attiecības arī ar preču partiju ražotāju [nesaistīts ražošanas uzņēmums 1]. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 1] galvenokārt ražo [ar reģistrētu preču zīmi apzīmēta kafijas produkta] pulveri, kas paredzēts Starbucks [ar reģistrētu preču zīmi apzīmētas kafijas] produktam. SMBV ir atbildīgs (26) par šo ražošanas pēc pasūtījuma attiecību pārvaldīšanu (27) un pārdod lielāko daļu no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] ražotajiem produktiem Starbucks uzņēmumiem – rezidentiem ASV.

(54) 1. attēls ir balstīts uz aprakstu ziņojumā par transfertcenām, lai ilustrētu to Starbucks struktūras daļu, kas ir būtiska saistībā ar šo lēmumu (28). 1. attēls Starbucks struktūra atbilstīgi aprakstam ziņojumā par transfertcenām

(55) Kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, nodokļu konsultants deva priekšroku darījumu tīrās peļņas metodei (turpmāk tekstā “TNMM” (29)), lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, kāda pienākas uzņēmumam SMBV, neizvēloties citas transfertcenu noteikšanas metodes, jo “konkrētajos Starbucks apstākļos darījumu atšķirības un funkciju atšķirības tīro peļņu ietekmē mazāk, nekā tas ir gadījumā ar pasākumiem, kurus izmanto standarta tradicionālajās metodēs” (30). Sīkāku aprakstu par metodes izvēli un par salīdzinošo analīzi ziņojumā par transfertcenām skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 40. līdz 58. apsvērumā.

(56) SMBV grauzdēšanas darbībām piemērojot TNMM metodi, nodokļu konsultants par neto peļņas rādītāja attiecīgo bāzi (31) uzskatīja SMBV sniegto pakalpojumu izmaksas atbilstīgi “izmaksu plus” metodei, kas uzskatāma par piemērotu metodi piegādes ķēdes un ražošanas pakalpojumiem. Taču uzcenojums piemērots tikai tām izmaksām, ar kurām, kā uzskata nodokļu konsultants SMBV, tiek pievienota vērtība. Ziņojumā par transfertcenām šīs izmaksas ir norādītas kā galvenās pamatdarbības izmaksas, piemēram, personāla un amortizācijas izmaksas, neietverot PPPI (pārdoto preču pašizmaksu).

(57) Lai noteiktu SMBV veiktajām darbībām piemēroto nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošo rentabilitāti, nodokļu konsultants veica meklēšanu, lai atrastu uzņēmumus, kas darbojas Eiropā, ar līdzīgām funkcijām un riskiem. Salīdzināmu uzņēmumu meklēšana Amadeus datubāzē (32), izmantojot primāro NACE 1.1. red. 1586. kodu “Tējas un kafijas apstrāde”, lai atrastu uzņēmumus, kas nodarbojas ar kafijas tirdzniecību (uzņēmumi, kas paši pērk un pārdod neapstrādātu kafiju, netika uzskatīti par salīdzināmiem), kam sekoja uzņēmumu izslēgšana, izmantojot finanšu atlases papildu kritērijus, un nodokļu konsultanta veikta manuāla atsijāšana (33), rezultātā deva 20 potenciāli salīdzināmus uzņēmumus (34).

(58) Katram uzņēmumam aprēķinātais tīrās peļņas rādītājs bija uzcenojums kopējām izmaksām, kas ir definēts kā pamatdarbības peļņa, kura izdalīta ar kopējām pamatdarbības izmaksām. Šo uzņēmumu kopējo izmaksu nekoriģēta uzcenojuma mediāna 2001. līdz 2005. gada laikposmā tika aplēsta 7,8 % apmērā.

(59) Taču, kā norāda nodokļu konsultants, šajā salīdzināmo uzņēmumu kopumā ir ietverti pilntiesīgi ražotāji, kas parasti veic vairāk funkciju un uzņemas risku saistībā ar izmantotajiem izejmateriāliem. Lai novērstu šīs atšķirības un, iespējams, palielinātu salīdzinājuma uzticamību, nodokļu konsultants veica pirmo korekciju, lai ņemtu vērā faktu, ka ierosinātajā uzcenojumā uzņēmuma SMBV izmaksu bāzē nav ietverta negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksu komponente.

(60) Turklāt, kā norāda nodokļu konsultants, salīdzināmo uzņēmumu ienākumi atspoguļotu ienākumus no izmaksu bāzes, kas ietver šādas izejvielas. Tādēļ nodokļu konsultants veica izejmateriālu izmaksu korekciju, lai grozītu kopējo no salīdzināmo uzņēmumu kopuma iegūto izmaksu uzcenojumu (35). Nodokļu konsultants norādīja, ka šī korekcija ir saistīta ar to, ko nodokļu konsultants sauc par “izejvielu īpašumtiesību pārņemšanu”. Proti, nodokļu konsultants no katra uzņēmumu kopumā iekļautā uzņēmuma peļņas atskaitīja uzņēmuma aplēsto izejmateriālu cenu, kas sareizināta ar 12 mēnešu EURIBOR likmi, kurai pieskaitīti 50 bāzes punkti.

(61) Šo abu korekciju kombinācija samazināja provizoriski aprēķināto atlīdzību no kopējo izmaksu 7,8 % mediānas līdz pamatdarbības izmaksu provizoriski aprēķinātajai 9,9 % mediānai (36). Uz šī pamata tika uzskatīts, ka (noapaļotais) pamatdarbības izmaksu uzcenojums [9–12] % atspoguļo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu uzcenojumu SMBV darījumiem grupas iekšienē par uzņēmuma sniegtajiem grauzdēšanas pakalpojumiem un ar piegādes ķēdi saistītajām darbībām.

2.3. ESAO pamatnostādņu par transfertcenu noteikšanu apraksts

(62) Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (turpmāk tekstā “ESAO”) ESAO savām dalībvalstīm sniedz ieteikumus par nodokļu piemērošanu. ESAO ieteikumi par transfertcenu noteikšanu atrodami tās transfertcenu noteikšanas pamatnostādnēs (turpmāk tekstā “ESAO TC pamatnostādnes”), kas ir nesaistošs juridisks instruments, kurā sniegti ieteikumi par transfertcenām.

(63) Transfertcenas ir cenas, kas tiek pieprasītas par tirdzniecības darījumiem, kurus veic vienas uzņēmumu grupas dažādi uzņēmumi. Daudznacionāliem uzņēmumiem ir finansiāls stimuls iedalīt pēc iespējas mazāku peļņu tām jurisdikcijām, kurās šī peļņa tiek aplikta ar lielākiem nodokļiem. Tas varētu novest pie pārmērīgi augstu transfertcenu noteikšanas, kuras nebūtu jāakceptē kā bāze ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķināšanai. Lai izvairītos no šīs problēmas, nodokļu iestādēm vajadzētu akceptēt tikai tādas transfertcenas vienas uzņēmumu grupas uzņēmumiem, kas atbilst cenām, par kādām būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošos apstākļos (37). Tas ir zināms kā “nesaistītu pušu darījuma princips”.

(64) Oficiāls nesaistītu pušu darījuma principa formulējums atrodams ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. panta 1. punktā, kas ir pamatā divpusējo nodokļu līgumiem, kuros iesaistītas ESAO dalībvalstis un arvien lielāks skaits valsts, kas nav ESAO dalībvalstis. 9. pantā noteikts: “[Ja]divu [saistītu] uzņēmumu starpā saistībā ar to tirdzniecības vai finanšu attiecībām ir paredzēti vai piemēroti tādi nosacījumi, kas atšķiras no nosacījumiem, kādi tiktu paredzēti attiecībā uz neatkarīgiem uzņēmumiem, tad jebkādu peļņu, kuru, ja šādu nosacījumu nebūtu, būtu saņēmis kāds no šiem uzņēmumiem, bet kuru šo nosacījumu dēļ tas nav saņēmis, var ietvert šī uzņēmuma peļņā un līdz ar to arī aplikt ar nodokļiem”.

(65) ESAO Fiskālo lietu komiteja 1995. gada 27. jūnijā pieņēma pamatnostādnes par transfertcenu noteikšanu (turpmāk tekstā “1995. gada ESAO TC pamatnostādnes” (38)), kas bija ESAO Padomes Ieteikuma priekšmets (39). ESAO TC pamatnostādņu jaunākā redakcija tika pieņemta 2010. gada jūlijā (turpmāk tekstā “2010. gada ESAO TC pamatnostādnes”) (40).

(66) Tā kā šīm pamatnostādnēm ir nesaistošs raksturs, ESAO dalībvalstu nodokļu iestādēm vienkārši ieteicams tās ņemt vērā. Taču parasti ESAO TC pamatnostādnes kalpo par pamatnorādēm, un tās skaidri ietekmē ESAO dalībvalstu (un pat to valstu, kas nav ESAO dalībvalstis) nodokļu praksi. Turklāt daudzās ESAO dalībvalstīs šīs pamatnostādnes ir pārtapušas likumā vai kalpo par atsauci, interpretējot vietējos nodokļu tiesību aktus. Ciktāl Komisija citē ESAO TC pamatnostādnes šajā lēmumā, tā to dara tāpēc, ka šīs pamatnostādnes ir rokasgrāmata transfertcenu noteikšanas jomā, kas ir tapušas speciālistu diskusiju rezultātā ESAO kontekstā, un aptver tehnikas, kuru mērķis ir risināt kopīgās problēmas saistībā ar nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu konkrētām situācijām. Tādējādi ESAO TC pamatnostādnes sniedz lietderīgus ieteikumus nodokļu iestādēm un daudznacionāliem uzņēmumiem par nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu. Tās arī nodrošina starptautisku vienprātību par transfertcenu noteikšanu.

2.3.1. Transfertcenu noteikšanas metodes

(67) Gan 1995. gada, gan 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir aprakstītas piecas metodes, kā tuvināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanu par darījumiem un peļņas sadali vienas uzņēmumu grupas uzņēmumiem: i) salīdzināmās nekontrolētās cenas metode (turpmāk tekstā “CUP”); ii) “izmaksu pieskaitīšanas” metode; iii) “tālākpārdošanas cenu” metode; iv) TNMM un v) darījuma peļņas sadales metode. Abās pamatnostādnēs ir nošķirtas arī tradicionālās darījumu metodes (pirmās trīs metodes) un darījumu peļņas metodes (pēdējās divas metodes). Abās pamatnostādnēs arī izskaidrots, ka daudznacionālajām sabiedrībām ir iespēja transfertcenu noteikšanai izvēlēties šajās pamatnostādnēs neaprakstītas metodes, ja šīs cenas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

(68) 1995. gada ESAO TC pamatnostādnēs kā līdzekļiem, lai noteiktu, vai transfertcenu noteikšana atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, skaidri tiek dota priekšroka tradicionālajām darījumu metodēm, piemēram CUP, nevis tādām darījumu peļņas metodēm kā TNMM. 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.49. punktā noteikts: “Priekšroka dodama tradicionālajām darījumu metodēm nevis darījumu peļņas metodēm kā līdzekļiem, lai noteiktu, vai transfertcena atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, t. i., vai pastāv īpaši nosacījumi, kas ietekmē saistītu uzņēmumu peļņas līmeni. Līdz šim praktiskā pieredze ir parādījusi, ka vairākumā gadījumu ir iespējams piemērot tradicionālās darījumu metodes.”

(69) Šajā sakarā 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.3. punktā noteikts: “Līdz ar to, ja, ņemot vērā 2.2. punktā aprakstītos kritērijus, vienlīdz uzticamā veidā var piemērot tradicionālo darījumu metodi un darījumu peļņas metodi, priekšroka dodama tradicionālajai darījumu metodei nevis darījumu peļņas metodei.”

(70) Uz šo lēmumu attiecas CUP un TNMM, un tādēļ tās sīkāk ir aprakstītas 71. līdz 75. apsvērumā.

(71) CUP metodē tiek salīdzināta pieprasītā cena par īpašuma nodošanu vai pakalpojumu sniegšanu kontrolētā darījumā (t. i., darījumā starp diviem uzņēmumiem, kas attiecībā viens pret otru ir saistīti uzņēmumi) ar pieprasīto cenu par īpašuma nodošanu vai pakalpojumu sniegšanu salīdzināmā nekontrolētā darījumā (t. i., darījumā starp diviem uzņēmumiem, kas attiecībā viens pret otru ir neatkarīgi uzņēmumi), kuri tiek veikti salīdzināmos apstākļos.

(72) TNMM ir viena no “netiešajām metodēm”, kā provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu par darījumiem un peļņas sadali starp vienas uzņēmumu grupas uzņēmumiem. Ar tās palīdzību provizoriski aprēķina, kādai vajadzētu būt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošai peļņai par visu darbību kopumā nevis par konkrētajiem darījumiem. Ar tās palīdzību netiek noteikta pārdoto preču cena, bet provizoriski aprēķināta peļņa, ko neatkarīgi uzņēmumi varētu gaidīt no šādas darbības, piemēram, preču pārdošanas. Tas tiek darīts, ņemot atbilstīgu bāzi (“peļņas līmeņa rādītāju”), piemēram, izmaksas, apgrozījumu vai fiksētos ieguldījumus, un piemērojot peļņas koeficientu, kas atspoguļo novēroto salīdzināmos nekontrolētos darījumos uz šīs bāzes.

(73) Tā kā ar TNMM nenosaka atsevišķu darījumu cenu, ar nodokli apliekamā struktūrvienības peļņa, kas provizoriski aprēķināta, izmantojot TNMM metodi, varētu neradīt tiešu ietekmi uz tās pašas uzņēmumu grupas citas struktūrvienības ar nodokli apliekamo peļņu. Tādējādi šī metode atšķiras no, piemēram, CUP metodes izmantošanas, kur ar transfertcenu palīdzību tiek noteikta cena konkrētai precei vai pakalpojumam, ko pēc tam par tādu pašu summu iekļauj ar nodokli apliekamajā peļņā gan tas grupas uzņēmums, kas pārdod, gan tas grupas uzņēmums, kas pērk konkrēto preci vai pakalpojumu.

(74) TNMM metodes izmantošanu bieži saista ar 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktu, saskaņā ar kuru “pārbaudītajai pusei”, t. i., tai darījuma pusei, kuras finanšu rādītājs (izmaksu uzcenojums, bruto peļņa vai tīrās peļņas rādītājs) tiek pārbaudīts, principā būtu jābūt uzņēmumam, kas veic mazāk sarežģītas funkcijas. Proti, 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktā ir sniegts šāds ieteikums: “Piemērojot “izmaksu plus”, tālākpārdošanas cenas vai darījuma tīrās peļņas metodi kā aprakstīts II nodaļā, ir jāizvēlas tā darījuma puse, kuras finanšu rādītājs (izmaksu uzcenojums, bruto peļņa vai tīrās peļņas rādītājs) tiek pārbaudīts. Pārbaudītās puses izvēlei būtu jābūt savienojamai ar darījuma funkciju analīzi. Parasti pārbaudītā puse ir tā, kurai visuzticamākā veidā var piemērot transfertcenu noteikšanas metodi un kurai var atrast visuzticamākās salīdzināmās vienības, t. i., visbiežāk tā būs puse, kuras funkciju analīze ir mazāk sarežģīta.” (41)

(75) Šo 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu punktu saistībā ar darījumiem divu saistītu uzņēmumu starpā nodokļu konsultanti bieži interpretē kā tādu, kas ļauj provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu peļņu tikai vienam no tiem, t. i., mazāk sarežģītajam, un otrajam uzņēmumam, kas tiek uzskatīts par sarežģītāku, piedēvējot visu pārējo kontos redzamo peļņu. Tas notiek, neraugoties uz to, vai uzņēmums, ko uzskata par sarežģītāko, darījumu ar mazāk sarežģīto uzņēmumu rezultātā nopelna nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, un neraugoties uz faktu, ka 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs, šķiet, nav atcelta prasība, ka darījumu cenas būtu jānosaka atbilstoši nesaistītu pušu darījuma principam, ja tiek veikta atsauce uz 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktu.

2.3.2. Nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs rezultātu intervāls

(76) ESAO TC pamatnostādnēs kā pieņemams nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs salīdzinošās analīzes rezultāts aprakstīts rezultātu intervāls nevis viens konkrēts rezultāts (42). Praksē tas, ko nodokļu konsultants min kā “intervālu”, ir starpkvartiļu intervāls. Datu virknē kvartiles ir trīs punkti, kas sadala skaitļu kopā ietvertos skaitļus virzienā no mazākā uz lielāko trīs vienādās kopās, proti, 25 % no datiem ir 25. procentilē (sauktā arī par zemāko kvartili), 50 % no datiem ir zem otrās kvartiles, kas ir kopas mediāna, vai vienādi ar to, un 75 % no datiem ir virs 75. procentiles (sauktas arī par augstāko kvartili) vai vienādi ar to. Šāds starpkvartiļu intervāls ir minēts 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.57. punktā saistībā ar situācijām, kurās nevar pilnībā novērst ar salīdzināmību saistītos trūkumus. Saskaņā ar 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēm šādos gadījumos, ja intervālā ir ietverts liels novērojumos gūto rezultātu skaits, analīzes uzticamību paaugstināt varētu palīdzēt tādi statistikas rīki, kuros tiek ņemta vērā centrālā tendence intervālu (piemēram, starpkvartiļu intervālu vai citas procentiles) sašaurināt. Praksē nodokļu konsultanti bieži uzskata, ka jebkurš rezultāts starpkvartiļu intervālā ir pieņemams un vienlīdz pareizs.

(77) Turklāt, veicot korekcijas nodokļu maksātāja noteiktajās cenās, kuras ir ārpus pareizā intervāla, ja tiek konstatēti ar salīdzināmību saistīti trūkumi, atbilstīgi 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.62. punktam (43), lai noteiktu atbilstošo punktu intervālā, nodokļu iestādei būtu jāpaļaujas uz centrālās tendences līdzekļiem (piemēram, mediānu, vidējo vai svērto aritmētisko utt.).

2.4. Transfertcenu analīzē izmantoto galveno grāmatvedības un finanšu terminu apraksts

(78) Transfertcenu noteikšanas analīze ziņojumā par transfertcenām, kas iekļauts SMBV APA pieprasījumā, satur virkni grāmatvedības jēdzienu un finanšu peļņas rādītāju. Turpmāk ir dots īss pārskats par finanšu rādītājiem un grāmatvedības terminiem, kas bieži izmantoti transfertcenu noteikšanas novērtējumā un attiecas uz šo lietu.

2.4.1. Galvenie peļņas un zaudējumu uzskaites posteņi (nefinanšu uzņēmums)

(79) Tipiskā peļņas un zaudējumu uzskaitē vispirms tiek reģistrēti ienākumi, ko uzņēmums saņem parastās uzņēmējdarbības ietvaros parasti no preču un pakalpojumu pārdošanas patērētājiem. Šis uzskaites postenis tiek apzīmēts kā “Ienākumi no pārdošanas”, “Apgrozījums” vai “Ienākumi”.

(80) Pārdoto preču pašizmaksa (turpmāk tekstā “PPPI”) galvenokārt ir preču ražošanai izmantotā materiāla (izejvielu) vērtība vai to preču iegādes vērtība, kuras tiek tālākpārdotas, ja uzņēmums neveic pārdoto preču apstrādi. PPPI atskaita no ienākumiem no pārdošanas, lai aprēķinātu bruto peļņu.

(81) Pamatdarbības izmaksās galvenokārt ir iekļautas izmaksas par algām (44), izmaksas par elektroenerģiju un citas administratīvās un ar pārdošanu saistītās izmaksas. SMBV gadījumā licences maksas, kas tiek maksātas uzņēmumam Alki LP, ir klasificētas kā pamatdarbības izmaksas, bet ir izslēgtas no pamatdarbības izmaksām, kas izmantotas, lai aprēķinātu ar nodokli apliekamos ienākumus saskaņā ar SMBV APA (45).

(82) 1. tabulā sniegts vienkāršots pārskats par peļņas un zaudējumu uzskaiti (46). 1. tabula Vienkāršota peļņas un zaudējumu uzskaite Ienākumi no pārdošanas (vai apgrozījums, vai ienākumi) — Pārdoto preču pašizmaksa (PPPI) Bruto peļņa — Pamatdarbības izmaksas (PDIzm) Darbības peļņa (EBITDA) — Procenti un nolietojums Ar nodokli apliekamais ienākums(EBT) — Nodoklis Neto peļņa

2.4.2. Peļņas daļa

(83) Veiktspēju un rentabilitāti bieži mēra, izmantojot koeficientu, kas apzīmēts kā “starpība” vai “uzcenojums”. Starpību izmanto arī viena tipa uzņēmumu salīdzinājumos, nosakot transfertcenas.

(84) Dažas starpības nosaka tradicionāli. Tā tas notiek bruto starpības gadījumā, kas parasti ir definēta kā bruto peļņa, kas izdalīta ar ienākumiem no pārdošanas, un neto starpības gadījumā, kas parasti ir definēta kā neto peļņa, kas izdalīta ar ienākumiem no pārdošanas. Par starta punktu (nominatoru) visdrīzāk izmantos transfertcenu noteikšanas analīzēs izmantoto neto peļņas starpību nekā neto peļņu, jo īpaši, ja piemēro TNMM metodi, kas kalpo tam, lai aptuveni aprēķinātu pārbaudītās puses ar nodokli apliekamo ienākumu.

2.5. Nīderlandes noteikumu par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanu apraksts

2.5.1. 1969. gada Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli 8.b pants

(85) SMBV APA tika noslēgta, pamatojoties uz Nīderlandes 1969. gada Likuma par uzņēmumu nodokļiem (Wet op de Vennootschapsbelasting 1969) (turpmāk tekstā “CIT”) 8.b panta 1. punktu.

(86) CIT 8.b panta 1. punktā, ko likumā iekļāva 2002. gadā, ir izklāstīts valsts nodokļu tiesību aktos ietvertais nesaistītu pušu darījuma princips, un tas skan šādi: “Ja viena struktūrvienība tieši vai netieši piedalās citas struktūrvienības pārvaldībā, kontrolē vai kapitālā, un šīm struktūrvienībām to tirdzniecības un finanšu attiecībās ir paredzēti vai piemēroti tādi nosacījumi (transfertcenas), kas atšķiras no nosacījumiem, kurus varētu piemērot neatkarīgas puses, šo struktūrvienību peļņa tiks noteikta tā, it kā pēdējie minētie nosacījumi būtu izpildīti”.

2.5.2. Nīderlandes 2001. gada Dekrēts par transfertcenu noteikšanu

(87) Norādes par to, kā Nīderlandes nodokļu iestāde interpretē nesaistītu pušu darījuma principu, kas aprakstīts CIT 8.b panta 1. punktā, ir sniegtas Nīderlandes 2001. gada 30. marta Dekrētā par transfertcenu noteikšanu (turpmāk tekstā “dekrēts”) (47). Dekrēta preambulā ir teikts: “[…] Nīderlandes politika attiecībā uz nesaistītu pušu darījuma principu starptautisko nodokļu tiesību aktu jomā ir tāda, ka šis princips pēc tā iekļaušanas plašākajā ienākumu definīcijā, kas reģistrēta 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3.8. sadaļā, ir Nīderlandes nodokļu tiesību aktu sistēmas neatņemama daļa” (48). Parasti tas nozīmē, ka ESAO pamatnostādnes saskaņā ar 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3.8. sadaļu tiešā veidā attiecas uz Nīderlandi. Ir virkne jomu, kurās ESAO pamatnostādnes nodrošina iespēju dalībvalstīm tās interpretēt individuāli. Virknē citu jomu praktiskā pieredze ir pierādījusi, ka ESAO pamatnostādnēm ir vajadzīgs skaidrojums. Šajā dekrētā paskaidrota Nīderlandes nostāja attiecībā uz šiem konkrētajiem punktiem un, cik vien iespējams, mēģināts likvidēt jebkādas neskaidrības.

(88) Attiecībā uz intervāla izmantošanu dekrēta 1.2. nodaļā ir noteikts: “Dažos gadījumos būs iespējams piemērot nesaistītu pušu darījuma principu un nonākt pie viena vienīga skaitļa, kas ir visuzticamākais, lai noteiktu transfertcenu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošo raksturu. Taču, tā kā transfertcenu noteikšana nav eksakta zinātne, pēc konkrētas transfertcenu noteikšanas metodes bieži tiks iegūts tādu skaitļu intervāls, kurā visi skaitļi ir vienlīdz uzticami”.

(89) Attiecībā uz transfertcenu noteikšanas metodēm dekrēta 2. nodaļā ir noteikts: “ESAO pamatnostādņu II nodaļā ir aplūkotas trīs tradicionālās darījumu metodes, kas ieviestas 1.68. līdz 1.70. punktā (t. i., salīdzināmo nekontrolēto cenu metode, tālākpārdošanas cenas metode un izmaksu pieskaitīšanas metode), kamēr III nodaļā ir aplūkotas metodes, kas pazīstamas kā darījumu peļņas metodes (t. i., peļņas sadales metode un darījumu neto starpības metode vai TNMM). Atkarībā no apstākļiem ir jāizvēlas viena no šīm piecām apstiprinātajām metodēm. Metodes var cita citu papildināt. ESAO pamatnostādnes ir balstītas uz metožu zināmu hierarhiju, kurā priekšroka dota tradicionālajām darījumu metodēm. Savukārt, darījumu peļņas metodes tiek vairāk vai mazāk uzskatītas par sliktākā gadījumā izmantojamām metodēm. Tomēr ESAO pamatnostādnēs noteikts, ka nodokļu iestādēm jāsāk transfertcenu noteikšanas revīzija no nodokļu maksātāja izraudzītās metodes perspektīvas (skatīt ESAO pamatnostādņu 4.9. punktu). Saskaņā ar ESAO pamatnostādņu 4.9. punktu, Nīderlandes nodokļu iestādei, uzsākot transfertcenu noteikšanas revīziju, būtu jāsāk no nodokļu maksātāja darījuma veikšanas laikā piemērotās metodes perspektīvas. Tas atbilst ESAO pamatnostādņu 1.68. pantam. Saistība ir tā, ka nodokļu maksātāji principā var izvēlēties transfertcenu noteikšanas metodi, ja vien pieņemtā metode konkrētajā darījumā ļauj iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu rezultātu. Taču noteiktās situācijās dažas metodes dos labākus rezultātus nekā citas. Lai gan var sagaidīt, ka nodokļu maksātāji balstīs savu transfertcenu noteikšanas metodes izvēli uz metodes uzticamību konkrētā situācijā, noteikti netiek gaidīts, ka nodokļu maksātāji izsvērs visu dažādo metožu priekšrocības un trūkumus un tad paskaidros, kāpēc galu galā pieņemtā metode palīdz iegūt vislabākos rezultātus pārsvarā esošajos apstākļos (t. i., labākās metodes noteikums). Dažās situācijās der arī vairāku metožu kombinācija. Tajā pašā laikā nodokļu maksātājiem nav obligāti jāizmanto vairāk par vienu metodi. Vienīgais nodokļu maksātāja pienākums ir paskaidrot, kāpēc tika pieņemts lēmums piemērot konkrēto metodi, kas tika piemērota.”

(90) Dekrēta 2.1. nodaļā ir aprakstīta CUP metode. Attiecībā uz priekšrokas došanu šīs metodes izmantošanai dekrētā teikts: “[…] Ja ir pieejama salīdzināma cena, tad salīdzināmo nekontrolēto cenu metode (vispārzināma kā CUP metode) kopumā būs vistiešākā un visuzticamākā metode transfertcenas noteikšanai, tātad šai metodei salīdzinājumā ar pārējām metodēm ir dodama priekšroka.”

2.6. Papildu informācija, kas saņemta no Starbucks un Nīderlandes, pēc oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanas

(91) Nīderlande un Starbucks sniedza papildu informāciju un skaitļus par SMBV, Alki LP, Starbucks veikaliem un SCTC.

2.6.1. Informācija par SMBV darbībām un riskiem

(92) Ziņojumā par transfertcenām SMBV ir norādīts kā zema riska ražotājs. Komisija pieprasīja informāciju, lai pārbaudītu, vai SMBV pamatdarbība patiešām ir zema riska ražošana, kas šajā gadījumā būtu kafijas grauzdēšana. Komisija arī pieprasīja informāciju par SMBV izmaksu struktūru, lai pārbaudītu, vai pamatdarbības, kas rada šīs izmaksas, apstiprina, ka SMBV veiktie pienākumi patiešām ir rutīnas pienākumi un nerada nekāda veida sarežģītību, kā norādīts ziņojumā par transfertcenām. Informācija par uzņēmējdarbības riska pakāpi, kādu uzņēmies SMBV, ir sniegta dažādās sadaļās, kurās aprakstīti līgumi.

(93) Lai analizētu, kādi produkti ir galvenie SMBV pārdošanas apjomu virzītāji, un lai pārbaudītu, vai kafijas grauzdēšana patiešām ir SMBV galvenais saimnieciskās darbības virziens, Komisija pieprasīja SMBV pārdošanas apjomu sadalījumu pa produktu kategorijām. Starbucks iesniedza no veikaliem saņemto informāciju par kafijas pupiņu apjomiem (kas norādīti 2. tabulā) un atsevišķi informāciju no veikaliem par jebkādu citu maksājumu apjomiem saistībā ar tādām darbībām kā tasīšu pārdošana, kas norādīta 2. tabulā. 2. tabula SMBV ienākumi pa pārdoto produktu kategorijām Apraksts FG07 FG08 FG09 FG10 FG11 FG12 FG13 FG14 IENĀK. KONDITOREJA/MAIZES IZSTR. — — [700–800 tūkstoši] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] IENĀK. GATAVI PĀRTIKAS PRODUKTI — — — — [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [20–30 miljoni] IENĀK. DZERŠANAI GATAVI PRODUKTI [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] IENĀK. IEPAKOTI PĀRTIKAS PRODUKTI [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] IENĀK.IEPAKOTA KAFIJA [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [40–50 miljoni] [50–60 miljoni] [50–60 miljoni] [60–70 miljoni] IENĀK. VIENA PUPIŅU PORCIJA-KAFIJA — — — — — [1–10 miljoni] — ([1–10 tūkstoši]) IENĀK. VIENA PUPIŅU PORCIJA-VERISMO — — — — — [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] IENĀK. ŠĶĪSTOŠĀ KAFIJA — — [200–300 tūkstoši] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] IENĀK. TĒJA PACIŅĀS [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] IENĀK. SERVĒJAMIE PIEDERUMI [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] IENĀK. ALUS RAŽOŠANAS APRĪKOJUMS [900 tūkstoši–1 milj.] [1–10 miljoni] [700–800 tūkstoši] [500–600 tūkstoši] [600–700 tūkstoši] [700–800 tūkstoši] [800–900 tūkstoši] [600–700 tūkstoši] IENĀK. ALUS RAŽOŠANAS APRĪKOJUMS-VERISMO — — — — — [20–30 tūkstoši] [1–10 miljoni] [800–900 tūkstoši] IENĀK. MATERIĀLI DATU NESĒJI ([1–10 tūkstoši]) [300–400 tūkstoši] [200–300 tūkstoši] [80–90 tūkstoši] [100–200 tūkstoši] [100–200 tūkstoši] [1–10 tūkstoši] — IENĀK. DĀVANU PAKAS [100–200 tūkstoši] [100–200 tūkstoši] [50–60 tūkstoši] [1–10 tūkstoši] — — — — IENĀK. SPĒLES UN ROTAĻLIETAS — — [200–300 tūkstoši] [300–400 tūkstoši] [100–200 tūkstoši] [100–200 tūkstoši] [100–200 tūkstoši] [30–40 tūkstoši] IENĀK. DAŽĀDAS PRECES — — ([100–200]) [400–500] [1–10 tūkstoši] [30–40 tūkstoši] [500–600 tūkstoši] [500–600 tūkstoši] IENĀK. IZEJVIELAS — — [100–200 tūkstoši] [1–10 miljoni] [100–200 tūkstoši] [200–300 tūkstoši] [1–10 tūkstoši] [30–40 tūkstoši] IENĀK. PAPĪRA IEPAKOJUMS [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] IENĀK. JAUKTO DZĒRIENU MAISĪJUMS [40–50 miljoni] [40–50 miljoni] [50–60 miljoni] [50–60 miljoni] [40–50 miljoni] [50–60 miljoni] [50–60 miljoni] [60–70 miljoni] IENĀK. SALDĒTA KAFIJAS BĀZE — — — — [20–30 miljoni] [30–40 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] IENĀK. EKSTRAKTS — — — — [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] IENĀK. APRĪKOJUMS [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [20–30 miljoni] IENĀK. NOSŪTĪŠANA [40–50 tūkstoši] [30–40 tūkstoši] [70–80 tūkstoši] [300–400 tūkstoši] [300–400 tūkstoši] [200–300 tūkstoši] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] IENĀK. LICENCES MAKSAS — — — — — — — — IENĀK. PĀRVALDĪBAS PAKALPOJUMU MAKSA [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [800–900 tūkstoši] [900 tūkstoši–1 milj.] [600–700 tūkstoši] — — IENĀK. CITI IENĀK. [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] MAZUMTIRDZNIECĪBAS ATLAIDE ([100–200 tūkstoši]) [80–90 tūkstoši] ([1–10 tūkstoši]) ([200–300 tūkstoši]) ([500–600 tūkstoši]) ([600–700 tūkstoši]) ([1–10 miljoni]) ([100–200 tūkstoši]) ATLAIDE NO MAZUMTIRDZNIECĪBAS CENAS-TIEŠI TIRGŪ — — — — — ([30–40 tūkstoši]) ([10–20 tūkstoši]) ([1–10 miljoni]) TIEŠI TIRGŪ KUPONU ATLAIDES — — — — — — — ([20–30 tūkstoši]) TIEŠI TIRGŪ PREČU IZVIETOŠANAS IZMAKSAS — — — — — — ([20–30 tūkstoši]) ([200–300 tūkstoši]) NEPĀRDODAMI IEŅĒMUMI UN KVOTAS — — — — — — — ([20–30 tūkstoši]) IEŅĒMUMI NO PĀRDOŠANAS/KVOTĀM — — — — — ([1–10 tūkstoši]) ([10–20 tūkstoši]) ([90–100 tūkstoši]) Noapaļošana 0 (0) (0) 0 (0) 0 (0) (0) Ienākumi saskaņā ar obligāto uzskaiti [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [200–300 miljoni] [300–400 miljoni] [300–400 miljoni]

(94) Starbucks norādīja, ka ienākumi, kas 2. tabulā apzīmēti ar “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA” attiecas uz SMBV veikto grauzdēšanas un iepakošanas funkciju. Pārējie ienākumi, kā norāda Starbucks, ir saistīti ar SMBV veikto administratīvo un loģistikas atbalsta funkciju. Nīderlandē grauzdētās kafijas nelielu daudzumu pēc tam apstrādā ražotāji, kas ir trešās personas. Tas attiecas uz: “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-KAFIJA”, “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-VERISMO”, “IENĀK. ŠĶĪSTOŠĀ KAFIJA”, “IENĀK. SALDĒTA KAFIJAS BĀZE” un “IENĀK. EKSTRAKTS”. Šie ienākumi arī būtu jāklasificē kā administratīvie un loģistikas atbalsta ienākumi, jo attīstītāju rēķinos iekļautie pamata ienākumi atspoguļo trešo personu, nevis SMBV radītu vērtību. Jebkurā gadījumā, kā norāda Starbucks, šie ienākumi atspoguļo tikai nelielu daļu no SMBV grauzdētās produkcijas.

(95) Attiecībā uz cenu noteikšanu produktiem Starbucks iesniedza […] cenu sarakstu piemērus par dažādiem ceturkšņiem 2013. un 2014. gadā, kuros norādītas cenas Starbucks pārdotajai kafijai un ar kafiju nesaistītiem produktiem. Kā norāda Starbucks, […].

(96) Kas attiecas uz cenu noteikšanu kafijas produktiem, cenas aprēķina pēc formulām, kuras atkarīgas no izmaksām, un tās dažādiem produktiem atšķiras. Starbucks kā piemēru iesniedza izmaksu veidošanas formulu precei “[sertifikācijas programmas kafijas produkts e]”, kas ir SMBV visvairāk pārdotā prece. Kafijas cenas, ko SMBV pieprasa veikaliem, tiek aprēķinātas, ņemot par pamatu izmaksas, kādas SCTC maksā par negrauzdētām kafijas pupiņām, kurām pieskaita izmaksas […] par kafijas iegādi un kafijas […]. Šai summai pieskaita “[…]” izmaksas par […], kā arī […], summējot grauzdētās kafijas cenu. Visbeidzot, trešai personai maksāta licences maksa tiek maksāta atkarībā no [sertifikācijas programmas] apzīmējuma (49).

(97) Attiecībā uz tādu produktu cenām, kas nav kafijas produkti un kurus SMBV pārdod veikaliem, Starbucks norādīja, ka SMBV veikaliem piegādāto produktu, kas nav kafijas produkti, cenas tiek noteiktas, šo produktu iepirkuma cenai pieskaitot tā saukto [izmaksu atgūšanas starpību]. SMBV pieprasa šo [izmaksu atgūšanas starpību], lai atgūtu […] izmaksas. Taču tā ietver ne tikai SMBV […] izmaksas, bet arī visus saistītos […] […] izdevumus. Proti, tā kā SMBV veikaliem pieprasītās galīgās cenas par produktiem, kas nav kafijas produkti, tiek aprēķinātas, produktu izmaksām pievienojot [izmaksu atgūšanas starpību], SMBV reģistrētā peļņa no produktiem, kas nav kafijas produkti, atbilst šai [izmaksu atgūšanas starpībai].

(98) Vislielākais SBMV izdevumu postenis ir izdevumi par algām, kas 2014. gadā sasniedza EUR [1–10 miljonus] no visiem šī gada pamatdarbības izdevumiem EUR 16 124 000. Vēl viens lielu izdevumu postenis SMBV 2014. gadā bija ar algu izmaksu saistītie izdevumi, algas nodoklis, īpašuma īres un nomas maksājumi, aprīkojuma nolietojums un nemateriālo aktīvu amortizācija. Lai gan pirms 2013. gada uzņēmumam SBMV nebija nemateriālo aktīvu amortizācijas izdevumu, 2014. gadā tas bija viens no lielākajiem pamatdarbības izdevumu posteņiem, sasniedzot EUR 628 000, kas togad bija lielāki izdevumi nekā remonta un uzturēšanas, elektroenerģijas, nepiedzenamu parādu, biroja un datoru piegāžu un citi izdevumi (piemēram, izdevumi par programmatūru licencēm, kas ir reģistrēti kā atsevišķs postenis). Nemateriālo aktīvu amortizācijas izdevumi, šķiet, attiecas uz IĪ tiesībām, kas pirmoreiz reģistrētas grāmatvedības uzskaitē 2012. gadā un kas varētu būt iegūtas par vairāk nekā EUR 4 miljoniem. Turklāt 2014. gadā liels darbības izdevumu postenis bija “Tirgus izpēte”, kas togad sasniedza EUR [100–200 tūkstošus].

2.6.2. Licences maksas

(99) SMBV ar nodokli apliekamā peļņa Nīderlandē, kas ir noteikta, pamatojoties uz SMBV APA, atsaucoties uz uzņēmuma pamatdarbības izdevumiem, ir samazināta par uzņēmumam Alki LP maksāto licences maksu. Komisija Nīderlandei un Starbucks pieprasīja papildu informāciju par licences maksājumu summu un nodokļu bāzes precīzu aprēķinu.

(100) SMBV peļņas un zaudējumu uzskaite ir parādīta tā finanšu pārskatos un attēlota 3. tabulā. 3. tabula SMBV peļņas un zaudējumu uzskaite par 2001.–2014. gadu (EUR) 2001./2002. g. 2002./2003. g. 2003./2004. g. 2004./2005. g. 2005./2006. g. 2006./2007. g. 2007./2008. g. 2008./2009. g. 2009./2010. g. 2010./2011. g. 2011./2012. g. 2012./2013. g. 2013./2014. g. Apgrozījums 14 067 934 51 700 060 63 950 312 83 240 391 108 855 325 118 663 171 128 784 681 135 677 607 142 627 243 184 159 097 286 217 379 327 632 453 350 538 852 Pārdošanas tiešās izmaksas (15 398 686 ) (41 799 345 ) (50 148 768 ) (68 349 376 ) (85 467 406 ) (98 615 765 ) (108 107 101 ) (115 352 332 ) (120 020 824 ) (153 275 834 ) (252 500 829 ) (286 969 488 ) (305 831 016 ) no tām par zaļajām pupiņām (*2) [0–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [30–40 miljoni] [40–50 miljoni] [60–70 million] [60–70 million] [60–70 million] Bruto peļņas norma (1 330 752 ) 9 900 715 13 801 544 14 891 015 23 387 919 20 047 406 20 677 580 20 325 275 22 606 419 30 883 263 33 716 550 40 662 965 44 707 836 Vispārējās un administratīvās izmaksas (3 150 256 ) (8 474 279 ) (8 997 548 ) (5 086 145 ) (7 303 608 ) (10 158 687 ) (15 221 123 ) (16 742 108 ) (16 835 153 ) (14 303 059 ) (17 469 758 ) (16 626 967 ) (16 124 052 ) Ārvalstu valūtas maiņa 219 905 33 743 5 102 24 784 (388 855 ) (166 915 ) (467 072 ) 1 849 067 (2 266 492 ) (2 089 448 ) (8 162 650 ) 709 539 (2 272 582 ) Citas izmaksas (skatīt piezīmi) 4 744 084 526 555 (2 165 152 ) (6 336 360 ) (11 594 191 ) (4 699 336 ) (1 698 150 ) (2 470 449 ) (1 079 817 ) (12 352 838 ) (5 786 211 ) (22 812 962 ) (24 285 088 ) EBIT 482 981 1 986 734 2 643 946 3 493 294 4 101 265 5 022 468 3 291 235 2 961 785 2 424 957 2 137 918 2 297 931 1 932 575 2 026 114 Procentu ienākumi 17 328 34 576 27 668 51 766 167 195 248 997 304 939 86 995 45 402 30 073 18 763 14 200 76 209 Procentu izmaksas 0 (803 856 ) (1 263 915 ) (1 272 114 ) (817 041 ) (2 356 989 ) (2 097 056 ) (1 345 779 ) (817 041 ) (737 371 ) (735 233 ) (411 315 ) (434 454 ) Rezultāts pirms nodokļu piemērošanas 500 309 1 217 454 1 407 699 2 272 946 2 763 349 2 914 476 1 499 118 1 703 001 1 653 318 1 430 620 1 581 461 1 535 460 1 667 869 Uzņēmumu ienākuma nodoklis (171 805 ) (418 774 ) (484 408 ) (733 370 ) (783 194 ) (844 309 ) (383 909 ) (427 159 ) (428 611 ) (337 599 ) (395 365 ) (391 220 ) (575 812 ) Neto rezultāts par gadu 328 504 798 680 923 291 1 539 576 1 980 155 2 070 167 1 115 209 1 275 842 1 224 707 1 093 021 1 186 096 1 144 240 1 092 057

(101) Piezīmēs pie finanšu pārskatiem pozīcija “Citi izdevumi” 3. tabulā ir definēta šādi: “Citi izdevumi attiecas uz vienošanos par licences maksu ar saistīto uzņēmumu [CV 1], kas tika piešķirta Alki LP2006. gada 13. decembrī un ir balstīta uz Nīderlandes nodokļu iestādes pieņemtu nodokļu nolēmumu”. APA, uz kuru attiecas šī zemsvītras piezīme, ir SMBV APA, un tādējādi tas norāda, ka SMBV revidents ir interpretējis SMBV APA, lai noteiktu SMBV veicamos licences maksājumus uzņēmumam Alki LP.

(102) Šī licences maksa ir aprēķināta kā atlikums peļņas un zaudējumu uzskaitē. Veidojot SMBV peļņas un zaudējumu uzskaiti, visi ievadītie skaitļi, kas nav licences maksa, ir vai nu konstatēti vai pieņemti kā nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoši. Pamatojoties uz SMBV APA apstiprināto cenu noteikšanas metodi, ar nodokli apliekamā peļņa (pozīcija “Rezultāts pirms aplikšanas ar nodokli” 2. attēlā) ir aprēķināta aptuveni [9–12] % apmērā no SMBV pamatdarbības izdevumiem (pozīcija “Vispārējie un administratīvie izdevumi” 2. attēlā). Taču tā kā pozīcija “Ienākumi no pārdošanas” attēlā Nr. 2 mīnus visas uzskaitītās izmaksas pirms licences maksājuma (50) kopsummā nedod šo ar nodokli apliekamo peļņu, kas aprēķināta, balstoties uz SMBV APA, tad peļņas pārpalikumu, kas pārsniedz šo [9–12] % uzcenojumu, uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP kā ar nodokli neapliekamu licences maksu par IĪ, kas saistīts ar kafijas grauzdēšanu (pozīcija “Citi izdevumi” 2. attēlā). Pamatojoties uz SMBV grāmatvedības uzskaiti, licences maksājums tādējādi tiek veikts, kā noteikts Nīderlandes nodokļu iestādes izsniegtajā SMBV APA. 2. attēls

(103) Tā kā nodokļu bāze SMBV grāmatvedības uzskaitē SMBV APA piemērošanas laikposmā ir vienāda ar, bet ne precīzi ir [9–12] % no katra gada “Vispārējiem un administratīviem izdevumiem”, Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt reālās izmaksas par katru gadu, kas izmantotas, lai aprēķinātu nodokļu bāzi. Starbucks iesniedza informāciju par pamatdarbības izdevumu summu, kas izmantota, lai katru gadu aprēķinātu ar nodokli apliekamo ienākumu, balstoties uz SMBV APA, un arī par iepriekšējiem pārskata periodiem (kopš 2001. gada), kad bija spēkā iepriekšējā APA. Katrā SMBV APA piemērošanas periodā izmaksas, kas tika ņemtas vērā nodokļu bāzes aprēķināšanai, ir zemākas par, bet tuvas summām, kuras norādītas “Vispārējos un administratīvos izdevumos”. Piemēram, 2012./2013. gada periodā šīs izmaksas ir EUR 15 694 137, un 2007/2008. gada periodā šīs izmaksas ir EUR 15 055 253. Laikposmos pirms SMBV APA piemērošanas izmaksas, ko ņēma vērā nodokļu bāzes aprēķināšanai, ir daudz augstākas, jo tajās, kā norāda Starbucks, bija iekļautas arī izmaksas, ko pieprasīja [nesaistīts ražošanas uzņēmums 1]. Piemēram, 2006./2007. gada periodā izmaksas, ko ņēma vērā nodokļu bāzes aprēķināšanai, bija EUR [30–40 miljoni]. Ar to izskaidrojams, kāpēc līdz ar SMBV APA stāšanos spēkā uzņēmuma nodokļu saistības samazinājās vairāk nekā uz pusi (51), t. i., no EUR 844 309 2006./2007. gadā līdz EUR 383 909 2007./2008. gadā, kā parādīts 3. tabulā.

2.6.3. Informācija par Alki LP

(104) Atbildot uz lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu uzdotajiem jautājumiem, Nīderlande aprakstīja Alki LP turētās licences tiesības izmantot un piešķirt apakšlicences uz IĪ tiesībām, par kurām SMBV uzņēmumam Alki LP maksā licences maksu. Šajā sakarā Nīderlande paskaidroja, ka IĪ tiesības ietver trīs kategorijas: i) tiesības uz preču zīmi (52), ii) tiesības uz Starbucks sistēmu (53) un iii) ar kafiju saistītās tiesības (54). Nīderlande arī paskaidroja, ka zināšanas un informācija par kafiju ir saistīta ar konfidenciālas informācijas, tehnoloģijas un īpašu zināšanu izmantošanu un piemērošanu saistībā ar negrauzdēto kafijas pupiņu maisījumu receptēm, negrauzdēto kafijas pupiņu grauzdēšanas procesu un citu izrietošu kafijas produktu ražošanu (55).

(105) Nīderlande arī paskaidroja, ka saskaņā ar vienošanos par grauzdēšanu, kas sīkāk aprakstīta 142. apsvērumā, Alki LP darbojas kā principāls, kas uzņemas visus uzņēmuma riskus un veic saistītās darbības (56). Tāpēc, kā norāda Nīderlande, licences maksa nav tikai atlīdzība par IĪ tiesībām, bet arī par Alki LP kā principāla lomu.

(106) Attiecībā uz Alki LPStarbucks norādīja, ka Alki LP algu sarakstā nav darbinieku, kas īstenotu tā kā principāla funkcijas saskaņā ar vienošanos par grauzdēšanu, arī tā partneru algu sarakstos nav darbinieku, kas veiktu šīs funkcijas. Kā norāda Starbucks, Alki LP veic šīs funkcijas ar Starbucks struktūrvienību ASV sniegto ieteikumu, informācijas un konsultatīvu pakalpojumu un vajadzīgo funkciju starpniecību saskaņā ar [izmaksu sadales nolīgumu] (turpmāk tekstā: “CSA”) (57). Kā norāda Starbucks, un kā liecina komandītsabiedrības dibināšanas akts, ar kuru izveido Alki LP,SCI UK I, Inc (58) un Starbucks Coffee International, Inc (59) ir Alki LP partneri.

(107) Starbucks izskaidroja, ka Alki LP tika pievienots grupas struktūrai 2006. gada decembrī CSA paplašināšanas ietvaros, lai tas aptvertu visu EMEA reģionu, iekļaujot AK tirgu. Pievienojot uzņēmumu Alki LP grupas struktūrai, Starbucks izvairījās no situācijas, ka uzņēmuma Alki LP saņemtie licences maksājumi saskaņā ar ASV nodokļu tiesību aktiem tiktu tiešā veidā iekļauti uzņēmuma Alki LP partneru ienākumos.

2.6.4. Uzņēmuma Alki LP veiktie maksājumi uzņēmumam Starbucks Corporation saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu

(108) Tā kā ne uzņēmumam Alki LP, ne tā partneriem nav darbinieku (60), un Starbucks apgalvo, ka Alki LP spēj pildīt savu funkciju kā principāls saistībā ar CSA, Komisija pieprasīja informāciju par maksājumiem saskaņā ar CSA un pakalpojumiem, uz kuriem attiecas šie maksājumi, kā arī par veidu, kā Alki LP finansē maksājumus. Starbucks iesniedza šādu pārskatu par uzņēmuma Alki LP uzņēmumam Starbucks US veiktajiem maksājumiem, kas sadalīti pa dažādiem maksājumu veidiem.

(109) Saskaņā ar CSA Alki LP veic licences maksājumus uzņēmumam Starbucks US par trīs kategoriju IĪ, ko Starbucks US licencē uzņēmumam Alki LP. Šie licences maksājumi sastāv no i) izpirkuma licences maksas par zīmola/preču zīmes tiesībām, ii) izpirkuma licences maksas par uzņēmējdarbības formāta tiesībām, un iii) pastāvīgās licences maksas par ar kafiju saistīto lietpratību.

(110) Licences maksas summu aprēķina pēc formulas, kurā par starta punktu kalpo atlikušās peļņas kopsumma. Atlikušās peļņas kopsumma ir uzņēmumu SMBV un Starbucks Coffee BV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas (61) un ienākumi, ko Alki LP saņem no Starbucks Corporation (62). No šīs summas atskaita nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošus ienākumus par Alki LP īstenotajām rutīnas funkcijām (63). […]. Šajā sakarā tiek nodalītas IĪ tiesības par zīmolu/preču zīmi un uzņēmējdarbības formātu no vienas puses un par ar kafiju saistīto lietpratību no otras puses. Nodalīšana tiek skaidrota ar faktu, ka uzņēmumam Alki LP pieder faktiskās īpašumtiesības uz ar uzņēmējdarbības formātu saistītajiem nemateriālajiem aktīviem un preču zīmi/zīmolu EMEA reģionā, kamēr likumīgās un faktiskās īpašumtiesības uz ar kafiju saistīto lietpratību pieder uzņēmumam Starbucks US.

(111) Faktiskās īpašumtiesības uz ar uzņēmējdarbības formātu saistītajiem nemateriālajiem aktīviem un preču zīmi/zīmolu EMEA reģionā 2002. gadā tika nodotas no uzņēmuma Starbucks Corporation uzņēmumam [CV 1] un piešķirtas uzņēmumam Alki LP kopš 2006. gada. Attiecībā uz faktiskajām īpašumtiesībām uzņēmumi [CV 1] un Alki LP veica izpirkuma licences maksājumus, kur ASV izmaksu daļas procentuālais apjoms, ko uzņēmumam Alki LP bija jāmaksā Starbucks US, pakāpeniski samazinājās no [65–70] % 2002. gadā līdz [0,5–1] % 2010. gadā un pēc tam par preču zīmes IĪ un no [70–75] % 2002. gadā līdz [0–0,5] % 2010. gadā un pēc tam par uzņēmējdarbības formāta IĪ. Ar šādiem izpirkuma maksājumiem faktiskās īpašumtiesības attiecībā uz šīm divām IĪ kategorijām EMEA reģionā tika uzskatītas par uzņēmuma Alki LP izpirktām. Attiecībā uz ar kafiju saistītās lietpratības IĪ Alki LP maksā pastāvīgu licences maksu [70–75] % apmērā no atlikušās peļņas, kas piešķirta Starbucks US attiecībā uz šo IĪ kategoriju.

(112) Starbucks iesniedza pārskatu par uzņēmumu [CV 1] un Alki LP veiktajiem pastāvīgās licences maksas un izpirkuma licences maksas maksājumiem par 2005.–2014. gada laikposmu. Kas attiecas uz izpirkuma licences maksas maksājumiem, uzņēmums [CV 1] uzņēmumam Starbucks Corporation kopumā samaksāja EUR [1–10] miljonus kā izpirkuma licences maksājumus par preču zīmes un uzņēmējdarbības formāta IĪ (64) (65). 2006. gada decembrī CSA tika nodots no uzņēmuma [CV 1] uzņēmumam Alki LP. No 2007. gada līdz 2014. gadam Alki LP samaksāja EUR [1–10] miljonus par preču zīmes IĪ un EUR [20–30] miljonus par uzņēmējdarbības formāta IĪ (66). Tas nozīmē, ka kopumā tika samaksāti EUR [10–20] miljoni kā izpirkuma licences maksājumi par preču zīmes IĪ un EUR [20–30] miljoni par uzņēmējdarbības formāta IĪ. 2014. gadā Alki LP nodeva faktiskās īpašumtiesības uz IĪ tiesībām uzņēmumam Starbucks EMEA Ltd, kura ienākumu un izdevumu uzskaitē tika reģistrēti ienākumi EUR [1–1,5] miljardu apmērā kā citi pamatdarbības ienākumi. Kas attiecas uz pastāvīgo licences maksu, Alki LP 2005.–2014. gada laikposmā uzņēmumam Starbucks Corporation samaksāja vidēji EUR [1–10] miljonus gadā (EUR [70–80] miljonus kopumā) par ar kafiju saistītas lietpratības IĪ (67).

(113) Papildus izpirkuma licences maksai un pastāvīgajai licences maksai Alki LP maksā apkalpošanas maksu par pakalpojumiem, kurus sniedz Starbucks Corporation, un izmaksu sadales maksājumus par noteiktu nemateriālo aktīvu attīstību (68). No 2008. gada līdz 2014. gadam Alki LP maksāja vidēji EUR [1–10] miljonus gadā kā izmaksu sadales maksājumus un EUR [1–10] miljonus gadā kā apkalpošanas maksas.

2.6.5. Informācija par SCTC un par negrauzdēto kafijas pupiņu cenām, ko maksā SMBV

(114) Ņemot vērā, ka SMBV iegādājas negrauzdētas kafijas pupiņas, veicot darījumus grupas ietvaros, proti, tās tiek iegādātas no SCTC, Komisija pieprasīja informāciju par to, kā ir noteiktas cenas par šiem darījumiem grupas iekšienē, un par to, kā saskaņā ar SMBV APA tiek noteiktas cenas katru gadu.

(115) Starbucks iesniedza SCTC bilanci un peļņas un zaudējumu uzskaiti no 2005. gada. 4. tabulā ir attēlota šajā uzskaitē ietvertā informācija. Komisija šī lēmuma vajadzībām pievienoja SCTC piemērotā uzcenojuma negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām (PPPI) aprēķinu. Pamatojoties uz pieejamo grāmatvedības uzskaites informāciju, kas sākas no 2005. gada, vidējais uzcenojums negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām no 2005. gada līdz 2010. gadam saglabājās [aptuveni 3 %] apmērā salīdzinājumā ar vidējo uzcenojumu [aptuveni 18 %] apmērā 2011. līdz 2014. gada laikposmā.

(116) Starbucks iesniedza šo informāciju par laiku no 2011. gada; Starbucks veica transfertcenu noteikšanas politikas, kas piemērojama negrauzdēto kafijas pupiņu pārdošanai, korekcijas, lai palielinātu uzcenojumu produkta izmaksām, ņemot vērā SCTC veikto darbību arvien pieaugošo nozīmīgumu, jo īpaši tā arvien lielāko pieredzi kafijas iepirkšanā un, kas jo svarīgāk, tā īpašumtiesības un ieguldījumu C.A.F.E. prakses programmas attīstīšanā.

(117) C.A.F.E. prakses programma tika uzsākta 2004. gadā apvienojumā ar SCTC lauksaimnieku atbalsta centra atvēršanu Kostarikā, lai nodrošinātu attīstīties spējīgu programmu, kuras ietvaros lauksaimnieki, eksportētāji un pircēji varētu risināt sarunas, lai i) uzlabotu kafijas kvalitāti; ii) nodrošinātu ekonomisku pārskatatbildību par maksājumiem visos piegādes ķēdes līmeņos; iii) veicinātu sociālo atbildību darba apstākļos, darbinieku tiesību aizsardzību un piemērotus dzīves apstākļus; un iv) iedvesmotu līderību vides jomā kafijas pupiņu audzēšanai un negrauzdētu pupiņu apstrādei.

(118) Lai pārbaudītu, vai ar audzēšanu saistītās darbības, uz kurām atsaucas Starbucks, lai izskaidrotu uzcenojuma pieaugumu, ir atspoguļotas grāmatvedības uzskaitē, 4. tabulā ir norādīti arī SCTC aktīvi. Lai gan kopš 2010. gada kopējais aktīvu apjoms patiešām ir būtiski pieaudzis, tas tā ir galvenokārt sakarā ar palielināto skaidras naudas daļu. Pamatdarbības aktīvi, atskaitot skaidru naudu, laikposmā no 2010. gada līdz 2014. gadam ir palielinājušies par mazāk nekā trešdaļu.

(119) Arī piezīmēs pie Starbucks iesniegtajiem SCTC gada pārskatiem nav aprakstīta nekāda atšķirība risku, funkciju vai aktīvu ziņā laikā no 2010. gada līdz 2011. gadam. Darbības un riski šajā laikposmā ir aprakstīti identiski, t. i., SCTC galvenā darbība saskaņā ar abiem gada pārskatiem ir augstas kvalitātes negrauzdētu kafijas pupiņu pirkšana un pārdošana un ar to saistītas kvalitātes nodrošināšanas darbības un operācijas (loģistika, uzglabāšana noliktavā, maisījumu izgatavošana, dekofeinizācija u. c.). 4. tabula SCTC finanšu dati (CHF) 2005. g. 2006. g. 2007. g. 2008. g. 2009. g. 2010. g. 2011. g. 2012. g. 2013. g. 2014. g. SCTC Ienākumi no pārdošanas [500–600 miljoni] [600–700 miljoni] [600–700 miljoni] [600–700 miljoni] [600–700 miljoni] [500–600 miljoni] [900–1 000 miljoni] [1,5–2 miljardi] [1–1,5 miljardi] [900–1 000 miljoni] SCTC PPPI [500–600 miljoni] [500–600 miljoni] [600–700 miljoni] [600–700 miljoni] [600–700 miljoni] [400–500 miljoni] [800–900 miljoni] [1–1,5 miljardi] [800–900 miljoni] [700–800 miljoni] bruto starpība (ienākumi no pārdošanas – PPPI) [20–30 miljoni] [30–40 miljoni] [40–50 miljoni] [30–40 miljoni] [40–50 miljoni] [30–40 miljoni] [100–200 miljoni] [200–300 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] bruto starpība no PPPI [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [16,5–19,5] % [16,5–19,5] % [19,5–22,5] % [16,5–19,5] % Pamatdarbības izmaksas (izņ. uzkrājumus) [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] peļņa pirms nodokļiem [10–20 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [30–40 miljoni] [20–30 miljoni] [100–200 miljoni] [200–300 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] Nodokļi [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [1–10 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] [10–20 miljoni] neto peļņa [10–20 miljoni] [20–30 miljoni] (*3) [20–30 miljoni] (*3) [20–30 miljoni] [20–30 miljoni] [10–20 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] Aktīvi kopā [200–300 miljoni] [200–300 miljoni] [200–300 miljoni] [200–300 miljoni] [200–300 miljoni] [100–200 miljoni] [300–400 miljoni] [500–600 miljoni] [600–700 miljoni] [700–800 miljoni] Kopējie neto naudas un naudas ekvivalentu aktīvi (tostarp tirgojami vērtspapīri) [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [300–400 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni] [100–200 miljoni]

(%) 2005. g. 2006. g. 2007. g. 2008. g. 2009. g. 2010. g. 2011. g. 2012. g. 2013. g. 2014. g. uzcenojums pie PPPI [1,5–4,5] [1,5–4,5] [1,5–4,5] [1,5–4,5] [4,5–7,5] [1,5–4,5] [16,5–19,5] [13,5–16,5] [19,5–22,5] [16,5–19,5]

(120) Tā kā Starbucks atsaucās uz C.A.F.E. prakses programmu, lai izskaidrotu SCTC pieprasīto uzcenojumu, Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt šīs programmas izmaksas un lauksaimnieku atbalsta centru izmaksas. Starbucks iesniedza provizoriskos aprēķinus par i) C.A.F.E. prakses programmas un ii) lauksaimnieku atbalsta centru gada izmaksām, kas norādītas 5. tabulā. 5. tabula C.A.F.E. prakses programmas un lauksaimnieku atbalsta centru tiešās un netiešās izmaksas (USD) FG04 FG05 FG06 FG07 FG08 FG09 FG10 FG11 FG12 FG13 FG14 1) Asignētās C.A.F.E. prakses programmas izmaksas Nav Nav Nav Nav Nav Nav [500 000 –600 000 ] [100 000 –200 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] 2) Lauksaimnieku atbalsta centru izmaksas [800 000 –900 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] 3) Citas ar C.A.F.E. prakses programmu saistītas izmaksas Nav Nav [60 000 –70 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [200 000 –300 000 ] [700 000 –800 000 ] [400 000 –500 000 ] [60 000 –70 000 ] [200 000 –300 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] Kopā [800 000 –900 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ]

(121) No 2011. gada līdz 2014. gadam kopējās izmaksas par C.A.F.E. prakses programmu un lauksaimnieku atbalsta centriem ir ne lielākas par [0,5–1] % no SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu vērtības (69).

(122) Atbildē Starbucks norādīja, ka C.A.F.E. prakses programma būtu jāuzskata par IĪ, kura vērtība nav saistīta ar pamatizmaksām.

(123) Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt ziņojumu par transfertcenām, kas attiecas uz cenu noteikšanu negrauzdētām kafijas pupiņām, kuras uzņēmums SCTC pārdod uzņēmumam SMBV. Kā norāda Starbucks, vēsturiski nav tikusi sagatavota nekāda dokumentācija attiecībā uz transfertcenu noteikšanu, kas būtu saistīta ar attiecībām starp SCTC un SMBV. Lai atbildētu uz Komisijas pieprasījumu, Starbucks Komisijai 2015. gada 13. aprīlī iesniedza īpaši sagatavotu ziņojumu par SCTC transfertcenām.

(124) Saskaņā ar iesniegto īpaši sagatavoto ziņojumu par transfertcenām SCTC nosaka cenas savām filiālēm, piemērojot uzcenojumu tām produktu izmaksām, kas saistītas ar tā piegādātajām negrauzdētajām kafijas pupiņām.

(125) Turklāt, lai noteiktu SCTC pašreizējo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu uzcenojumu produktu izmaksām saistībā ar negrauzdēto kafijas pupiņu iepirkšanu, tika identificētas atsevišķas komponentes: — intelektuālais īpašums – C.A.F.E. prakses programma – SCTC vada C.A.F.E. prakses programmu un izmanto vērtīgu zinātību, kas Starbucks uzņēmējdarbības ietvaros nodrošina nepārtrauktu piegādi un sekmē Starbucks zīmola stabilitāti. Starbucks analizēja šo darījumu, izmantojot salīdzināmus licencēšanas nolīgumus, kas attiecas uz pārtikas un lauksaimniecības tehnoloģijām, — iepirkšana – SCTC veic negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu. Starbucks analizēja šo darījumu, izmantojot salīdzināmus resursu plānošanas nolīgumus, kas noslēgti starp trešām personām, — finansēšana – SCTC būtu jābūt tādam ienesīgumam, lai finansētu izmaksas, kas tam rodas, uzglabājot nepārdotos krājumus, un jāsaņem neto summas, kas pienākas par negrauzdētām kafijas pupiņām. Starbucks analizēja atbilstīgu ienesīgumu finansēšanas vajadzībām, kāds būtu jāgūst SCTC.

(126) Apvienojot katras SCTC analizētās atsevišķās komponentes rezultātus, tiktu iegūts kopējais rezultāts attiecībā uz negrauzdētām kafijas pupiņām par laikposmu no 2005. gada līdz pat 2014. gadam, kā tas parādīts 6. tabulā. 6. tabula Uzcenojums produktu izmaksām (%) Komponente Uzcenojums produkta izmaksām Zemākā kvartile Uzcenojums produkta izmaksām Mediāna Uzcenojums produkta izmaksām Augstākā kvartile Intelektuālais īpašums — C.A.F.E. prakses programma 1,4 4,2 9,9 Iepirkums 4,7 6,0 8,0 Finansējums [1,5–4,5] [1,5–4,5] [1,5–4,5] Kopējais % uzcenojums produkta izmaksām [7,5–10,5] [10,5–13,5] [19,5–22,5]

(127) Kā norādīts īpaši sagatavotajā ziņojumā par transfertcenām, apvienotais nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošais uzcenojuma intervāls produktu izmaksām, kuru pieprasa SCTC par uzņēmumam SMBV pārdoto kafiju, visā laikposmā no 2005. gada līdz 2014. gadam ir starp zemāko kvartili [aptuveni 9 %] un augstāko kvartili [aptuveni 21 %], ar mediānu [aptuveni 12 %].

(128) Kā norāda Starbucks, SCTC pašreiz piemērotā bruto peļņas norma (70) tieši ietilpst nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošā intervālā. To varētu apliecināt fakts, ka SCTC ienākumu no pārdošanas bruto peļņas norma visus gadus no 2005. gada līdz 2014. gadam bija [aptuveni 12 %], balstoties uz svērto vidējo vērtību.

(129) Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt datus un uzcenojuma komponentes, kas izmantotas, lai noteiktu Komisijai iesniegtās kvartiļu un mediānu vērtības laikposmam no 2005. gada līdz 2014. gadam. Starbucks norādīja, ka šādi dati nav pieejami.

(130) Starbucks2015. gada 29. jūnijā iesniedza informāciju, lai pamatotu cenu noteikšanu par negrauzdētām kafijas pupiņām īpaši sagatavotajā un iesniegtajā ziņojumā par transfertcenām, un jo īpaši 6. tabulā norādītās vērtības, attiecībā uz kurām Komisija pieprasīja pamatinformāciju.

(131) Pretēji norādītajam Starbucks2015. gada 13. aprīlī iesniegtajā tabulā vērtības tabulā attiecībā uz C.A.F.E. prakses programmu 1,4 % un 9,9 % neatbilst zemākajai kvartilei (25. kvartilei) un augstākajai kvartilei (75. kvartilei). Drīzāk tās varētu būt divas galējās vērtības, t. i., zemākā vērtība un augstākā vērtība, salīdzinot licenču līgumus. Starbucks savā 2015. gada 29. jūnija vēstulē norādīja vienpadsmit licences līgumus attiecībā uz tehnoloģijas licencēšanu, kurus tas uzskata par salīdzināmiem ar C.A.F.E. prakses programmu. Šie līgumi attiecas uz pārtikas un dzērienu produktiem. Procentuālā apjoma intervāls, pie kura nonācis Starbucks, ir norādīts 7. tabulā. Starbucks paskaidroja, ka “Procentuālais uzcenojums produkta izmaksām” 7. tabulā “ir aprēķināts pēc katra rezultāta vidējās vērtības, kas izdalīta ar viens, no kura atņemta rezultāta vidējā vērtība”, lai gan nav paskaidrojuma par to, kādēļ tika veikta šāda darbība, lai aprēķinātu uzcenojumu produkta izmaksām, ja nav nekādas informācijas vai apsvērumu par attiecīgos līgumus noslēgušo uzņēmumu izmaksām. 7. tabula Starbucks sniegtie paskaidrojumi saistībā ar iepriekš iesniegtajiem datiem par C.A.F.E. prakses programmas cenu noteikšanas kvartiļu intervālu no 1,4 % līdz 9,9 % Average Observation Percentage Markup on Product Cost Highest Observed Value 9,0 % 9,9 % Upper Quartile 6,0 % 6,4 % Median 4,0 % 4,2 % Lower Quartile 2,7 % 2,8 % Lowest Observed Value 1,4 % 1,4 % Observations 11 11

(132) Starbucks2015. gada 29. jūnija vēstulē arī iesniedza informāciju par cenas noteikšanu SCTC iepirkšanas funkcijai, kas provizoriski aprēķināta, izmantojot salīdzināmus darījumus, kurus Starbucks atradis datubāzē PowerK un datubāzē LIVEDGAR. Trīspadsmit līgumi, saskaņā ar kuriem aģentūras pakalpojumu pirkšanu nodrošina trešās personas iepirkumu aģents, ir uzskatīti par atbilstīgiem tiem iepirkumu pakalpojumiem, kurus SCTC sniedz uzņēmumam SMBV.

(133) Analīzes rezultāti ir uzrādīti kā “franko uz kuģa klāja” produktu izmaksu procentuālais apjoms, kas ir izmaksas, kuras pieprasītas klientam par piegādātajiem produktiem. Iesniegto rezultātu mediāna ir 6 %. Starbucks uzrāda rezultātu kā produkta izmaksu starpkvartiļu intervālu 4,7 % līdz 8,0 % apmērā.

(134) Proti, izmantotie rezultāti attiecas uz līgumiem ar šādiem galvenajiem uzņēmumiem un komisijas maksām kā franko uz kuģa klāja procentuālo apjomu, kas norādīts iekavās: Aeropostale, Inc (5 %); Ateca Production International, Inc. (7 %); BELL SPORTS CORP. (6 %); COLUMBIA SPORTSWEAR CO (1,5 %); Designs Apparel Inc. (5 %); F.I.S.Inc (10 %); He-Ro Industries Incorporated (10 %); JONES APPAREL GROUP INC/NINE WEST GROUP INC. (10 %); Mannesmann Pipe&Steel Corporation (2 %); Skin Shoes LLC (8 %); Skin Inc. (6 %); TI Sportswear Inc. (4,7 %) un WW Mexicana (1 %). Šo rezultātu starpkvartiļu intervāls ir no 4 % līdz 8,5 %. Kā C.A.F.E. prakses programmas cenas noteikšanas gadījumā Starbucks norādīja, ka “pārdošanas procentus aprēķina kā procentus no FOB, dalot ar viens plus procents no FOB” (71). Šie salīdzinošās analīzēs iekļauto vērtību grozījumi nav paskaidroti un nešķiet atbilstīgi nevienām parastajām finanšu korekcijām.

(135) Visbeidzot, Starbucks aprēķina cenas, ko uzrāda kā finansēšanas funkciju un ko, kā norāda Starbucks, uzņēmumam SCTC vajadzētu atpelnīt par “negrauzdētas kafijas uzglabāšanu un neto ieņēmumu finansēšanu, pašam uzņemoties risku, un uz sava rēķina”. Šo atpelnāmo summu Starbucks aprēķina, piemērojot vidējo svērto kapitāla cenu (“WACC”) SCTC debitoru parādiem un krājumiem uz 2014. gadu, un tā uz šī pamata noteikta [aptuveni 3 %] apmērā.

(136) Visbeidzot, lai aprēķinātu peļņu, ko SMBV guva par no uzņēmuma SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu grauzdēšanu, Komisija pieprasīja Starbucks norādīt cenu, ko SMBV maksāja uzņēmumam SCTC. Starbucks iesniedza pārskatu par vidējām cenām (par mārciņu), kuras SCTC pieprasīja uzņēmumam SMBV, un summas, ko SMBV maksāja uzņēmumam SCTC, kuras ir norādītas 8. tabulā. SMBV nav veicis nekādus citus maksājumus uzņēmumam SCTC. 8. tabula SMBV uzņēmumam SCTC samaksātās summas par negrauzdēto kafijas pupiņu iegādi Iepirkumi no SCTC

FG Iepirkuma vērtība EUR Iepirkuma apjoms mārciņās Cena par vienību EUR/lbs 2002. g. — — 2003. g. [10 000 000 –20 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2004. g. [10 000 000 –20 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2005. g. [10 000 000 –20 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2006. g. [10 000 000 –20 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2007. g. [20 000 000 –30 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2008. g. [20 000 000 –30 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2009. g. [20 000 000 –30 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2010. g. [30 000 000 –40 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2011. g. [40 000 000 –50 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [2,0000–2,5000] 2012. g. [60 000 000 –70 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [2,0000–2,5000] 2013. g. [60 000 000 –70 000 000 ] [30 000 000 –40 000 000 ] [1,5000–2,0000] 2014. g. [60 000 000 –70 000 000 ] [40 000 000 –50 000 000 ] [1,5000–2,0000]

2.6.6. Informācija un skaitliskie rādītāji attiecībā uz Starbucks veikaliem

(137) SMBV izplatītos, ražotos vai no citiem piegādātājiem iepirktos produktus pārdod veikaliem. Daži veikali ir neatkarīgi, bet daži pieder Starbucks. Komisija pieprasīja informāciju, lai pārbaudītu, vai ir atšķirība starp tirdzniecības nosacījumiem, kādus attiecina uz grupai piederošajiem veikaliem un uz neatkarīgiem veikaliem.

(138) Attiecībā uz Starbucks veikaliem Starbucks iesniedza informāciju par dažādām licences programmām un atbilstības kritērijiem, kā Starbucks veikali tiek attīstīti EMEA reģionā, pārskatu par noliktavām EMEA reģionā un skaitliskos rādītājus attiecībā uz veikalu apgrozījumu un licences maksām, ko 2012. gadā šie veikali maksājuši uzņēmumam Starbucks Coffee BV. Saskaņā ar šo informāciju licences maksu procentuālais apjoms pret apgrozījumu, ko maksā trīs dažādu veidu licenču programmas (neatkarīgas ģeogrāfiskas licences īpašnieki, uzņēmumam piederošas ģeogrāfiskas licences īpašnieki un kanāla licences īpašnieki – trīs dažādu veidu licenču programmas), dažādās valstīs ir [5–10] % robežās.

2.6.7. Informācija par Starbucks izmantoto citu grauzdēšanas ražotņu rentabilitāti

(139) Komisija pieprasīja Starbucks finanšu informāciju par jebkuras citas tādas grauzdēšanas ražotnes rentabilitāti, ko izmanto grupa, proti, Starbucks Manufacturing Corporation (turpmāk tekstā “SMC”), kas no publiski atklātās informācijas tika identificēts kā Starbucks grupai piederošs uzņēmums. Komisija šo informāciju pieprasīja, jo 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir ieteikts izmantot iekšējos datus, lai pārbaudītu, vai peļņas sadale atbilst nesaistītu pušu darījuma principam (72). Starbucks norādīja, ka uzņēmums SMC vēl bez uzņēmuma SMBV ir vienīgā grupas izmantotā grauzdēšanas ražotne. Tā kā SMC nav pārbaudītu finanšu pārskatu, Starbucks iesniedza orientējošus pārskatus, kas balstīti uz uzņēmuma iekšējiem ziņojumiem.

(140) Starbucks iesniegtie dati ir norādīti 9. tabulā. Peļņas un pārdošanas apjomu attiecību un peļņas un darbības izdevumu attiecību (73) pievienoja Komisija šī lēmuma vajadzībām, ņemot vērā, ka [9–12] % peļņas un darbības izdevumu attiecība ir apstiprināta ar SMBV APA kā nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība uzņēmumam SMBV. Uzņēmumam SMC šī attiecība pēdējos četros pārskata periodos bija aptuveni 500 %. 9. tabula Finanšu informācija par ASV ražošanas uzņēmumu Starbucks Manufacturing Corporation 2011. g. 2012. g. 2013. g. 2014. g. Starbucks Manufacturing Corporation pārdošanas ienākumi [700 000 000 –800 000 000 ] [1 000 000 000 –1 500 000 000 ] [1 000 000 000 –1 500 000 000 ] [1 000 000 000 –1 500 000 000 ] Pārdoto preču izmaksas [(500 000 000 )–(600 000 000 )] [(800 000 000 )–(900 000 000 )] [(800 000 000 )–(900 000 000 )] [(700 000 000 )–(800 000 000 )] Pārējie ienākumi un peļņa [100 000 –200 000 ] [600 000 –700 000 ] [300 000 –400 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] Atskaitījumi [(40 000 000 )–(50 000 000 )] [(60 000 000 )–(70 000 000 )] [(70 000 000 )–(80 000 000 )] [(80 000 000 )–(90 000 000 )] No kuriem algas un darba samaksas [(10 000 000 )–(20 000 000 )] [(20 000 000 )–(30 000 000 )] [(20 000 000 )–(30 000 000 )] [(30 000 000 )–(40 000 000 )] No kuriem nolietojums [(10 000 000 )–(20 000 000 )] [(10 000 000 )–(20 000 000 )] [(10 000 000 )–(20 000 000 )] [(10 000 000 )–(20 000 000 )] Kopējie ienākumi [100 000 000 –200 000 000 ] [400 000 000 –500 000 000 ] [300 000 000 –400 000 000 ] [500 000 000 –600 000 000 ] Peļņas daļa (ienākumi/pārdošanas ienākumi) [20 %–25 %] [30 %–35 %] [30 %–35 %] [35 %–40 %] Peļņa no pamatdarbības izdevumiem (ienākumi/atskaitījumi) [400 %–450 %] [650 %–700 %] [500 %–550 %] [550 %–600 %]

2.7. Dažādu līgumu, kuros noteikta SMBV loma un pienākumi, apraksts

(141) Kad uzņēmums SMBV tika izveidots Nīderlandē, tas noslēdza vairākus nolīgumus, kuros noteikts uzņēmuma SMBV un tā darījumu partneru līgumiem atbilstošais lomu sadalījums un pienākumi. Trīs nolīgumi, kas attiecas uz šo lēmumu, ir Nolīgums par grauzdēšanu starp SMBV un Alki LP, Nolīgums par negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu starp SMBV un SCTC un Piegādes nolīgums starp SMBV un veikaliem.

(142) Ar Nolīgumu par grauzdēšanu, kas stājās spēkā 2002. gada 1. janvārī, regulē ražošanas procesu. Saskaņā ar Nolīgumu par grauzdēšanu Alki LP ir grauzdēšanas ražotnes vadītājs, bet SMBV – tās īpašnieks. SMBV uzņēmumam Alki LP maksā licences maksu, apmaiņā par kuru Alki LP nodrošina uzņēmumam SMBV piekļuvi IĪ tiesībām un uzņemas SMBV uzņēmējdarbības risku, piemēram, saistībā ar izmaksu pārsniegšanu un produktu pārdošanu. SMBV grauzdēs negrauzdētās kafijas pupiņas un ražos grauzdētu kafiju un citus ar kafiju saistītus produktus, kas pieejami veikalos (saskaņā ar turpmāk aplūkoto Piegādes nolīgumu un ADOA (74)). Kā ražotnes īpašniekam SMBV ir jānodrošina, lai tiktu izmantots pareizais aprīkojums, veiktas pareizās darbības un lai preces tiktu ražotas saskaņā ar Alki LP nodrošinātajām specifikācijām. SMBV būs iegādāto produktu īpašnieks, kurus tam ir jāiepērk no Alki LP norādītajiem un/vai apstiprinātajiem piegādātājiem. SMBV ir jānodrošina, lai produkti piegādes brīdī atbilstu Alki LP produktu specifikācijām, un SMBV pienākums ir uz sava rēķina nekavējoties aizvietot jebkuru daudzumu defektīvu vai specifikācijām neatbilstošu produktu. Taču Alki LP uzņemas riskus attiecībā uz zaudējumiem, kas var rasties ražošanas, pārdošanas, pārvadāšanas, uzglabāšanas, apstrādes vai citādas produktu izmantošanas rezultātā, un tam ir jānodrošina SMBV pret jebkādām kompensāciju prasībām.

(143) Nolīgums par negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu stājās spēkā 2002. gada 22. aprīlī, un tajā paredzēti nosacījumi attiecībā uz negrauzdēto nemalto kafijas pupiņu pārdošanu no uzņēmuma SCTC uzņēmumam SMBV. SCTC pārdos pupiņas uzņēmumam SMBV par cenām, kas norādītas uzņēmuma SCTC sagatavotajā cenrādī. SMBV sagatavos kafijas iepirkuma pasūtījumu, pamatojoties uz iegādes prognozēm. SCTC piegādās pupiņas […].

(144) Piegādes nolīgumā ir noteikti pienākumi saistībā ar SMBV veikto Starbucks pamatpreču piegādi veikaliem. Veikali apņemas iegādāties visu grauzdēto kafiju ar šo zīmolu un citus ar kafiju saistītus pamatproduktus, kā noteikts šajā nolīgumā, tikai no SMBV vai apstiprinātajiem piegādātājiem par cenām, kas ir noteiktas pēc formulas, kura pievienota šim nolīgumam (attiecībā uz kafiju un ar kafiju saistītiem produktiem), vai saskaņā ar […] cenrādi (attiecībā uz citām precēm). Veikaliem ir jāsniedz uzņēmumam SMBV [periodiska] iepirkuma prognoze (75), savukārt SMBV garantē veikaliem, ka tajā brīdī, kad kafija un citas preces atstāj uzņēmuma SMBV noliktavu, tās ir bez defektiem, ja tā nav, SMBV bez maksas aizvieto jebkuru defektīvu produktu vai veikaliem piešķir kredītu (76).

2.8. Izmaksu sadales nolīgums

(145) Alki LP un Starbucks Corporation2006. gada 1. augustā noslēgtais izmaksu sadales nolīgums nosaka uzņēmuma Alki LP tiešās tiesības izsniegt licences un apakšlicences trešām personām par tiesībām: i) […] pārvaldīt Starbucks veikalus […], ii) pārvaldīt “[…]” un iii) ražot un/vai izplatīt produktus, izmantojot preču zīmes, tehnoloģiju un zinātību.

(146) Saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu uzņēmumam Alki LP jāmaksā uzņēmumam Starbucks Corporation licences maksa, pakalpojumu maksa par uzņēmuma Starbucks Corporation sniegtajiem pakalpojumiem un izmaksu sadales maksājums noteiktu nemateriālu aktīvu izveidošanai. Licences maksājumus veido: i) izpirkuma licences maksa, kas noteikta par preču zīmju un uzņēmējdarbības formāta IĪ, un ii) pastāvīgā licences maksa, kas noteikta par ar kafiju saistītās lietpratības IĪ. Sīkāka informācija par saskaņā ar šo nolīgumu veicamajiem maksājumiem ir sniegta 112. un 113. apsvērumā.

2.9. Starbucks un trešo personu noslēgti līgumi par kafijas ražošanu un pārdošanu

(147) Lai salīdzinātu komercnosacījumus, kas noteikti attiecībās starp uzņēmumu SMBV un Starbucks grupu, un jo īpaši licences maksājumus par grauzdēšanas IĪ tiesībām, no vienas puses, ar komercnosacījumiem, kuri noteikti attiecībās starp Starbucks grupu un trešām personām, no otras puses, Komisija pieprasīja Starbucks visus līgumus, ar kuriem Starbucks ir izsniedzis licences uz IĪ, un visus līgumus ar Starbucks izvēlētajiem kafijas grauzdēšanas ārpakalpojuma sniedzējiem. Komisija pieprasīja informāciju arī par komercnosacījumiem kas tiek piemēroti darījumos starp Starbucks Corporation un tā grupai piederošu grauzdēšanas uzņēmumu, kurš atrodas ASV.

(148) Atbildot uz Komisijas pieprasījumu, Starbucks iesniedza līgumus ar: — [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 2]”), […]. Starbucks ir noslēdzis divu veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2] par apakšlīgumu slēgšanu attiecībā uz kafijas grauzdēšanu, kuros vairākkārt ir izdarīti grozījumi. [Pirms 2008. gada] noslēgtajā licences nolīgumā par tehnoloģijām Starbucks partneris […] izsniedz neekskluzīvu licenci [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] par tiesībām cita starpā izmantot Starbucks tehnoloģiju un zinātību, lai ražotu un pārdotu grauzdētu kafiju izvēlētām trešām personām, ar kurām Starbucks ir noslēdzis piegādes nolīgumus, piemēram [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] […]. [Nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] ir jāsniedz pakalpojumi tā, lai grauzdētā kafija būtu augstas kvalitātes, tādēļ [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] cita starpā ir jāatbilst Starbucks noteiktajiem kvalitātes nodrošināšanas standartiem. Licences nolīgumā par tehnoloģijām paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] nav jāmaksā nekāda maksa par licenci (77). Nolīgumā par negrauzdētas kafijas piegādi paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] ir pienākums iepirkt negrauzdētas kafijas pupiņas vienīgi no Starbucks par fiksētu cenu [par noteiktu daudzumu], — [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 3], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 3]”), […]. Saskaņā ar [pēc 2008. gada] noslēgto licences nolīgumu [nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] sniedz kafijas grauzdēšanas pakalpojumus, ko tas pārdod uzņēmumam Starbucks un [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 3] un Starbucks kopuzņēmumam, kura nosaukums ir [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 3-Starbucks kopuzņēmums] un kas pārvalda Starbucks kafijas veikalus [konkrētā valstī]. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] uzņēmumam Starbucks maksā grauzdēšanas maksu USD […] […] [par noteiktu daudzumu] negrauzdētu kafijas pupiņu, kas saražots un pārdots [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 3-Starbucks kopuzņēmumam], — [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 4], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 4]”), […]. Lai izsniegtu kafijas grauzdēšanas apakšlicences [nesaistītais ražošanas uzņēmums 4] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus, no kuriem tika iesniegts tikai […] [pēc 2008. gada] noslēgtais nolīgums par iepirkumu. Līdz ar to Starbucks uzdod [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 4] ražot, iepakot, izgatavot un piegādāt kafijas produktu. Nolīgumos nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem uzņēmumam Starbucks. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. Nolīgumā paredzēts, ka [nesaistītais ražošanas uzņēmums 4] pārdod produktus uzņēmumam Starbucks un ar to saistītajiem uzņēmumiem par cenu, kas noteikta negrauzdēto kafijas pupiņu cenas līmenī (kā norāda Starbucks, tādējādi negrauzdēto kafijas pupiņu cenu veido tikai to nodošanas izmaksas [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 4]), un piegādes izmaksām, kurām ir pieskaitīta pārvēršanas nodeva. Šajā pārvēršanas nodevā ietverta maksa par grauzdēšanu […]. Pēc tam cenas noteikšanas formula tiek izteikta grauzdētas kafijas pārdošanas cenā [par noteiktu daudzumu]. Starbucks apgalvo, ka tā ir [5–10] % robežās no kopējām konversijas izmaksām, papildus nenorādot, kā ir nonākts pie šī norādītā uzcenojuma, — [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 5]”), […]. Starbucks [pirms 2008. gada] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5]. Piegādes nolīgumā Starbucks uzņemas saistības piegādāt [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] grauzdētas kafijas pupiņas, koncentrātu un citas kafijas sastāvdaļas par cenu, kas aprēķināta pēc formulas, kuru izmanto, lai noteiktu kafijas sastāvdaļu cenas [Starbucks] mazumtirdzniecības kafijas veikaliem, […]. Ar […] nolīgumu, kas ir nolīgums par ražošanu un izplatīšanu, [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] tiek garantētas tiesības ar Starbucks preču zīmi konkrētā teritorijā ekskluzīvi izplatīt dažus iepriekš iesaiņotus, dzeršanai gatavus dzērienus. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. […] nolīgumā nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 5]. Preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumā [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] ir atļauts izmantot Starbucks preču zīmi, kā arī tā tehnoloģijas un zinātību noteikto produktu ražošanas vajadzībām. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 5] maksā licences maksu [10–15] % apmērā no neto pārdošanas summas, uz kuru attiecas koriģēšanas mehānisms, ar kura palīdzību, kā norāda Starbucks, rezultātā iegūst maksu aptuveni [10–15] % apmērā no pagatavošanai gatavo dzērienu neto pārdošanas summas (78), — [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 6]”), […]. Starbucks [pirms 2008. gada] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6], kuri pēc tam ir tikuši grozīti. Piegādes nolīgumā Starbucks uzņemas saistības piegādāt [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 6] grauzdētas kafijas pupiņas, koncentrātu un citas kafijas sastāvdaļas par cenu, kas aprēķināta pēc formulas, kuru izmanto, lai noteiktu kafijas sastāvdaļu cenas Starbucks […] mazumtirdzniecības kafijas veikaliem, […]. Ar nolīgumu par ražošanu un izplatīšanu [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 6] tiek piešķirtas tiesības ekskluzīvi izplatīt noteiktus dzeršanai gatavus dzērienus ar Starbucks preču zīmi [konkrētā valstī]. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. Nolīgumā par ražošanu un izplatīšanu nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 6]. Preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumā [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 6] ir atļauts izmantot Starbucks preču zīmi, kā arī tā tehnoloģijas un zinātību noteikto produktu ražošanas vajadzībām. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 6] maksā licences maksu atkarībā no produkta. Kā norāda Starbucks, šī maksa ir [5–10] % robežās no pagatavošanai gatavo dzērienu neto pārdošanas summas (79), — [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 7]”), […]. Starbucks [pēc 2008. gada] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], kuri pēc tam ir tikuši grozīti. Piegādes nolīgumā Starbucks uzņemas saistības piegādāt [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 7] kafijas sastāvdaļas, […], par noteikto cenu [par noteiktu daudzumu]. Ar nolīgumu par ražošanu un izplatīšanu [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 7] tiek piešķirtas tiesības ekskluzīvi izplatīt noteiktus iepriekš iepakotus, dzeršanai gatavus dzērienus ar Starbucks preču zīmi konkrētā valstī. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. Nolīgumā par ražošanu un izplatīšanu nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 7]. Preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumā [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 7] ir atļauts izmantot Starbucks preču zīmi, kā arī tā tehnoloģijas un zinātību noteikto produktu ražošanas vajadzībām. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 7] maksā licences maksu, kas atkarībā no teritorijas ir [10–20] % no neto pārdošanas ienākumiem.

(149) Iepriekšminētie Starbucks līgumi, kas noslēgti ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], ir iedalīti trijās kategorijās: i) piegādes nolīgumi, kas ir līdzīgi 144. apsvērumā aprakstītajam piegādes nolīgumam starp SMBV un attīstītājiem; ii) nolīgumi par ražošanu un izplatīšanu, kas ir līdzīgi nolīgumam starp SMBV un Alki LP; un iii) preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumi, kas ir līdzīgi 48. apsvērumā aprakstītajiem ADOA starp Starbucks Coffee BV un veikaliem. No triju veidu nolīgumiem, kas noslēgti starp Starbucks un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], tikai pēdējā nolīgumu kategorijā ir paredzēts, ka Starbucks darījumu partneriem ir jāmaksā licences maksa.

(150) Turklāt Starbucks Komisijai iesniedza vēl četrus citus nolīgumus par grauzdēšanu ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 8], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 9] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 10]. — Ražošanas un piegādes nolīgums ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 8] ir noslēgts [pēc 2008. gada], un tajā ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 8] Starbucks vajadzībām ir jāražo aromatizēta kafija par noteiktu cenu (80). […] ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 8] ir jānodrošina pilnīga atbilstība tehniskajām prasībām, kas cita starpā attiecas uz produktu ražošanu. […] ir paredzēts, ka Starbucks [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 8] piešķir bezmaksas licenci attiecībā uz zinātības izmantošanu saistībā ar ražošanas procesu. — [Nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] ražošanas un piegādes nolīgums ir noslēgts [pēc 2008. gada], un tajā ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 1] Starbucks vajadzībām ir jāražo noteikti kafijas produkti par noteiktu cenu (81). […] ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 1] ir jānodrošina pilnīga atbilstība tehniskajām prasībām, kas cita starpā attiecas uz produktu ražošanu. Nolīgumā nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] — [Nesaistītā ražošanas uzņēmuma 9] ražošanas un piegādes nolīgums ir noslēgts [pēc 2008. gada], un tajā ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 9] Starbucks vajadzībām ir jāražo aromatizēta kafija par noteiktu cenu (82). […] ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 9] ir jānodrošina pilnīga atbilstība tehniskajām prasībām, kas cita starpā attiecas uz produktu ražošanu. [Ražošanas un piegādes nolīgumā] nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 9]. Vienošanās attiecas arī uz tehnoloģiju un preču zīmes licences nolīgumu, kas tomēr nav iesniegts. — [Nesaistītā ražošanas uzņēmuma 10] ražošanas un piegādes nolīgums ir noslēgts [pēc 2008. gada] un attiecas uz negrauzdētu kafijas pupiņu ražošanu un grauzdēšanu Starbucks vajadzībām, ko veic […] grauzdētājs