Oficiālais Vēstnesis C 281 , 17/09/1997 Lpp. 0004 - 0010



Komisijas Paziņojums dalībvalstīm, atbilstoši EK Līguma 93. panta 1. punktam, par Līguma 92. un 93. panta piemērošanu īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanai (97/C 281/03) (dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads 1.1. Dalībvalstis nodrošina aktīvu savu eksporta nozaru atbalsta politiku. Laika posmā no 1992. gada līdz 1994. gadam 7 % no kopējā atbalsta, ko dalībvalstis sniedza to ražojošajai rūpniecībai, tika piešķirti eksporta atbalstīšanai, galvenokārt labvēlīgu eksporta kredītu un eksporta kredītapdrošināšanas noteikumu veidā [1]. 1.2. Eksporta subsīdijas tieši ietekmē konkurenci tirgū starp potenciāliem konkurējošiem preču un pakalpojumu piegādātājiem. Atzīstot to postošo iespaidu, Komisija, lai nodrošinātu konkurenci saskaņā ar Līgumu, ir vienmēr stingri nosodījusi eksporta atbalstu Kopienas iekšējā tirdzniecībā [2]. Tomēr, lai gan dalībvalstu atbalsts eksportam uz valstīm ārpus Kopienas arī var ietekmēt konkurenci Kopienā [3], Komisija nav regulāri iesaistījusies šajā jomā, kas noteikta valsts atbalsta normās Līguma 92., 93. un 94. pantā. Tam ir daži iemesli. Pirmkārt, šo jomu daļēji regulē Līguma noteikumi, kas saistīti ar ārējo tirdzniecību, 112. un 113. pants un 112. pants tiešām nodrošina eksporta atbalsta saskaņošanu. Otrkārt, ārpuskopienas eksporta atbalsts ietekmē ne vien konkurenci Kopienā, bet arī Kopienas eksportētāju konkurētspēju attiecībā pret to Kopienas tirdzniecības partneru eksportētājiem, kas sniedz līdzīgu atbalstu. Visbeidzot, kontroles jomā ir panākta attīstība uz Līguma tirdzniecības noteikumu pamata un saistībā ar ESAO un PTO. 1.3. Lai arī Komisija līdz šim brīdim ir atturējusies no valsts atbalsta kontroles pilnvaru izmantošanas eksporta kredītu un eksporta kredītapdrošināšanas jomā, Padomes Eksporta kredītu grupas darbs [4] un Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai nodotās lietas [5] liecina, ka vismaz īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanas jomā faktiski vai potenciāli konkurences traucējumi Kopienā var būt par pamatu Komisijas rīcībai saskaņā ar valsts atbalsta normām, negaidot attīstību citās jomās. Konkurences traucējumi var rasties ne vien starp eksportētājiem dažādās dalībvalstīs to tirdzniecībā Kopienā un ārpus tās, bet arī starp eksporta kredītu apdrošinātājiem, kas piedāvā savus pakalpojumus Kopienā. 1.4. Šā paziņojuma mērķis ir likvidēt šādus traucējumus, kas rodas valsts atbalsta dēļ eksporta kredītapdrošināšanas uzņēmējdarbības nozarē, kurā valsts vai valsts atbalstīti eksporta kredītu apdrošinātāji konkurē ar privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem. Šī eksporta kredītapdrošināšanas saimniecības nozare ir saistīta ar īstermiņa eksporta kredīta risku apdrošināšanu attiecībā uz tirdzniecību Kopienā un ar daudzām valstīm ārpus tās. Šādus riskus dēvē par "nododamiem riskiem" un tie ir definēti 2. iedaļā. Definīciju pašreiz veido tikai tā sauktie "komercriski" pretstatā "politiskiem riskiem", kas saistīti ar riskiem tirdzniecībā Kopienā un tirdzniecībā ar lielāko daļu ESAO valstu, kuras minētas pielikumā. Kamēr dalībvalstis, gaidot Kopienas rīcību, ir īstenojušas ievērojamus centienus, lai likvidētu atbalstu no eksporta kredītapdrošināšanas saimniecības nozares, vienotais tirgus nosaka vajadzību pēc pasākumiem, lai nodrošinātu līdzvērtīgus spēles noteikumus jebkuros apstākļos. Šis paziņojums neattiecas uz to vidēji ilga un ilgtermiņa eksporta kredīta risku apdrošināšanu, kas pašreiz ir galvenokārt nenododami riski. Šajā jomā faktori, kas izraisīja Komisijas atturēšanos no plašas valsts atbalsta kontroles pilnvaru izmantošanas, joprojām kavē šādu rīcību. Tā vietā tiek pieliktas pūles nolūkā saskaņot eksporta kredītapdrošināšanas, prēmiju un valsts apdrošināšanas politikas noteikumus, ņemot vērā programmas trešās valstīs, lai nemazinātu Kopienas eksportētāju konkurētspēju. 1.5. Šā paziņojuma 2. iedaļā apraksta eksporta kredītapdrošināšanas tirgus struktūru un nošķir saimniecības nozari vai tirgus sektoru, kurā darbojas privātie apdrošinātāji, un uz kuru attiecas šis paziņojums starp privātiem un valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem un paskaidro, kāpēc un kādā mērā piemēro Līguma valsts atbalsta pantus. Visbeidzot, 4. iedaļā Komisija nosaka rīcību, kādu tā uzskata par vajadzīgu, lai nodrošinātu, ka visi 3. iedaļas sarakstā minētie valsts atbalsta veidi ir likvidēti tirgus sektorā, un, atbilstoši Līguma 93. panta 1. punktam pieprasa, lai dalībvalstis vajadzības gadījumā veic šādu rīcību. 2. Tirgus un ārpustirgus īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanas sektori 2.1. Padomes Eksporta kredīta grupas ziņojums (še turpmāk – "ziņojums"), privāto eksporta kredītapdrošinātāju sūdzības un Eiropas Kopienu Tiesas izskatīšanai nodotās lietas norādīja, ka dažās dalībvalstīs tās pašas "oficiālās" eksporta kredītiestādes, kas eksportētāju vidēja termiņa un ilgtermiņa riskus apdrošina uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu [6], arī darbojas uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanas tirgus daļās, kur tās konkurē ar privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, kuriem nav šādas saiknes ar valsti. Attiecīgās "oficiālās" eksporta kredītiestādes var būt valdības struktūrvienības, valsts uzņēmumi vai uzņēmumi ar valsts kontrolētu kapitālu, vai pilnībā privāti uzņēmumi un uzņēmumi, kas atrodas pilnīgā privātā sektora kontrolē. Šajā paziņojumā šādas iestādes dēvē par "valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem". Tāpat kā "oficiālās" iestādes, kuras darbojas gan vidēji ilga termiņa, ilgtermiņa, gan īstermiņa jomā, dažus privātos uzņēmumus un uzņēmumus, kas atrodas privātā sektora kontrolē un kas sniedz tikai īstermiņa apdrošināšanu, var atbalstīt to valdības, piešķirot galvojumus vai līdzvērtīgus pārapdrošināšanas līgumus dažiem uzņēmējdarbības segmentiem. Arī šie apdrošinātāji jāiekļauj "valsts vai valsts atbalstīto" kategorijā. No otras puses, eksporta kredītu apdrošinātājus, kas ir iesaistīti galvenokārt vai tikai īstermiņa jomās, un kas nedarbojas uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu [7] savu uzņēmumu labā, dēvē par "privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem". Ziņojums liecināja, ka valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, darbojoties valsts vārdā vai ar tās galvojumu īstermiņa tirgus daļās, kur tie konkurē ar privātiem apdrošinātājiem, bija zināmas finansiālas priekšrocības, kas varēja traucēt konkurenci ar privātiem apdrošinātājiem. Nevienā valstī valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem nebija monopolstāvoklis īstermiņa uzņēmējdarbībā. Viena no sarežģītākajām jomām, kuras apskatītas ziņojumā, bija pārapdrošināšana, ko tieši vai netieši nodrošina valsts. Ziņojumā ir identificēti pārapdrošināšanas līgumi, kas nodrošina 100 % segumu, un kas pēc garantijām ir līdzvērtīgi dotācijai. Pašreiz ir atzīts, ka pārapdrošināšanas režīmi, ar kuru starpniecību valsts tikai piedalās privātā sektora pārapdrošināšanas līgumā vai papildina to, var arī apdrošinātājiem, kas gūst labumu no tiem, nodrošināt priekšrocību attiecībā uz privātajiem apdrošinātājiem, kas nesaņem šādu segumu, un ka tādējādi tiek traucēta konkurence. 2.2. Neraugoties uz jaunākajiem panāktajiem uzlabojumiem, ka valsts vai valsts atbalstīti eksporta kredītu apdrošinātāji nodod savu īstermiņa uzņēmējdarbību atsevišķām uzņēmējsabiedrībām vai ievieš atsevišķu grāmatvedību, ir atzīmēts, ka joprojām ir vajadzīga rīcība, lai izveidotu iecerētos līdzvērtīgos spēles noteikumus. Pirmais uzdevums ir definēt to sektoru, kurā ir konkurences tirgus. Ziņojumā par izšķirošo kritēriju tirgus sektora noteikšanai izmantoja to, vai privātā pārapdrošināšana bija pieejama vispārīgi pieejama vai tikai atsevišķos gadījumos. Tika novērots, ka atbilde parasti bija "jā" attiecībā uz privātu klientu komercriskiem, bet attiecībā uz politiskajiem riskiem (tajā skaitā publisko klientu riskiem, valūtas pārskaitījuma riskiem un nekomerciāliem katastrofu riskiem) pieejamā jauda bija tik neatbilstoša, ka apdrošināšanas segums šādiem riskiem bija jāuzskata tikai par vienu no tirgus darbībām. Pamatojoties uz privātā pārapdrošināšanas tirgus analīzi ar atsauci uz trīs kritērijiem – ilgumu, atrāšanās vietu un apdrošinātā riska veidu, ziņojumā uzskatīja, ka "nododamie" riski parasti ietver komercriskus, kuru ilgākais riska laika posms saistībā ar vispasaules eksportu parasti ir trīs gadi. 2.3. Turpmākās dalībvalstu, profesionālo apvienību un apdrošinātāju atsauksmes norādīja, ka minētā definīcija, vispārīgi runājot, bija pārāk plaša. Lielākajā iesniegumu daļā tika pausta piekrišana ziņojumam attiecībā uz to, ka jāizslēdz politiskie riski, jo privātais pārapdrošināšanas tirgus nebija pietiekami liels, un tajos priekšroka tika dota divu gadu riska periodam attiecībā uz komercriskiem. Visbeidzot tika konstatēts, ka privātajā tirgū ir ļoti sarežģīti pārapdrošināt ilgstošu saistību nepildīšanas komercrisku valstīs, kas nav ESAO dalībvalstis. 2.4. Ņemot vērā ciešo saikni starp ilgstošu saistību nepildīšanu un maksātnespēju – ilgstošu saistību nepildīšanas riskiem ir raksturīgi pārtapt maksātnespējā, kas izraisa vajadzību abus riskus klasificēt vienā kategorijā (nododamo vai nenododamo), tamdēļ ir lietderīgi izslēgt no nododamo risku definīcijas un pagaidām arī no šā paziņojuma darbības jomas visus komercriskus attiecībā uz tām valstīm, kas nav ESAO dalībvalstis. Visbeidzot, jāsecina, ka pašlaik joprojām ir grūtības iegūt privātu pārapdrošināšanu attiecībā uz komercriskiem dažās ESAO valstīs. 2.5. Ņemot vērā iepriekšminēto, "nododamie" riski šajā paziņojumā ir definēti kā komercriski saistībā ar privātiem parādniekiem [8], kas reģistrēti pielikumā minētajās valstīs. Šādiem riskiem ilgākais riska periods (t.i. ražošana plus kredīta periods ar parastu Bernes Savienības sākuma punktu un kredīta termiņu) ir mazāks nekā divi gadi. Attiecībā uz visiem pārējiem riskiem (t.i. politiskie, katastrofas riski [9] un komercriski saistībā ar valsts pircējiem un valstīm, kas nav minētas pielikumā) uzskata, ka tie vēl nav nododami riski. "Komercriski" šajā paziņojumā ir definēti šādi: - patvaļīga līguma laušana no parādnieka puses, t.i., privātā parādnieka patvaļīgi pieņemts lēmums pārtraukt vai izbeigt līgumu bez likumīga iemesla, - privāta parādnieka patvaļīgs atteikums pieņemt preces, uz kurām attiecas līgums, bez likumīga iemesla, - privāta parādnieka vai tā galvotāja maksātnespēja, - privāta parādnieka vai galvotāja tā parāda neapmaksāšana, kas izriet no līguma, t.i., ilgstoša saistību nepildīšana. 2.6. Privātā pārapdrošināšanas tirgus jauda ir atšķirīga. Tas nozīmē, ka nododamo risku definīcija nav nemainīga un laika gaitā tā var attīstīties, piemēram, to var paplašināt, lai iekļautu tajā politiskos riskus. Tādēļ definīcija Komisijai ir jāpārskata regulāri (proti, vismaz reizi gadā). Šādā nolūkā Komisija apspriežas ar dalībvalstīm un citām ieinteresētajām pusēm [10]. Atkarībā no vajadzības, definīcijas grozījumos jāņem vērā to Kopienas tiesību aktu darbības joma, kas reglamentē eksporta kredītapdrošināšanu, lai novērstu jebkuras pretrunas vai juridisko nenoteiktību. 3. Faktori, kas traucē konkurenci starp privātiem un valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītapdrošinātājiem 3.1. Faktori, kas var radīt konkurences traucējumus par labu valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītapdrošinātājiem, kas apdrošina nododamos riskus, ietver [11]: - de jure vai de facto valsts galvojumus par aizņēmumu vai zaudējumiem. Šādi galvojumi dod iespēju apdrošinātājiem aizņemties ar likmēm, kas zemākas par parastām tirgus likmēm, vai dod tiem iespēju aizņemties naudu. Turklāt tie atbrīvojas no apdrošinātāju vajadzības pārapdrošināt pašiem sevi privātā tirgū, - jebkuru atšķirību saistībās uzturēt attiecīgus uzkrājumus, salīdzinot ar privātiem apdrošinātājiem. Jāatzīmē, ka, izdarot grozījumus Padomes Direktīvā 72/239/EEK [12] ar Direktīvu 87/343/EK [13], uzskatīja, ka izņēmums attiecībā uz eksporta kredītapdrošināšanas darbībām, ko veic uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu (sākotnējās direktīvas 2. panta 2. punkta d) apakšpunkts), neietvēra darbības saistībā ar īstermiņa komrecriskiem, ko valsts vai valsts atbalstīti eksporta kredītapdrošinātāji uzņēmās savā vārdā un bez valsts galvojuma [14]. Tas nozīmē, ka, lai apdrošinātu īstermiņa komercrisku, valsts vai valsts atbalstītiem apdrošinātājiem jābūt noteiktai pašu līdzekļu summai (maksātspējas normai, tajā skaitā garantijas fondam) un tehniskai rezervei (īpaši izlīdzināšanas rezervei) un jābūt, atbilstoši Direktīvas 73/239/EEK 6. un sekojošiem pantiem, iegūtai atļaujai, - parasti maksājamo nodokļu atvieglojumus vai atbrīvojumus no tiem (piemēram, uzņēmuma nodokļi un nodokļi, kas piedzīti saistībā ar apdrošināšanas politikām), - valsts atbalsta piešķiršanu vai kapitāla nodrošinājumu. Šajā ziņā jāievēro princips, ka, ja vien valsts nerīkojas tā, kā to darītu privāts ieguldītājs tirgus ekonomikā, kapitāla ieguldīšana ir saistīta ar valsts atbalstu [15]. Valsts tādu pakalpojumu sniegšana, kā piekļuve valsts infrastruktūrai, iekārtām vai konfidenciālai informācijai (piemēram, informācijai par parādniekiem, ko savākušas vēstniecības) un to izmantošana ar noteikumiem, kas neatspoguļo to izmaksas un tieša vai netieša, ar valsts vai valsts atbalstīta eksporta kredītu apdrošinātāja starpniecību veikta pārapdrošināšana, kas izraisa pārapdrošināšanas pārliecīgu cenas samazinājumu vai mākslīgu tādas jaudas izveidi, kura nav raksturīga privātajam tirgum, ar noteikumiem, kas ir labvēlīgāki nekā tie, kuri pieejami privātajā pārapdrošināšanas tirgū. 3.2. Darbības, kuras minētas 3.1. punktā, sniedz vai var sniegt finansiālas priekšrocības to saņēmējiem, eksporta kredītu apdrošinātājiem, salīdzinot ar citiem eksporta kredītu apdrošinātājiem. Šādas finansiālas priekšrocības, kas piešķirtas dažiem uzņēmumiem, kropļo konkurenci un veido valsts atbalstu Līguma 92. panta 1. punkta nozīmē. Līguma 92. panta 1. punkts attiecas uz visiem pasākumiem, kas sniedz finansiālas vai ekonomiskas priekšrocības dažiem uzņēmumiem vai izstrādājumiem, kas ir saistīti ar faktisku vai iespējamu valsts līdzekļu maksājumu vai to zaudējumu, un par kuriem no attiecīgā ieguvēja netiek prasīts nekas, vai ļoti maz, ciktāl šādi pasākumi ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un traucē vai apdraud konkurenci, atbalstot dažus uzņēmumus vai dažu preču ražošanu [16]. Finansiālās priekšrocības, kas 3.1. punktā minētas saistībā ar 2.5. punktā noteiktajiem nododamajiem riskiem, ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar pakalpojumiem. Turklāt tās izraisa pārmaiņas attiecībā uz apdrošināšanas segumu, kas pieejams nododamiem riskiem dažādās dalībvalstīs, tādējādi traucējot konkurenci starp uzņēmējsabiedrībām dalībvalstīs un radot sekundāru iedarbību uz Kopienas iekšējo tirdzniecību neatkarīgi no tā, vai ir iesaistīts Kopienas iekšējais eksports vai eksports uz valstīm ārpus Kopienas [17]. Līguma 92. pantā paredzētie izņēmumi neattiecas uz nododamo risku apdrošināšanas atbalstu. Šāda atbalsta traucējošā ietekme Kopienā ir nozīmīgāka par jebkurām valstu vai Kopienas interesēm eksporta atbalstīšanā. Šo uzskatu apstiprināja Tiesas spriedums Lietā C-63/89, kas bija tieši saistīta ar šajā paziņojumā apskatīto jautājumu. Tiesa uzskatīja, ka, lai gan Direktīva par daļēju izlīdzināšanās rezervju saskaņošanu attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrībām, kuru eksporta kredītapdrošināšanas operācijas atbrīvotas uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu, nebija nelikumīga, faktori, kas traucē konkurenci starp privātiem un valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, "var būt par pamatu likumīgai rīcībai, lai sodītu noteikumu pārkāpumu (92. pantā)" [18]. Savā spriedumā Lietā C-44/93 [19] Tiesa pieņēma, ka attiecīgās priekšrocības viedo valsts atbalstu, un apstiprināja, ka Komisija var rīkoties, lai nodrošinātu to atcelšanu. 4. Rīcība, kas vajadzīga, lai likvidētu konkurences traucējumus īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanā attiecībā uz nododamiem riskiem 4.1. Valsts atbalsts, kuru veido 3.1. punktā minētie darbības veidi, un kuru valsts atbalstītie eksporta kredītapdrošinātāji saņem par 2.5. punktā noteiktajiem nododamajiem riskiem, var traucēt konkurenci, un tādēļ tas nevar pretendēt uz atbrīvojumu saskaņā ar Līguma valsts atbalsta noteikumiem. 4.2. Tādēļ saskaņā ar Līguma 93. panta 1. punktu dalībvalstīm vajadzības gadījumā jāveic labojumi savās eksporta kredītapdrošināšanas sistēmās attiecībā uz nododamiem riskiem, lai viena gada laikā pēc šā paziņojuma publicēšanas pārtrauktu šāda veida valsts atbalsta piešķiršana valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem attiecībā uz minētajiem riskiem: a) valsts galvojumi par aizņēmumu vai zaudējumiem; b) atbrīvojums no prasības veidot attiecīgas rezerves un citām prasībām, kuras minētas 3.1. punkta otrajā ievilkumā; c) nodokļu vai citu parasti iekasējamu maksu atvieglojumi vai atbrīvojums no tām; d) atbalsta piešķiršana, kapitāla nodrošinājums vai cita veida finansējums apstākļos, kuros privāts ieguldītājs, rīkojoties atbilstoši parastiem tirgus apstākļiem, neieguldītu attiecīgajā uzņēmējsabiedrībā, vai ar nosacījumiem, kurus nepieņemtu privātais ieguldītājs; e) valsts tādu pakalpojumu sniegšana, kā piekļuve valsts infrastruktūrai, iekārtām vai konfidenciālai informācijai (piemēram, informācijai par parādniekiem, ko savākušas vēstniecības) un to izmantošana ar noteikumiem, kas neatspoguļo to izmaksas; f) tieša vai netieša ar valsts vai valsts atbalstīta eksporta kredītu apdrošinātāja starpniecību veikta pārapdrošināšana, kas izraisa pārapdrošināšanas seguma pārliecīgi zemu cenu vai mākslīgu tādas jaudas izveidi, kura nav raksturīga privātajam tirgum, ar noteikumiem, kuri ir labvēlīgāki nekā tie, kas pieejami no privātā pārapdrošināšanas tirgus. Tomēr līdz 4.3. punktā minētās pārskatīšanas rezultātam pašreizējie papildu valsts pārapdrošināšanas līgumi ir pieļaujami pārejas periodā ar nosacījumu, ka: - valsts pārapdrošināšana ir mazāk svarīgs elements visā apdrošinātāja pārapdrošināšanas portfelī, - gadījumā, kad apdrošinātāja pārapdrošināšanas līgumi apvieno nododamos un nenododamos riskus un kad jebkura valsts pārapdrošināšana tādējādi nenovēršami saistās ar nododamu risku, valsts pārapdrošināšanas līmenis attiecībā uz nododamiem riskiem nedrīkst pārsniegt to, kāds būtu pieejams no privātā pārapdrošināšanas tirgus, ja pārapdrošināšana šiem riskiem būtu paredzēta nošķirti, - valsts pārapdrošināšana nedarbojas tā, lai ļautu apdrošinātājiem apdrošināt uzņēmumus attiecībā pret atsevišķiem pircējiem ārpus robežām, ko nosaka iesaistītie privātā tirgus pārapdrošinātāji, - valsts pārapdrošināšanas prēmija, kas uzskatāmi atspoguļo risku, ir aprēķināta, izmantojot komerciālā tirgus metodes un gadījumā, kad ir pieejama ekvivalenta tirgus prēmijas likme, un ir vismaz vienāda ar to, - valsts pārapdrošināšana attiecībā uz nododamiem riskiem ir atklāta visiem kredītu apdrošinātājiem, kas atbilst kopīgo piemērotības kritēriju prasībām. 4.3. Šā paziņojuma 4.2. punkta izpildes nolūkos valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem vismaz ir jāveic atsevišķa administrēšana un atsevišķa grāmatvedība savai nododamo risku un nenododamo risku apdrošināšanai, ko veic uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu, demonstrējot, ka tie negūst valsts atbalstu nododamo risku apdrošināšanā. Grāmatvedībai attiecībā uz uzņēmējdarbību, kas apdrošināta uz paša apdrošinātāja rēķina, jāatbilst Padomes Direktīvai 91/674/EK [20]. Turklāt jebkurai dalībvalstij, kas pārapdrošināšanas segumu sniedz eksporta kredītu apdrošinātājiem, piedaloties vai iesaistoties privātā sektora pārapdrošināšanas līgumos, kuri attiecas gan uz nododamiem, gan uz nenododamiem riskiem, būs jāpierāda, ka tās vienošanās 4.2. punkta f) apakšpunkta nozīmē neietver valsts atbalstu. Šajā nolūkā Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, kopš šā paziņojuma publicēšanas, pastāvīgi pārrauga šādas vienošanās, pamatojoties uz sešu mēnešu ziņojumiem, ko iesniegušas attiecīgās dalībvalstis, un līdz 1998. gada beigām veic pilnīgu šādu vienošanos pārskatīšanu. Pārskatīšanu veic, ņemot vērā visas zināšanas un pieredzi, kas par īstermiņa eksporta kredītapdrošināšanas tirgus darbību un dalībvalstu intervenci tajā gūta līdz tam no ziņojumiem, kuri sniegti saskaņā ar 4.5. punktu, no pirmās no ikgadējām pārskatīšanām, kuras jāveic saskaņā ar 4.6. punktu, un no jebkuriem paziņojumiem par tā izņēmuma noteikuma izmantošanu, kurš paredzēts 4.4. punktā. Ja pārskatīšanā atklāj, ka vienošanās dalībvalstīs ietver valsts atbalstu, tad dalībvalstij pieprasa tos izbeigt vēlākais līdz 1999. gada beigām. 4.4. No principa, ka eksporta nododamo risku kredītapdrošināšanu valsts vai valsts atbalstīti eksporta kredītu apdrošinātāji sniedz tikai tad, ja tiem ir atņemtas 4.2. punktā minētās finansiālās priekšrocības, var atkāpties apstākļos, kas norādīti turpmāk. Pateicoties apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas jaudas trūkumam, dažās valstīs apdrošināšanas segums nododamiem eksporta kredītu riskiem pagaidām var īslaicīgi nebūt pieejams no privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem vai valsts vai valsts atbalstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, kas darbojas uz sava rēķina. Tādēļ šos riskus pagaidām uzskata par nenododamiem. Šādos apstākļos šos pagaidu nenododamos riskus var uzņemties uz sava rēķina valsts vai valsts atbalstīts eksporta kredītu apdrošinātājs kā nenododamu risku, kas apdrošināts uz valsts rēķina vai ar tās galvojumu.Apdrošinātājam, pēc iespējas, jāizlīdzina savas prēmiju likmes šādiem riskiem ar likmēm, ko citur iekasē privāti eksporta kredītu apdrošinātāji par attiecīgo riska veidu. Jebkura dalībvalsts, kas plāno izmantot izņēmuma noteikumu, nekavējoties dara Komisijai zināmu savu lēmumprojektu.Šajā paziņojumā, kurā atspoguļo risku apdrošināšanas seguma nepieejamību privātā apdrošināšanas tirgū, jāiekļauj ziņojums par stāvokli tirgū, sniedzot tam pierādījumus no diviem lieliem, labi pazīstamiem starptautiskiem privātiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, kā arī no valsts kredītu apdrošinātāja, tādējādi pamatojot izņēmuma noteikuma izmantošanu. Turklāt tajā jāiekļauj to nosacījumu apraksts, kādus valsts vai valsts atbalstīts eksporta kredītu apdrošinātājs paredzējis piemērot attiecībā uz šādiem riskiem. Komisija divu mēnešu laikā pēc šāda paziņojuma saņemšanas pārbauda, vai izņēmuma noteikuma izmantošana ir atbilstīga iepriekšminētajiem nosacījumiem un saskaņā ar Līgumu. Ja Komisija atzīst, ka izņēmuma noteikuma izmantošanas nosacījumi ir izpildīti, tās lēmums par saderību nepārsniedz divus gadus no lēmuma pieņemšanas dienas, ja šajā laika posmā neizmainās tirgus nosacījumi, kas ir par pamatu izņēmuma noteikuma izmantošanai. Turklāt Komisija, apspriežoties ar citām dalībvalstīm, var pārskatīt nosacījumus izņēmuma noteikuma izmantošanai; tā var arī lemt par tā atsaukšanu vai tā aizstāšanu ar citu attiecīgu sistēmu. 4.5. Šis paziņojums stājas spēkā no 1998. gada 1. janvāra uz pieciem gadiem. Dalībvalstīm divu mēnešu laikā pēc šā paziņojuma izziņošanas ir jāinformē Komisija par to, vai tās pieņem tās rekomendācijas. Vēlākais līdz 1999. gada 1. janvārim dalībvalstīm jāinformē Komisija par rīcību, ko tās īstenojušas, lai izpildītu šā paziņojuma noteikumus. Ja ar minēto ziņojumu starpniecību vai citādi izrādās, ka darbojošās sistēmas dalībvalstīs joprojām ietver valsts atbalstu, Komisija izvērtē šādu atbalstu atbilstīgi Līguma 92. un 93. pantam saskaņā ar iepriekš izklāstīto politiku. 4.6. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm un ieinteresētām pusēm pārskata nododamo risku definīciju un šā paziņojuma darbību, ņemot vērā tirgus attīstību un iespējamos Kopienas tiesību aktus. Visu informāciju, ko Komisija saņēmusi no dalībvalstīm un ieinteresētām pusēm saistībā ar šādām pārskatīšanām, ar informācijas sniedzēja atļauju dara pieejamu visiem pārējiem pārskatīšanas dalībniekiem. [1] Avots: Piektais valsts atbalstu apsekojums Eiropas Kopienā, EK Komisija, 1997, 20. lpp. Sākot no 1992. gada subsidētu eksporta kredītu samazināšana, par ko panākta vienošanās Helsinku paketē, iespējams samazinās šo skaitli. [2] Savā septītajā ziņojuma par konkurences politiku (1977) 242. punktā Komisija noteica, ka eksporta atbalsts Kopienas iekšējā tirdzniecībā "nevar pretendēt uz atbrīvojumu neatkarīgi no tā intensitātes, veida, pamatojuma vai nolūka". [3] Skatīt Tiesas spriedumu Lietā C-142/87 Beļģija pret Komisiju [1990] ECR I-959. Skatīt arī Lietu C-44/93 Assurances du Crédit pret OND un Beļģiju [1994] ECR I-3829, 30. punktu. [4] "L'assurance crédit et le marché unique 1992 (court-terme)" ziņojums, kas iesniegts koordinācijas grupai, ziņotājs P. Kallats. [5] Skatīt Lietu C-63/89 Assurances du Crédit un Cobac pret Padomi un Komisiju [1991] ECR I-1799 un Lietu C-44/93 Assurances du Crédit pret OND un Beģiju [1994] ECR I-3829. [6] Dažos gadījumos, piemēram, Nīderlandē, vidēji ilgu un ilgtermiņa uzņēmējdarbību veic bez garantijas, bet saskaņā ar visaptverošu pārapdrošināšanas nolīgumu ar valdību. [7] Vai ar līdzvērtīgiem pārapdrošināšanas līgumiem. [8] Vai privāti galvotāji. Valsts parādnieks vai galvotājs ir parādnieks vai galvotājs, kas vienā vai citā veidā pārstāv valsts varas iestādi pašu par sevi, un attiecībā uz ko nevar juridiski vai administratīvi paziņot par tā maksātnespēju. Šajā paziņojumā tos valsts uzņēmumus vai tos uzņēmumus ar valsts kontrolētu kapitālu, kas ir rezidenti valstīs, kuras pielikumā uzskaitītas kā nododamā riska valstis, un uz ko attiecas parastas privātās uzņēmējdarbības tiesības, uzskata par privātiem parādniekiem/galvotājiem. [9] Tas ir karš, revolūcija, dabas katastrofas, kodolnegadījumi utt., nevis tā sauktie "komerciālas katastrofas riski" (katastrofāli zaudējumu uzkrājumi, kas radušies no atsevišķiem pircējiem vai valstīm), kurus var segt ar plaši pieejamo zaudējumu pārapdrošināšanu, un kuri ir komercriski. [10] Inter alia, Komisija lūdz palīdzību no Padomes (piemēram, tās Eksporta kredītu grupas). [11] Ar to, ka valsts vai valsts atbalstīti eksporta kredītu apdrošinātāji saista nenododamu risku apdrošināšanu ar nododamo risku seguma pieņemšanu, var pārkāpt EK Līguma 86. pantu. Šādu rīcību Komisija var pakļaut tiesvedībai, kā arī to var apstrīdēt tiesās un valstu konkurences institūcijās. [12] Padomes 1973. gada 24. jūlija Pirmā direktīva 73/239/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz darbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas jomā, izņemot dzīvības apdrošināšanu (OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp.). [13] Padomes 1987. gada 22. jūnija Pirmā direktīva 87/343/EEK, ar ko groza Padomes Direktīvu 73/239/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz darbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas jomā, izņemot dzīvības apdrošināšanu (OV L 185, 4.7.1987., 72. lpp.). [14] Skatīt Tiesas spriedumu Lietā C-63/89, Assurances du Credit un Cobac pret Padomi un Komisiju, minēts 5. zemsvītras piezīmē, lpp. 1848 (22. punkts). [15] Skatīt Komisijas paziņojumu dalībvalstīm par publisko institūciju daļas sabiedrību kapitālā (EK Biļetens 9-1984) un Komisijas paziņojums par EK Līguma 92. un 93. panta piemērošanu publiskiem uzņēmumiem apstrādes rūpniecības nozarē (OV C 307, 13.11.1993., 3. lpp.). [16] Skatīt Tiesas spriedumu Lietā 30/59 Steenkolenmijnen pret Augsto iestādi [1961] ECR lpp. 1, 19. punktu; Lieta 173/73 Itālija pret Komisiju [1974] ECR lpp. 709, Lieta 730/79 Philip Morris pret Komisiju [1980] ECR lpp. 2671. [17] Savā spriedumā Lietā C-142/87 Beļģija pret Komisiju, minēts 3. zemsvītras piezīmē, Tiesa uzskatīja, ka ne vien atbalsts Kopienas iekšējam eksportam, bet arī atbalsts eksportam uz valstīm ārpus Kopienas var ietekmēt Kopienas iekšējo konkurenci un tirdzniecību. Abu veidu darbības apdrošina eksporta kredītu apdrošinātāji un tādēļ atbalsts attiecībā uz abiem veidiem var ietekmēt Kopienas iekšējo konkurenci un tirdzniecību. [18] Minēts 5. zemsvītras piezīmē, skatīt 24. punktu. Ģenerāladvokāts Tezauro savā viedokli par lietu uzskatīja, ka, ja pastāv konkurence starp privātiem un valsts vai valsts balstītiem eksporta kredītu apdrošinātājiem, "ir ļoti apšaubāmi, vai dalībvalstis var likumīgi sniegt finansiālu atbalstu sabiedriskiem tirgus dalībniekiem. Šāda veida iejaukšanās var būt nesaderīga ar noteikumiem par valsts atbalstu" ([1991] ECR I-1835, 15. punkts). [19] Minēts 3. zemsvītras piezīmē; īpaši skatīt 34. punktu. [20] Padomes 1991. gada 19. decembra Direktīva 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp.). -------------------------------------------------- PIELIKUMS Valstu saraksts, kurās pastāv nododami riski Eiropas Savienība | Valstis, kuras ir ESAO dalībvalstis, un kuras uzskata par valstīm, kurās pastāv nododami riski | Austrija Beļģija Dānija Somija Francija Vācija Grieķija Īrija Itālija Luksemburga Nīderlande Portugāle Spānija Zviedrija Apvienotā Karaliste | Austrālija Kanāda Islande Japāna Jaunzēlande Norvēģija Šveice Amerikas Savienotās Valstis | --------------------------------------------------