KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2022/444

(2021. gada 28. jūnijs)

attiecībā uz valsts atbalsta shēmu SA.49414 (2020/C) (ex 2019/NN), ko Francija īstenojusi, lai atbalstītu dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūras operatorus

(izziņots ar dokumenta numuru C(2021) 4494)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc uzaicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt savas piezīmes atbilstīgi minētajiem pantiem (1) un, ņemot vērā šīs piezīmes,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

(1) Ar 2017. gada 23. oktobra vēstuli Francijas iestādes informēja Komisiju par plānoto tiesiskā regulējuma un tiesiskā regulējuma reformu attiecībā uz dabasgāzes uzglabāšanu (turpmāk tekstā – “reforma”). Francijas iestādes 2017. gada 23. novembrī iepriekš paziņoja par šo projektu un pēc tam, kad Francijas parlaments pieņēma reformu, Francijas iestādes nosūtīja Komisijai papildu informāciju.

(2) Komisija 2020. gada 28. februāra vēstulē informēja Franciju par savu lēmumu sākt Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru (“formālā izmeklēšanas procedūra”) attiecībā uz šo pasākumu (“lēmums par procedūras sākšanu”).

(3) Lēmums sākt procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo pasākumu.

(4) Oficiālās izmeklēšanas procedūras ietvaros Komisija saņēma piezīmes no ieinteresētajām personām. Tā tos pārsūtīja Francijas iestādēm, dodot tām iespēju tos komentēt. Francijas iestādes iesniedza savus komentārus 2020. gada 3. augusta vēstulē.

(5) Francijas iestādes iesniedza papildu informāciju 2020. gada 21. septembrī, 2021. gada 26. janvārī, 2021. gada 15. martā un 2021. gada 10. maijā.

2. PASĀKUMA KONTEKSTS

2.1. Dabasgāzes uzglabāšana Francijā

(6) Pazemes dabasgāzes krātuvju infrastruktūra ļauj izveidot dabasgāzes krājumus, kas savienoti ar pārvades tīklu. Tie ir iesaistīti tīkla plūsmu pārvaldībā.

(7) No vienas puses, uzglabāšanu izmanto kā līdzekli, lai nodrošinātu līdzsvaru starp dabasgāzes daudzumu tīklā un patērētās dabasgāzes daudzumu, piemēram, piegādes pārtraukuma vai maksimālā pieprasījuma gadījumā, ko izraisa aukstuma periods ziemā. No otras puses, uzglabāšana kopā ar gāzes cauruļvadiem un kompresoriem ļauj pārvades tīklā sniegt pārvades pakalpojumus, it īpaši pārslodzes gadījumā.

(8) Uzglabāšanas operatori piedāvā uzglabāšanas jaudu dabasgāzes piegādātājiem mazumtirdzniecības un vairumtirdzniecības tirgos un pārvades sistēmu operatoriem. Dabasgāzes piegādātāju vēlme maksāt par uzglabāšanas jaudu ir ļoti tuva dabasgāzes pārdošanas cenu atšķirībai vasarā un ziemā (“starpība (spread)”). Dabasgāzes ražošanas līmenis visu gadu ir relatīvi stabils, bet dabasgāzes patēriņš ir ļoti atšķirīgs atkarībā no temperatūras.

(9) Francijā darbojas 14 dabasgāzes krātuves, no kurām 11 tiek ekspluatētas (2), un darbojas trīs uzglabāšanas operatori: — Storengy, kas 100 % apmērā ir ENGIE meitasuzņēmums, pieder 12 krātuves, no kurām trīs atrodas rezervē un darbojas deviņas. To veidotais lietderīgais apjoms ir 102,1 TWh (t. i., 74 % no teritorijas kopējās jaudas), — Teréga (agrāk TIGF), kas pieder Snam(40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) un Prédica (10 %), izmanto ekspluatācijā esošu krātuvi, kuras lietderīgais apjoms ir 33,1 TWh (jeb 24 % no teritorijas kopējās jaudas), — Géométhane, kas pieder Storengy (50 %), CNP (49 %) un Géostock (1 %), ir ekspluatācijā esoša krātuve, kuras lietderīgais apjoms ir 3,3 TWh (2 % no kopējās teritorijas jaudas).

(10) Sākot ar 2009. gadu, sezonālās dabasgāzes cenu pārmaiņas samazinājās. Līdz 2011. gadam starpība bija pietiekami liela, lai mudinātu piegādātājus abonēt visu dabasgāzes uzglabāšanas jaudu. Sākot no 2011. gada, starpība kļuva nepietiekama, lai segtu operatoru piedāvāto uzglabāšanas cenu (1,5–2 EUR/MWh starpība (spread) par cenu 6–7 EUR/MWh). Tā rezultātā uzglabāšanas jauda netika abonēta pilnā apmērā kopš 2010.–2011. gada, 2014. un 2015. gadā ekspluatācijā ar samazinātu apjomu tika nodotas trīs krātuves (“atstātas rezervē”), savukārt 2017.–2018. gadā ekspluatācijā esošās uzglabāšanas infrastruktūras abonēšanas līmenis sasniedza 63 %.

2.2. Tiesiskais regulējums un reglamentējošie noteikumi

(11) Lai nodrošinātu piegādes drošību, Francija 2014. gadā sākotnēji pieņēma dekrētu, lai stiprinātu dabasgāzes piegādātāju pienākumu veidot dabasgāzes krājumus (3). Pēc tam Francija uzskatīja, ka šai sistēmai ir vairāki trūkumi, un daži dabasgāzes piegādātāji cēla prasību, lai apstrīdētu 2014. gada dekrēta likumību. Ņemot vērā šos notikumus, Francija ir nolēmusi ieviest pielāgotu pasākumu, kas ir šā lēmuma priekšmets (“attiecīgais pasākums”).

(12) Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/73/EK (4) 33. pantā ir paredzēta iespēja dalībvalstij īstenot uzglabāšanas infrastruktūras regulējumu. Dabasgāzes uzglabāšana ir arī daļa no pasākumiem, ko dalībvalstis var ieviest, lai nodrošinātu no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1938 (5) izrietošo pienākumu izpildi saskaņā ar minētajā regulā paredzētajiem nosacījumiem, jo īpaši pienākumu nodrošināt piegādes drošību valsts patērētājiem, vienlaikus nodrošinot dabasgāzes iekšējā tirgus pareizu un nepārtrauktu darbību.

3. DETALIZĒTS ATTIECĪGĀ PASĀKUMA APRAKSTS UN PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

3.1. Mehānisma mērķis

(13) Regulatīvais mehānisms ir paredzēts, lai nodrošinātu uzglabāšanas infrastruktūras uzturēšanu, kas vajadzīga, lai garantētu dabasgāzes piegādes drošību Francijas teritorijā vidējā termiņā un ilgtermiņā.

(14) Regulatīvā mehānisma mērķis jo īpaši ir nodrošināt tīkla spēju apmierināt pieprasījumu, jo īpaši aukstās maksimuma laikā, un nodrošināt pārvades pakalpojumus dabasgāzes pārvades tīklā, jo īpaši pārslodzes gadījumā.

3.2. Juridiskais pamats

(15) Kritiskās dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūras regulēšanas mehānisms Enerģētikas kodeksā tika ieviests ar 2017. gada 30. decembra Likumu Nr. 2017-1839 (6) (turpmāk tekstā – “Hidrooglekļa likums”), kas stājās spēkā 2018. gada 1. janvārī.

(16) It īpaši Likuma par ogļūdeņražiem 12. pantā ir paredzēts, ka regulatīvā mehānisma piemērošanas jomu nosaka Enerģētikas kodeksa L.141-1. pantā minētais daudzgadu enerģētikas plāns (turpmāk tekstā – “PPE”). PPE tiek pieņemts ar dekrētu pēc apspriešanās ar vairākām konsultatīvajām struktūrām un vismaz reizi piecos gados tiek pārskatīts uz diviem piecu gadu periodiem. PPE laikposmam no 2019. līdz 2028. gadam ir noteikts ar 2020. gada 21. aprīļa Dekrētu Nr. 2020-456 (“Dekrēts Nr. 2020-456 par PPE”).

(17) Turklāt Likuma par ogļūdeņražiem 12. pantā ir paredzēts, ka Enerģētikas regulēšanas komisija (turpmāk tekstā – “CRE”) nosaka dažus noteikumus, kas reglamentē regulatīvo mehānismu, it īpaši uzglabāšanas jaudas izsoļu noteikumus, uzglabāšanas operatoru atļautos ieņēmumus un šo ieņēmumu iekasēšanas kārtību, pārdodot jaudu un dabasgāzes pārvades tīkla izmantošanas tarifus un to nodošanu uzglabāšanas operatoriem (sk. 20.–22. apsvērumu).

3.3. Mehānisma vispārējā darbība

(18) Francijā 2017. gadā pieņemtais dabasgāzes uzglabāšanas regulēšanas mehānisms balstās uz trim principiem.

(19) Pirmkārt, šā mehānisma darbības joma atbilst pazemes krātuvju infrastruktūrai, kas nepieciešama, lai nodrošinātu piegādes drošību Francijas teritorijā vidējā termiņā un ilgtermiņā (7) (“kritiskā uzglabāšanas infrastruktūra”). Šo kritiskās infrastruktūras objektu saraksts ir izklāstīts dekrētā par PPE. Operatori, kas tos ekspluatē, nodrošina to darbību (8).

(20) Otrkārt, kritiskās uzglabāšanas infrastruktūras jaudu izsola saskaņā ar CRE noteikumiem (9). Izsoles ir atvērtas jebkuram piegādātājam, kas veic uzņēmējdarbību Savienības dalībvalstī vai citā valstī un kam ir piegādes atļauja iejaukties Francijas mazumtirdzniecības vai vairumtirdzniecības piegādes tirgū. 2018. gada janvārī šāda atļauja bija 213 Francijas vai ārvalstu piegādātājiem. Izsoļu ieņēmumus tieši iekasē uzglabāšanas operatori.

(21) Treškārt, kritiskās uzglabāšanas infrastruktūras operatori gūst labumu no garantijas, ka to izmaksas tiks segtas, ciktāl tās atbilst “efektīva operatora” izmaksām (10). Tādējādi tie saņem regulētus ienākumus, kas definēti ar CRE rezolūciju (turpmāk tekstā – “atļautie ienākumi”). Ja no klientiem tieši iekasētie ieņēmumi ir mazāki par to atļautajiem ienākumiem, uzglabāšanas operatori saņem kompensāciju, kas vienāda ar starpību starp to atļautajiem ienākumiem un saņemtajiem ieņēmumiem (sk. 89. apsvērumu). Šo kompensāciju sedz dabasgāzes ekspeditori, pamatojoties uz to klientu portfeli, kuri lieto gāzi nepārtraukti un kuriem nav samazināta gāzes padeves slodze bez riska, kas saistīts ar publiskajiem dabasgāzes sadales tīkliem (sk. 104. un 105. apsvērumu). Kompensāciju iekasē pārvades sistēmas operators saskaņā ar īpašu termiņu pārvades tīkla izmantošanas tarifā (“ATRT tarifs”), un pēc tam to atdod uzglabāšanas operatoriem.

(22) No otras puses, ja uzglabāšanas operatoru ieņēmumi pārsniedz to atļautos ienākumus, uzglabāšanas operatoriem ir jāatmaksā pārpalikums, izmantojot pārvades tīkla izmantošanas tarifu (sk. 90. apsvērumu).

3.4. Regulatīvā mehānisma piemērošanas joma

(23) Saskaņā ar Francijas iestāžu sniegtajiem paskaidrojumiem kritiskās uzglabāšanas infrastruktūras apzināšanas metode ietver, no vienas puses, tādas infrastruktūras noteikšanu, kas vajadzīga, lai nodrošinātu tīkla jaudu pieprasījuma apmierināšanai, un, no otras puses, infrastruktūru, kas vajadzīga, lai nodrošinātu transporta pakalpojumus dabasgāzes pārvades tīklā.

3.4.1. Infrastruktūra, kas vajadzīga, lai nodrošinātu tīkla spēju apmierināt pieprasījumu aukstuma maksimuma gadījumā

(24) Paredzamais gāzes sistēmas piegādes drošības līmenis ir noteikts Enerģētikas kodeksa R.121-4. pantā. Mērķis ir nodrošināt piegādi visiem patērētājiem, kuri līgumiski nav pieņēmuši piegādi, kas var pārtraukties īpaši aukstos laikapstākļos, piemēram, statistiski ik pēc 50 gadiem.

(25) Infrastruktūras noteikšana, kas vajadzīga, lai nodrošinātu tīkla jaudu pieprasījuma apmierināšanai, balstās uz darbu, ko veikuši pārvades sistēmu operatori, kuri salīdzina pieprasījumu pēc dabasgāzes aukstuma maksimuma laikā no vienas līdz 30 dienām ar dabasgāzes piegādes jaudu, jo īpaši izmantojot sašķidrinātās dabasgāzes (SDG) starpsavienojumus un termināļus.

3.4.1.1. Aplēstais dabasgāzes pieprasījums

(26) Pirmkārt, Francijas iestādes ir izvērtējušas piecus dabasgāzes patēriņa attīstības scenārijus nākamajiem 10 gadiem, izņemot elektroenerģijas ražošanu. Paredzētās samazinājuma likmes svārstās no –2 % līdz –18 % salīdzinājumā ar 2012. pārskata gadu. Visbeidzot Francijas iestādes pieņēma, ka dabasgāzes patēriņš samazināsies par 2 %, izņemot elektroenerģijas ražošanu.

(27) Otrkārt, dabasgāzes, izņemot elektroenerģijas ražošanu, vidējais patēriņš dienā aukstuma maksimuma laikā 2025. gadā tika lēsts aptuveni 3 640 GWh dienā, neskaitot zemas siltumspējas dabasgāzes (“B gāzes”) patēriņu. Turklāt tiek lēsts, ka dabasgāzes patēriņš elektroenerģijas ražošanai aukstuma maksimuma laikā ir 310 GWh dienā.

(28) Francijas iestādes ir arī ņēmušas vērā dabasgāzes pieprasījuma pārtraucamo daļu, t. i., patērētājus, kuri ir noslēguši pārtraucamības līgumu ar sistēmas operatoru, kuram tā ir pieslēgta. Šajā sakarā regulatīvā mehānisma īstenošanas laikā joprojām vēl tika izstrādāti pārtraucamības pasākumi piemērošanai aukstuma maksimuma apstākļos. Francijas iestādes ir saglabājušas pārtraucamības potenciālu 138 GWh dienā.

(29) Francijas iestādes precizēja, ka slodzes samazināšana ir pēdējais līdzeklis piegādes krīzes gadījumā, nevis elastības mehānisms. Šā iemesla dēļ, aplēšot pieprasījumu pēc dabasgāzes aukstuma maksimumu laikā, nav ņemta vērā slodzes samazināšana.

(30) Turklāt tika ņemts vērā, ka vidējais patēriņš īsa aukstuma maksimuma gadījumā ir lielāks nekā vidējais patēriņš ilgāka aukstuma maksimuma gadījumā.

(31) Visbeidzot, Francijas iestādes ir ņēmušas vērā pakāpenisko B gāzes izmantošanas samazinājumu, ņemot vērā pārveides programmu, par labu dabasgāzei ar augstu siltumspēju (turpmāk tekstā – “H gāze”), kas pašlaik veido 90 % no Francijā patērētās dabasgāzes. Pārveides pasākumi tika uzsākti 2018. gadā, un tie ir jāpabeidz ne vēlāk kā 2028. gadā. Francijas iestādes lēš, ka pieprasījums pēc B gāzes, kas pārveidota par H gāzi, 2025. gadā būs 180 GWh dienā.

(32) No iepriekš minētā izriet, ka Francijas iestādes ir aplēsušas, ka kopējais pieprasījums pēc dabasgāzes 2025. gadā četras dienas ilga aukstuma maksimuma periodā būtu aptuveni 4 000 GWh dienā.

3.4.1.2. Dabasgāzes piegādes jaudas aplēse

(33) Attiecībā uz dabasgāzes piegādes jaudu Francijas iestādes ir veikušas aprēķinus, ņemot vērā starpsavienojumus, SDG piegādi, izmantojot metāna termināļus, un dabasgāzes krājumu efektivitātes rādītājus.

(34) Pirmkārt, attiecībā uz starpsavienojumiem konstantās jaudas aplēses, pamatojoties uz pieņēmumu par uzņēmumu H gāzes starpsavienojumu jaudu 100 % izmantojumu, ir 1 780 GWh/d importa virzienā un 425 GWh/d eksporta virzienā (11). Ir aprēķināts, ka H gāzes neto imports pa gāzes cauruļvadiem ir 1 355 GWh dienā.

(35) Francijas iestādes norādīja, ka gāzes tīkla un starpsavienojumu nostiprināšana radīja ievērojamas izmaksas (12), jo īpaši saistībā ar esošās uzglabāšanas infrastruktūras izmantošanu. Jebkurā gadījumā šāda veida infrastruktūra vidējā termiņā nebūtu pieejama laikietilpīgu būvniecības darbu dēļ.

(36) Otrkārt, attiecībā uz SDG piegādi, Francijas četru metāna termināļu jauda kopējā izejas jauda tīklā ir 1 160 GWh/d (13). Tomēr šo jaudu var mobilizēt tikai tad, ja SDG ir pieejamas metāna termināļu tvertnēs. Francijas iestādes uzskatīja, ka tāda apdraudējuma gadījumā kā aukstuma maksimums, kas ilgst mazāk nekā 10 dienas, varētu izvadīt tikai SDG krājumus tvertnēs. No otras puses, 10 dienu laikā varētu piegādāt SDG kravas un maksimāli izmantot metāna termināļu jaudu. Atkarībā no tvertnēs esošā vidējā SDG krājuma līmeņa tika izvēlēti divi scenāriji: bargākās ziemas gadījumā (1. scenārijs) un maigākās ziemas gadījumā (2. scenārijs).

(37) Abi scenāriji atbilst metāna termināļu izmantošanas līmenim, kas ir augstāks par vidējo izmantošanas līmeni ziemās no 2011. līdz 2018. gadam. Visbeidzot, Francija pieņēma 1. scenāriju un aplēsa, ka metāna termināļu izvades potenciāls varētu būt 330 GWh dienā četru dienu aukstuma maksimuma apstākļos.

(38) Francijas iestādes norādīja, ka esošie sašķidrināšanas termināļi darbojas līmenī, kas ir tuvu maksimālajai jaudai, lai atgūtu ievērojamās investīciju izmaksas. Turklāt gandrīz uz visām SDG kravām attiecas ilgtermiņa līgumi šo projektu kapitāla intensitātes dēļ, un tāpēc tās jau pārdod pirms to ražošanas. No otras puses, zemākas izmaksas dabasgāzes uzglabāšanai gāzveidā izskaidro SDG uzglabāšanas zemo attīstību visā pasaulē. Tādējādi īstermiņā pieejamais SDG daudzums ir neliels.

(39) Treškārt, attiecībā uz pazemes dabasgāzes krājumu darbību Francijas iestādes paskaidroja, ka ūdens nesējslāņu izmantošana, kas veido 90 % no krātuves infrastruktūras Francijā, nozīmē to piepildīšanu pietiekami augstā līmenī un to iztukšošanu katru gadu pietiekami zemā līmenī. Turklāt, samazinoties krājumam, samazinās apgrozījums, ko var izņemt no uzglabāšanas infrastruktūras.

(40) Tā kā, no vienas puses, deviņās iepriekšējās ziemās pirms Francijas veiktās analīzes vidējais krātuvju infrastruktūras noslodzes koeficients 1. februārī bija 42 % un, no otras puses, 85 % no pēdējos 70 gados novērotajiem aukstuma maksimumiem sākās pirms 5. februāra, Francijas iestādes pieņēma, ka ikvienā uzglabāšanas infrastruktūrā aukstuma maksimuma sākumā ir pieejamas izsūknēšanas ātrums, kas saistīta ar noslodzi 45 % apjomā no to lietderīgā tilpuma.

(41) Turklāt Francijas iestādes ir ņēmušas vērā avārijas krājumus, kas dabasgāzes pārvades sistēmas operatoriem ir jāizveido, lai nodrošinātu būtisku sociālo pakalpojumu sniegšanu kā galējo līdzekli gadījumā, ja piegādātājs bankrotē, t. i., izsūknēšanas ātrumu 124 GWh dienā ar noslodzi 45 % apjomā no lietderīgā tilpuma.

(42) Pamatojoties uz visiem šiem pieņēmumiem, Francijas iestādes attiecībā uz laikposmu no 2019. līdz 2025. gadam noteica uzglabāšanas infrastruktūrām lietderīgā tilpuma ikgadējo prasību 138,5 TWh apmērā un izsūknēšanas ātrumu 2 376 GWh dienā ar noslodzi 45 % apjomā no lietderīgā tilpuma, lai nodrošinātu tīkla spēju apmierināt pieprasījumu aukstuma maksimuma gadījumā (14).

3.4.2. Infrastruktūra, kas nepieciešama pārvades pakalpojumu nodrošināšanai dabasgāzes pārvades tīklā

(43) Francijas iestādes ir arī identificējušas uzglabāšanas infrastruktūru, kas nepieciešama, lai nodrošinātu piegādi visā teritorijā, ņemot vērā dabasgāzes pārvades tīkla pārvades jaudu. Šajā nolūkā tās izskatīja dažādas pārslodzes situācijas pārvades sistēmā.

(44) Pārvades sistēmu operatori (turpmāk tekstā – “PSO”) ir apzinājuši iespējamāko pārslodzes scenāriju, kas atbilst tobrīd pastāvošajai situācijai tirgus apstākļos, kad piegādātāji cenšas maksimāli palielināt dabasgāzes importu no Norvēģijas un Krievijas, kā uzskata Francijas iestādes, kas pašlaik ir viskonkurētspējīgākie dabasgāzes avoti Eiropā, un samazināt sašķidrinātās dabasgāzes importu, par kuru Āzijā var iegūt augstāku cenu. Šajā situācijā, visticamāk, tiks ievēroti četri galvenie darbības ierobežojumi (sk. 1. attēlu). L0902022LV11810120220303LV0005.000111911213PROJEKTS EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …(... gada ...),ar ko groza EEZ līguma IV pielikumu (Enerģētika)EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ līgums) un jo īpaši tā 98. pantu,tā kā:(1)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/31/ES (2010. gada 19. maijs) par ēku energoefektivitātiOV L 153, 18.6.2010., 13. lpp. (ĒEED).(2)Ņemot vērā Islandes salīdzinoši jaunā un viendabīgā ēku fonda specifiku, ir panākta vienošanās par pagaidu un nosacītu atbrīvojumu no Direktīvas 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti piemērošanas. Šis atbrīvojumam būtu jāattiecas uz Direktīvu 2010/31/ES, kāda tā bija spēkā pirms grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2018/844 (2018. gada 30. maijs). Atbrīvojumam vajadzētu būt stingri ierobežotam laikā, un tas būtu jāpiemēro tikai līdz tam, kad tiek panākta vienošanās par Direktīvas 2010/31/ES, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2018/844, iekļaušanu EEZ līgumā.(3)Ņemot vērā to, ka Lihtenšteinā ir ļoti mazs ēku fonds, un tās klimatisko un ēku tipoloģiju, Lihtenšteina ir atbrīvota no ĒEED 5. pantā paredzētā pienākuma pašai veikt aprēķinus, lai noteiktu izmaksu ziņā optimālās minimālās energoefektivitātes prasības ēkām.(4)Ievērojot c) pielāgojuma nosacījumus, Norvēģija un Lihtenšteina var paredzēt noteikumus par minimālajām energoefektivitātes prasībām, izmantojot sistēmas robežu, kas atšķiras no ĒEED prasītā primārās enerģijas izmantojuma, ar noteikumu, ka ir izpildīti c) pielāgojumā paredzētie nosacījumi.(5)Šā lēmuma 1. panta c) pielāgojums nodrošina, ka lietotāju izmantotā energoefektivitātes sertificēšanas sistēma Norvēģijā dod līdzvērtīgus rezultātus tiem sertifikātiem, ko izsnieguši neatkarīgi eksperti, kā prasīts ĒEED 17. pantā.(6)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma IV pielikums,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsEEZ līguma IV pielikuma 17. punkta (Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva 2002/91/EK (2002. gada 16. decembris)) tekstu aizstāj ar šādu:32010 L 0031: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/31/ES (2010. gada 19. maijs) par ēku energoefektivitāti (ĒEED) (OV L 153, 18.6.2010., 13. lpp.).Līguma vajadzībām direktīvas noteikumus pielāgo šādi:a)direktīvu nepiemēro Islandei;b)direktīvas 5. panta 2. punktam pievieno šādu tekstu:Izmaksu ziņā optimāla minimālo energoefektivitātes prasību līmeņa noteikšanai, Lihtenšteina var izmantot citas Līgumslēdzējas puses aprēķinus, kam ir salīdzināmi parametri.;c)ĒEED 9. panta 3. punkta a) apakšpunkta un I pielikuma vajadzībām Lihtenšteina un Norvēģija var savas prasības attiecībā uz enerģijas izmantošanu balstīt uz neto enerģiju, ja ir izpildīti šādi nosacījumi un aizsardzības pasākumi:i)minimālās energoefektivitātes prasības ir noteiktas saskaņā ar ĒEED 5. panta prasībām, ievērojot metodoloģijas sistēmas pamatprincipus, kas noteikti izmaksu ziņā optimāla minimālo energoefektivitātes prasību līmeņa aprēķināšanaiKomisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 244/2012 (2012. gada 16. janvāris), ar kuru papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti, nosakot salīdzinošās metodoloģijas sistēmu izmaksu ziņā optimālu minimālo energoefektivitātes prasību līmeņu aprēķināšanai ēkām un būves elementiem (OV L 81, 21.3.2012., 18. lpp.).;ii)tiek publicēta skaitliska norāde uz primārās enerģijas izmantojumu, kas atbilst ēkas kodeksā noteiktajām energoefektivitātes prasībām.iii)Komisija patur tiesības pārskatīt šo konkrēto pielāgojumu saistībā ar turpmākajām sarunām par ĒEED, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2018/844;d)direktīvas 17. pantam pievieno šādu tekstu:EBTA valstis var ieviest vienkāršotu lietotāju izmantotu energoefektivitātes sertifikātu sistēmu dzīvojamām ēkām, kuru var izmantot kā alternatīvu ekspertu izmantošanai, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:i)ir pieejamas padziļinātas zināšanas un kvalitatīvi dati par visu dzīvojamo ēku fondu, tostarp par visām ēku tipoloģijām un vecuma grupām, kā arī par izmantoto norobežojošo konstrukciju un ēku inženiertehnisko sistēmu īpašībām pēc tipoloģijas, kas ļauj ar augstu noteiktības pakāpi aprēķināt atsevišķu ēku un ēkas daļu energoefektivitāti, pamatojoties uz lietotāju ieguldījumu;ii)par katru ēkas tipoloģiju ir pieejama detalizēta informācija par izmaksu ziņā optimāliem vai rentabliem uzlabojumiem;iii)ir ieviesti pasākumi, kas palīdzētu lietotājiem izmantot ēku sertifikātu izsniegšanas sistēmu. Šie pasākumi var ietvert palīdzības dienestu vai konsultāciju pakalpojumus, kas nodrošinās kontaktus starp lietotājiem, no vienas puses, un neatkarīgiem ekspertiem un sistēmas ekspertiem, no otras puses;iv)lai nodrošinātu, ka manipulācijas ar rezultātiem risks tiek samazināts līdz minimumam, lietotāja izmantotā sertifikātu sistēma ietver kvalitātes kontroles un verifikācijas mehānismu(-us), lai pārbaudītu lietotāju ievadītos datus un to pārredzamību;v)ir ieviestas neatkarīgas kontroles sistēmas, lai nodrošinātu, ka lietotāja izmantotas energoefektivitātes sertifikācijas rezultāti kvalitātes un uzticamības ziņā ir līdzvērtīgi ekspertu izdotajiem sertifikātiem;vi)lietotāju izmantotā sistēma sniedz ieteikumus, lai lietotāji izmaksu ziņā optimālā vai rentablā veidā varētu uzlabot savas ēkas un ēku daļas..2. pantsDirektīvas 2010/31/ES teksts islandiešu un norvēģu valodās, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā […], ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu[Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālas prasības ir norādītas.].4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.Briselē, […]EEZ Apvienotās komitejas vārdā –priekšsēdētājsEEZ Apvienotās komitejassekretāri 1. attēls. Galvenie darbības ierobežojumi, ko var novērot pārvades tīklā, kad piegādātāji cenšas maksimāli palielināt dabasgāzes iepludināšanu no Francijas ziemeļaustrumiem

(45) Metodikā ņemts vērā tas, ka dabasgāzes piegādātājiem ir nepieciešami SDG krājumi, lai varētu apmierināt patērētāju pieprasījumu, bet piegādātājiem nav ierobežojumu SDG krājumu sadalei starp četriem Francijas metāna termināļiem.

(46) Ja ierobežojums ir sasniegts, pieņem, ka pārvades sistēmu operatori sākotnēji izmanto starpsavienotāju atslēdzamo jaudu pārslodzes problēmu novēršanai. Ja pārslodze turpinās, tiek norādīts dabasgāzes daudzums, kas būtu jāizņem no pazemes krātuves infrastruktūras lejpus pārslodzes frontes.

(47) Šis darbs ļauj izveidot pazemes dabasgāzes krājumus, kas nepieciešami lejpus no katras pārslodzes frontes, lai varētu sniegt piegādes pakalpojumus dabasgāzes pārvades tīklā.

(48) Piemērojot šo metodi 2018.–2019. gada ziemā galvenajām pārslodzes frontēm, kuras var novērot, ja piegādātāji cenšas maksimāli palielināt dabasgāzes iepludināšanu no Francijas ziemeļaustrumiem, tiek lēsts, ka ir nepieciešama pazemes krātuve ar kopējo lietderīgo tilpumu vismaz: — 16 TWh lejpus pārslodzes frontes NS4 (uzglabāšanas infrastruktūra Izaute, Lussagnet un Manosque), — 54 TWh lejpus pārslodzes frontes NS3 (Cere-la-Ronde, Chemery, Izaute, Lussagnet un Manosque uzglabāšanas infrastruktūra), — 55 TWh lejpus pārslodzes frontes NS2 (Cere-la-Ronde, Chemery, Etrez, Izaute, Lussagnet, Manosque un Tersanne uzglabāšanas infrastruktūra), — 64 TWh lejpus pārslodzes frontes NS1 (uzglabāšanas infrastruktūra Beynes, Cere-la-Ronde, Chemery, Etrez, Germigny-sous-Coulomb, Gournay-sur-Aronde, Izaute, Lussagnet, Manosque, Saint-Illiers-la-Ville un Tersanne).

3.4.3. Infrastruktūras saraksts, uz kuru attiecas regulas darbības joma

(49) Francijas iestādes norādīja, ka darbu pie būtiskas infrastruktūras apzināšanas nebija iespējams pabeigt pietiekami agri 2018.–2019. gada ziemai. Šā iemesla dēļ sākotnēji regulatīvais mehānisms 2018.–2019. gadam tika piemērots kā pārejas pasākums visai Francijas teritorijā esošajai dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūrai. PPE 2016. gadā šī infrastruktūra identificēta kā infrastruktūra, kas nepieciešama piegādes drošībai (15).

(50) Pēc tam ar 2018. gada 26. decembra dekrētu (16) no nepieciešamās infrastruktūras saraksta svītroja trīs vietas ar samazinātu apjomu Storengy (Soings-en-Sologne, Saint-Clair-sur-Epte un Trois-Fontaines), kā arī Lussagnet 1. posma projektu (Teréga) un Manosque 2 (Géométhane). Šī infrastruktūra nekad nav tikusi izmantota kopš regulētas piekļuves dabasgāzes krātuvēm ieviešanas.

(51) Visbeidzot, laikposmā no 2019. līdz 2023. gadam Dekrētā Nr. 2020-456 par PPE ir noteikta infrastruktūra dabasgāzes pazemes krātuvēm, kam jāpaliek ekspluatācijā, lai garantētu piegādes drošību vidējā termiņā un ilgtermiņā. To lietderīgais tilpums ir 138,5 TWh un izsūknēšanas jauda – 2 376 GWh dienā, kas atbilst noslodzei 45 % lietderīgā tilpuma: Infrastruktūra Operators Nodošanas ekspluatācijā gads Uzglabāšanas veids Beynes Storengy 1956 Ūdens nesējslānis Céré-la-Ronde Storengy 1993 Ūdens nesējslānis Cerville-Verlaine Storengy 1970 Ūdens nesējslānis Chemery Storengy 1968 Ūdens nesējslānis Etrez Storengy 1980 Sāls Germigny-sous-Coulomb Storengy 1982 Ūdens nesējslānis Gournay Storengy 1976 Ūdens nesējslānis Lussagnet/Izaute Teréga 1957 Ūdens nesējslānis Manosque Géométhane 1993 Sāls Saint-Illiers-la-Ville Storengy 1965 Ūdens nesējslānis Tersanne/Hauterives Storengy 1970 Sāls 1. tabula. Dabasgāzes uzglabāšanas iekārtas, kurām ir jādarbojas līdz 2023. gadam

(52) PPE prognozēts, ka laikposmā no 2024. līdz 2028. gadam uzglabāšanas vajadzības samazināsies. Uzglabāšanas infrastruktūras sarakstu līdz 2026. gadam varētu samazināt līdz izsūknēšanas jaudai vismaz 140 GWh dienā ar 45 % lietderīga tilpuma. Ņemot vērā neskaidrības attiecībā uz piegādes drošībai nepieciešamo tilpumu pēc 2026. gada, šis tilpums būtu jāapstiprina 2023. gadā un jānosaka nākamajā PPE.

3.5. Uzglabāšanas jaudas izsolīšana

(53) Saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.421-5-1. pantu regulētās uzglabāšanas jaudas tiek pārdotas izsolē saskaņā ar CRE paredzētajiem noteikumiem. Konkrētāk, saskaņā ar CRE2018. gada 22. februāra rezolūciju izsoles notiek ar nulles rezerves cenu (17).

(54) Pirmās izsoles rezultāti bija šādi: Uzglabāšanas ilgums Ieņēmumi (miljonos EUR) Vidējā piedāvājuma cena (EUR/MWh) 2018–2019 68,4 0,53 2019–2020 233,6 1,80 2020–2021 504,6 3,85 2. tabula. Izsoles rezultāti un ieņēmumi no papildu pārdošanas gada laikā

3.6. Uzglabāšanas operatoru atļauto ienākumu segums, kā to definē CRE

(55) Saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.452-1. pantu “tarifus par pārvades tīklu izmantošanu [..] nosaka pārskatāmi un nediskriminējoši, lai segtu visas izmaksas, kas rodas pārvades sistēmu operatoriem un uzglabāšanas infrastruktūras operatoriem, kuri minēti L.421-3-1. pantā, ciktāl šīs izmaksas atbilst efektīvu operatoru izmaksām”.

(56) Turklāt tajā pašā pantā ir paredzēts, ka šajās izmaksās “ņem vērā sniegtā pakalpojuma īpašības un ar to saistītās izmaksas” un ka uzglabāšanas operatoru gadījumā tās tostarp ietver “parastu peļņu no ieguldītā kapitāla”.

(57) Ar Enerģētikas kodeksa L.452-2. pantu CRE ir pilnvarota noteikt “metodes, ko izmanto, lai noteiktu dabasgāzes pārvades tīklu izmantošanas tarifus” un pieprasīt uzglabāšanas operatoriem sniegt informāciju, it īpaši grāmatvedības un finanšu informāciju, kas nepieciešama šo tarifu noteikšanai.

(58) No šīm tiesību normām izriet, ka likums pilnvaro CRE noteikt uzglabāšanas operatoru atļautos ienākumus tādā veidā, lai segtu “efektīva operatora” izmaksas un nodrošinātu normālu peļņu no ieguldītā kapitāla.

(59) Sākotnēji CRE noteica pagaidu atļautos ienākumus, reglamentējošajam periodam uz diviem gadiem. Šis pirmais uzglabāšanas tarifs bija spēkā 2018. un 2019. gadā (ATS 1) (18). Pēc tam CRE saskaņoja uzglabāšanas operatoru tiesisko regulējumu ar citu infrastruktūras tarifu tiesisko regulējumu. Otro uzglabāšanas tarifu (ATS 2) piemēro no 2020. gada uz 4 gadiem (19).

(60) Kopējā pieeja aprēķināto atļauto ieņēmumu noteikšanai attiecībā uz dažādajiem uzglabāšanas tarifiem paliek nemainīga. Uzglabāšanas operatoru atļautos ieņēmumus CRE noteica ex ante, pamatojoties uz operatoru iesniegtajām prognozēm, kuras pēc tam koriģē, veicot korekcijas nākamajā gadā un veicot ex post revīzijas. CRE ņem vērā uzglabāšanas operatoru izmaksas, ciktāl tās tiek uzskatītas par efektīvām.

(61) Tomēr, ņemot vērā īpaši īsos termiņus reformas īstenošanai, 2018. un 2019. gadam tika piemērots vienkāršots regulējums. Attiecībā uz pirmo finanšu gadu CRE pieņēma tarifu sistēmu, saskaņā ar kuru starpību starp prognozi un visu maksājumu un ieņēmumu izpildes rezultātu a posteriori legalizē. Šis mehānisms garantē in fine tarifu līmeni, kas ir stingri līdzvērtīgs operatora faktiskajiem izdevumiem un ieņēmumiem. Attiecībā uz laikposmu no 2020. līdz 2023. gadam CRE vēlējās paplašināt stimulu regulēšanas principus, attiecinot tos arī uz uzglabāšanas infrastruktūru, un analīzes beigās pieņēma kontrolētu operatoru izmaksu trajektoriju kontekstā, ko raksturo dabasgāzes patēriņa samazināšanās tendence.

(62) Saskaņā ar CRE noteikto metodi aplēstie atļautie ienākumi ir vienādi ar summu, ko veido aplēstie neto pamatdarbības izdevumi (“CNE”), prognozētās normatīvās kapitāla izmaksas (“CCN”) un uzkrājumu konta atlikuma noskaidrošana par iepriekšējo gadu (turpmāk tekstā – “CRCP”). Atļautie ienākumi = CNE + CCN + CRCP

(63) Aprēķinot šos komponentus, ņem vērā tikai tās darbības, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā.

3.6.1. Neto pamatdarbības izdevumi

(64) Neto pamatdarbības izdevumi atbilst “efektīva operatora” bruto darbības izmaksām (enerģijas izmaksām, ārējam patēriņam, personāla izmaksām, nodokļiem un maksājumiem) pēc operatora pamatdarbības ienākumu atskaitīšanas (jo īpaši kapitalizētās produkcijas, produktu bez fiksēta tarifa, uzkrātās dabasgāzes pirkšanas un pārdošanas peļņas vai zaudējumu).

(65) Ņemot vērā īsos termiņus reformas īstenošanai, CRE 2018.–2019. gada periodam nevarēja noteikt, vai operatoru izmaksas atbilst “efektīva operatora” izmaksām. Līdz ar to šajā laikposmā vērā ņemtās izmaksas galu galā atbilst faktiskajām izmaksām, kas radušās uzglabāšanas operatoriem un ko validējis CRE. Attiecībā uz ATS 2 tarifu CRE īstenoja mehānismu neto darbības izmaksu regulēšanai, izņemot dažus iepriekš noteiktus posteņus. Tādējādi ar dažiem izņēmumiem jebkura novirze no darbības izmaksu trajektorijas, kas noteikta ATS 2 periodam, būs uz operatora darbības rēķina vai par labu tam.

3.6.2. Normatīvās kapitāla izmaksas

(66) Normatīvās kapitāla izmaksas (CCN) ietver pamatkapitāla amortizāciju un peļņu. Tādējādi normatīvās kapitāla izmaksas atbilst regulēto aktīvu bāzes (“RAB”) amortizācijas summai, pamatkapitāla peļņai, kas aprēķināta, pamatojoties uz vidējām svērtajām kapitāla izmaksām (“WACC”) par jau ekspluatācijā nodoto RAB un parāda izmaksām par apgrozāmajiem pamatlīdzekļiem (turpmāk tekstā – “IEC”). CCN = RAB + RAB x WACC + IEC x parāda izmaksas

(67) CRE apstiprināja, ka šī metodika atbilst regulatīvajai praksei attiecībā uz iekārtām, kas tiek regulētas dabasgāzes un elektroenerģijas tirgos Francijā un Rietumeiropā (20).

(68) Lai noteiktu RAB sākotnējo līmeni 2018. gada 1. janvārī (“sākotnējo RAB” jeb “uzsākšanas RAB”), CRE izmanto “pašreizējo ekonomisko izmaksu” metodi (21). To veido aktīvu ekonomiskās neto vērtības aprēķināšana i) pamatojoties uz operatoru pārskatos iekļauto aktīvu bruto uzskaites vērtību (vēsturiskās būvniecības izmaksas), ii) diskontēta atbilstoši inflācijai, tad iii) samazinājusies aktīvu saimnieciskās darbības laikā.

(69) Katru gadu RAB attīstās šādi: — amortizācija, pamatojoties uz aktīvu ekonomisko kalpošanas laiku, kas atskaitīta no RAB, — sāktas jaunas investīcijas, kas palielina RAB, — attiecīgā gadījumā – aktīvi, kas demontēti pirms to kopējās amortizācijas, kas samazina RAB, — inflācijas aktīvu pārvērtēšana (patēriņa cenu indekss, izņemot tabaku).

(70) CRE uzskata, ka operatoru veikto ieguldījumu sākotnējās vērtības visreprezentatīvākais rādītājs ir to uzņēmumu pārskatos iegrāmatoto aktīvu bruto vērtība. Saskaņā ar CRE teikto, šī vērtība, ko revidenti revidēja ikgadējās revīzijas ietvaros, ir dokumentēta un objektīva. Šī metode ir identiska tai, ko piemēroja 2002. gadā, kad tika uzsāka darboties regulējums par dabasgāzes pārvades sistēmu operatoriem, un to izmanto arī Francijas reglamentētajos metāna termināļos.

(71) CRE neņēma vērā aktīvu “jauno” vērtību, bet gan amortizēto vērtību, kas atbilda nolietojumam, ko uzglabāšanas operatori reģistrēja pirms 2018. gada, lai sabiedrība atkal neuzņemtos agrāk samaksātu maksu vai jau ņemtu vērā aktīvu amortizāciju.

(72) Lielākajai daļai aktīvu amortizācijas periodi, ko operatori piemēro savos vēsturiskajos pārskatos, un nolietojuma periodi, ko operatori pieprasījuši savos tarifu dokumentos, ir līdzīgi. Turklāt tie atbilst standarta sektora datiem, ko var novērot citās valstīs.

(73) Savukārt attiecībā uz bufergāzi (22) CRE noraidīja operatoru lūgumu apsvērt vienotu 250 gadu amortizācijas laikposmu. Patiešām, CRE ņēma vērā faktu, ka atšķirībā no citiem operatoru aktīviem bufergāzes operatori amortizēja laikposmos, kas atšķīrās atkarībā no operatora un laika gaitā (no 25 līdz 250 gadiem). Līdz ar to CRE, lai noteiktu uzglabāšanas operatoru sākotnējo RAB, izmantoja bufergāzes amortizācijas pakāpi, kas atbilst uzskaites vērtības samazinājuma līmenim, kas reģistrēts katram no trim operatoriem. Komisija ir noteikusi, ka turpmāk bufergāzes amortizācijas periods ir 75 gadi, kas atbilst trim 25 gadu koncesijas tiesību pagarinājumiem pazemes iecirkņa ekspluatācijai.

(74) Saimnieciskās darbības laiks, ko CRE izmanto dažādām operatoru aktīvu klasēm, ir šāds: Aktīvu kategorijas Normatīvais saimnieciskās darbības laiks Bufergāze 75 gadi Urbumi, iecirkņi, savākšanas vietas 50 gadi Apstrādes, kompresijas, piegādes, mērīšanas iekārtas 20 līdz 30 gadi Nekustamais īpašums un ēkas 30 gadi Dažādas iekārtas 10 līdz 15 gadi Programmatūra, neliela izmēra aprīkojums 5 gadi 3. tabula. Aktīvu kategorijām noteiktais nolietojuma periods

(75) Turklāt 2017. gadā CRE lūdza ārējo konsultantu […] veikt krātuvju operatoru sākotnējās RAB piemērošanas revīziju. Storengy aprēķina rezultāts ir [3–5 miljardi EUR].

(76) Teréga gadījumā konsultanta PwC veiktais papildu pētījums, pamatojoties uz diskontētās naudas plūsmas pieeju, paaugstina RAB vērtību no [1 līdz 2 miljardiem EUR].

(77) Tādējādi, lai īstenotu regulatīvo mehānismu, CRE pārskatīja sākotnējo RAB, ko bija pieprasījuši uzglabāšanas operatori, lai ņemtu vērā aktīvu tirgus vērtības neatkarīgu ekonomisko novērtējumu. Tāpēc CRE pieņēma šādas sākotnējās RAB: 2018. gada 1. janvārī Storengy (miljardi EUR) Teréga (miljardi EUR) Géométhane (miljardi EUR) Operatora pieprasījums 4,0 1,37 0,20 CRE noteiktā RAB 3,5 1,15 0,19 4. tabula. Uzglabāšanas operatoru sākotnējās RAB regulas spēkā stāšanās brīdī

(78) Attiecībā uz kapitāla atdeves likmi CRE izmantoja WACC metodi, lai ļautu operatoram finansēt procentu izdevumus un gūt peļņu no pašu kapitāla, kas būtu salīdzināms ar to, ko tas varētu gūt attiecībā uz investīcijām ar salīdzināmu riska līmeni. CRE norādīja, ka WACC ir metode, ko Eiropas regulatori parasti izmanto, lai noteiktu atlīdzības likmi par regulētās infrastruktūras aktīviem.

(79) Pamatojoties uz ekonomikas pētījumiem un ārējo konsultantu darbu (23), CRE 2018. un 2019. gadam noteica WACC 5,75 % apmērā. Laikposmā no 2020. līdz 2023. gadam CRE izvēlējās WACC 4,75 % apmērā. Metode, ko izmanto, lai noteiktu WACC ATS 2, nav mainījusies salīdzinājumā ar metodi, kas izmantota ATS 1. To pamato zemākas finansēšanas izmaksas, plānotais uzņēmumu ienākuma nodokļa samazinājums un aktīvu beta pieaugums. Šis aktīvu beta pieaugums atspoguļo finanšu risku, jo īpaši neatgūstamās izmaksas par enerģētikas pārkārtošanu dabasgāzes infrastruktūras uzņēmumu akcionāriem.

(80) Tā kā biržā nav salīdzināma biržas sarakstā iekļautā uzkrājumu uzturēšanas operatora, CRE par atsauces likmi izmantoja dabasgāzes PSO WACC, palielinot to ar īpašu riska prēmiju par uzglabāšanu. Šī prēmija ir noteikta 50 bāzes punktu apmērā uzglabāšanas iekārtu koncentrācijas, augsnes apakškārtas ģeoloģiskā riska un aizstājamības ar metāna termināļiem riska dēļ, kā arī starpsavienojumu ar ārzemēm dēļ.

(81) CRE arī norādīja, ka šī atlīdzības likme ir zemāka nekā tā, kas piešķirta reglamentētajiem metāna termināļu operatoriem (7,25 %, kad pasākums stājās spēkā), kuru darbība komerciālā ziņā ir riskantāka, jo īpaši regulētu un neregulētu metāna termināļu līdzāspastāvēšanas un mazāka klientu skaita dēļ. Turklāt CRE minēja piemēru par atlīdzības likmi 6,5 % apmērā, ko Itālijas regulators izmantoja dabasgāzes uzglabāšanai.

3.6.3. Investīcijas

(82) Katru gadu saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.421-7-1. pantu pazemes dabasgāzes krātuvju operatori iesniedz CRE apstiprināšanai savu gada investīciju programmu. Šajā kontekstā CRE“nodrošina, ka tiek veiktas investīcijas, kas vajadzīgas uzglabāšanas iekārtu pienācīgai attīstībai un to pārredzamai un nediskriminējošai piekļuvei”.

(83) Otrajā uzglabāšanas tarifā CRE ieviesa stimulu kontrolēt izmaksas dažādām investīciju kategorijām.

3.6.4. Atliktu vai uzkrātu ieņēmumu un izdevumu konts

(84) Atļautos ienākumus CRE nosaka, pamatojoties uz operatoru prognozēm par nākamā gada izmaksām un ieņēmumiem. CRCP ir ieviests, lai ņemtu vērā starpību starp aplēstajiem izdevumiem vai ienākumiem un izdevumiem vai ienākumiem, kas faktiski atzīti vairākos iepriekš noteiktos posteņos. Tādējādi CRCP aizsargā operatorus no dažu izmaksu vai ieņēmumu posteņu svārstībām. CRCP izmanto arī, lai izmaksātu finansiālus stimulus, kas izriet no stimulējošu regulatīvo mehānismu piemērošanas, un lai ņemtu vērā visus atsavināšanas guvumus vai balasta izmaksas, kad tos ir validējis CRE.

(85) Attiecībā uz ATS 1 tarifu pirmajā regulētās uzglabāšanas finanšu gadā CRE pieņēma tarifu sistēmu, saskaņā ar kuru starpība starp aplēsto kopējo maksu un ieņēmumiem un visām maksām un ieņēmumiem tika koriģēta a posteriori. Tāpēc tarifs bija “100 % CRCP” un netika stimulēta maksa vai ieņēmumu posteņi.

(86) Attiecībā uz ATS 2 CRE piemēro CRCP darbības jomu atbilstīgi visu elektroenerģijas tīklu un dabasgāzes infrastruktūras tarifu vispārējai sistēmai. Tādējādi ar CRCP a posteriori tiek aptverti tikai daži iepriekš noteikti posteņi. Šie CRCP ietvertie posteņi jo īpaši attiecas uz investīciju izdevumiem vai tirgvedības ieņēmumiem. No otras puses, gandrīz uz visām pamatdarbības izmaksām attiecas stimuls, kas var būt kopējais (100 % atšķirību starp prognozētajām un realizētajām izmaksām ir uz darbības rēķina vai par labu tai) vai daļējais (piemēram, attiecībā uz enerģijas izmaksām, ja stimuls ir 20 %, 80 % no starpības ir CRCP).

3.7. Atbalsta saņēmēji

(87) Pasākuma atbalsta saņēmēji atbilst dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūras operatoriem, uz kuriem attiecas regulatīvais mehānisms. Kopš pasākuma stāšanās spēkā tie ir Storengy, Teréga un Géométhane.

3.8. Pasākuma finansēšana, izmantojot pārvades tīkla izmantošanas tarifus

(88) Uzglabāšanas operatoru atļautie ienākumi tiek finansēti, no vienas puses, no ieņēmumiem, ko tieši saņem uzglabāšanas operatori, un, no otras puses, ja šie ieņēmumi ir mazāki par atļautajiem ieņēmumiem, no uzglabāšanas kompensācijas, kas ir vienāda ar starpību starp atļautajiem ienākumiem un tieši iekasētajiem ieņēmumiem. Kompensācija = atļautie ienākumi – tieši iekasētie ieņēmumi

(89) Ieņēmumi, ko operatori iekasē tiešā veidā, rodas galvenokārt no izsolēm, kā arī no vēsturiskiem ilgtermiņa līgumiem un papildu pakalpojumiem.

(90) Uzglabāšanas kompensāciju PSO atgūst no dabasgāzes nosūtītājiem saskaņā ar īpašu terminu “uzglabāšanas termiņš” pārvades tīkla izmantošanas tarifā (ATRT tarifs) saskaņā ar CRE paredzētajiem nosacījumiem (sk. 21. apsvērumu).

(91) Vispirms ir jānorāda, ka Francijā ir divi PSO, proti, divi dabasgāzes pārvades cauruļvadu ekspluatācijas atļaujas turētāji saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.431-1. pantu: GRTgaz un Teréga (agrāk – TIGF).

(92) GRTgaz ir akciju sabiedrība, kas 75 % apmērā pieder ENGIE un 25 % pieder Société d’Infrastructures Gazière. GRTgaz, ko tieši kontrolē ENGIE, ir neatkarīgs no citām vertikāli integrētā uzņēmuma daļām (ENGIE grupa) saskaņā ar neatkarīgā PSO modeli, nodrošinot pārvades sistēmas operatoru darbību efektīvu nodalīšanu no ražošanas vai piegādes darbībām (24).

(93) Kā aprakstīts 9. apsvērumā, Teréga 40,5 % pieder uzņēmumam Snam, 31,5 % – GIC, 18 % – EDF Investissement un 10 % – Predica. Tāpat Teréga atbilst neatkarīga PSO prasībām (25).

3.8.1. Uzglabāšanas termiņi pēc pārvades tīkla izmantošanas tarifiem, ko nosaka CRE

(94) Saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.452-1. panta sesto daļu “Dabasgāzes pārvades tīklu izmantošanas tarifus atgūst šo sistēmu operatori. Pārvades sistēmu operatori L.421-3-1. pantā minētajiem pazemes dabasgāzes krātuvju operatoriem maksā daļu no atgūtās summas saskaņā ar Enerģētikas regulēšanas komisijas noteikumiem.”

(95) Saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.452-2. pantu “metodes, ko izmanto, lai noteiktu dabasgāzes pārvades tīklu izmantošanas tarifus, [..] nosaka Enerģētikas regulēšanas komisija”.

(96) Pamatojoties uz šiem noteikumiem, CRE ar 2018. gada 22. marta Rezolūciju Nr. 2018-069 (26) noteica glabāšanas termiņa aprēķināšanas kārtību, kas ir piemērojama no 2018. gada 1. aprīļa.

(97) Saskaņā ar CRE sniegto informāciju uzglabāšanas termiņam, ko apmaksā ikviens nosūtītājs, ir jāatspoguļo “piegādes drošības” vērtība, proti, atlīdzība par uzglabāšanu, kurā priekšroka tiek dota dabasgāzes piegādei patērētājiem, kuru piegādi nevar pārtraukt, jo īpaši vietējiem patērētājiem.

3.8.2. Nosūtītāja veiktā uzglabāšanas termiņa apmaksa un rēķinu atkārtota piesūtīšana galapatērētājiem

(98) Attiecībā uz maksātāju pienākumu maksāt par uzglabāšanu, CRE ar 2018. gada 22. marta Rezolūciju ATRT tarifos ieviesa uzglabāšanas termiņu, papildinot 2018. gada 7. februāra Rezolūciju Nr. 2018-022 par GRTgaz un TIGF dabasgāzes pārvades tīklu izmantošanas tarifa noteikumu maiņu 2018. gada 1. aprīlī.

(99) No šā grozījuma izriet, ka “jebkuram nosūtītājam, kuram ir piešķirta konstanta piegādes jauda vismaz uz vienu saskarnes transporta sadales (PITD) punktu, piemēro uzglabāšanas tarifa termiņu, kas balstīts uz to klientu, kuri ir pieslēgti publiskajiem gāzes sadales tīkliem, katra mēneša pirmajā dienā, ziemas modulāciju”.

(100) Nosūtītājs ir jebkura “fiziska vai juridiska persona, kas ar PSO noslēdz līgumu par gāzes pārvadi. Nosūtītājs, atkarībā no konkrētā gadījuma, ir tiesīgais klients, piegādātājs vai tā pilnvarotais pārstāvis.”PITD definē kā “fizisku vai nosacītu saskarnes punktu starp pārvades sistēmu un publisku sadales sistēmu”.

(101) Turklāt no Enerģētikas kodeksa L.452-1. panta sestās daļas formulējuma izriet, ka PSO ir obligāti jāiekasē ATRT tarifi (sk. 94. apsvērumu “ir jāatgūst”).

(102) Attiecībā uz glabāšanas termiņa nodošanu gala lietotājiem CRE norādīja, ka nosūtītāji uzglabāšanas termiņu nodos saviem galapatērētājiem, kuri ieraksta kompensācijas bāzi rēķina daļā “Transportēšana”. CRE rīcībā nav attiecīgo klientu saraksta.

(103) Konkrētāk, šāda pārnešana ir obligāta tikai saskaņā ar regulētajiem dabasgāzes pārdošanas tarifiem saskaņā ar Enerģētikas kodeksa L.445-3. un R.445-3. pantu (27). Attiecībā uz tirgus piedāvājumiem šī nodošana ir piegādātāja izvēles iespēja.

3.8.3. PSO savākto līdzekļu sadale starp uzglabāšanas operatoriem atbilstoši CRE noteiktajam.

(104) Saskaņā ar CRE lēmumu attiecībā uz uzglabāšanas termiņu, no uzglabāšanas termiņa gūtos ieņēmumus pēc to iekasēšanas PSO proporcionāli atdod dažādiem uzglabāšanas operatoriem pro rata, lai saņemtu kompensāciju (28). Katram operatoram piešķirtā proporcija atbilst attiecībai starp prognozēto gada kompensāciju operatoram un kopējo prognozēto kompensāciju visiem regulētiem uzglabāšanas operatoriem atbilstoši CRE noteiktajam. Šīs frakcijas katru gadu precizē CRE apspriedēs, kurās tiek pārskatīti uzglabāšanas termiņi.

(105) Šajā nolūkā, saskaņā ar CRE rezolūciju PSO slēdz līgumu ar katru uzglabāšanas operatoru, lai regulētu kompensācijas iekasēšanas un atmaksāšanas kārtību, kuras izmaksas nosaka CRE un kuras sedz no operatoru atļautajiem ienākumiem. 2018. gadā šīs izmaksas auga līdz 130 000 EUR par PSO vienam uzglabāšanas operatoram (29).

3.9. Budžets

(106) Katru gadu regulētā tirgus dalībniekiem izmaksātās kompensācijas kopsumma ir atkarīga no izsoles ieņēmumiem un CRE noteiktajiem atļautajiem ienākumiem. Kompensācija, kas tika izmaksāta trim regulētajiem uzglabāšanas operatoriem, 2018. gadā bija 528 miljoni EUR, 2019. gadā – 540 miljoni EUR un 2020. gadā – 251 miljons EUR. 2018 (miljonos EUR) 2019 (miljonos EUR) 2020 (miljonos EUR) Storengy 402 392 199 Teréga 101 113 25 Géométhane 26 36 28 Kopā 528 540 251 5. tabula. Uzglabāšanas kompensācijas atlikums 2018., 2019. un 2020. gadā

3.10. Ilgums

(107) Ogļūdeņražu likuma noteikumi par uzglabāšanas operatoru regulēšanas mehānismu stājās spēkā 2018. gada 1. janvārī. CRE noteica uzglabāšanas operatoru atļautos ienākumus no 2018. gada 1. janvāra. Turklāt pirmās uzglabāšanas jaudas izsoles 2018.–2019. gada periodā notika 2018. gada 5.–29. martā un tika organizētas 2019.–2020. un 2020.–2021. gadā (sk. 2. tabulu 54. apsvērumā).

(108) Turklāt no 2018. gada 1. aprīļaATRT tarifā tika ieviesta uzglabāšana. CRE vispirms noteica pagaidu atļautos ienākumus divu gadu reglamentējošajam periodam (30). Pēc tam tā saskaņoja uzglabāšanas operatoru tiesisko regulējumu ar citu infrastruktūras tarifu tiesisko regulējumu. Šo otro uzglabāšanas tarifu piemēro 2020.–2023. gada periodā (31).

(109) Pašlaik Francijas iestādes neparedz mehānisma beigu datumu. Savukārt mehānisma piemērošanas joma ir definēta pēdējā PPE (32) līdz tā pārskatīšanas reizei. Šo PPE pārskatīšanu ir plānots veikt 2023. gadā, un tā darbība noslēgsies ne vēlāk kā 2028. gada 31. decembrī.

3.11. Saistības

(110) Francijas iestādes ir uzņēmušās divas saistības. Pirmkārt, Francijas iestādes ir apņēmušās līdz 2024. gada beigām iesniegt Komisijai ziņojumu. Šajā ziņojumā aplūkotie jautājumi ir šādi: — informācija par pasākuma īstenošanu iepriekšējā periodā (2018.–2023. gads), jo īpaši izsoles rezultāti apjoma un cenu ziņā, kā arī atlīdzības summas, kas saņemtas par katru ekspluatācijas vietu, — atjaunināts pārskats par dabasgāzes tirgus darbību Francijā, jo īpaši par elementiem, kas pamato pasākuma turpināšanu 2023.–2028. gada periodā, tostarp par starpības līmeni, pieprasījuma līmeni, investīcijām gāzes tīklā Francijā un ārvalstīs un investīcijām SDG termināļos, — informācija par PPE pārskatīšanu 2023. gadā un tā iespējamo ietekmi uz pasākuma darbības jomu, — garantētās atlīdzības aprēķināšanas metodi 2023.–2028. gada regulatīvajā periodā. Ja aprēķina metodē notiek izmaiņas, Komisija vēlas saņemt informāciju par izmaiņu iemesliem, — datus par pasākuma ietekmi uz konkurenci, galveno uzmanību pievēršot lēmumā konstatētajiem iespējamajiem konkurences izkropļojumiem, piemēram, pasākuma ietekmei uz dabasgāzes uzglabāšanas iekārtām kaimiņu dalībvalstīs, starpsavienojumiem un Francijas metāna termināļiem. Šie elementi būtu jāpamato ar vēsturiskiem datiem par minēto aktīvu izmantošanu, kā arī ar attiecīgām izmaiņām regulatīvajā režīmā attiecībā uz dabasgāzes uzglabāšanu valstīs, kas robežojas ar Franciju. Ir jānovērtē un jānosaka arī pasākuma ietekme uz Francijas mazumtirdzniecību.

(111) Otrkārt, Francijas iestādes apņemas publicēt šādu informāciju tīmekļa vietnē, kur tiek sniegta izsmeļoša informācija par valsts atbalstu Francijā (33), kā arī Transparency Award Module: saite uz pilnu mehānisma tekstu un tā īstenošanas kārtību; finanšu plūsmu labuma guvēju identitāte; finanšu plūsmu veids; katram saņēmējam piešķirtā summa; piešķiršanas datums; uzņēmuma veids (MVU/liels uzņēmums), reģions, kurā saņēmējs veic uzņēmējdarbību, un galvenā ekonomikas nozare, kurā darbojas atbalsta saņēmējs.

3.12. Oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas iemeslu apraksts

(112) Komisija savā lēmumā par procedūras sākšanu sākotnēji uzskata, ka regulatīvais mehānisms ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, kas varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu. Tomēr oficiālās izmeklēšanas procedūras posmā Komisija bija izteikusi šaubas par regulatīvā mehānisma samērīgumu un konkurences izkropļojumu pastāvēšanu.

(113) Konkrētāk, Komisija uzskatīja, ka, lai noteiktu uzglabāšanas operatoru atļautos ienākumus, CRE ļauj uzglabāšanas operatoriem gūt peļņu no pamatkapitāla. Lai aprēķinātu šo atlīdzību, ir jānovērtē regulēto aktīvu vērtība. Komisija pauda šaubas par aktīvu tirgus vērtības neatkarīgas ekonomiskas novērtēšanas procesu laikā, kad CRE īstenoja regulatīvo mehānismu, kas varētu likt apšaubīt pasākuma samērīgumu.

(114) No otras puses, ņemot vērā informāciju, kas Komisijai tika sniegta formālās izmeklēšanas procedūras ietvaros, Komisija nevarēja izslēgt, ka ar šo mehānismu tika radīti konkurences izkropļojumi. Šie pārmērīgie konkurences izkropļojumi būtu pastāvējuši starp i) Francijas dabasgāzes piegādātājiem un citām dalībvalstīm, ii) starp dabasgāzes uzglabāšanas operatoriem un SDG operatoriem un starpsavienojumu operatoriem un iii) starp Francijas dabasgāzes uzglabāšanas operatoriem un citām dalībvalstīm.

4. FRANCIJAS KOMENTĀRI

(115) Francija nosūtīja savas piezīmes Komisijai un pievienoja tām CRE piezīmes. Tāpēc CRE piezīmes tiek uzskatītas par Francijas piezīmju neatņemamu sastāvdaļu.

(116) Francija uzskata, ka Komisijas paustās šaubas par dabasgāzes uzglabāšanas reformu nav pamatotas.

4.1. Par atbalsta esību

(117) Pirmkārt, Francija apstrīd, ka attiecīgais pasākums būtu saistīts ar valsts līdzekļiem. Turklāt, pēc Francijas domām, nevar uzskatīt, ka pāreja no režīma saskaņā ar vienošanos uz regulētu režīmu radītu ekonomisku priekšrocību uzņēmējam, kuram tas ir jādara. Tā arī apstrīd, ka starpsavienojumu un metāna termināļu operatori ir uzglabāšanas operatoru konkurenti.

(118) Turklāt, runājot par finansējumu no valsts līdzekļiem, Francija apstrīd, ka būtiskas dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūras operatoru izmaksu daļēja segšana būtu uzskatāma par obligātu iemaksu. Dabasgāzes pārvades tīklu izmantošanas tarifu maksā dabasgāzes piegādātāji apmaiņā pret transporta pakalpojumu, pakalpojumu ar augstu uzticamības līmeni un spēju apmierināt saprātīgu pieprasījumu ilgtermiņā (34).

(119) Francija arī norāda, ka pārvades tīkla izmantošanas tarifs pārnesams uz dabasgāzes patērētāja rēķinu ir obligāts tikai tiem patērētājiem, kuri izvēlas izmantot regulētos dabasgāzes pārdošanas tarifus. Francija uzskata, ka piedāvājumi par regulēto pārdošanas tarifu veido mazāko daļu no dabasgāzes piegādes Francijā (35), vēl jo vairāk tāpēc, ka regulētie dabasgāzes pārdošanas tarifi ir jāizbeidz vairākos posmos (36).

(120) Turklāt attiecībā uz piešķirto priekšrocību Francija norāda, pirmkārt, ka, nosakot kapitāla izmaksas, tiek ņemts vērā mazāks risks attiecībā uz darbībām, ko regulē zemāks kapitāla ienesīgums salīdzinājumā ar neregulētām darbībām. Otrkārt, Francija apstrīd, ka ieņēmumi, ko uzglabāšanas operators guvis saskaņā ar regulēto režīmu, sistemātiski būtu lielāki nekā tie, ko šis pats operators saņem režīmā ar vienošanos (37). Turklāt Francija norāda, ka kopš 2018. gada īstenotais tiesiskais regulējums ir simetrisks: “Kompensāciju” var atcelt un maksāt uzglabāšanas operatori, ja tirdzniecības ieņēmumi pārsniedz CRE noteiktos atļautos ienākumus. Tādējādi regulēto modeli nevar nošķirt no pienākumiem un ekonomiskās iespējas zaudēšanas, kas uzglabāšanas operatoriem uzlikti saskaņā ar šo regulēto modeli.

(121) Vērtības samazinājums 494 miljonu EUR apmērā, ko ENGIE grupa reģistrējusi saistībā ar tās regulēto uzglabāšanas darbību dažas dienas pēc CRE izmantoto parametru publicēšanas uzglabāšanas tarifā, liecina par to, ka tiek zaudētas cerības par ieguvumiem, kas saistīti ar labvēlīgiem tirgus apstākļiem. Visbeidzot, Francija norāda, ka regulatīvā mehānisma ieviešana neradīja Francijas uzglabāšanas uzņēmumu ienākumu pieaugumu laikposmā no 2017. līdz 2018. gadam, izņemot Storengy. Francija arī norāda, ka Storengy ar salīdzināmām starpībām (spread) regulējuma ietvaros saņem atļautus ienākumus, kas ir mazāki nekā ienākumi no tirdzniecības režīmā ar vienošanos.

(122) Francija uzskata, ka, analizējot piešķirtās priekšrocības selektivitāti, nav lietderīgi aplūkot to uzglabāšanas operatoru situāciju, kuri atrodas citās dalībvalstīs. Tā atsaucas uz Pirmās instances tiesu un Tiesu, kuras norādīja, ka “selektīvās atlases nosacījumu [..] var novērtēt tikai vienas dalībvalsts līmenī” (38). Katrā ziņā Francija norāda, ka uzglabāšanas operatori no citām dalībvalstīm nav salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā, ņemot vērā attiecīgā pasākuma mērķi, proti, nodrošināt dabasgāzes piegādes drošību Francijā.

(123) Attiecībā uz starpsavienojumu operatoriem, no vienas puses, un metāna termināļu operatoriem, no otras puses, Francija norāda, ka visi šie operatori tiek regulēti Francijā (39). Tāpēc tie gūst labumu no regulatīvajiem mehānismiem, kas ir ļoti līdzīgi tiem, kurus izmanto uzglabāšanai, tostarp regulatora noteiktiem atļautiem ienākumiem, lai segtu to izmaksas. Līdz ar to Francija uzskata, ka nevar tikt apstrīdēts, ka attiecīgais pasākums šiem operatoriem rada selektīvas priekšrocības salīdzinājumā ar gāzes starpsavienojumu un metāna termināļu operatoriem.

(124) Attiecībā uz ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm Francija uzskata, ka starpsavienojumu un metāna termināļu operatori nekonkurē ar uzglabāšanas operatoriem (sk. arī 133. un turpmākos apsvērumus).

4.2. Par attiecīgā pasākuma saderību ar iekšējo tirgu

4.2.1. Proporcionalitāte

(125) Francija skaidro, ka regulējums, kura pamatā ir operatoru izmaksas, ir plaši izplatīta Eiropas regulatoru pieeja. Tas nodrošina, ka vienlaikus operatoriem ir pietiekami ienākumi, lai saglabātu savu darbību, un galapatērētāji nemaksā par uzglabāšanu cenu, kas ir augstāka par sniegtā pakalpojuma cenu. Gluži pretēji, Francija paskaidro, ka, pēc tās domām, metode, kuras pamatā ir starpības līmenis, būtu nepastāvīga un, atkarībā no tirgus cenu izmaiņām īstermiņā, nevarētu nodrošināt operatoru izmaksu segšanu vai, gluži pretēji, gūt nepamatotu peļņu.

(126) Lai noteiktu uzglabāšanas tarifu līmeni, CRE ir pieņēmusi regulu, kuras pamatā ir to izmaksu segšana, ko operatori uzskata par efektīvām. Tādējādi tā katram uzņēmējam nosaka atļautos ienākumus tā, lai segtu izmaksas, ko veido darbības izmaksas, kā arī aktīvu amortizācija un kapitāla izmaksas. Lai noteiktu sākotnējo RAB līmeni uzglabāšanas operatoriem 2018. gada 1. janvārī, CRE pārvērtēja operatoru aktīvu bruto uzskaites vērtību 2016. gada 31. decembrī (sk. 55. apsvērumu un turpmākos apsvērumus par atļauto ieņēmumu noteikšanu).

(127) Pakārtoti Francija sniedz papildu analītiskus pierādījumus, lai pierādītu, ka citu metožu rezultātā RAB rezultāti atbilst CRE metodei.

(128) Uzglabāšanas operatoru vērtību akcionāru kontos nosaka saskaņā ar grāmatvedības standartiem un pamatojoties uz prognozēm par ieņēmumiem, kas ilgtermiņā varētu rasties no darbības. Attiecībā uz Storengy CRE izmantoja sākotnējo RAB vērtību 3,5 miljardu EUR apmērā Storengy novērtējumam ENGIE pārskatos 2016. gada 31. decembrī [3–5 miljardu EUR apmērā]. Attiecībā uz Teréga CRE izmantoja sākotnējo RAB vērtību 1156 miljonu EUR apmērā, lai novērtētu uzglabāšanas darbības jomu mātesuzņēmuma pārskatos 2016. gada 31. decembrī aptuveni [1–2 miljardu EUR apmērā].

(129) Nesenie darījumi arī palīdz noskaidrot uzņēmumu vērtību un uzglabāšanas darbību novērtēšanu darījumu kontekstā. Piemēram, pamatojoties uz darījumiem Teréga kapitālā 2013. gadā (40) un 2015. gadā (41), uzglabāšanas darbības jomas aktīvu vērtība tiek lēsta [1–2 miljardu EUR apmērā].

(130) Turklāt Francija norāda, ka ārējie konsultanti ir strādājuši arī pie operatoru RAB novērtēšanas. Attiecībā uz Storengy konsultanta […] veiktajā aprēķinā CRE vajadzībām tika iegūts rezultāts [3–5 miljardu EUR apmērā]. Francija arī atsaucas uz Teréga pasūtīto PwC pētījumu, kurā RAB vērtība 2018. gadā ir novērtēta no [1 līdz 2 miljardiem EUR].

(131) Visbeidzot, Francija uzskata, ka alternatīva metode, proti, operatora ieņēmumu vēstures rekonstrukcija, lai noteiktu, vai tā ir ļāvusi segt agrākās investīcijas, nebūtu pietiekami stabila, lai noteiktu RAB vērtību. Šāda metode ietvertu vecāko uzglabāšanas aktīvu atjaunošanu kopš sākotnējās nodošanas ekspluatācijā (20. gs. piecdesmito gadu beigās), katra operatora brīvo naudas plūsmu, kas atspoguļo operatora naudas līdzekļus, kas pieejami pēc tam, kad finansēts tā apgrozāmais kapitāls, nodokļi un investīcijas, lai tos salīdzinātu ar aktīvu bruto vērtību.

(132) Šķiet, ka šādu vēstures rekonstrukciju ir īpaši sarežģīti veikt gan nepieciešamās visaptverošās dokumentācijas dēļ, gan pašreizējo uzglabāšanas uzņēmumu organizatoriskās un kapitāla attīstības dēļ. Pirmkārt, tā kā Storengy ir daļa no integrēta modeļa Gaz de France/GDF Suez, vēstures rekonstrukcija noteikti ietver pieņēmumus par uzņēmuma darbības sadalīšanu. No otras puses, Teréga tika vairākkārt pārdots.

4.2.2. Negatīva ietekme uz konkurenci un tirdzniecību

(133) Attiecībā uz konkurences izkropļojumiem starp Francijas piegādātājiem un piegādātājiem no citām dalībvalstīm, kuri piekrīt uzglabāšanas jaudai Francijā, Francija paskaidro, ka piegādātāja “valstspiederībai” nav nozīmes. Atklātās izsolēs var piedalīties visi dalībnieki, kam ir atļauja piegādāt dabasgāzi. Šī piegādes atļauja attiecas ne tikai uz Francijas piegādātājiem, un to var saņemt jebkura persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienības dalībvalsts teritorijā (42). Otrkārt, Francijas iestādes norāda, ka attiecībā uz vienu un to pašu transporta pakalpojumu tas pats tarifs par dabasgāzes pārvades tīklu izmantošanu tiek piemērots Francijas piegādātājiem un piegādātājiem no citām dalībvalstīm.

(134) Turklāt saskaņā ar Francijas sniegto informāciju uzglabāšana nekonkurē ar starpsavienojumiem un metāna termināļiem. Francija vispirms norāda, ka Komisija nekad nav ņēmusi vērā vienota tirgus pastāvēšanu, kas ietver dabasgāzes uzglabāšanu, regazifikācijas infrastruktūru un starpsavienojumus. Turklāt Francija norāda, ka, analizējot gāzes sistēmas spēju apmierināt saprātīgu pieprasījumu, būtiskā dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūra papildina starpsavienojumu pilnīgu izmantošanu un metāna termināļu jaudas pilnīgu izmantošanu līdz pieejamo sašķidrinātās dabasgāzes krājumu līmenim.

(135) Turklāt Francija norāda, ka Komisija vairākkārt ir atzinusi, ka gan Francijā (43), gan citās dalībvalstīs pastāv atsevišķs dabasgāzes pazemes krātuvju tirgus (44). Ņemot vērā tirgus izpētes rezultātus attiecībā uz darbību Francijas teritorijā, Komisija konstatēja, ka nav uzglabāšana un citi elastīguma veidi neaizstāj cits citu (45). Francija arī norāda, ka divos lēmumos Komisija uzskatīja, ka dabasgāzes uzglabāšanas tirgum ir reģionāla vai pat valsts mēroga dimensija (46).

(136) Francija uzskata, ka katram elastīguma instrumentam ir savas funkcijas un raksturlielumi, kas neļauj to aizstāt ar citiem elastības instrumentiem. Starpsavienojumi ļauj veikt dabasgāzes apgādi konkrētā teritorijā. Ja nepastāvētu uzglabāšana, būtu jāveic starpsavienojumu optimizācija, lai varētu garantēt dabasgāzes piegādi Francijas teritorijā maksimālā patēriņa apstākļos. Līdz ar to šāda optimizācija būtu neefektīva. Turklāt ES mērķis ir samazināt dabasgāzes patēriņu. Šobrīd Francijai pieejamajos starpsavienojumos nav paredzētas jaunas investīcijas. Tāpēc Komisijas jautājums par konkurenci un ilgtermiņa investīciju signāliem šķiet tīri teorētisks.

(137) Metāna termināļi piedāvā arbitrāžas iespēju teritorijas apgādei par viszemākajām izmaksām. SDG pieejamība ir neskaidra un lielā mērā atkarīga no pasaules piedāvājuma un pieprasījuma apstākļiem, kas regulāri pārvirza kravas. Turklāt metāna termināļiem ir ierobežota uzglabāšanas jauda (47), ko vislabākajos apstākļos nevar mobilizēt ilgāk par 5 dienām. Tomēr šis periods ir īsāks par vidējo aukstuma viļņa ilgumu, kas ilgst no 5 līdz 15 dienām, tādējādi nav pietiekami daudz laika pietiekami ātri mobilizēt ienākošās kravas, lai izvairītos no izvades pārrāvuma (48).

(138) Tādējādi dabasgāzes uzglabāšana nodrošina starpsezonu elastības pakalpojumu, ko nevar nodrošināt ne starpsavienojumi līdzīgos ekonomiskajos apstākļos, ne metāna termināļi. A contrario, ar dabasgāzes uzglabāšanas pastāvēšanu Francijā vien nepietiek, lai nodrošinātu Francijas dabasgāzes piegādes drošību. Lai apgādātu teritoriju, joprojām ir jāizmanto starpsavienojumi un metāna termināļi.

(139) Tādējādi šie dažādie infrastruktūras veidi ir savstarpēji papildinoši, nevis konkurējoši, lai nodrošinātu Francijas piegādes drošību.

(140) Pat ja starpsavienojumi, metāna termināļi un dabasgāzes uzglabāšana tiktu uzskatīti par konkurējošiem, Francija atgādina, ka tās starpsavienojumi un metāna termināļi tiek regulēti, izņemot Dunkerque termināli. Rezultātā šo infrastruktūru rentabilitāte atbilst CRE noteiktajam aktīvu atdeves koeficientam. Tādējādi uzglabāšanas regulējuma īstenošana nevar ietekmēt citas regulētas infrastruktūras rentabilitāti.

(141) Turklāt Francija atgādina, ka nesenie notikumi ir pretrunā iespējamai hipotēzei par postošu konkurenci starpsavienojumu vai metāna termināļu jomā. Kopš 2018. gada beigām Francijas un Eiropas termināļu izmantošana ir sasniegusi īpaši augstu līmeni salīdzinājumā ar pēdējiem 10 gadiem. Turklāt metāna termināļu operatori nesen ir sekmīgi sākuši procedūras savu jaudu pārdošanai vidējā termiņā. Glabāšanas regulējums apvienojumā ar zonu apvienojumu Francijā, kas tika īstenots 2018. gada beigās, ir ievērojami palīdzējis uzlabot Francijas un Rietumeiropas tirgus dziļumu un likviditāti.

(142) Francija arī noliedz, ka uzglabāšanas regulējums varētu mazināt stimulus izmantot esošos metāna termināļus un starpsavienojumus. Stimuli izmantošanai nāk no cenu signāliem no dažādiem dabasgāzes tirgiem (49). Šajā kontekstā uzglabāšana ir papildu līdzeklis, lai optimizētu dabasgāzes piegādes izmaksas un gūtu labumu no konkurētspējīgām tirgus cenām.

(143) Francija arī norāda, ka lēmumi par ieguldījumiem starpsavienojumos un metāna termināļos balstās uz piegādes stratēģijām, kuras negatīvi neietekmē dabasgāzes uzglabāšana.

(144) Visbeidzot, Francija uzskata, ka attiecīgais pasākums nekādi neietekmē uzglabāšanas operatoru situāciju citās dalībvalstīs. Francijas iestādes norāda, ka Francijas gāzes sistēmas optimizācija, jo īpaši ņemot vērā 100 % starpsavienojumiem pieejamās jaudas, automātiski nozīmē, ka tiek ņemti vērā piegādes līdzekļi, kas atrodas aiz starpsavienojumiem, jo īpaši dabasgāzes uzglabāšanas infrastruktūra, kas atrodas citās ES dalībvalstīs. Francijas iestādes arī norāda, ka dažas no šīm infrastruktūrām arī tiek regulētas.

(145) Uzglabāšanas jaudas pārdošana notiek izsolēs un par tirgus cenām. Līdz ar to attiecīgais pasākums nerada nelabvēlīgu situāciju uzglabāšanas operatoriem citās dalībvalstīs. Turklāt attiecīgajam pasākumam var būt tikai minimāla ietekme uz cenu veidošanu. Francijā iespējams uzglabāt aptuveni 130 TWh (50), kas ir neliels apjoms salīdzinājumā ar tirgotajiem apjomiem. 2018. gadā TTF biržā tika pārdotas 28 220 TWh (51).

(146) Līdz ar to uzglabāšanas operatori dažādās dalībvalstīs ir pakļauti tirgus nosacījumiem, kurus uzglabāšana Francijā sevišķi neietekmē, tāpēc nevar uzskatīt, ka attiecīgā pasākuma ieviešanas rezultātā to rentabilitāte varētu samazināties.

(147) Turklāt Francija norāda, ka Vācijā un Beļģijā krātuvju noslodze ir palielinājusies laikposmā no 2018. līdz 2019. gadam (52). Šis augstais līmenis liecina, ka Francijas uzglabāšanas regulējums neliedz citu dalībvalstu operatoriem pārdot visu savu uzglabāšanas jaudu labvēlīgos tirgus apstākļos.

5. IEINTERESĒTO PUŠU PIEZĪMES

(148) Komisija saņēma piezīmes no 18 ieinteresētajām personām, tostarp no trim pasākuma atbalsta saņēmējiem. To piezīmes ir apkopotas 149.–233. apsvērumā.

5.1. Pasākuma atbalsta saņēmēju piezīmes

5.1.1. Géométhane

(149) Géométhane uzsver pasākuma ieviešanas pozitīvo ietekmi uz enerģētiskās drošības mērķi. Savu argumentu pamatojumam Géomethane iesniedza Komisijai detalizētu ziņojumu (53).

5.1.1.1. Par atbalsta esību

(150) Géomethane uzskata, ka attiecīgais pasākums nav valsts atbalsts vairāku iemeslu dēļ.

(151) Pirmkārt, Géométhane norāda, ka nav finansējuma no valsts līdzekļiem, jo glabāšanas termiņu nevar kvalificēt kā obligātu iemaksu: līdzekļu nodošana notiek tikai starp privātiem uzņēmējiem (dabasgāzes piegādātājiem un uzglabāšanas operatoriem), valsts kontrole pār līdzekļiem ir ierobežota, attiecīgais pasākums nesamazina valsts budžetu un paredz pienākumu uzturēt būtisku uzglabāšanas infrastruktūru, uz kuru attiecas pasākums.

(152) Turklāt attiecīgais pasākums nevar tikt uzskatīts par selektīvu priekšrocību, kas piešķirta uzglabāšanas uzņēmumiem, kuri darbojas Francijas teritorijā, salīdzinājumā ar tiem, kas atrodas ārvalstīs, jo tie neatrodas tādā tiesiskā un faktiskā situācijā, kāda ir Francijas teritorijā reģistrētiem uzglabāšanas uzņēmumiem, ņemot vērā attiecīgā pasākuma mērķi. Turklāt citu elastības instrumentu operatori nav salīdzināmā juridiskā un faktiskā situācijā.

(153) Visbeidzot, Géomethane paskaidro, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm.

5.1.1.2. Atbalsta saderība

(154) Géomethane uzskata, ja attiecīgais pasākums būtu kvalificējams kā valsts atbalsts, tas būtu jāuzskata par saderīgu ar valsts atbalsta noteikumiem. Attiecīgais pasākums veicina kopīgu energoapgādes drošības interešu mērķa sasniegšanu. Turklāt ir nepieciešami un lietderīgi sasniegt šo mērķi, ņemot vērā alternatīvu pasākumu analīzi.

(155) Attiecīgā pasākuma ieviešanai ir stimulējoša ietekme, jo bez šāda pasākuma uzglabāšanas jaudas abonēšanas nelielā daļa un ieņēmumu samazināšanās no abonēšanas kampaņām starpības (spread) samazināšanās dēļ būtu likusi uzglabāšanas operatoriem izveidot vai pat galīgi slēgt būtisku infrastruktūru, lai nodrošinātu dabasgāzes piegādes drošību Francijā.

(156) Atļauto ienākumu aprēķins, izmantojot RAB novērtēšanas metodi, kuras pamatā ir kārtējās ekonomiskās izmaksas, ir pamatots un samērīgs, jo: — regulatīvā mehānisma īstenošanas laikā attiecībā uz RAB ir veikts neatkarīgs ekonomiskais novērtējums, veicot ārēju revīziju, ko veica konsultāciju uzņēmums […], — sākotnējo RAB, ko bija ierosinājuši operatori, CRE nepaturēja, — ekonomisko kārtējo izmaksu metodoloģija ir balstīta uz aktīvu bruto uzskaites vērtību RAB novērtēšanai, — metodoloģija ļauj atspoguļot izmaksas, kas saistītas ar aktīvu aizstāšanu, atskaitot amortizāciju, — metodoloģija tiek piemērota visiem Francijā regulētajiem infrastruktūras tarifiem, — metodoloģiju izmanto gandrīz visi Eiropas regulatori.

(157) Alternatīvi RAB novērtējums, pamatojoties uz tirgus vērtību, ko atspoguļo starpības (spread), nebūtu būtisks, jo tas nesegtu operatoru izmaksas, kas ir pretrunā Direktīvā 2009/73/EK noteiktajam izmaksu segšanas principam. Tādējādi tirgus vērtības ņemšana vērā apdraudētu regulatīvo mehānismu, kas paredzēts, lai nodrošinātu pārvades sistēmas pareizai darbībai nepieciešamās uzglabāšanas infrastruktūras uzturēšanu. Turklāt pastāv pārmērīgas atlīdzības risks starpības (spread) palielināšanās gadījumā. CRE iegūtā RAB vērtība atbilst infrastruktūras tirgus vērtībai ilgtermiņā un vidējā termiņā.

(158) Nebūtu nozīmes izvērtēt, vai ieņēmumi, kas gūti pirms regulatīvā mehānisma stāšanās spēkā, nebūtu ļāvuši segt to sākotnējās investīciju izmaksas, jo šo ieņēmumu iekļaušana šajā novērtējumā būtu pretrunā Eiropas regulatoru praksei, kas bija sarežģīta un ne sevišķi uzticama.

(159) Visbeidzot, tiek veikti pasākumi, lai ierobežotu operatoru peļņas izredzes (t. i., vidējās svērtās kapitāla izmaksas, efektīvu uzglabāšanas infrastruktūras operatoru izmaksu ierobežošana un stimulu regulējums).

(160) Pakārtoti Géométhane arī norāda, ka CRE izmantotā RAB vērtība atbilst nesen notikušā darījuma vērtībai. 2016. gadā Total, Ineos un Géostock cedēja CNP Assurances 98 % Géosud (uzņēmums, kuram pieder 50 % Géométhane akciju) akciju […] apmērā. Tāpēc ir iespējams aprēķināt kopējo Géométhane vērtību, ko pircējs aplēsis minētās nodošanas brīdī, proti, […] (54) (kurai tiek pievienoti pieejamie naudas līdzekļi […] apmērā, t. i., kopā aptuveni […]). Géométhane uzskata, ka šī tirgus vērtība atbilst […] RAB vērtībai, ko CRE 2018. gadā noteica 188,9 miljonu EUR apmērā, pieskaitot apgrozāmos pamatlīdzekļus […].

(161) Attiecīgais pasākums novērš negatīvu ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm. Faktiski: — nepastāv konkurences izkropļojumi starp Francijas dabasgāzes piegādātājiem un ārvalstu dabasgāzes piegādātājiem. Uzglabāšanas pakalpojumu izsoles metode nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret Francijas un ārvalstu dabasgāzes piegādātājiem. Turklāt regulatīvajā mehānismā paredzētā uzglabāšanas kompensācijas finansēšanas metode nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret ārvalstu un Francijas piegādātājiem. Ārvalstu piegādātāji negūst labumu no zemākām cenām salīdzinājumā ar Francijas piegādātājiem, — nav arī konkurences izkropļojumu attiecībā uz uzglabāšanas operatoriem kaimiņvalstīs. Kopš regulatīvā mehānisma stāšanās spēkā krātuvju noslodze visā Savienībā ir palielinājusies un sasniedz īpaši augstu līmeni, — nav arī konkurences izkropļojumu starp uzglabāšanas operatoriem un metāna termināļiem vai starpsavienojumiem, jo metāna termināļi un starpsavienojumi nav savstarpēji aizstājami. Komisijas apvienošanās lēmumu pieņemšanas praksē dabasgāzes uzglabāšanas tirgus ir definēts kā atsevišķs tirgus. Drīzāk pastāv jautājums par papildināmību starp dabasgāzes uzglabāšanu, metāna termināļiem un starpsavienojumiem.

5.1.2. Storengy

(162) Storengy uzsver attiecīgā pasākuma ieviešanas pozitīvo ietekmi, ņemot vērā energoapgādes drošības mērķi. Savu argumentu pamatojumam Storengy iesniedza Komisijai sīki izstrādātu ziņojumu (55).

5.1.2.1. Par atbalsta esību

(163) Storengy uzskata, ka attiecīgais pasākums nav valsts atbalsts vairāku iemeslu dēļ.

(164) Pirmkārt, Storengy norāda uz finansējuma trūkumu no valsts līdzekļiem, jo glabāšanas termiņu nevar kvalificēt kā obligātu iemaksu, ka līdzekļu nodošana notiek tikai starp privātiem uzņēmējiem (dabasgāzes piegādātājiem un uzglabāšanas uzņēmumiem), ka valsts kontrole pār līdzekļiem ir ierobežota, ka attiecīgais pasākums nesamazina valsts budžetu un ka tas uzliek operatoriem pienākumu uzturēt būtisko uzglabāšanas infrastruktūru, uz kuru attiecas shēma.

(165) Turklāt attiecīgo pasākumu nevar uzskatīt par selektīvu priekšrocību, kas piešķirta uzglabāšanas uzņēmumiem, kuri darbojas Francijas teritorijā, salīdzinājumā ar tiem, kas atrodas ārvalstīs, jo tie neatrodas tādā tiesiskā un faktiskā situācijā, kāda ir Francijas teritorijā reģistrētiem uzglabāšanas uzņēmumiem, ņemot vērā pasākuma mērķi. Turklāt citu elastības instrumentu operatori nav salīdzināmā juridiskā un faktiskā situācijā.

(166) Visbeidzot, Storengy paskaidro, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm.

5.1.2.2. Atbalsta saderība

(167) Storengy uzskata, ka, ja attiecīgais pasākums tiktu kvalificēts kā valsts atbalsts, tas būtu jāuzskata par saderīgu ar valsts atbalsta noteikumiem. Attiecīgais pasākums veicina kopīgu energoapgādes drošības interešu mērķa sasniegšanu. Turklāt attiecīgais pasākums ir nepieciešams un piemērots, lai sasniegtu šo mērķi, ņemot vērā alternatīvo pasākumu analīzi.

(168) Attiecīgā pasākuma ieviešanai ir stimulējoša ietekme, jo bez šāda pasākuma uzglabāšanas jaudas abonēšanas nelielā daļa un ieņēmumu samazināšanās no abonēšanas kampaņām starpības (spread) samazināšanās dēļ būtu likusi uzglabāšanas operatoriem izveidot vai pat galīgi slēgt būtisku infrastruktūru, lai nodrošinātu dabasgāzes piegādes drošību Francijā.

(169) Atļauto ienākumu aprēķināšana, pamatojoties uz regulēto aktīvu bāzes novērtēšanas metodi, kuras pamatā ir kārtējās ekonomiskās izmaksas, ir pamatota un samērīga, jo: — regulatīvā mehānisma īstenošanas laikā attiecībā uz RAB ir veikts neatkarīgs ekonomiskais novērtējums, veicot ārēju revīziju, ko veica konsultāciju uzņēmums […], — sākotnējo RAB, ko bija ierosinājuši operatori, CRE nepaturēja, — pašreizējo ekonomisko izmaksu metodoloģija ir balstīta uz aktīvu bruto uzskaites vērtību RAB novērtēšanai, — metodika ļauj atspoguļot izmaksas, kas saistītas ar aktīvu aizstāšanu, atskaitot amortizāciju, — metodoloģija tiek piemērota visiem Francijā regulētajiem infrastruktūras tarifiem, — metodoloģiju izmanto gandrīz visi Eiropas regulatori.

(170) Alternatīvi RAB novērtējums, pamatojoties uz tirgus vērtību, ko atspoguļo starpības (spread), nebūtu būtisks, jo tas nesegtu operatoru izmaksas, kas ir pretrunā Direktīvā 2009/73/EK noteiktajam izmaksu segšanas principam. Tādējādi tirgus vērtības ņemšana vērā apdraudētu regulatīvo mehānismu, kas paredzēts, lai nodrošinātu pārvades sistēmas pareizai darbībai nepieciešamās uzglabāšanas infrastruktūras uzturēšanu. Turklāt pastāv pārmērīgas atlīdzības risks starpības (spread) palielināšanās gadījumā. CRE iegūtā RAB vērtība atbilst infrastruktūras tirgus vērtībai ilgtermiņā un vidējā termiņā.

(171) Nebūtu nozīmes izvērtēt, vai ieņēmumi, kas gūti pirms regulatīvā mehānisma stāšanās spēkā, nebūtu ļāvuši segt to sākotnējās investīciju izmaksas, jo šo ieņēmumu iekļaušana šajā novērtējumā būtu pretrunā Eiropas regulatoru praksei, kas bija sarežģīta un ne sevišķi uzticama.

(172) Visbeidzot, tiek veikti pasākumi, lai ierobežotu operatoru peļņas izredzes (t. i., vidējās svērtās kapitāla izmaksas, efektīvu uzglabāšanas infrastruktūras operatoru izmaksu ierobežošana un stimulu regulējums).

(173) Attiecīgais pasākums novērš negatīvu ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm. Faktiski: — nepastāv konkurences izkropļojumi starp Francijas dabasgāzes piegādātājiem un ārvalstu dabasgāzes piegādātājiem. Uzglabāšanas pakalpojumu izsoles metode nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret Francijas un ārvalstu dabasgāzes piegādātājiem. Turklāt regulatīvajā mehānismā paredzētā uzglabāšanas kompensācijas finansēšanas metode nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret ārvalstu un Francijas piegādātājiem. Ārvalstu piegādātāji negūst labumu no zemākām cenām salīdzinājumā ar Francijas piegādātājiem, — nav arī konkurences izkropļojumu attiecībā uz uzglabāšanas operatoriem kaimiņvalstīs. Kopš regulatīvā mehānisma stāšanās spēkā krātuvju noslodze visā Savienībā ir pieaugusi un sasniedz īpaši augstu līmeni, — nav arī konkurences izkropļojumu starp uzglabāšanas operatoriem un metāna termināļiem vai starpsavienojumiem, jo metāna termināļi un starpsavienojumi nav savstarpēji aizstājami. Komisijas apvienošanās lēmumu pieņemšanas praksē dabasgāzes uzglabāšanas tirgus ir definēts kā atsevišķs tirgus. Drīzāk pastāv jautājums par papildināmību starp dabasgāzes uzglabāšanu, metāna termināļiem un starpsavienojumiem.

5.1.3. Teréga

(174) Teréga uzsver, ka uzglabāšanas reformas galvenais mērķis ir nodrošināt dabasgāzes piegādi Francijai, kas tika apdraudēta pirms regulatīvā mehānisma stāšanās spēkā.

5.1.3.1. Par atbalsta esību

(175) Teréga uzskata, ka pasākums nav uzskatāms par valsts atbalstu. Teréga norāda, ka regulatīvās sistēmas, kuru pamatā ir princips par efektīva operatora izmaksu segšanu un normālu peļņu no ieguldītā kapitāla, Savienībā tiek bieži izmantotas, bet nebūtu uzskatāmas par valsts atbalstu.

(176) Vispirms Teréga uzskata, ka attiecīgais pasākums ir tikai tarifu regulēšanas instruments, kas netiek finansēts no valsts līdzekļiem. Tas neietekmē valsts budžetu un nerada nekādu pārmaksu, kas būtu jāpārnes uz galapatērētājiem. Turklāt Francijas valsts neīsteno publisku kontroli pār līdzekļiem, ko savākuši PSO vai paši PSO, kas ir privāto tiesību sabiedrības, kuras kontrolē lielākā daļa privāto akcionāru.

(177) Turklāt Teréga uzskata, ka attiecīgais pasākums iesaistītajiem uzņēmējiem nerada nekādas selektīvas priekšrocības. Regulatīvais mehānisms balstās uz izsolēm, kas ietver arī efektivitātes stimulus un ex post regulatīvos instrumentu attiecībā uz visām izmaksām un ieņēmumiem. Turklāt regulatīvā mehānisma simetriskais raksturs nozīmē, ka uzglabāšanas operatori ne vienmēr saņem kompensāciju, bet, gluži pretēji, tiem var likt atmaksāt pārmaksāto summu.

(178) Turklāt attiecībā uz selektivitātes kritēriju Teréga uzskata, ka ārvalstu uzņēmēju situācija nav atbilstošs izvērtēšanas elements attiecībā uz šo kritēriju. Uzglabāšanas operatoru faktiskā un juridiskā situācija daudzējādā ziņā atšķiras no metāna termināļu operatoru un starpsavienojumu operatoru situācijas, jo īpaši attiecībā uz mērķi nodrošināt dabasgāzes piegādes drošību Francijā.

(179) Visbeidzot Teréga paskaidro, ka attiecīgais pasākums neietekmē konkurenci vai tirdzniecību starp dalībvalstīm. Uzglabāšanas jaudu izsola saskaņā ar tirgus mehānismu, kas nediskriminē operatorus, kuri atrodas citās dalībvalstīs. Turklāt Komisijas lēmumpieņemšanas prakse koncentrāciju kontroles un pret konkurenci vērstas prakses jomā vienmēr ir definējusi, augstākais, valsts mēroga dabasgāzes uzglabāšanas konkrēto tirgu, nekad nesecinot, ka pastāv plašāks tirgus gan no attiecīgo pakalpojumu viedokļa, gan no ģeogrāfiskā viedokļa. Katrā ziņā tas, ka gāzes infrastruktūra tiek stingri regulēta, nav saderīgs ar konstatējumu par konkurences izkropļojumu dabasgāzes tirgos.

5.1.3.2. Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu:

(180) Pieņemot, ka regulatīvais mehānisms ir valsts atbalsts quod non, Teréga apgalvo, ka regulatīvais mehānisms atbilst visiem saderības ar iekšējo tirgu nosacījumiem LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta izpratnē.

(181) Teréga uzskata, ka attiecīgais pasākums ir vērsts uz kopīgu interešu mērķi attiecībā uz dabasgāzes piegādes drošību Francijā. Palielinot uzglabāšanas vietās pieejamo dabasgāzes apjomu, regulatīvā mehānisma mērķis ir panākt precīzu un kvantitatīvi nosakāmu piegādes drošības līmeni. Turklāt attiecīgais pasākums atbilst nepieciešamai valsts intervencei, kas balstīta uz saprātīgu analīzi, reaģējot uz skaidri konstatētām tirgus nepilnībām, piemēram, galapatērētāju nespēju norādīt vērtību, ko tie piešķir piegādes drošībai (piemēram, apdrošināšanas vērtība vai sistēmas vērtība). Turklāt Teréga uzsver, ka attiecīgais pasākums ir piemērots instruments, lai stiprinātu piegādes drošību Francijas teritorijā ne tikai saistībā ar citiem pieejamajiem elastības pasākumiem, bet arī saistībā ar citiem uzglabāšanas regulējuma veidiem.

(182) Teréga apstrīd Komisijas pamatojumu lēmumā par procedūras sākšanu attiecībā uz attiecīgā pasākuma samērīgumu. Regulatīvais mehānisms ierobežo iespējamā atbalsta summu līdz nepieciešamajam minimumam. Regulatīvā mehānisma pamatā ir “efektīva operatora” izmaksu segšanas princips, uzglabāšanas operatoru ieņēmumu maksimālā apjoma noteikšana un integrēti stimuli operatoriem, lai nodrošinātu savu darbības izdevumu efektivitāti. Turklāt CRE ir veikuši neatkarīgu izmaksu novērtējumu. Tādējādi CRE nodrošināja, ka tiek segtas tikai pieņemamās izmaksas. CRE arī balstījās uz virkni objektīvu, tālaika un ticamu ekonomisko pētījumu, ko veikuši neatkarīgi eksperti, lai novērtētu regulētos aktīvus. CRE izmantotā aktīvu novērtēšanas metodika šajā ziņā ir konsekventa un atbilst citu Eiropas regulatoru praksei. Pretēji tam, ko apgalvo Komisija, Teréga uzskata, ka pirmsregulējuma ienākumu iekļaušana regulēto aktīvu bāzes vērtībā noteikti būtu nepilnīga datu trūkuma dēļ un kopumā tas varētu būt pretrunā vispārējiem tiesību principiem. Turklāt CRE darbs attiecas gan uz uzglabāšanas operatoru darbības izmaksām, gan to aktīvu novērtēšanu, kas sistemātiski tika publiskoti tās apspriedēs par tarifiem, tādējādi nodrošinot pasākuma pārredzamību.

(183) Visbeidzot, Teréga uzskata, ka attiecīgais pasākums nekropļo konkurenci starp dabasgāzes piegādātājiem, kas atrodas Francijā un ārvalstīs. Attiecīgais pasākums nav diskriminējošs. Visi mazumtirdzniecības pakalpojumu sniedzēji izsolēs var iegādāties jaudu uzglabāšanas vietās Francijā. Turklāt visi mazumtirdzniecības piegādātāji, kas apkalpo klientus Francijā, maksā ATRT tarifus, tādējādi uzturot kompensācijas mehānismu. Pasākumam ir pat pozitīva ietekme uz dabasgāzes mazumtirdzniecības tirgiem, jo tas samazina saspringtu periodus un tīkla pārslodzes risku varbūtību. Otrkārt, pasākums arī nekropļo konkurenci ar SDG operatoriem un starpsavienojumu operatoriem. Šie dalībnieki, uz kuriem lielā mērā attiecas arī ieņēmumu regulēšanas mehānismi, nevis konkurē ar uzglabāšanas operatoriem, bet gan cits citu papildina attiecībā uz piegādes drošības mērķi. Nav tā ka ar attiecīgo pasākumu vienam dabasgāzes piegādes avotam rastos kādas priekšrocības attiecībā pret citiem un tas aizliegtu izmantot tādus papildu instrumentus kā, piemēram, starpsavienojumus un metāna termināļus, vai arī atturētu no to izmantošanas. Piemēram, šo tendenci apliecina gāzes jaudas abonēšanas rādītāji Eiropas metāna termināļos pēdējo gadu laikā. Visbeidzot, attiecīgais pasākums nekropļo konkurenci attiecībā uz ārvalstu uzglabāšanas uzņēmumiem. Pēdējie nebūtu jāsoda saistībā ar izsolēm, kuru pamatā ir tirgus mehānisms, un praksē attiecīgā pasākuma ieviešana nav palēninājusi vispārējo uzglabāšanas abonēšanas līmeņa pieaugumu Eiropā.

5.2. Citu ieinteresēto personu piezīmes

5.2.1. Neatkarīgā Francijas Elektroenerģijas un gāzes asociācija (AFIEG) (56)

(184) AFIEG sniedz savus komentārus par uzglabāšanas aktīvu novērtēšanas metodi un uzglabāšanas aktīvu tilpumu un caurlaidspēju, kas nepieciešami, lai nodrošinātu piegādes drošību.

(185) AFIEG norāda, ka konkurences izkropļojumi, kas pastāvēja pirms reformas iepriekšējās sistēmas nepārredzamības dēļ, ir novērsti.

(186) Attiecībā uz regulēto aktīvu bāzes novērtēšanas metodi AFIEG nav precīzu datu, lai apstiprinātu CRE izmantoto vērtējumu, bet tā uzskata, ka priekšroka būtu jādod tirgus ekonomiskajai vērtībai, nevis tirgus uzskaites vērtībai. Šī izvēle drīzāk atspoguļotu uzglabāšanu konkrētā brīdī T, nevis vēsturiskais ieskats. Turklāt AFIEG uzskata, ka bufergāzes novērtēšana šķiet būtiska uzglabāšanas aktīvu novērtēšanas sastāvdaļa, un tādēļ attiecīgi vēlētos, lai tiktu ņemta vērā bufergāzes amortizācijas noteikumu izvēles finansiālā ietekme uz RAB kopējo vērtību. Visbeidzot, AFIEG norāda, ka uzglabāšanas operatoru darbība nav pakļauta lielākam riskam nekā pārvades sistēmu operatoriem. Tāpēc atlīdzības likmei par RAB, ko patur uzglabāšanas operatori, nevajadzētu būt augstākai kā PSO atlīdzības likmei.

(187) AFIEG uzskata, ka Francijas iestādēm būtu jāsamazina piegādes drošības nodrošināšanai nepieciešamo uzglabāšanas aktīvu tilpums un caurlaidspēja, lai maksimāli palielinātu uzglabāšanas izmaksu un ieguvumu attiecību patērētājiem. Francijas administrācija ir noteikusi minimālos dabasgāzes krājumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu piegādes drošību, proti, izsūknēšanas ātrumu 1 990 GWh dienā un tilpumu 64 TWh (57), savukārt sarakstā, kas izveidots ar dekrētu par PPE laikposmam no 2023. līdz 2028. gadam, ir ņemti vērā izsūknēšanas ātrums 2 376 GWh dienā un tilpums 138,5 TWh. AFIEG uzskata, ka dekrēta par PPE darbības joma ir pārlieku plaša attiecībā uz uzglabāšanas prasībām, lai garantētu piegādes drošību Francijā. Tāpēc darbības joma būtu jāpārvērtē to samazinot, lai neradītu papildu izmaksas galapatērētājiem un neizdevīgu stāvokli citām dabasgāzes elastīguma iespējām. Turklāt AFIEG norāda uz pārlieku lielu saistību neizpildes riska seguma līmeni, ko Francijas valsts iestādes ir kas noteikušas 2 % apmērā, salīdzinājumā ar kaimiņvalstīs noteikto līmeni 5 % apmērā.

5.2.2. Francijas Gāzes asociācija (AFG) (58)

(188) AFG uzskata, ka Francijas iestāžu ieviestais dabasgāzes uzglabāšanas tiesiskais regulējums, kas stājās spēkā 2018. gada 1. janvārī, ir iedarbīgs.

(189) AFG arī uzskata, ka attiecīgais pasākums ir balstīts uz izmaksu regulēšanas principu un ir veicinājis aktīvu efektīvu un samērīgu vērtēšanu. AFG apstiprina, ka šo izmaksu regulēšanas principu piemēro lielākā daļa regulatīvo iestāžu un ka tas attiecas uz dabasgāzes un metāna termināļu pārvades, sadales un metāna termināļu darbībām Francijā.

(190) AFG uzskata, ka metode, kurā izmanto tirgus cenas, nevis “efektīvo operatoru” izmaksas, būtu varējusi novest pie tāda tiesiskā regulējuma, kas ir svārstīgs un potenciāli attālināts no ekonomiski optimālā: faktiski nelabvēlīgas starpības (spreads) gadījumā metode negarantētu operatoriem radušos izmaksu segšanu, potenciāli nostādot tos kritiskā situācijā. Turpretī, ja tirgus starpība (spreads) būtu bijusi ļoti labvēlīga, operatoru ienākumi būtu bijuši pārāk lieli un tālu no optimālas vērtības uzglabāšanas klientiem.

(191) AFG uzskata, ka Francijas uzglabāšanas regulējums nekropļo konkurenci attiecībā uz citu dabasgāzes infrastruktūru Francijā, metāna termināļiem Francijā un Eiropas Savienībā vai uzglabāšanas operatoriem Eiropas Savienībā. Attiecībā uz metāna termināļiem AFG norāda, ka Francijā importēto SDG apjoms divu gadu laikā ir divkāršojies no 9,6 Gm3 2017. gadā līdz 21,5 Gm3 2019. gadā. AFG arī norāda, ka pašlaik Vācijā tiek pētīti metāna termināļu izstrādes projekti. Attiecībā uz uzglabāšanas operatoriem Eiropā AFG norāda, ka krātuvju noslodzes koeficienti Vācijā, Nīderlandē un Beļģijā laikposmā no 2018. līdz 2019. gadam palielinājās un Rietumeiropā līdz 2019. gada 1. novembrim sasniedza vismaz 95 % līmeni.

5.2.3. Valsts enerģijas mazumtirdzniecības operatoru asociācija (ANODE) (59)

(192) ANODE uzskata, ka Francijas uzglabāšanas regulējums ļauj saskaņot piegādātāju vēlmi ieviest tirgus noteikumus attiecībā uz uzglabāšanas jaudu tirdzniecību ar regulētu mehānismu piegādes drošības garantēšanai.

(193) Turklāt ANODE uzskata, ka ir būtiski regulāri pārskatīt mērķi par abonēšanu un krātuvju noslodzi, kā arī to aktīvus, ko ņem vērā piegādes drošības nolūkā kompensācijas mehānismā, lai nodrošinātu to atbilstību faktiskajām vajadzībām. ANODE uzskata, ka šis punkts ir vēl jo svarīgāks, jo Francija izvirzīja hipotēzi, ka dabasgāzes patēriņš samazināsies par 2 %, izņemot elektroenerģijas ražošanu, […].

(194) Attiecībā uz proporcionalitāti ANODE uzskata, ka CRE būtu jāņem vērā gūtā pieredze attiecībā uz uzglabāšanas izmaksām un darbību un uzglabāšanas operatoru radītā riska samazināšanu. Komisija uzskata, ka atlīdzība uzglabāšanas operatoriem par RAB būtu jāsaskaņo ar PSO atlīdzību.

5.2.4. Elektroenerģijas un gāzes regulēšanas komisija (CREG) (60)

(195) CREG uzskata, ka nav pierādīts, ka visa uzglabāšanas jauda Francijā vienmēr ir nepieciešama, lai nodrošinātu dabasgāzes piegādes drošību. Daļu no šīs dabasgāzes, kas var būt nozīmīga, fraktētāji izmanto, lai gūtu peļņu no spekulācijām par dabasgāzes cenu atšķirībām vasarā un ziemā. Tāpēc kompensācijas mehānisms fraktētājiem var būt bezmaksas līdzeklis, lai gūtu kapitāla pieaugumu no dabasgāzes. Tas dod fraktētājiem, kas darbojas Francijā, konkurences priekšrocību, ko nebauda fraktētāji no kaimiņvalstīm.

(196) Beļģijā ir tikai viena dabasgāzes krātuve – Loenhout teritorija, ko ekspluatē Fluxys Belgium (61). CREG uzskata, ka šī teritorija konkurē ar citām uzglabāšanas vietām Savienības ziemeļrietumos.

(197) Lai gan starpība (spread) starp dabasgāzes cenām ziemas un vasaras periodā 2017. un 2018. gadā joprojām bija zema, lielākās krātuves nepieejamība Apvienotajā Karalistē izraisīja uzglabāšanas jaudas rezervācijas pieaugumu Savienības ziemeļrietumu tirgū. Tas izskaidro Loenhout noslodzes koeficientus 87 % un 84 % apmērā 2016.–2017. gada un 2017.–2018. gada sezonā.

(198) Tomēr noslodzes koeficients 2018.–2019. gada sezonai bija zems – 54 %, savukārt noslodzes koeficients ES 28 dalībvalstīs saglabājās diezgan stabils. Šajā sakarā CREG norāda, ka krātuves noslodzes koeficients glabātavām Francijā palielinājās no 75 % 2017.–2018. gada sezonā līdz 94 % 2018.–2019. gada sezonā. Loenhout kā elastīguma avota lomu ir pārņēmuši Francijas dabasgāzes uzglabāšanas iekārtas, kuras, pateicoties jaunajam tiesiskajam regulējumam, ir varējušas gūt labumu no ļoti zemiem tarifiem. CREG uzskata, ka Francijas kompensācijas mehānisma ieviešanas ietekme uz Loenhout ir bijusi ļoti nozīmīga: Loenhout turpināja darboties tikai tie tirgus dalībnieki, kuriem bija spēkā ilgtermiņa līgumi. CREG uzskata, ka Francijas kompensācijas mehānisms liek kaimiņos esošajiem uzglabāšanas operatoriem pārdot savu uzglabāšanas jaudu par to robežizmaksām vai pat zem tām.

(199) Turklāt CREG norāda, ka noslodzes koeficients 2019.–2020. gada sezonai ir ārkārtīgi augsts gan Beļģijai (97 %), gan ES-28 dalībvalstīm (97 %). Tas bija saistīts ar ļoti zemām dabasgāzes cenām 2019. gada vasarā un ievērojamu starpību (spread).

(200) CREG secina, ka tādējādi nevar izslēgt, ka Francijā piemērojamais kompensācijas mehānisms izkropļo konkurenci starp uzglabāšanas iekārtu operatoriem Francijas teritorijā un kaimiņos esošo dalībvalstu operatoriem, starp tirgus dalībniekiem, kas darbojas Francijas tirgū, un tiem, kas darbojas kaimiņos esošajās dalībvalstīs, un starp dabasgāzes uzglabāšanas operatoriem un SDG operatoriem un starpsavienojumu operatoriem.

5.2.5. […] (62)

(201) […] uzskata, ka ir obligāti jāveido dabasgāzes krājums, lai īstermiņā nodrošinātu piegādes drošību, un 2018. gadā īstenotie regulējuma principi šķiet atbilstīgi. Tā kā piegādes drošībai nepieciešamais uzglabāšanas apjoms ir lielāks par “ekonomisko” apjomu, ko tirgus varētu novērtēt spontāni, ir nepieciešams papildināt uzglabāšanas operatoru ieņēmumus.

(202) Tomēr regulētā darbības joma būtu jāierobežo līdz uzglabāšanas jaudai, kas stingri nepieciešama piegādes drošībai. Tas ir svarīgi, lai nodrošinātu, ka galapatērētājiem nerodas pārmērīgas izmaksas. Pārlieka darbības jomas izvēršana varētu arī kaitēt glabātavām citās dalībvalstīs un ietekmēt metāna termināļus un starpsavienojumus.

(203) […] atzīst, ka ir sarežģīti precīzi noteikt uzglabāšanas apjomu, kas nepieciešams piegādes drošībai. Tomēr […] uzskata, ka visu pazemes krātuvju integrācija nepieciešamo krātuvju darbības jomā varētu būt nepieciešama piegādes drošībai. Ņemot vērā jaunākos notikumus, […] uzskata, ka Francijas izvēlētie scenāriji varētu izraisīt jo īpaši SDG resursu lielāku izmantošanu, kā rezultātā samazinātos piegādes drošībai nepieciešamais apjoms.

(204) […] arī apšauba izvēli ierobežot regulēto darbības jomu tikai ar pazemes krātuvēm, jo īpaši tāpēc, ka Francijas tiesību aktos ir atzīta krājumu esība metāna termināļos, un uzskata, ka šie krājumi var veicināt dabasgāzes piegādes drošību.

(205) Vidējā termiņā un ilgtermiņā […] sagaida, ka Francijai būs jāvada atsevišķu gāzes infrastruktūras objektu ekspluatācijas pārtraukšana. Tāpēc pat tad, ja importa jaudas palielināšanās ietekmē tiktu samazināts uzglabājamais daudzums piegādes drošības nodrošināšanai, šī alternatīva in fine varētu izrādīties ļoti dārga. Tāpēc, lai nodrošinātu piegādes drošību, esošo glabātavu izmantošana šķiet atbilstošāka nekā jaunas importa jaudas veidošana.

5.2.6. Eiropas Enerģijas tirgotāju federācija (EFET) (63)

(206) EFET atbalsta Francijas iestāžu 2018. gadā ieviesto reformu, kas Francijā radīja pievilcīgu un konkurētspējīgu dabasgāzes uzglabāšanas tirgu.

(207) Attiecībā uz atbalsta saderību EFET neapstrīd CRE definētās bāzes vērtības vai kapitāla atdeves koeficienta aprēķināšanas metodoloģiju. Regulēto aktīvu vērtībai būtu jāatbilst regulēto aktīvu bāzei un regulētai atlīdzības likmei.

(208) EFET neuzskata, ka reformas ieviešana varētu radīt konkurences izkropļojumus: ne starp Francijas dabasgāzes uzglabāšanas operatoriem un operatoriem no citām dalībvalstīm, par ko liecina nemitīgais Francijas un ārvalstu operatoru līdzdalības pieaugums kopš 2018. gada, ne arī starp dabasgāzes uzglabāšanas operatoriem un SDG termināļu operatoriem, jo kopš 2018. gada nemitīgi ir palielinājusies SDG termināļu tirgus vērtība.

5.2.7. Elengy (64)

(209) Reformas ieviešana mākslīgi nesamazināja motivāciju izmantot SDG termināļus. Pirmkārt, Elengy termināļu darbība kopš pasākuma īstenošanas ir palielinājusies, 2019. un 2020. gadā sasniedzot rekordlīmeni.

(210) Otrkārt, SDG termināļu pievilcību ietekmē daudzi faktori: plaisa starp Savienības un Āzijas tirgiem, tarifi, ilgtermiņa līgumu pastāvēšana, pakārtoto tirgu dziļums un likviditāte, termināļa elastīgums un komercnoteikumi. Uzglabāšanas pasākumam nav tiešas ietekmes uz šiem pievilcības faktoriem, bet tam ir netiešas un pozitīvas sekas. Reforma patiešām ir palīdzējusi maksimāli palielināt Savienības uzglabāšanas jaudu, palielinot Savienības dabasgāzes tirgus dziļumu, lai uzglabātu dabasgāzi, un samazinot izmaksas patērētājiem, kad dabasgāzes pieprasījums ir liels, un palielinot Francijas tirgū pieejamo likviditāti.

5.2.8. Enovos (65)

(211) Enovos uzskata, ka tad, ja sistēmā ir pietiekams dalībnieku skaits, tirgus ir vispiemērotākais, lai noteiktu aktīva vērtību. Pašreizējais izsoles mehānisms nodrošina taisnīgu tirgus novērtējumu. Ja izsoles sistēma dažiem spēlētājiem rada mazāku vai lielāku atlīdzību, nākamo gadu izsolēs tiks veiktas korekcijas.

5.2.9. Fluxys (66)

(212) Fluxys norāda, ka dabasgāzes uzglabāšana Savienībā pēdējos gados saskaras ar ievērojamiem izaicinājumiem, jo ir arvien grūtāk segt dabasgāzes uzglabāšanas operatoru darbības izmaksas. Tādēļ, lai reaģētu uz straujām tirgus norisēm, ir jāievieš pielāgots ekonomikas modelis, kas atspoguļo dabasgāzes uzglabāšanas vērtību sistēmai un tās devumu piegādes drošībā. Vienpusēja atbalsta mehānismu izveide varētu radīt konkurences izkropļojumus ar citām Savienības dalībvalstīm. Tāpēc kompensācijas mehānisms, kura pamatā ir stingri kritēriji, būtu jāpiemēro visām Savienības dalībvalstīm.

5.2.10. Nacionālā kalnrūpniecības un enerģētikas federācija CGT (FNME-CGT) (67)

(213) FNME-CGT uzskata, ka dabasgāzes uzglabāšanas reforma Francijā ir sasniegusi šādus divus mērķus: nodrošināt energoapgādes drošību ar taisnīgām izmaksām patērētājam un nodrošināt pārvades sistēmu pienācīgu darbību, lai stiprinātu cauruļvadu tīklu.

(214) FNME-CGT uzskata, ka attiecīgo pasākumu nevar kvalificēt kā valsts atbalstu. FNME-CGT uzskata, ka kompensāciju nefinansē no valsts līdzekļiem. Turklāt attiecīgais pasākums nav uzskatāms par nodokli, kas tiktu uzlikts bez atlīdzības saistošā veidā kā tas ir nodokļu gadījumā. Turklāt FNME-CGT uzsver, ka pārvades tīkla izmantošanas tarifa pārnešana uz patērētāja rēķinu par dabasgāzi ir pienākums tikai tiem patērētājiem, kuri izvēlas izmantot regulētos tarifus, un ka ne no termiņglabāšanas izrietošie resursi, ne operatori, kas iekasē kompensāciju, nav valsts kontrolē.

(215) FNME-CGT neuzskata, ka attiecīgais pasākums rada selektīvu priekšrocību, ņemot vērā uzglabāšanas operatoru pienākumu uzturēt šādu infrastruktūru darba kārtībā. Turklāt regulējumā ir paredzēts, ka pārmaksātos ieņēmumus operators atmaksā sistēmas operatoriem un līdz ar to tie veido ekonomisko iespēju zaudēšanu.

(216) Ja attiecīgais pasākums tiktu kvalificēts kā valsts atbalsts, tas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu.

(217) FNME-CGT uzskata, ka regulēto aktīvu novērtēšanas metode ir samērīga ar piegādes drošības mērķi. Ieviešot regulējumu attiecībā uz operatoru ieņēmumiem, pamatojoties uz valsts regulatīvās iestādes kontrolētām un apstiprinātām izmaksām, ir ticis nodrošināts, ka galapatērētājs maksā pārredzamā veidā iepriekš noteiktu cenu.

(218) Turklāt RAB vērtēšanas metodi piemēro visiem Francijā regulētajiem infrastruktūras tarifiem, izņemot elektroenerģijas sadali. Novērtējums, kura pamatā ir vasaras/ziemas starpības (spreads), nebūtu varējis novērst tirgus nepilnības, ko nevarēja atspoguļot aktīvu apdrošināšanas vērtību cenās. Turklāt operatoru ierosinātajai RAB tika veikta CRE pilnvarota neatkarīga revīzija, kuras rezultātā tika samazināta sākotnējā ierosinātā RAB. Turklāt sākotnējā RAB ir ņemta vērā aktīvu amortizētā vērtība. Daži aktīvi, kas ir pilnībā amortizēti, pat ir iekļauti RAB nulles vērtībā un tāpēc par tiem netiek saņemta nekāda atlīdzība.

(219) FNME-CGT uzskata, ka ir citi iemesli, kas ļauj secināt, ka pasākums ir samērīgs: PPE tiek regulāri pārskatīta regulējuma darbības joma, tiek segtas gāzes infrastruktūras operatoru izmaksas tikai tiktāl, ciktāl šīs izmaksas atbilst “efektīvo operatoru izmaksām”, kompensācijas simetrija, kas novērš jebkādu pārmērīgas kompensācijas risku, un fakts, ka regulējuma mērķis ir maksimāli palielināt uzglabāšanas jaudas abonementu un izsoļu ieņēmumus.

(220) FNME-CGT uzskata, ka pasākums nerada negatīvu ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību. Pirmkārt, kompensāciju, ko maksā katrs piegādātājs, nosaka atkarībā no tā patēriņa īpašībām neatkarīgi no tā, vai tā iekārtas atrodas Francijas teritorijā vai kaimiņvalstī, tādējādi neradot konkurences izkropļojumus piegādātāju starpā. Otrkārt, uzglabāšana nekonkurē ar SDG un starpsavienojumiem, kas drīzāk ir savstarpēji papildinoši. Metāna termināļiem ir specifiskas tehniskās īpašības un ekspluatācijas ierobežojumi SDG piegādes ķēdē. Lai gan krātuves ir paredzētas maksimālā patēriņa vajadzību apmierināšanai, SDG termināļi un gāzes starpsavienojumi ir veids, kā importēt un dažādot dabasgāzes piegādes avotus. Uzglabāšanas un metāna termināļu papildināmība ir ļāvusi par labu dabasgāzes izmantotājiem uzglabāt SDG, kas Savienībā importēta par zemām izmaksām. Treškārt, attiecīgais pasākums nekropļo konkurenci ar uzglabāšanas operatoriem citās dalībvalstīs, par ko liecina fakts, ka visi abonēšanas un uzglabāšanas izmantošanas rādītāji Savienībā ir palielinājušies un sasnieguši augstu līmeni.

(221) Atšķirībā no PPE FNME-CGT neprognozē, ka dabasgāzes patēriņš samazināsies par 2 % gadā, jo rodas jauni dabasgāzes izmantošanas veidi. FNME-CGT norāda uz bieži aizmirstiem piegādes drošības kritērijiem infrastruktūras optimizācijas ziņā, piemēram, galvenā piegādes avota izzušanu ne ilgāk kā sešu mēnešu laikā vidējos klimatiskajos apstākļos.

5.2.11. GRTgaz (68)

(222) GRTgaz uzskata, ka tīkls un krātuves ir projektētas kā vienots kopums un tie ir nepieciešami pieprasījuma apmierināšanai ziemā. 2018. gada sākumā GRTgaz veica simulācijas, norādot, ka, ņemot vērā nesenos ziemas klimata scenārijus, uzglabāšanas vajadzība ir 115–125 TWh. GRTgaz arī norāda, ka maksimālā uzglabāšanas jauda 135 TWh ir nepietiekama aukstai ziemai, kurā tiek sasniegts aukstuma maksimums un netiek izmantota SDG.

(223) Laikposmā no 2012. līdz 2018. gadam GRTgaz regulāri brīdināja par problēmām, ko rada abonēšanas līmenis un nepietiekama pazemes krātuvju uzpilde, proti par piegādes drošības un piegādes nepārtrauktības risku. Turklāt GRTgaz uzskata, ka vienotās zonas (“TRF”) izveide 2018. gada 1. novembrī stiprināja uzglabāšanas lomu Francijas gāzes sistēmā.

5.2.12. Hungarian Gas Storage (69)

(224) Dabasgāzes uzglabāšana ir garantija un vērtība pašai sistēmai, kā