KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1245/2013

(2013. gada 28. novembris),

ar ko apstiprina maznozīmīgu specifikācijas grozījumu attiecībā uz nosaukumu, kas reģistrēts Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Fourme de Montbrison (ACVN))

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 53. panta 2. punkta otro daļu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu Fourme de Montbrison apzīmētā produkta specifikāciju groza saskaņā ar šīs regulas I pielikumu.

2. pants

Konsolidēts vienotais dokuments, kurā apkopoti galvenie specifikācijas elementi, sniegts šīs regulas II pielikumā.

3. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 269, 13.10.2010., 21. lpp.

I PIELIKUMS

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu Fourme de Montbrison apzīmētā produkta specifikācijā apstiprina šādus grozījumus:

1. II pozīcija “Produkta apraksts”

— Produkta apraksts papildināts ar šādu organoleptisko aprakstu: “Fourme de Montbrison konsistence ir viendabīga, nedaudz stingra un mutē kūstoša. Sieram ir patīkama un izsmalcināta garša ar piena un augļainuma garšu buķeti; viegli samanāmais zilais pelējums piešķir sieram maigumu. Tam var būt pavisam neliela sāļa un rūgtena piegarša.” Šis apraksts noder produkta organoleptiskajai pārbaudei tā kontroles nolūkos.

— Precizēts, ka “Fourme de Montbrison sagriešana ir atļauta tikai tad, ja tā neietekmē siera konsistenci. Siera gabaliem, kuru svars pārsniedz 50 gramus, ir obligāti jābūt ar mizu.”

Ņemot vērā to, ka siera patēriņa paradumi visu laiku mainās, šā noteikuma mērķis ir nepieļaut novirzes saistībā ar siera sagriešanas veidiem.

2. IV pozīcija “Izcelsmes apliecinājums”

2.1. IV.1. apakšpozīcija “Deklarēšanas elementi”

— Precizēts, ka paziņojumu ar identifikācijas datiem “sniedz saskaņā ar veidlapu, ko apstiprinājis Valsts izcelsmes un kvalitātes institūta direktors”.

Lai precīzi uzskaitītu uzņēmējus, kas vēlas atteikties no ACVN produkta ražošanas īsajā periodā, ir paredzēti iepriekšēji paziņojumi par nodomu atteikties no ražošanas un iepriekšēji paziņojumi par nodomu pārņemt ražošanu.

Sniegti precizējumi attiecībā uz to, kādam jābūt to deklarāciju saturam, kuras vajadzīgas produktu pazīšanai un uzraudzībai, un kādai jābūt šo deklarāciju nosūtīšanas kārtībai.

Šie grozījumi ir saistīti ar cilmes vietas nosaukumu kontroles sistēmas reformu, ko īstenoja ar 2006. gada 7. decembra rīkojumu Nr. 2006-1547 par lauksaimniecības, mežsaimniecības vai pārtikas produktu un jūras velšu popularizēšanu.

2.2. IV.2. apakšpozīcija “Reģistri”

— Papildināts to ierakstu saraksts, kas uzņēmējiem jāizdara, lai specifikācijā noteikto ražošanas apstākļu kontrole būtu iespējama.

2.3. IV.3. apakšpozīcija “Kontroles pasākumi attiecībā uz produktu”

— Precizēts laikposms, kurā veic produkta organoleptisko pārbaudi, un noteikta paraugu ņemšanas metode. Šīs procedūras ir minētas arī cilmes vietas nosaukuma kontroles vai inspekcijas plānā, kuru izstrādājusi attiecīgā pārbaudes struktūra.

3. V pozīcija “Ražošanas metode”

3.1. V.1. apakšpozīcija “Piena ražošana”

— Noteikts slaucamo govju ganāmpulks. Runa ir par “visām saimniecībā esošajām slaucamajām govīm un vaislas telēm kopumā”, ņemot vērā to, ka “slaucamās govis ir govis, kuras ražo pienu, un cietstāvošās govis”, savukārt “teles ir nepieaugušas govis periodā no atšķiršanas no zīdītājmātes līdz pirmajai atnešanās reizei”. Šīs definīcijas mērķis ir novērst jaukšanu un skaidri noteikt, uz kādiem dzīvniekiem attiecas specifikācijā turpmāk lietotie termini “slaucamo govju ganāmpulks”, “slaucamās govis” un “teles”.

— V.1. apakšpozīcijas a) punktā svītroti noteikumi par pagaidu atkāpi no noteikuma par slaucamo govju pamatbarības izcelsmi sausuma laikā, neparedzētu laika apstākļu vai citu ārkārtēju apstākļu dēļ.

— V.1. apakšpozīcijas a) punktā precizēts, ka otrā daļa attiecas uz pamatbarību un ka kāpostu dzimtas augu izmantošana lopbarībā ir aizliegta. Šo precizējumu mērķis ir novērst tekstā jebkādu neviennozīmīgumu.

— V.1. apakšpozīcijas a) punkta frāze “Dzīvnieku barības pamatā ir svaiga ganību zāle, vītināta zāle, vālos apkaltēta zāle vai skābsiens” aizstāta ar frāzi “Attiecībā uz visām slaucamajām govīm kopumā vidēji gadā svaiga ganību zāle, vītināta zāle, vālos apkaltēta, plēvē iesaiņota zāle vai skābsiens veido 80 % vai vairāk (izsakot sausnā) no slaucamo govju pamatbarības”. Tādējādi ir skaidri precizēts zāles īpatsvars pamatbarībā, dzīvnieki, uz kuriem tas attiecas, un laikposms, kurā jāpiemēro šis nosacījums; minētie precizējumi atvieglos kontroles darbības. Šis noteikums liecina par to, ka cilmes vietas nosaukuma Fourme de Montbrison gadījumā barībai uz zāles bāzes ir liela nozīme.

— V.1. apakšpozīcijas a) punkta frāze “Ganāmpulkā vidēji gadā kukurūzas skābbarība (izsakot sausnā) veido ne vairāk kā 20 % no dienas devas” tiek aizstāta ar frāzi “Vidēji gadā kukurūzas skābbarība (izsakot sausnā), ko izēdina visām slaucamajām govīm kopumā, veido ne vairāk kā 20 % no slaucamo govju pamatbarības”. Kukurūzas daudzuma ierobežojums attiecas tikai uz slaucamo govju pamabarību (nevis uz kopējo barības devu).

Šis noteikums ir papildināts ar frāzi “Slaucamo govju ganāmpulkā kukurūzas skābbarību veselu augu veidā izēdina tikai un vienīgi telēm (pēdējā grūsnības mēnesī) un slaucamajām govīm” un frāzi “Slaucamo govju dienas devā nedrīkst apvienot kukurūzas zaļbarību vai kā skābbarību veselu augu veidā, kukurūzas graudus un konservētās (mitrā veidā) kukurūzas vālītes”. Precizējumi attiecībā uz to, kuriem dzīvniekiem drīkst izēdināt kukurūzas skābbarību, palīdzēs kontroles laikā pārbaudīt slaucamajām govīm faktiski izēdināto kukurūzas skābbarības daudzumu. Aizliegums apvienot kukurūzas zaļbarību vai skābbarību veselu augu veidā, kukurūzas graudus un konservētās (mitrā veidā) kukurūzas vālītes ir noteikts tādēļ, lai slaucamo govju barībā ierobežotu kukurūzas devu (it īpaši skābētu kukurūzu).

Visu šo noteikumu mērķis ir, pirmkārt, slaucamo govju barībā priekšroku dot zālei un, otrkārt, atvieglot kontroli, precīzāk nosakot attiecīgus dzīvniekus un laikposmus.

— Konsekvences labad V.1. apakšpozīcijas a) punkta noteikums attiecībā uz siena devu, ko slaucamajām govīm izēdina laikā, kad dzīvniekus nelaiž ganībās, ir precizēts, nosakot, ka šā noteikuma izpildes kontrole tiek veikta attiecībā uz visām slaucamajām govīm, nevis uz slaucamo govju ganāmpulku.

— Skaidrības labad V.1. apakšpozīcijas b) punktā norādīts, ka aizliegums pastāvīgi turēt dzīvniekus tikai kūtī un izmantot industriālās ražošanas metodes attiecas uz slaucamajām govīm.

— V.1. apakšpozīcijas b) punktā precizēts, ka slaucamajām govīm jāuzturas ganībās ne mazāk kā 150 dienas gadā. Šis nosacījums uzsver ganību nozīmi slaucamo govju barībā un atvieglo attiecīgā pienākuma izpildes kontroli.

— V.1. apakšpozīcijas b) punkta frāze par zaļbarību attiecas uz slaucamajām govīm; šajā frāzē noteikts, ka jāizmanto tāda zāle, kas iegūta noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā; zāli izmanto kā papildbarību ganību laikā. Šis noteikums ļauj svaigas lopbarības veidā izmantot zāli, kas iegūta teritorijās, kuras neatrodas slaukšanas ēku tuvumā un uz kurām tiek pārdzītas slaucamās govis.

— Lai piena ražošanas saimniecībās, kurās piemēro cilmes vietas nosaukuma Fourme de Montbrison noteikumus, nostiprinātu ekstensīvās lauksaimniecības metodes, V.1. apakšpozīcijas b) punktā ir paredzēts ierobežojums attiecībā uz lopu skaitu, kas drīkst būt vienā saimniecībā.

— V.1. apakšpozīcijas c) punktā iekļauts ierobežojums, saskaņā ar kuru katrai slaucamajai govij vidēji gadā papildbarības un barības piedevu veidā nedrīkst izēdināt vairāk kā 1 800 kg barības sausnas. Šis noteikums veicina tādas pamatbarības devu veidojošās lopbarības izmantošanu, kas iegūta tikai un vienīgi noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

— Skaidrības labad V.1. apakšpozīcija c) punktā izveidoti divi atsevišķi saraksti, kuros uzskaitītas izejvielas, ko atļauts izmantot slaucamajām govīm paredzētajā papildbarībā un barības piedevās.

To izejvielu sarakstā, kuras atļauts izmantot slaucamo govju papildbarībā, papildus ir iekļauti mitri kukurūzas graudi, eļļasaugu sēklu produkti bez urīnvielas piedevas, eļļasaugu augļu produkti bez urīnvielas piedevas (izņemot augu eļļas/taukus un kakao pupiņu čaumalas/pākstis), pākšaugu sēklu produkti un raudzēšanas blakusprodukti no mikroorganismiem, kuru šūnas ir neaktīvas vai nedzīvas, izņemot produktus, ko iegūst no dažos substrātos kultivētu specifisku mikroorganismu biomasas, un izņemot vināzi. Termini “visu veidu labība un tās blakusprodukti”, “dehidrēta biešu masa”, “melase”, “proteīnaugu sēklas”, “sāls, minerālvielas” ir aizstāti attiecīgi ar terminiem “visu veidu labības graudi un to produkti”, “kaltēta biešu masa”, “cukura ražošanas blakusprodukti”, “pākšaugu sēklas” un “minerālvielas un to produkti”. Termins “lopbarības rauši bez urīnvielas piedevas” ir svītrots tāpēc, ka šie produkti ietilpst eļļasaugu sēklu un augļu produktos bez urīnvielas piedevas. Turklāt precizēts, ka kukurūzas vālīšu konservēšanas veids var būt sausais vai mitrais. Minētās izejvielas neietekmē produkta kvalitāti.

Labību un tās produktus nedrīkst apstrādāt ar kaustisko sodu (nātrija hidroksīdu), jo šāda apstrāde neatbilst tradicionālajai praksei.

Frāze “aizliegts izbarot jebkādu piedevu, lai tieši mainītu piena sastāvu” ir aizstāta ar barības piedevu sarakstu, kurā, lietojot tiesību aktos minēto terminoloģiju, ir uzskaitītas visas atļauto barības piedevu kategorijas un funkcionālās grupas. Šā grozījuma mērķis ir novērst jaukšanu vai interpretācijas, kas var rasties kontroles gaitā.

— Lai saglabātu tradicionālo uzturu, V.1. apakšpozīcijas e) punktā pievienots noteikums, kas aizliedz dzīvnieku barībā un saimniecības augkopībā izmantot ĢMO.

3.2. V.3. apakšpozīcija “Pārstrāde”

— Skaidrības labad sarakstā, kurā uzskaitītas atļautās sastāvdaļas vai ražošanas piedevas, ko drīkst pievienot pienam un ražošanas procesā, termins “nekaitīgas baktēriju, rauga un pelējumu kultūras” ir aizstāts ar terminu “nekaitīgas baktēriju, rauga un pelējumu kultūras, kuru nekaitīgums ir pierādīts”.

— Svītrota apakšpozīcijas rindkopa “Tālākajā gaitā veiktie dažādie posmi – “coagulum jeb recekļa” sagriešana, siera graudu maisīšana, siera graudu masas iepriekšēja notecināšana, viegla presēšana, sakapāšana, sālīšana, iepildīšana veidnē un novietošana uz koka plauktiem – aprakstīti turpmākajās rindkopās”; katrs šajā rindkopā minētais posms ir aprakstīts atsevišķi šīs specifikācijas turpinājumā.

— Siera graudu masas viegla presēšana, ko veic pirms sagraizīšanas (iepriekšējas notecināšanas laikā), vairs nav obligāta. Tehnoloģiskajā ražošanas procesā šis posms vairs nav vajadzīgs, jo siera galīgais sausais atlikums atbilst specifikācijas prasībām.

— Frāze “Tad siera graudu masu sadala, sāla un liek veidnēs” grozīta šādi: “Siera graudu masu sagraiza un sāla vēlākais tad, kad to liek veidnēs.” Šādā formulējumā ir precīzāk noteikts laikposms, kurā notiek sālīšana.

— Skaidrības labad precizēts, ka notecināšana telpā, ko veic bez presēšanas un pastāvīgi apvēršot, tiek veikta pēc siera graudu masas iepildīšanas veidnē.

— No 24 līdz 18 stundām saīsināts minimālais notecināšanas ilgums; runa ir par notecināšanu veidnē, ko veic bez presēšanas un pastāvīgi apvēršot. Ražošanas paņēmienu attīstība ir ļāvusi saīsināt šā posma ilgumu, neietekmējot galaprodukta kvalitāti.

— Frāze “Sadurstīšana tiek veikta, sākot no 10. dienas pēc sarecināšanas” tagad ir iekļauta V.4. punktā, precizējot, ka runa ir par siera sadurstīšanu.

3.3. V.4. apakšpozīcija “Nogatavināšana un glabāšana”

Frāze “Pēc sadurstīšanas seko vismaz piecpadsmit dienu ilgs nogatavināšanas posms pagrabos vai nogatavināšanas telpās no 6 līdz 12 °C temperatūrā un no 90 līdz 98 % relatīvajā mitrumā” ir aizstāta ar frāzi “Pēc siera izņemšanas no telpas ar koka plauktiem un pēc iespējamas susināšanas seko nogatavināšanas posms pagrabos vai nogatavināšanas telpās no 6 līdz 12 °C temperatūrā un no 90 līdz 98 % relatīvajā mitrumā”; papildus iekļauta frāze “Pēc sadurstīšanas sieru nogatavina vismaz 15 dienas pagrabos vai nogatavināšanas telpās, ievērojot iepriekš noteiktos temperatūras un mitruma apstākļus”.

Šo precizējumu mērķis ir labāk aprakstīt procesa posmus. Proti, siera sadurstīšanu veic tad, kad siers jau ir pagrabā, nevis pirms tā ievietošanas pagrabā. Ja vajag, siera susināšanu var veikt laikposmā starp siera izņemšanu no telpas ar koka plauktiem un tā ievietošanu pagrabā. Siera nogatavināšanu pagrabā, kas ilgst vismaz 15 dienas, skaita no sadurstīšanas dienas.

4. VIII pozīcija “Marķēšana”

Lai nodrošinātu uztveramību un sekmētu ACVN produktu popularizēšanai veikto informatīvo pasākumu sinerģiju, pienākums marķējumā iekļaut norādi “appellation d’origine contrôlée” (kontrolēts cilmes vietas nosaukums) ir svītrots un aizstāts ar pienākumu marķējumā iekļaut Eiropas Savienības aizsargāta cilmes vietas nosaukuma simbolu.

5. IX pozīcija “Valsts prasības”

Ņemot vērā iepriekš minēto valsts reformu cilmes vietas nosaukumu kontroles sistēmā, ir pievienota tabula, kurā uzskaitīti galvenie parametri, kas jāpārbauda kontroles gaitā, un to izvērtēšanas metode.