LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 60/1

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 167/2013

(2013. gada 5. februāris)

par lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

(1) Lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību, ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (3), tika izveidota visaptveroša Savienības tipa apstiprināšanas sistēma traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām iekārtām.

(2) Lai attīstītu Savienības iekšējo tirgu un nodrošinātu tā darbību, dalībvalstu apstiprināšanas sistēmas ir jāaizstāj ar Savienības tipa apstiprināšanas procedūru, kuras pamatā ir pilnīgas saskaņošanas princips, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā apsvērumus par izmaksu samērojamību ar ieguvumiem un īpašu vērību piegriežot maziem un vidējiem uzņēmumiem.

(3) Pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma un ar mērķi vienkāršot un paātrināt tipa apstiprinājuma tiesību aktu pieņemšanu ir ieviesta jauna regulatīvā pieeja, saskaņā ar kuru likumdevējs parastā likumdošanas procedūrā pieņem vienīgi pamatnoteikumus un pamatprincipus, bet Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz papildu sīki izstrādātiem tehniskiem noteikumiem. Ievērojot pamatprasības, šajā regulā tādējādi būtu jāiekļauj vienīgi pamatnoteikumi par funkcionālo drošumu, darba drošību un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, un Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras izstrādāt tehniskās specifikācijas deleģētajos aktos.

(4) Šīs regulas prasības atbilst principiem, kas paredzēti Komisijas 2002. gada 5. jūnija paziņojumā “Rīcības plāns “Normatīvās vides vienkāršošana un uzlabošana””.

(5) Īpaši liela nozīme ir tam, lai turpmākie pasākumi, ko ierosina, pamatojoties uz šo regulu, vai tās īstenošanā izmantotās procedūras būtu saskaņā ar minētajiem principiem, kuri tika atkārtoti apstiprināti 2006. gadā Komisijas publicētajā ziņojumā “CARS 21: Konkurētspējīgas autobūves nozares tiesiskais regulējums 21. gadsimtam” (“CARS 21”). Konkrētāk, lai uzlabotu un vienkāršotu regulējumu un lai nebūtu pastāvīgi jāatjauno spēkā esošie Savienības tiesību akti par tehniskajām specifikācijām, šajā regulā būtu jāatsaucas uz spēkā esošajiem starptautiskajiem standartiem un noteikumiem, kas ir pieejami sabiedrībai, tos neatkārtojot Savienības tiesiskajā regulējumā.

(6) Tā kā nedz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/68/EK (1997. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai (4), nedz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/42/EK (2006. gada 17. maijs) par mašīnām (5), nedz arī šajā regulā nav noteiktas konstruēšanas un izgatavošanas prasības, kas garantētu jo īpaši izmantošanai lauksaimniecībā un mežsaimniecībā paredzētai pārvietojamai tehnikai, kas nav paredzēta koplietošanas ceļiem, agregātu drošu līdzdalību ceļu satiksmē, Komisijai vajadzētu izvērtēt nepieciešamību saskaņot dalībvalstu tiesību aktus minētajā jomā un, ņemot vērā spēkā esošos Savienības tiesību aktus, apsvērt iespēju nākt klajā ar leģislatīva pasākuma priekšlikumu, lai nodrošinātu augstu drošuma līmeni.

(7) Šai regulai nevajadzētu skart pasākumus, kas valstu vai Savienības līmenī tiek veikti attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu izmantošanu uz ceļa, piemēram, īpašas vadītāja apliecībai piemērojamas prasības, maksimālā ātruma ierobežojumus vai pasākumus, kas reglamentē konkrētu ceļu pieejamību.

(8) Direktīva 2003/37/EK sākotnēji gatava transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma obligātu piemērošanu attiecināja vienīgi uz T1, T2 un T3 kategorijas transportlīdzekļiem un nenodrošināja visas vajadzīgās prasības, lai citu kategoriju transportlīdzekļus izvēles kārtā varētu pieteikt gatava transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumam. Lai pabeigtu iekšējā tirgus izveidi un nodrošinātu tā pienācīgu darbību, šajā regulā būtu jādod iespēja visu to kategoriju transportlīdzekļu, uz kurām attiecas šī regula, izgatavotājiem izvēles kārtā pieteikties gatava transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājumam, tādējādi ļaujot tiem ar ES tipa apstiprinājuma palīdzību gūt labumu no iekšējā tirgus sniegtajām priekšrocībām.

(9) Direktīvā 2003/37/EK tika paredzēts, ka četru riteņu piedziņas visurgājējiem un kvadracikliem EK gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums piemērojams kā traktoriem. Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro arī minētajiem transportlīdzekļu tipiem, ja vien attiecīgā tipa transportlīdzeklis ietilpst šajā regulā minētajā transportlīdzekļu kategorijā un atbilst visām šīs regulas prasībām.

(10) Valsts iestāžu pienākumi, kas izklāstīti šajā regulā noteiktajās tirgus uzraudzības prasībās, ir konkrētāki par attiecīgajiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību (6), noteikumiem.

(11) Lai nodrošinātu augsta līmeņa funkcionālo drošumu, darba drošību un vides aizsardzību, būtu jāsaskaņo tehniskās prasības un vides standarti, kas transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām piemērojami attiecībā uz tipa apstiprinājumu.

(12) Ir lietderīgi noteikt principu, ka transportlīdzeklis jākonstruē, jāizgatavo un jāmontē tā, lai samazinātu ievainojumu risku transportlīdzeklī esošām personām un citiem ceļu satiksmes dalībniekiem. Tādēļ ir nepieciešams, lai izgatavotāji nodrošinātu transportlīdzekļa atbilstību attiecīgajām šajā regulā noteiktajām prasībām. Minētajiem noteikumiem cita starpā vajadzētu ietvert prasības attiecībā uz transportlīdzekļa konstrukcijas integritāti, sistēmām, kas palīdz vadītājam kontrolēt transportlīdzekli, sistēmām, kas vadītājam nodrošina redzamību un informāciju par transportlīdzekļa stāvokli un apkārtējo vidi, transportlīdzekļa apgaismojuma sistēmām, transportlīdzeklī esošu personu aizsardzības sistēmām, transportlīdzekļa ārpusi un aprīkojumu, transportlīdzekļa masu un gabarītiem un transportlīdzekļa riepām.

(13) Lai nodrošinātu, ka ražošanas atbilstības pārraudzības procedūra, kas ir viens no ES tipa apstiprināšanas sistēmas stūrakmeņiem, tiek pareizi īstenota un pareizi darbojas, kompetentai iestādei vai attiecīgi kvalificētam un šim nolūkam norīkotam tehniskam dienestam vajadzētu regulāri pārbaudīt izgatavotājus.

(14) Dažos atsevišķos gadījumos ir lietderīgi atļaut veikt valsts tipa apstiprināšanu mazām transportlīdzekļu sērijām. Tomēr tas būtu jāpiemēro vienīgi ierobežotam transportlīdzekļu skaitam. Tādēļ precīzi jānosaka saražojamo transportlīdzekļu skaits, kas atbilst mazās sērijas jēdzienam.

(15) Pieņemot Savienības tiesību aktus par transportlīdzekļu apstiprināšanu, galvenais mērķis ir nodrošināt, lai tirgū laisti jauni transportlīdzekļi, to sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības garantētu augstu drošuma un vides aizsardzības līmeni. Minētā mērķa sasniegšanu nevajadzētu apgrūtināt, dažas detaļas vai aprīkojumu uzstādot pēc tam, kad transportlīdzekļi ir laisti tirgū vai nodoti ekspluatācijā. Tālab būtu jāveic attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka apstiprinātājiestāde pirms laišanas tirgū pārbauda detaļas vai aprīkojumu, ko var uzstādīt transportlīdzekļiem un kas var nopietni traucēt tādu sistēmu darbību, kuras ir būtiskas drošumam vai vides aizsardzībai. Minētajos pasākumos būtu jāietver tehniski noteikumi par prasībām, kas noteiktas minētajām detaļām vai aprīkojumam.

(16) Šādi pasākumi būtu jāpiemēro vienīgi attiecībā uz ierobežotu skaitu detaļu un aprīkojuma, un minēto detaļu un aprīkojuma saraksts Komisijai pēc apspriešanās ar ieinteresētajām personām ir jāiekļauj īstenošanas aktā. Ar šādiem pasākumiem vajadzētu nodrošināt, lai attiecīgās detaļas un aprīkojums neradītu nelabvēlīgu ietekmi uz transportlīdzekļa drošumu vai attiecībā uz ekoloģiskajiem raksturlielumiem, vienlaikus pēc iespējas nodrošinot konkurenci remonta un tehniskās apkopes ražojumu un pakalpojumu tirgū.

(17) Savienība ir līgumslēdzēja puse ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam par vienotu tehnisko prasību pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“pārskatītais 1958. gada nolīgums”) (7). Lai vienkāršotu tipa apstiprinājuma tiesību aktus saskaņā ar ieteikumiem CARS 21, ir lietderīgi atcelt visas atsevišķās direktīvas, nesamazinot aizsardzības līmeni. Minētajās direktīvās noteiktās prasības būtu jāpārņem šajā regulā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un tās attiecīgā gadījumā būtu jāaizstāj, atsaucoties uz attiecīgajiem ANO Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) noteikumiem, par kuriem Savienība ir nobalsojusi vai kuriem Savienība ir pievienojusies un kuri ir pievienoti pārskatītajam 1958. gada nolīgumam. Lai samazinātu tipa apstiprināšanas administratīvo slogu, transportlīdzekļu izgatavotājiem vajadzētu aļaut pieprasīt tipa apstiprināšanu saskaņā ar šo regulu, attiecīgā gadījumā tieši, saņemot apstiprinājumu atbilstoši attiecīgajiem ANO EEK noteikumiem, kuri minēti I pielikumā, vai deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.

(18) Tādējādi ANO EEK noteikumi un to grozījumi, par kuriem Savienība ir nobalsojusi, piemērojot Lēmumu 97/836/EK, būtu jāiestrādā ES tipa apstiprināšanas tiesību aktos. Attiecīgi Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt nepieciešamos pielāgojumus šīs regulas I pielikumā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.

(19) Varētu izvēlēties arī alternatīvu risinājumu – deleģētos aktos iekļaut atsauci uz Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) vai uz CEN/Cenelec vai ISO standartiem, kas ir tieši pieejami sabiedrībai un uz kuriem tajos ir atsauce.

(20) Lai novērstu drošuma ierīču nepareizu lietojumu, ir svarīgi, ka izgatavotāji transportlīdzekļu īpašniekiem sniedz attiecīgu informāciju.

(21) Lai ļautu sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājiem pieteikties sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ES tipa apstiprināšanai vai detaļu vai aprīkojuma atļaujām, šiem izgatavotājiem ir arī nepieciešama piekļuve noteiktai informācijai, kas ir pieejama tikai transportlīdzekļa izgatavotājam, piemēram, tehniskai informācijai, tostarp rasējumiem, kas nepieciešami detaļu izstrādāšanai tirgus vajadzībām.

(22) Lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību, it īpaši attiecībā uz preču brīvu apriti, brīvību veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, ir nepieciešama nediskriminējoša piekļuve informācijai par transportlīdzekļu remontu, izmantojot standartformātu, ko lieto tehniskās informācijas iegūšanai, un efektīva konkurence transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijas pakalpojumu tirgū. Liela šādas informācijas daļa saistīta ar iebūvētām diagnostikas sistēmām un to mijiedarbību ar citām transportlīdzekļa sistēmām. Ir jānosaka tehniskās specifikācijas attiecībā uz izgatavotāju tīmekļa vietnēm, kā arī konkrēti pasākumi, kas nodrošina, ka tās ir pienācīgi pieejamas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.

(23) Pienākumu nodrošināt pieejamu remonta un tehniskās apkopes informāciju par protokoliem attiecībā uz traktoriem un velkamo vai montētu aprīkojumu, kas noteikts ISO 11783, transportlīdzekļu izgatavotājiem vajadzētu atļaut arī pildīt, izgatavotāja tīmekļa vietnē publicējot saiti uz citu tīmekļa vietni, ko kopīgi izveidojuši vairāki izgatavotāji vai izgatavotāju konsorcijs.

(24) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (8)

(25) Lai šo regulu papildinātu ar papildu tehniskām detaļām, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz funkcionālo drošumu, izgatavošanas prasībām, ekoloģiskajiem raksturlielumiem un spēkiekārtu veiktspēju, remonta un tehniskās apkopes informācijas pieejamību, tehnisko dienestu norīkošanu un to konkrētajiem uzticētajiem uzdevumiem. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

(26) Dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sankcijām, ko piemēro, ja tiek pārkāpta šī regula un deleģētie vai īstenošanas akti, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un būtu jānodrošina to īstenošana. Minētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.

(27) Lai gan nekas šajā regulā neliedz dalībvalstīm arī turpmāk piemērot katrai savas attiecīgās apstiprināšanas sistēmas, Komisijai, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, būtu jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šādu valsts sistēmu darbību, jo Komisijai būtu vēlreiz jāapsver, vai ir iesniedzams tiesību akta priekšlikums attiecībā uz atsevišķo apstiprināšanas sistēmu saskaņošanu Savienības līmenī.

(28) Stājoties spēkā jaunajai reglamentējošajai sistēmai, ko izveido ar šo regulu, atceļ šādas direktīvas: — Direktīvu 2003/37/EK, — Padomes Direktīvu 74/347/EEK (1974. gada 25. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru redzamības lauku un priekšējā stikla tīrītājiem (9), — Padomes Direktīvu 76/432/EEK (1976. gada 6. aprīlis) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru bremžu iekārtām (10), — Padomes Direktīvu 76/763/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasažieru sēdekļiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (11), — Padomes Direktīvu 77/537/EEK (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu piesārņotāju emisiju no lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros lietojamiem dīzeļmotoriem (12), — Padomes Direktīvu 78/764/EEK (1978. gada 25. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vadītāja sēdekli lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoros (13), — Padomes Direktīvu 80/720/EEK (1980. gada 24. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbības telpu, piekļuvi vadītāja pozīcijai, kā arī durvīm un logiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (14), — Padomes Direktīvu 86/297/EEK (1986. gada 26. maijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru jūgvārpstām un to aizsardzību (15), — Padomes Direktīvu 86/298/EEK (1986. gada 26. maijs) par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem (16), — Padomes Direktīvu 86/415/EEK (1986. gada 24. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadības ierīču uzstādīšanu, izvietojumu, darbināšanu un apzīmēšanu (17), — Padomes Direktīvu 87/402/EEK (1987. gada 25. jūnijs) par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā (18), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/25/EK(2000. gada 22. maijs), ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem (19), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/57/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (20), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/58/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru sakabes ierīci un atpakaļgaitu (21), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/59/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru atpakaļskata spoguļiem (22), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/60/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru maksimālo projektēto ātrumu un kravas platformām (23), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/61/EK (2009. gada 13. jūlijs) par apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (24), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/63/EK (2009. gada 13. jūlijs) attiecībā uz noteiktām lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru daļām un parametriem (25), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/64/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru radīto radiotraucējumu novēršanu (elektromagnētiskā savietojamība) (26), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/66/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru stūres iekārtu (27), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/68/EK (2009. gada 13. jūlijs) par detaļas tipa apstiprinājumu apgaismes ierīcēm un gaismas signālierīcēm lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (28), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/75/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana) (29), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/76/EK (2009. gada 13. jūlijs) par trokšņu līmeni, kam ir pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji (30), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/144/EK (2009. gada 30. novembris) par dažām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru sastāvdaļām un parametriem (31).

(29) Visām ieinteresētajām personām ir svarīgi nodrošināt skaidru izpratni par saikni starp šo regulu un Direktīvu 2006/42/EK, lai novērstu pārklāšanos un skaidri noteiktu, kuras prasības jāpiemēro konkrētam izstrādājumam.

(30) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus – proti, ieviest saskaņotus noteikumus attiecībā uz administratīvām un tehniskām prasībām, kas piemērojamas lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai un tirgus uzraudzībai, – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka to mēroga un ietekmes dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I NODAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Priekšmets

1. Ar šo regulu nosaka visu 2. panta 1. punktā minēto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanas administratīvās un tehniskās prasības.

Šo regulu nepiemēro individuālu transportlīdzekļu apstiprināšanai. Tomēr dalībvalstis, kas piešķir šādus individuālus apstiprinājumus, pieņem jebkādus transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar šo regulu, nevis saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem.

2. Ar šo regulu arī nosaka prasības par to transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību, kuras ir jāapstiprina saskaņā ar šo regulu. Ar šo regulu nosaka arī prasības par šādu transportlīdzekļu detaļu un aprīkojuma tirgus uzraudzību.

3. Šī regula neskar ceļu satiksmes drošības tiesību aktu piemērošanu.

2. pants

Darbības joma

1. Šī regula attiecas uz lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļiem, kā tie aprakstīti 4. pantā, kas konstruēti un izgatavoti vienā vai vairākos posmos, un šādiem transportlīdzekļiem konstruētām un izgatavotām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kā arī detaļām un aprīkojumam.

Šī regula jo īpaši attiecas uz šādiem transportlīdzekļiem:

a) traktoriem (T un C kategorija);

b) piekabēm (R kategorija); un

c) maināmām velkamām iekārtām (S kategorija).

2. Šī regula neattiecas uz maināmām mašīnām, ko pilnīgi paceļ no zemes virsmas vai kas nevar pagriezties ap savu vertikālo asi, kad transportlīdzekļus, kuriem tās ir piestiprinātas, izmanto uz ceļa.

3. Turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem izgatavotājs var izvēlēties, vai piemērot apstiprinājumu saskaņā ar šo regulu vai ievērot attiecīgās valsts prasības:

a) piekabēm (R kategorija) un maināmām velkamām iekārtām (S kategorija);

b) kāpurķēžu traktoriem (C kategorija);

c) īpašiem riteņtraktoriem (T4.1 un T4.2 kategorija).

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos piemēro šādas definīcijas, ja vien tajos nav paredzēts citādi:

1) “tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

2) “gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka nepabeigta, pabeigta vai sērijas beigu transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

3) “sistēmas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzeklī iekļauta konkrēta tipa sistēma atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

4) “sastāvdaļas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka no transportlīdzekļa neatkarīga sastāvdaļa atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

5) “atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka atsevišķā tehniskā vienība atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām saistībā ar vienu vai vairākiem konkrētiem transportlīdzekļu tipiem;

6) “valsts tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprināšanas procedūra, kas noteikta ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem un kas ir spēkā vienīgi attiecīgās dalībvalsts teritorijā;

7) “ES tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem šīs regulas administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

8) “traktors” ir jebkurš mehānisks, riteņu vai kāpurķēžu lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzeklis, kuram ir vismaz divas asis un kura maksimālais projektētais ātrums nav mazāks par 6 km/h, kura galvenā funkcija ir tā vilcējspēks un kurš ir īpaši konstruēts, lai vilktu, stumtu, vestu un darbinātu attiecīgas maināmas iekārtas, kas konstruētas lauksaimniecības vai mežsaimniecības darbu veikšanai, vai lai vilktu lauksaimniecības vai mežsaimniecības piekabes vai iekārtas; to drīkst pielāgot kravu vešanai, veicot lauksaimniecības vai mežsaimniecības darbus, un/vai aprīkot ar vienu vai vairākām pasažieru sēdvietām;

9) “piekabe” ir jebkurš lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzeklis, kas galvenokārt paredzēts kravu vešanai vai materiālu apstrādāšanai un ir konstruēts tā, lai to varētu vilkt traktors, kura tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas attiecība pret pašmasu ir vienāda ar 3,0 vai lielāka par 3,0;

10) “maināma velkama iekārta” ir jebkurš transportlīdzeklis, ko izmanto lauksaimniecībā un mežsaimniecībā, kas ir konstruēts, lai to vilktu traktors, kas maina vai papildina tā funkcionālās iespējas, kas aprīkots ar darbarīku vai konstruēts materiālu pārstrādei, tas drīkst būt ar kravas platformu, kas konstruēta un izgatavota, lai noturētu visus mehānismus un ierīces, kas vajadzīgi minētajiem mērķiem, un uz laiku glabātu visus materiālus, kas ražoti vai vajadzīgi darba laikā, un minētā transportlīdzekļa tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas attiecība pret pašmasu ir mazāka par 3,0;

11) “transportlīdzeklis” ir jebkurš traktors, piekabe vai maināma velkama iekārta, kas definēta 8., 9. un 10. punktā;

12) “bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa pirmajā posmā;

13) “nepabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas ir jāpabeidz vēl vismaz vienā posmā, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

14) “vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas iegūts vairākposmu tipa apstiprināšanas procesā un kas atbilst šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

15) “pabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas nav jāpabeidz, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

16) “sērijas beigu transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kurš ir daļa no krājumiem, ko nevar darīt pieejamu tirgū vai vairs nevar darīt pieejamu tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, jo spēkā ir stājušās jaunas tehniskas prasības, attiecībā uz kurām šis transportlīdzeklis nav apstiprināts;

17) “sistēma” ir apvienotu ierīču bloks, kas transportlīdzeklī veic vienu vai vairākas īpašas funkcijas un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības;

18) “sastāvdaļa” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam saskaņā ar šo regulu un deleģēto vai īstenošanas aktu, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, ja minētajos aktos tas ir skaidri noteikts;

19) “atsevišķa tehniska vienība” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, bet tikai attiecībā uz vienu vai vairākiem noteiktiem transportlīdzekļu tipiem, ja minētajos aktos tas ir skaidri noteikts;

20) “detaļas” ir produkti, ko izmanto transportlīdzekļa montāžai, kā arī rezerves daļas;

21) “aprīkojums” ir jebkurš produkts, kas nav detaļa un ar ko var papildināt transportlīdzekli vai ko var uzstādīt uz tā;

22) “oriģinālās detaļas vai aprīkojums” ir detaļas vai aprīkojums, ko attiecīgā transportlīdzekļa montāžai izgatavo saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja noteiktām detaļu vai aprīkojuma ražošanas specifikācijām un standartiem; tas aptver tādas detaļas un aprīkojumu, ko izgatavo vienā un tajā pašā ražošanas līnijā, kur izgatavo šīs detaļas vai aprīkojumu; ja nav pierādīts pretējais, uzskata, ka detaļas vai aprīkojums ir oriģinālas detaļas vai aprīkojums, ja izgatavotājs apliecina, ka detaļas vai aprīkojums atbilst to sastāvdaļu kvalitātei, kuras izmanto attiecīgā transportlīdzekļa montāžā un ir izgatavotas saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja specifikācijām un ražošanas standartiem;

23) “rezerves daļas” ir produkti, ko uzstāda transportlīdzeklī vai uz tā, lai aizvietotu šā transportlīdzekļa oriģinālās detaļas, un kas ietver tādus produktus kā smēreļļas, kuras nepieciešamas transportlīdzekļa izmantošanai, izņemot degvielu;

24) “funkcionālais drošums” ir tādu nepieņemamu risku novēršana, kas saistīti ar fiziskiem savainojumiem vai personu veselības vai īpašuma apdraudējumiem, kuri izriet no mehānisku, hidraulisku, pneimatisku, elektrisku vai elektronisku sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nepareizas darbības radītā riska;

25) “izgatavotājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas apstiprinātājiestādei atbild par visiem tipa apstiprināšanas vai atļaujas izsniegšanas procesa aspektiem, par ražojumu atbilstības nodrošināšanu un kas ir arī atbildīga par izgatavoto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzības jautājumiem neatkarīgi no tā, vai attiecīgā fiziskā vai juridiskā persona ir vai nav tieši iesaistīta visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstruēšanas un izgatavošanas posmos;

26) “izgatavotāja pārstāvis” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ko izgatavotājs ir pienācīgi pilnvarojis, lai tā izgatavotāju pārstāvētu apstiprinātājiestādē vai tirgus uzraudzības iestādē un izgatavotāja vārdā darbotos, risinot jautājumus, uz ko attiecas šī regula;

27) “apstiprinātājiestāde” ir dalībvalsts iestāde, kuru ir izveidojusi vai nozīmējusi dalībvalsts un par kuru dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai, kuras kompetencē ir visi transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas aspekti, atļauju piešķiršanas process, apstiprinājuma sertifikātu izsniegšana un – vajadzības gadījumā – to atsaukšana vai noraidīšana, kontaktpunkta funkcijas attiecībās ar citu dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, tehnisku dienestu norīkošana un kurai ir arī jānodrošina, lai izgatavotājs pildītu savus pienākumus attiecībā uz ražošanas atbilstību;

28) “tehniskais dienests” ir organizācija vai struktūra, ko dalībvalsts apstiprinātājiestāde ir norīkojusi kā testēšanas laboratoriju testu veikšanai vai kā atbilstības izvērtētāju struktūru, kas apstiprinātājiestādes uzdevumā veic pirmo izvērtēšanu un citus testus vai pārbaudes, lai gan apstiprinātājiestāde arī pati var veikt šīs funkcijas;

29) “paštestēšana” ir testu veikšana savās telpās, testu rezultātu reģistrēšana un ziņojuma iesniegšana, ietverot secinājumus, ko izgatavotājs, kas pilnvarots kā tehniskais dienests dažu prasību atbilstības pārbaudei, iesniedz apstiprinātājiestādei;

30) “virtuāla testēšanas metode” ir datorsimulācijas, arī aprēķini, kas rāda, vai transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst saskaņā ar 27. panta 6. punktu pieņemtajā deleģētajā aktā ietvertajām tehniskajām prasībām, neprasot izmantot pašu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību;

31) “tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir dokuments, ar ko apstiprinātājiestāde oficiāli apliecina, ka ir apstiprināts transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips;

32) “ES tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir sertifikāts, kura pamatā ir saskaņā ar šo regulu pieņemtā īstenošanas aktā iekļautais paraugs vai paziņojuma veidlapa, kas noteikta attiecīgajos ANO EEK noteikumos, kuri minēti šajā regulā vai deleģētos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu;

33) “atbilstības sertifikāts” ir transportlīdzekļa izgatavotāja izdots dokuments, ar kuru apliecināts, ka izgatavotais transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam;

34) “iebūvēta diagnostikas sistēma” jeb “OBD sistēma” ir sistēma, kura spēj noteikt iespējamo nepareizas darbības zonu, izmantojot kļūdu kodus, kas glabājas datora atmiņā;

35) “transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija” ir visa informācija, kas vajadzīga transportlīdzekļa diagnosticēšanai, apkopei, tehniskajai apskatei, regulārai uzraudzībai, remontam, pārprogrammēšanai vai atiestatīšanai un kuru izgatavotāji nodrošina saviem sertificētajiem tirgotājiem/remontētājiem, ietverot visus turpmākos grozījumus un pielikumus pie šādas informācijas; minētajā informācijā ir iekļauta visa informācija, kas nepieciešama detaļu un aprīkojuma uzstādīšanai transportlīdzekļos;

36) “neatkarīgs ekonomikas dalībnieks” ir uzņēmums, kas nav sertificēts tirgotājs vai remontētājs, kurš tieši vai netieši iesaistīts transportlīdzekļu remontā un tehniskajā apkopē, īpaši remonta iekārtu, instrumentu vai rezerves daļu remontētāji, izgatavotāji vai izplatītāji, tehniskās informācijas publicētāji, automobiļu klubi, ekonomikas dalībnieki, kas nodrošina palīdzību uz ceļiem, piedāvā pārbaudes un testēšanas pakalpojumus un mācības alternatīvās degvielas transportlīdzekļu iekārtu uzstādītājiem, izgatavotājiem un remontētājiem;

37) “jauns transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas iepriekš nav bijis reģistrēts vai nodots ekspluatācijā;

38) “reģistrēšana” ir administratīva atļauja pastāvīgi, pagaidu kārtā vai uz īsu laiku nodot transportlīdzekli ekspluatācijā ceļu satiksmē, ieskaitot tā identificēšanu un kārtas numura piešķiršanu, ko sauc par reģistrācijas numuru;

39) “laist tirgū” nozīmē Savienībā pirmo reizi darīt pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

40) “nodošana ekspluatācijā” ir transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma pirmā lietošana Savienībā tam paredzētajā nolūkā;

41) “importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kas no trešās valsts tirgū laiž transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

42) “izplatītājs” ir fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav izgatavotājs vai importētājs un kas dara tirgū pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

43) “ekonomikas dalībnieks” ir izgatavotājs, izgatavotāja pārstāvis, importētājs vai izplatītājs;

44) “tirgus uzraudzība” ir darbības un pasākumi, ko īsteno valsts iestādes, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kuras darītas pieejamas tirgū, atbilst attiecīgajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktajām prasībām un neapdraud veselību, drošumu vai jebkuru citu sabiedrisko interešu aizsardzības aspektu;

45) “tirgus uzraudzības iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kas atbildīga par tirgus uzraudzības īstenošanu attiecīgās valsts teritorijā;

46) “valsts iestāde” ir apstiprinātājiestāde vai jebkura cita iestāde, kura dalībvalstī ir iesaistīta tirgus uzraudzības, robežu kontroles vai reģistrēšanas darbībās attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu un ir par šīm darbībām atbildīga;

47) “darīt pieejamu tirgū” nozīmē piegādāt transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu izplatīšanai vai izmantošanai tirgū, veicot komerciālu darbību, neatkarīgi no tā, vai to dara par atlīdzību vai bez maksas;

48) “transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļu grupa, tostarp vienas kategorijas varianti un versijas, kas neatšķiras vismaz attiecībā uz šādiem būtiskiem aspektiem: — kategorija, — izgatavotājs, — izgatavotāja noteiktais tipa apzīmējums, — galvenās uzbūves īpatnības un konstrukcijas pamatparametri, — centrālsijas šasija/šasija ar garensijām/locīklšasija (acīmredzamas un būtiskas atšķirības), — T kategorijai: asis (skaits) vai C kategorijai: asis/šķērsbāzes (skaits), — vairākos posmos izgatavotiem transportlīdzekļiem: izgatavotājs un iepriekšējā posma transportlīdzekļa tips;

49) “variants” ir visi viena tipa transportlīdzekļi, kas neatšķiras vismaz attiecībā uz šādiem būtiskiem aspektiem: a) traktoriem: — virsbūves karkasa koncepcija vai virsbūves tips, — pabeigtības pakāpe, — motors (iekšdedzes/hibrīda/elektriskais/hibrīda elektriskais), — darbības princips, — cilindru skaits un izkārtojums, — jaudas atšķirība nepārsniedz 30 % (lielākā jauda ir ne vairāk kā 1,3 reizes lielāka par mazāko), — cilindru tilpuma atšķirība nepārsniedz 20 % (lielākais tilpums pārsniedz mazāko tilpumu ne vairāk kā 1,2 reizes), — dzenošās asis (skaits, izvietojums, savstarpējais savienojums), — vadāmās asis (skaits un izvietojums), — maksimālā pilnā masa neatšķiras vairāk kā par 10 %, — transmisija (tips), — apgāšanās aizsargkonstrukcija, — bremzējamās asis (skaits); b) piekabēm vai maināmām velkamām iekārtām: — vadošās asis (skaits, izvietojums, savstarpējais savienojums), — maksimālā pilnā masa neatšķiras vairāk kā par 10 %, — bremzējamās asis (skaits);

50) “hibrīda transportlīdzeklis” ir pašgājējs transportlīdzeklis vismaz ar diviem dažādiem enerģijas pārveidotājiem un divām dažādām enerģijas glabāšanas sistēmām (transportlīdzeklī), kas nodrošina transportlīdzekļa virzes kustību;

51) “hibrīda elektrisks transportlīdzeklis” ir tāds transportlīdzeklis, kas virzes kustības nodrošināšanai saņem enerģiju no diviem šādiem transportlīdzeklī esošiem enerģijas/jaudas avotiem: a) patērējamas degvielas; b) akumulatora, kondensatora, spararata/ģeneratora vai citas elektroenerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīces. Šajā definīcijā ietver arī transportlīdzekļus, kuri izmanto enerģiju no patērējamās degvielas tikai tam, lai uzlādētu elektrisko enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīci;

52) “pilnībā elektrisks transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, ko darbina sistēma, ko veido viena vai vairākas elektroenerģijas glabāšanas iekārtas, viena vai vairākas elektriskās jaudas pārveidošanas iekārtas un viena vai vairākas elektriskās mašīnas, kas glabāto elektroenerģiju pārvērš mehāniskā enerģijā, kuru padod riteņiem transportlīdzekļa virzes kustības nodrošināšanai;

53) “varianta versija” ir transportlīdzeklis, ko veido 24. panta 10. punktā minētajā informācijas paketē redzamo pozīciju apvienojums.

Atsauces šajā regulā uz prasībām, procedūrām vai pasākumiem, kas noteikti šajā regulā, ir uzskatāmas par atsaucēm uz tādām prasībām, procedūrām vai pasākumiem, kas noteikti šajā regulā, kā arī deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.

4. pants

Transportlīdzekļu kategorijas

Šajā regulā piemēro šādas transportlīdzekļu kategorijas:

1) “T kategorija” ir visi riteņtraktori; katrā 2.līdz 8. punktā aprakstīto riteņtraktoru kategorijā atbilstīgi tās projektētajam ātrumam paredzēts dalījums arī pēc rādītāja “a” vai “b”: a) “a” riteņtraktoriem, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 40 km/h; b) “b” riteņtraktoriem, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h;

2) “T1 kategorija” ir riteņtraktori, kam minimālā šķērsbāze uz vadītājam tuvākās ass nav īsāka par 1 150 mm, kam pašmasa darba kārtībā pārsniedz 600 kg un kam klīrenss nepārsniedz 1 000 mm;

3) “T2 kategorija” ir riteņtraktori, kam minimālā šķērsbāze ir īsāka par 1 150 mm, kam pašmasa darba kārtībā pārsniedz 600 kg, kam klīrenss nepārsniedz 600 mm; ja traktora smaguma centra augstuma (ko mēra attiecībā pret zemi) attiecība pret vidējo minimālo šķērsbāzi uz katras ass pārsniedz 0,90, maksimālo projektēto ātrumu ierobežo līdz 30 km/h;

4) “T3 kategorija” ir riteņtraktori, kam pašmasa darba kārtībā nepārsniedz 600 kg;

5) “T4 kategorija” ir īpaši riteņtraktori;

6) “T4.1 kategorija” (traktori ar lielu klīrensu) ir traktori, kuri paredzēti darbam ar augstu augošiem kultūraugiem (piemēram, ar vīnogām). Tie ir ar augstu šasiju vai šasijas daļu, kas ļauj tiem virzīties uz priekšu paralēli kultūraugiem ar kreisās un labās puses riteņiem abās pusēs vienai vai vairākām kultūraugu rindām. Tie paredzēti tādu ierīču pārvadāšanai vai darbināšanai, kuras drīkst uzstādīt priekšā, starp asīm, aizmugurē vai uz platformas. Ja traktors ir darba stāvoklī, klīrenss perpendikulāri kultūraugu rindām pārsniedz 1 000 mm. Ja traktora smaguma centra augstuma (to mēra attiecībā pret zemi traktoram, kurš aprīkots ar parasti izmantotajām riepām) attiecība pret visu asu vidējo minimālo šķērsbāzi pārsniedz 0,90, maksimālais projektētais ātrums nedrīkst pārsniegt 30 km/h;

7) “T4.2 kategorija” (lielgabarīta traktori) ir traktori, kuriem raksturīgi lieli gabarīti un kuri paredzēti galvenokārt lielu lauksaimniecības zemju platību apstrādāšanai;

8) “T4.3 kategorija” (traktori ar mazu klīrensu) ir pilnpiedziņas traktori, kuru maināmās iekārtas paredzēts izmantot lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā un kuriem raksturīgi ar vienu vai vairākām jūgvārpstām aprīkoti nesošie rāmji, tehniski pieļaujamā masa nepārsniedz 10 tonnas un šīs masas attiecība pret maksimālo pašmasu braukšanas kārtībā nepārsniedz 2,5. Turklāt šo traktoru smaguma centra augstums, ko mēra attiecībā pret zemi traktoram, kurš aprīkots ar parasti izmantotajām riepām, nepārsniedz 850 mm;

9) “C kategorija” ir kāpurķēžu traktori, kuri pārvietojas uz kāpurķēdēm vai uz riteņiem un kāpurķēdēm un kuru apakškategorijas definē pēc analoģijas ar T kategoriju;

10) “R kategorija” ir piekabes; katrā 11. līdz 14. punktā aprakstīto piekabju kategorijā atbilstīgi tās projektētajam ātrumam paredzēts dalījums arī pēc rādītāja “a” vai “b”: a) “a” piekabēm, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 40 km/h; b) “b” piekabēm, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h;

11) “R1 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi nepārsniedz 1 500 kg;

12) “R2 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi pārsniedz 1 500 kg, bet nepārsniedz 3 500 kg;

13) “R3 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi pārsniedz 3 500 kg, bet nepārsniedz 21 000 kg;

14) “R4 kategorija” ir piekabes, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi nepārsniedz 21 000 kg;

15) “S kategorija” ir maināmas velkamas iekārtas. Katrā maināmo velkamo iekārtu kategorijā atbilstīgi projektētajam ātrumam paredzēts dalījums arī pēc rādītāja “a” vai “b”: a) “a” maināmām velkamām iekārtām, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 40 km/h; b) “b” maināmām velkamām iekārtām, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h;

16) “S1 kategorija” ir maināmas velkamas iekārtas, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi nepārsniedz 3 500 kg,

17) “S2 kategorija” ir maināmas velkamas iekārtas, kuru tehniski pieļaujamās masas summa uz asi pārsniedz 3 500 kg.

II NODAĻA

VISPĀRĪGAS SAISTĪBAS

5. pants

Dalībvalstu pienākumi

1. Dalībvalstis izveido vai norīko apstiprināšanas jautājumos kompetentas apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kas ir kompetentas jautājumos par tirgus uzraudzību saskaņā ar šo regulu. Dalībvalstis informē Komisiju par šādu iestāžu izveidi un norīkošanu.

Paziņojumā par apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm norāda to nosaukumu, adresi, tostarp elektronisko adresi, kā arī to kompetences jomu. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē apstiprinātājiestāžu sarakstu un datus par tām.

2. Dalībvalstis ļauj laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā vienīgi tādus transportlīdzekļus, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām.

3. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo un netraucē laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ar pamatojumu, kas saistīts ar uzbūves un darbības aspektiem, uz kuriem attiecas šī regula, ja tie atbilst tajā ietvertajām prasībām.

4. Dalībvalstis organizē un veic tirgū nonākušu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību un kontroli saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 III nodaļu.

6. pants

Apstiprinātājiestāžu pienākumi

1. Apstiprinātājiestādes nodrošina, lai izgatavotāji, kas iesniedz pieteikumus tipa apstiprināšanai, pildītu tiem šajā regulā paredzētās saistības.

2. Apstiprinātājiestādes apstiprina vienīgi tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām.

7. pants

Tirgus uzraudzības darbības

1. Attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kam piešķirts tipa apstiprinājums, tirgus uzraudzības iestādes veic atbilstīgas un pietiekamas dokumentu pārbaudes, ņemot vērā noteiktos riska novērtēšanas principus, sūdzības un citu informāciju.

Tirgus uzraudzības iestādes var pieprasīt ekonomikas dalībniekiem nodrošināt tādu dokumentu un informācijas pieejamību, kā tās to uzskata par vajadzīgu, lai īstenotu savas darbības.

Ja ekonomikas dalībnieki iesniedz atbilstības sertifikātus, tirgus uzraudzības iestādes šādus sertifikātus pienācīgi ņem vērā.

2. Attiecībā uz detaļām un aprīkojumu, uz kuru neattiecas šā panta 1. punkts, pilnībā piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 19. panta 1. punktu.

8. pants

Izgatavotāju pienākumi

1. Izgatavotāji nodrošina, lai tad, ja to transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tiek laistas tirgū vai nodotas ekspluatācijā, tās būtu izgatavotas un apstiprinātas atbilstīgi prasībām, kas noteiktas šajā regulā un saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos un īstenošanas aktos.

2. Vairākposmu tipa apstiprināšanā katrs izgatavotājs ir atbildīgs par to sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķo tehnisko vienību apstiprināšanu un ražošanas atbilstību, kuras pievieno tajā transportlīdzekļa pabeigtības posmā, par ko atbild attiecīgais izgatavotājs. Izgatavotājs, kas pārveido iepriekšējos posmos jau apstiprinātas sastāvdaļas vai sistēmas, ir atbildīgs par pārveidoto sastāvdaļu un sistēmu apstiprināšanu un ražošanas atbilstību.

3. Izgatavotāji, kas pārveido nepabeigtu transportlīdzekli tiktāl, ka tas ir klasificējams citā transportlīdzekļu kategorijā un tādējādi mainās juridiskās prasības, kuras jau novērtētas iepriekšējā apstiprināšanas posmā, arī ir atbildīgi par to prasību ievērošanu, kas piemērojamas transportlīdzekļu kategorijai, kurā klasificējams pārveidotais transportlīdzeklis.

4. Šajā regulā ietverto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanas nolūkiem izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā un tos pārstāv apstiprinātājiestādē.

5. Turklāt izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, tirgus uzraudzības vajadzībām ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā un kurš var būt 4. punktā minētais pārstāvis vai papildu pārstāvis.

6. Izgatavotāji atbild apstiprinātājiestādei par visiem apstiprināšanas aspektiem un ražojumu atbilstības nodrošināšanu neatkarīgi no tā, vai viņi ir tieši iesaistīti visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izgatavošanas posmos.

7. Atbilstīgi šai regulai un ar deleģētiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, izgatavotāji nodrošina, lai būtu izveidotas procedūras, kas nodrošina pastāvīgu atbilstību apstiprinātajam tipam sērijveida ražošanā. Saskaņā ar VI nodaļu tiek ņemtas vērā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstrukcijas vai raksturlielumu izmaiņas, kā arī izmaiņas prasībās, uz kurām atsaucoties deklarēta transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstība.

8. Papildus tiesību aktos noteiktajai marķēšanai un tipa apstiprinājuma marķējumiem, ko izgatavotāji piestiprina uz transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar 34. pantu, izgatavotāji uz transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras darītas pieejamas tirgū, norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi Savienībā, kur ar tiem var sazināties, vai tad, ja šādi attiecīgo informāciju norādīt nav iespējams, norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai.

9. Kamēr izgatavotāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.

9. pants

Izgatavotāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja izgatavotāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka tirgū laistais vai ekspluatācijā nodotais transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šai regulai vai saskaņā ar šo regulu pieņemtiem deleģētiem un īstenošanas aktiem, tie nekavējoties veic korektīvas darbības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu konkrētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai attiecīgā gadījumā to izņemtu no tirgus un ekspluatācijas vai atsauktu.

Izgatavotājs to nekavējoties dara zināmu apstiprinātājiestādei, kura piešķīrusi apstiprinājumu, sniedzot šai iestādei izsmeļošu informāciju jo īpaši par neatbilstību un par veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.

2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, izgatavotāji nekavējoties informē to dalībvalstu apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums darīts pieejams tirgū vai nodots ekspluatācijā, sniedzot attiecīgajām iestādēm izsmeļošu informāciju jo īpaši par neatbilstību un par veikto korektīvo darbību.

3. Izgatavotāji glabā 24. panta 10. punktā minēto informācijas paketi un transportlīdzekļa izgatavotājs turklāt glabā arī 33. pantā minēto atbilstības sertifikātu kopijas, nodrošinot, ka attiecīgie dokumenti apstiprinātājiestādēm ir pieejami 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū.

4. Pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma izgatavotāji ar apstiprinātājiestādes starpniecību kompetentajai iestādei tai viegli saprotamā valodā iesniedz ES tipa apstiprinājuma sertifikātu vai 46. panta 1. un 2. punktā minēto apliecinājumu par transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību. Izgatavotāji sadarbojas ar attiecīgo valsts iestādi, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. pantu veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada tirgū laisti, reģistrēti vai ekspluatācijā nodoti izgatavotāju transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības.

10. pants

Izgatavotāja pārstāvju pienākumi saistībā ar tirgus uzraudzību

Saistībā ar tirgus uzraudzību izgatavotāja pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no izgatavotāja saņemtajā pilnvarojumā. Ar minēto pilnvarojumu pārstāvim ir ļauts veikt vismaz šādas darbības:

a) saņemt piekļuvi 22. pantā minētajai informācijas mapei un 33. pantā minētajiem atbilstības sertifikātiem, lai pārstāvis varētu nodrošināt, ka apstiprinātājiestādēm attiecīgie dokumenti ir pieejami 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un vismaz piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū;

b) pēc pamatota apstiprinātājiestādes pieprasījuma sniegt šai iestādei visu vajadzīgo informāciju un dokumentus, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstību;

c) pēc apstiprinātājiestāžu vai tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma ar tām sadarboties, veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu nopietnu apdraudējumu, kuru rada attiecīgajā pilnvarojumā iekļautie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojums.

11. pants

Importētāju pienākumi

1. Importētāji laiž tirgū tikai atbilstošus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, attiecībā uz kurām ir saņemts ES tipa apstiprinājums vai kuras atbilst valsts apstiprinājuma piešķiršanas prasībām, vai detaļas un aprīkojumu, kam pilnībā piemērojamas Regulas (EK) Nr. 765/2008 prasības.

2. Pirms tirgū tiek laists transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kurai piešķirts tipa apstiprinājums, importētāji nodrošina, lai būtu pieejama 24. panta 10. punktam atbilstoša informācijas pakete un lai sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai būtu vajadzīgais tipa apstiprinājuma marķējums un tā atbilstu 8. panta 8. punktam. Transportlīdzekļa gadījumā importētājs pārliecinās, ka transportlīdzeklim ir vajadzīgais atbilstības sertifikāts.

3. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums neatbilst šīs regulas prasībām, un jo īpaši tad, ja tas neatbilst apstiprinātajam tipam, importētāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nedara pieejamu tirgū, nepieļauj tās nodošanu ekspluatācijā un to nereģistrē, kamēr nav panākta atbilstība. Turklāt, ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji par to informē izgatavotāju un tirgus uzraudzības iestādes. Ja transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai piemēro tipa apstiprinājumu, importētāji informē arī apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi attiecīgo apstiprinājumu.

4. Importētāji uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties, vai tad, ja šādi attiecīgo informāciju norādīt nav iespējams, norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sistēmai, sastāvdaļai, atsevišķai tehniskai vienībai, detaļai vai aprīkojumam.

5. Importētāji nodrošina, lai saskaņā ar 51. pantu transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai būtu pievienotas instrukcijas un informācija attiecīgās dalībvalsts vienā vai vairākās oficiālajās valodās.

6. Kamēr importētāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.

7. Ja saistībā ar nopietnu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma radītu apdraudējumu tiek uzskatīts par lietderīgu, importētāji patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic izmeklēšanu un vajadzības gadījumā uztur ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu saistītu sūdzību un atsaukumu reģistru, par šādu uzraudzību informējot arī izplatītājus.

12. pants

Importētāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, ko tie laiduši tirgū, neatbilst šai regulai, tie nekavējoties veic korektīvus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu konkrētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai attiecīgā gadījumā to izņemtu no tirgus vai atsauktu.

2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji nekavējoties informē to dalībvalstu izgatavotāju, apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās tie to laiduši tirgū. Importētājs arī informē tās par visām veiktajām darbībām un sniedz sīkāku informāciju, jo īpaši par nopietnu apdraudējumu un par visiem izgatavotāja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.

3. Importētāji 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un vismaz piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū glabā atbilstības sertifikātu kopijas, nodrošinot, ka attiecīgie dokumenti ir pieejami apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm, un nodrošina, lai minētajām iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama 24. panta 10. punktā minētā informācijas pakete.

4. Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma importētāji attiecīgajai iestādei tai viegli saprotamā valodā sniedz visu vajadzīgo informāciju un dokumentus, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību. Pēc attiecīgās iestādes pieprasījuma importētāji ar to sadarbojas, veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, ko tie laiduši tirgū.

13. pants

Izplatītāju pienākumi

1. Darot transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu pieejamu tirgū, izplatītāji ar pienācīgu rūpību ievēro šīs regulas prasības.

2. Pirms transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tiek darīta pieejama tirgū, reģistrēta vai nodota ekspluatācijā, izplatītāji pārliecinās, lai uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības būtu tiesību aktos noteiktais marķējums vai tipa apstiprinājuma marķējums, lai būtu pievienoti vajadzīgie dokumenti un instrukcijas, kā arī drošības informācija tās dalībvalsts vienā vai vairākās oficiālajās valodās, kurā transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tiks darīta pieejama tirgū, un lai importētājs un izgatavotājs būtu ievērojuši 11. panta 2. un 4. punktā un 34. panta 1. un 2. punktā noteiktās prasības.

3. Kamēr izplatītāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.

14. pants

Izplatītāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šīs regulas prasībām, izplatītāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nedara pieejamu tirgū, nereģistrē to un nepieļauj tās nodošanu ekspluatācijā, kamēr nav panākta atbilstība.

2. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka šai regulai neatbilst kāds no transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, ko tie darījuši pieejamu tirgū vai reģistrējuši vai par kuru nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi, izplatītāji informē izgatavotāju vai izgatavotāja pārstāvi, lai pārliecinātos, ka saskaņā ar 9. panta 1. punktu vai 12. panta 1. punktu tiek veikti korektīvi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai to attiecīgā gadījumā atsauktu.

3. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļas vai atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, izplatītāji nekavējoties informē to dalībvalstu izgatavotāju, importētāju, apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās izplatītāji to darījuši pieejamu tirgū. Importētājs arī informē tās par jebkuru veikto rīcību un sniedz sīkāku informāciju, jo īpaši par nopietnu apdraudējumu un par izgatavotāja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.

4. Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma izplatītāji nodrošina, lai izgatavotājs šai valsts iestādei sniegtu 9. panta 4. punktā norādīto informāciju vai importētājs tai sniegtu 12. panta 3. punktā norādīto informāciju. Pēc attiecīgās iestādes pieprasījuma izplatītāji ar to sadarbojas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. pantu attiecībā uz jebkuru rīcību, kas nepieciešama, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, ko izplatītāji darījuši pieejamu tirgū.

15. pants

Gadījumi, kad izgatavotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem

Saskaņā ar šo regulu importētāju vai izplatītāju uzskata par izgatavotāju un atbilstoši 8.–10. pantam importētājam vai izplatītājam piemēro izgatavotāja pienākumus, ja importētājs vai izplatītājs transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību dara pieejamu tirgū vai reģistrē vai ir atbildīgs par tās nodošanu ekspluatācijā ar savu nosaukumu vai preču zīmi vai ja tas tirgū pieejamu, reģistrētu vai ekspluatācijā nodotu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību pārveido tā, ka tas var ietekmēt atbilstību piemērojamām prasībām.

16. pants

Ekonomikas dalībnieku identifikācija

Ekonomikas dalībnieki piecu gadu laikposmā apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm pēc pieprasījuma sniedz identificējošu informāciju par:

a) ekonomikas dalībnieku, kas tiem piegādājis transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

b) ekonomikas dalībnieku, kuram tie piegādājuši transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu.

III NODAĻA

MATERIĀLTIESISKĀS PRASĪBAS

17. pants

Prasības par transportlīdzekļu funkcionālo drošumu

1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai samazinātu ievainojumu risku transportlīdzekļa pasažieriem un citām personām, kas atrodas transportlīdzekļa apkārtējā vidē.

2. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskās vienības atbilst šajā regulā noteiktajām attiecīgajām prasībām, tai skaitā prasībām, kas saistītas ar:

a) transportlīdzekļa konstrukcijas integritāti;

b) sistēmām, kas vadītājam palīdz kontrolēt transportlīdzekli, jo īpaši attiecībā uz stūres iekārtu un bremžu iekārtu, arī attīstītām pretbloķēšanas sistēmām un elektriskās stabilitātes kontroles sistēmām;

c) sistēmām, kas vadītājam nodrošina redzamību un informāciju par transportlīdzekļa stāvokli un apkārtējo vidi, ieskaitot stiklojumu, spoguļus un vadītāja informācijas sistēmas;

d) transportlīdzekļa apgaismojuma sistēmām;

e) transportlīdzeklī esošu personu aizsardzību, tai skaitā iekšējo apdari, pagalvjiem, drošības jostām, transportlīdzekļa durvīm;

f) transportlīdzekļa ārpusi un aprīkojumu;

g) elektromagnētisko savietojamību;

h) skaņas signālierīcēm;

i) apsildīšanas sistēmām;

j) ierīcēm, lai novērstu transportlīdzekļa neatļautu lietošanu;

k) transportlīdzekļa identifikācijas sistēmām;

l) masu un gabarītiem;

m) elektrodrošību, tostarp attiecībā uz statisko elektrību;

n) aizmugures aizsargstruktūrām;

o) sānu aizsardzību;

p) kravas platformām;

q) vilkšanas ierīcēm;

r) riepām,

s) pretšļakatu sistēmām;

t) atpakaļgaitas pārnesumu;

u) kāpurķēdēm;

v) mehāniskām sakabēm, tostarp aizsardzībai pret uzstādīšanas kļūdām.

3. Transportlīdzekļu sastāvdaļām, kuru risks saistībā ar elektrību ir pilnībā apskatīts deleģētajos vai īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, nepiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/95/EK (2006. gada 12. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās (32).

4. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem un tādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja tās ir piemērojamas saskaņā ar I pielikumu.

5. Lai nodrošinātu, ka tiek sasniegts augsts funkcionālā drošuma līmenis, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskām prasībām attiecībā uz šā panta 2. punktā uzskaitītajiem elementiem, tai skaitā testa procedūrām un attiecīgā gadījumā robežvērtībām. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

Šīs detalizētās prasības būs tādas, kas paaugstinās vai vismaz saglabās funkcionālā drošuma līmeni, kāds paredzēts 76. panta 1. punktā un 77. pantā minētajās direktīvās:

a) transportlīdzekļi, kuru maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 40 km/h, atbilst līdzvērtīgam funkcionālā drošuma līmenim saistībā ar bremžu iekārtu un attiecīgā gadījumā pretbloķēšanas sistēmu darbību, kādām atbilst mehāniskie transportlīdzekļi un to piekabes;

b) maksimālais saskares spiediens, ko uz cietas ceļa virsmas piemēro riepas vai kāpurķēdes, nepārsniedz 0,8 MPa.

18. pants

Prasības attiecībā uz darba drošību

1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai mazinātu ievainojumu risku personām, kas strādā uz transportlīdzekļa vai tajā.

2. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskās vienības atbilst šajā regulā noteiktajām attiecīgajām prasībām, tai skaitā prasībām, kas saistītas ar:

a) apgāšanās aizsargkonstrukcijām (ROPS);

b) konstrukcijām aizsardzībai pret krītošiem objektiem (FOPS);

c) pasažieru sēdvietām;

d) trokšņa līmeni, kas iedarbojas uz vadītāju;

e) vadītāja sēdvietu;

f) darbības telpu un piekļūšanu vadītāja vietai, tostarp aizsardzību pret slīdēšanu, atvienošanos, krišanu;

g) jūgvārpstām;

h) piedziņas sastāvdaļu aizsardzību;

i) drošības jostu stiprinājuma punktiem;

j) drošības jostām;

k) konstrukcijām vadītāja aizsardzībai pret caurdurošiem objektiem (operatora aizsardzības struktūra, OPS);

l) vadītāja aizsardzību pret kaitīgām vielām;

m) aizsardzību pret tādu detaļu vai materiālu iedarbību, kuri sasniedz ekstrēmu temperatūru;

n) operatora rokasgrāmatu;

o) kontroles sistēmām, tostarp kontroles sistēmu drošību un izturību un avārijas un automātiskās apturēšanas ierīcēm;

p) aizsardzību pret citiem mehāniskiem apdraudējumiem, kas nav minēti a), b), g) un k) apakšpunktā, tostarp aizsardzību pret neapstrādātām virsmām, asām malām un leņķiem, tādu cauruļvadu pārrāvumiem, kuri vada šķidras vielas, un transportlīdzekļa nekontrolētu pārvietošanos;

q) transportlīdzekļa darbību un tehnisko apkopi, tostarp drošu tīrīšanu;

r) aizsargiem un drošības ierīcēm;

s) informāciju, brīdinājumiem un marķējumiem;

t) materiāliem un izstrādājumiem;

u) akumulatoriem.

3. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem un šādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja tās ir piemērojamas saskaņā ar I pielikumu.

4. Lai nodrošinātu, ka tiek panākts augsts darbības drošības līmenis, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskām prasībām attiecībā uz šā panta 2. punktā uzskaitītajiem aspektiem, tai skaitā testa procedūrām un attiecīgā gadījumā robežvērtībām. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

Minētās sīki izstrādātās tehniskās prasības ir tādas, lai palielinātu vai vismaz saglabātu darba drošības līmeni, kāds paredzēts direktīvās, kuras minētas 76. panta 1. punktā un 77. pantā, ņemot vērā ergonomiku (tostarp paredzamo nepareizo izmantošanu, kontroles sistēmu izmantojamību, piekļuvi vadības ierīcēm, lai izvairītos no to nejaušas iedarbināšanas, cilvēka/transportlīdzekļa saskarnes pielāgošanu vadītāja īpašībām un operatora iejaukšanos), stabilitāti un ugunsdrošību.

19. pants

Prasības par ekoloģiskajiem raksturlielumiem

1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai pēc iespējas mazinātu ietekmi uz vidi.

2. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskās vienības atbilst attiecīgajām šajā regulā noteiktajām prasībām, tai skaitā prasībām, kas saistītas ar:

a) piesārņotāju emisiju;

b) ārējo skaņas līmeni.

3. Piemēro īpašās robežvērtības, testa procedūras un prasības par piesārņotāju emisiju no pārvietojamiem agregātiem, kas izklāstītas Direktīvā 97/68/EK.

4. Robežvērtības attiecībā uz īpašiem ārējo trokšņu līmeņiem nepārsniedz šādus līmeņus:

a) 89 dB(A) riteņtraktoriem, kam pašmasa darba kārtībā pārsniedz 1 500 kg;

b) 85 dB(A) riteņtraktoriem, kam pašmasa darba kārtībā nepārsniedz 1 500 kg.

Trokšņu līmeņi tiek mērīti saskaņā ar testa procedūrām, kas noteiktas 6. punktā minētajos deleģētajos aktos.

5. Šā panta 1. un 2. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem un šādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, ja tās ir piemērojamas saskaņā ar I pielikumu.

6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskām prasībām attiecībā uz ārējo skaņas līmeni, tai skaitā testa procedūrām, un tādu motoru uzstādīšanu transportlīdzeklī, kas apstiprināti saistībā ar piesārņojošām emisijām, kā arī saistītās prasības attiecībā uz elastīgumu, lai nodrošinātu augsta līmeņa ekoloģiskos raksturlielumus. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

Minētās īpašās tehniskās prasības ir tādas, kas paaugstina vai vismaz saglabā tādu ekoloģisko raksturlielumu līmeni, kāds paredzēts direktīvās, kas minētas 76. panta 1. punktā un, attiecīgā gadījumā, 77. pantā.

IV NODAĻA

ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRAS

20. pants

ES tipa apstiprināšanas procedūras

1. Iesniedzot pieteikumu par pabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, izgatavotājs var izvēlēties vienu no šādām procedūrām:

a) pakāpenisku tipa apstiprināšanu;

b) tipa apstiprināšanu vienā posmā;

c) jauktu tipa apstiprināšanu.

Turklāt izgatavotājs var izvēlēties vairākposmu tipa apstiprināšanu.

Sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanai piemēro vienīgi tipa apstiprināšanu vienā posmā.

2. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma procedūrā sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas ir daļa no transportlīdzekļa, pakāpeniski savāc visu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, un procedūras beigu posmā tiek piešķirts gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums.

3. Tipa apstiprinājums vienā posmā ir procedūra, kurā gatava transportlīdzekļa apstiprinājums tiek piešķirts vienā darbībā.

4. Jaukta tipa apstiprinājums ir pakāpeniska tipa apstiprināšanas procedūra, kurā vienas vai vairāku sistēmu apstiprinājumus piešķir gatava transportlīdzekļa apstiprināšanas pēdējā posmā, un šīm sistēmām nav jāizdod ES tipa apstiprinājuma sertifikāti.

5. Vairākposmu tipa apstiprinājuma procedūrā viena vai vairākas apstiprinātājiestādes apliecina, ka – atkarībā no pabeigtības pakāpes – nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem šajā regulā ietvertiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām.

Vairākposmu tipa apstiprinājumu piešķir attiecībā uz nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tipu, kas atbilst datiem 22. pantā paredzētajā informācijas mapē un attiecīgos I pielikumā paredzētajos aktos noteiktām tehniskām prasībām, ņemot vērā transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi.

6. Tipa apstiprinājumu attiecībā uz pabeigtības pēdējo posmu piešķir vienīgi pēc tam, kad apstiprinātājiestāde ir pārliecinājusies, ka pēdējā posmā apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst visām tehniskajām prasībām, kas bija piemērojamas apstiprināšanas laikā. Tas ietver dokumentu pārbaudi attiecībā uz visām prasībām, kas paredzētas nepabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumā, kurš piešķirts vairākposmu tipa apstiprināšanas gaitā, pat ja tas ir piešķirts citai transportlīdzekļu (apakš-)kategorijai.

7. Apstiprināšanas procedūras izvēle neietekmē piemērojamās pamatprasības, kurām apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam jāatbilst laikā, kad izsniedz gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.

8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem tipa apstiprināšanas procedūru pasākumiem. Pirmos šādus deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

21. pants

Tipa apstiprinājuma pieteikums

1. Izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei tipa apstiprinājuma pieteikumu.

2. Par konkrēta tipa transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību var iesniegt tikai vienu pieteikumu, un to var iesniegt tikai vienā dalībvalstī.

3. Par katru apstiprināmo tipu iesniedz atsevišķu pieteikumu.

22. pants

Informācijas mape

1. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz apstiprinātājiestādei informācijas mapi.

2. Informācijas mapē iekļauj:

a) informācijas dokumentu;

b) visus datus, rasējumus, fotoattēlus un citu informāciju;

c) norādi par transportlīdzekļiem piemērojamo procedūru vai piemērojamām procedūrām saskaņā ar 20. panta 1. punktu;

d) jebkādu papildinformāciju, ko tipa apstiprinātājiestāde pieprasa saistībā ar pieteikuma procedūru.

3. Informācijas mapi var iesniegt papīra vai elektroniskā formātā atkarībā no tā, kā to pieņem tehniskais dienests un apstiprinātājiestāde.

4. Komisija, pieņemot īstenošanas aktus, nosaka informācijas dokumenta un informācijas mapes paraugus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

23. pants

Īpašas prasības par informāciju, kas jāiesniedz dažādu tipa apstiprinājuma procedūru pieteikumā

1. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno informācijas mapi saskaņā ar 22. pantu un pilnīgu to tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, kas prasīti saskaņā ar katru I pielikumā uzskaitīto piemērojamo aktu.

Sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas gadījumā saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem apstiprinātājiestādei ir piekļuve attiecīgai informācijas mapei līdz brīdim, kad apstiprinājumu piešķir vai atsaka.

2. Viena posma tipa apstiprināšanas pieteikumam pievieno 22. pantā paredzēto informācijas mapi, kurā iekļauta atbilstīgā informācija saskaņā ar īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu saistībā ar minētajiem piemērojamajiem aktiem.

3. Jaukta tipa apstiprinājuma procedūrā informācijas mapei pievieno vienu vai vairākus tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas prasīti saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem, un, ja tipa sertifikātu neiesniedz, tad pievieno attiecīgo informāciju, kas prasīta saskaņā ar īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, saistībā ar minētajiem piemērojamajiem aktiem.

4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, vairākposmu tipa apstiprināšanas vajadzībām iesniedz šādu informāciju:

a) pirmajā posmā – tās informācijas mapes daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz bāzes transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi;

b) otrajā posmā un turpmākajos posmos – tās informācijas mapes daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz konkrēto izgatavošanas posmu, līdz ar iepriekšējā izgatavošanas posmā izsniegto transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju un pilnīgas ziņas par jebkādām izgatavotāja veiktām transportlīdzekļa izmaiņām vai papildinājumiem.

Šā punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā precizēto informāciju var iesniegt saskaņā ar 3. punktu.

5. Apstiprinātājiestāde, prasību pienācīgi pamatojot, var pieprasīt izgatavotājam iesniegt jebkādu papildu informāciju, kas vajadzīga, lai varētu pieņemt lēmumu par to, kādi testi ir jāveic, vai arī – lai vienkāršotu minēto testu veikšanu.

V NODAĻA

ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRU NORISE

24. pants

Vispārēji noteikumi

1. Apstiprinātājiestādes ES tipa apstiprinājumu piešķir tikai pēc tam, kad tās ir pārliecinājušās par atbilstību 28. pantā minētajiem ražošanas atbilstības pasākumiem un par transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķās tehniskās vienības tipa atbilstību piemērojamām prasībām.

2. ES tipa apstiprinājumus piešķir saskaņā ar šo nodaļu.

3. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, lai gan atbilst paredzētajiem noteikumiem, tomēr rada nopietnu apdraudējumu drošumam vai var nopietni kaitēt videi vai sabiedrības veselībai, vai rada nopietnu apdraudējumu darba drošībai, tā var atteikties piešķirt ES tipa apstiprinājumu. Šādā gadījumā tā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm un Komisijai tūlīt nosūta sīku informāciju, izskaidrojot lēmuma iemeslus un darot zināmus konstatēto faktu pierādījumus.

4. ES tipa apstiprinājuma sertifikātus numurē saskaņā ar harmonizēto sistēmu, ko Komisija noteikusi īstenošanas aktos. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

5. Par katru ES tipa apstiprinājuma sertifikātu, ko tā izdevusi, apstiprinātājiestāde viena mēneša laikā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Tā var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.

6. Apstiprinātājiestāde nekavējoties informē pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādes par jebkādu transportlīdzekļa apstiprinājuma atteikumu vai atsaukumu, izklāstot lēmuma pamatojumu.

7. Reizi trijos mēnešos apstiprinātājiestāde pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta sarakstu ar ES tipa apstiprinājumiem, ko tā iepriekšējā posmā piešķīrusi, grozījusi, atteikusi vai atsaukusi attiecībā uz sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām.

8. Ja citas dalībvalsts apstiprinātājiestāde to pieprasa, tad apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, viena mēneša laikā pēc minētās prasības saņemšanas nosūta tai pieprasītā ES tipa apstiprinājuma sertifikātu kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Tā var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.

9. Pēc Komisijas pieprasījuma apstiprinātājiestāde 5. līdz 8. punktā minēto informāciju iesniedz arī Komisijai.

10. Apstiprinātājiestāde sagatavo informācijas paketi, kurā ietilpst informācijas mape ar testu ziņojumiem un visa pārējā dokumentācija, ko tehniskais dienests vai apstiprinātājiestāde pievieno informācijas mapei savu pienākumu veikšanas gaitā. Informācijas paketē ir satura rādītājs, kurā redzams tās saturs, kas atbilstīgi numurēts vai citādi apzīmēts, lai skaidri identificētu visas lapas un katra dokumenta formātu, nodrošinot pārskatu par ES tipa apstiprinājuma pārvaldības secīgām darbībām, it īpaši par pārskatīšanas un atjaunināšanas datumiem. Apstiprinātājiestāde informācijas paketē iekļauto informāciju tur pieejamu 10 gadu laikposmā pēc attiecīgā apstiprinājuma derīguma termiņa beigām.

25. pants

Īpašas prasības attiecībā uz ES tipa apstiprinājuma sertifikātu

1. ES tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno šādus pielikumus:

a) 24. panta 10. punktā minēto informācijas paketi;

b) testu rezultātus;

c) personas(-u), kas ir pilnvarota(-as) parakstīt atbilstības sertifikātus, vārdu(-us), uzvārdu(-us) un paraksta(-u) paraugu(-us), kā arī norādi par personas(-u) amatu uzņēmumā;

d) pabeigta transportlīdzekļa ES tipa apstiprināšanas gadījumā – atbilstības sertifikāta aizpildītu paraugu.

2. ES tipa apstiprinājuma sertifikātu izsniedz, pamatojoties uz paraugu, ko Komisija noteikusi, pieņemot īstenošanas aktus. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

3. Attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu apstiprinātājiestāde:

a) aizpilda visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, arī pievienoto testu rezultātu lapu;

b) sagatavo informācijas paketes satura rādītāju;

c) aizpildīto sertifikātu kopā ar pielikumiem bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam.

Komisija īstenošanas aktos nosaka a) apakšpunktā minēto testu rezultātu lapas paraugu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

4. Ja ES tipa apstiprinājumam saskaņā ar 35. pantu ir piemēroti kādi derīguma termiņa ierobežojumi vai ir piešķirti atbrīvojumi no dažiem šīs regulas vai saskaņā ar šo regulu pieņemto deleģēto un īstenošanas aktu noteikumiem, minētos ierobežojumus vai atbrīvojumus norāda ES tipa apstiprinājuma sertifikātā.

5. Ja izgatavotājs ir izvēlējies jauktu tipa apstiprināšanas procedūru, apstiprinātājiestāde informācijas paketē aizpilda atsauces uz 27. panta 1. punktā minētajos īstenošanas aktos paredzētajiem testu protokoliem, par kuriem nav pieejami ES tipa apstiprinājuma sertifikāti.

6. Ja izgatavotājs izvēlas tipa apstiprināšanu vienā posmā, apstiprinātājiestāde izveido piemērojamo prasību vai aktu sarakstu un pievieno minēto sarakstu ES tipa apstiprinājuma sertifikātam. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem šāda saraksta paraugu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

26. pants

Īpaši noteikumi par sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām

1. ES tipa apstiprinājumus piešķir sistēmām, kas atbilst datiem informācijas mapē un attiecīgajā I pielikumā minētajos aktos paredzētām tehniskām prasībām.

2. Sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību ES tipa apstiprinājumus piešķir sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras atbilst datiem informācijas mapē un I pielikumā uzskaitītajos attiecīgajos aktos noteiktajām tehniskajām prasībām.

3. Ja uz sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām – neatkarīgi no tā, vai tās ir paredzētas remontam, apkopei vai profilaksei, – arī attiecas transportlīdzekļa sistēmas tipa apstiprinājums, tad nav jāveic šīs sastāvdaļas vai tehniskās vienības papildu apstiprināšana, ja vien to neparedz attiecīgie I pielikumā minētie akti.

4. Ja kāda sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība funkcionē vai ja tai ir kāda konkrēta īpašība vienīgi savienojumā ar citām transportlīdzekļa detaļām un ja šā iemesla dēļ atbilstību prasībām var pārbaudīt vienīgi tad, ja sastāvdaļa vai atsevišķā tehniskā vienība darbojas savienojumā ar šīm citām transportlīdzekļa detaļām, tad sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ES tipa apstiprinājuma darbības jomu atbilstīgi ierobežo.

Šādos gadījumos ES tipa apstiprinājuma sertifikātā norāda jebkādu sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības lietojuma ierobežojumu un precizē īpašus montāžas nosacījumus.

Ja tādu sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību uzstāda transportlīdzekļa izgatavotājs, tās atbilstību spēkā esošajiem lietojuma ierobežojumiem vai montāžas nosacījumiem pārbauda, apstiprinot transportlīdzekli.

27. pants

ES tipa apstiprinājumiem nepieciešamie testi

1. Atbilstību šajā regulā un I pielikumā uzskaitītajos aktos paredzētām tehniskām norādēm pierāda ar pilnvarotu tehnisku dienestu veiktiem attiecīgiem testiem.

Attiecīgajos I pielikumā minētajos aktos nosaka pirmajā daļā minētās testa procedūras un īpašo aprīkojumu, un darbarīkus, kas jāizmanto minēto testu veikšanai.

Testa protokola forma atbilst vispārējām prasībām, kuras īstenošanas aktos noteikusi Komisija. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

2. Izgatavotājs apstiprinātājiestādei dara pieejamus tik daudzus transportlīdzekļus, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, cik ir vajadzīgs saskaņā ar attiecīgajiem I pielikumā uzskaitītajiem aktiem, lai veiktu prasītos testus.

3. Nepieciešamos testus veic ar transportlīdzekļiem, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas precīzi atbilst apstiprināmajam tipam.

Izgatavotājs, vienojoties ar apstiprinātājiestādi, tomēr var izvēlēties transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kas, lai gan precīzi neatbilst apstiprināmajam tipam, tomēr apvieno vairākas prasītā veiktspējas parametru līmeņa nelabvēlīgākās iezīmes. Var izmantot virtuālas testēšanas metodes, lai atlases procesā būtu vieglāk pieņemt lēmumu.

4. Attiecībā uz tām prasībām, kuras noteiktas deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar 6. punktu, un pēc izgatavotāja lūguma, ja panākta vienošanās ar apstiprinātājiestādi, var izmantot virtuālas testēšanas metodes kā alternatīvu 1. punktā minētajām testēšanas procedūrām.

5. Virtuālās testēšanas metodes atbilst nosacījumiem, kuris izklāstīti deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar 6. punktu.

6. Lai nodrošinātu to, ka virtuālajā testēšanā iegūtie rezultāti ir tikpat jēgpilni kā fiziskā testēšanā iegūti rezultāti, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz to, uz kādām prasībām var attiecināt virtuālo testēšanu, un paredzot nosacījumus, ar kādiem šādu virtuālu testēšanu veic. Pieņemot minētos deleģētos aktus, Komisija par pamatu ņem attiecīgas prasības un procedūras, kas paredzētas XVI pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (33).

28. pants

Ražošanas atbilstība

1. Apstiprinātājiestāde, kas piešķir ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos pasākumus, lai – vajadzības gadījumā sadarbojoties ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm – pārbaudītu, vai ir veikti atbilstīgi pasākumi, kas nodrošina to, ka ražošanā esošie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības būs atbilstīgas apstiprinātajam tipam.

2. Apstiprinātājiestāde, kas piešķir gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, veic nepieciešamos pasākumus, lai pārliecinātos, ka izgatavotāja izdotie atbilstības sertifikāti atbilst 33. pantam. Šajā nolūkā apstiprinātājiestāde pārliecinās, ka pietiekams skaits atbilstības sertifikātu paraugu ir saskaņā ar 33. pantu un ka izgatavotājs ir paredzējis atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka atbilstības sertifikātos ir ietverti pareizi dati.

3. Apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, veic visus vajadzīgos pasākumus attiecībā uz piešķirto apstiprinājumu, lai – vajadzības gadījumā sadarbojoties ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm – pārbaudītu, vai 1. un 2. punktā minētie pasākumi joprojām ir piemēroti un vai ražošanā esošie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības joprojām būs atbilstīgas apstiprinātajam tipam un to atbilstības sertifikāti joprojām būs atbilstīgi 33. pantam.

4. Lai pārliecinātos, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst apstiprinātajam tipam, ES tipa apstiprinājumu piešķīrusī apstiprinātājiestāde ar izgatavotāja telpās un arī ražošanas iekārtās ņemtiem paraugiem var veikt jebkādas pārbaudes vai testus, kas vajadzīgi ES tipa apstiprināšanai.

5. Ja apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, konstatē, ka netiek veikti 1. un 2. punktā minētie pasākumi, ka tie būtiski atšķiras no pasākumiem un kontroles plāniem, par ko ir panākta vienošanās, ka tos vairs neveic vai ka tie vairs nav uzskatāmi par piemērotiem, pat ja ražošana tiek turpināta, tā veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu pareizu ražošanas norises atbilstību, vai atsauc tipa apstiprinājumu.

6. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 71. pantu attiecībā uz sīki izstrādātu kārtību attiecībā uz ražošanas atbilstību. Pirmos deleģētos aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

VI NODAĻA

ES TIPA APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI

29. pants

Vispārēji noteikumi

1. Izgatavotājs nekavējoties informē apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, par visām izmaiņām informācijas paketē fiksētajos datos.

Apstiprinātājiestāde pieņem lēmumu par to, kuras no 30. pantā minētajām procedūrām veikt.

Vajadzības gadījumā apstiprinātājiestāde var pēc apspriešanās ar izgatavotāju pieņemt lēmumu, ka ir jāizsniedz jauns ES tipa apstiprinājums.

2. Pieteikumus ES tipa apstiprinājumu grozījumiem iesniedz vienīgi tai apstiprinātājiestādei, kas piešķīrusi sākotnējo ES tipa apstiprinājumu.

3. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka grozījuma veikšanai pārbaudes vai testi jāveic atkārtoti, tā attiecīgi informē izgatavotāju.

Regulas 30. pantā minētās procedūras piemēro vien tad, ja, pamatojoties uz minētajām pārbaudēm vai testiem, apstiprinātājiestāde secina, ka ES tipa apstiprinājuma prasības joprojām ir izpildītas.

30. pants

ES tipa apstiprinājumu pārskatīšana un pagarināšana

1. Ja informācijas paketē norādītie dati ir mainījušies un nav jāatkārto apskates vai testi, grozījumu uzskata par “pārskatīšanu”.

Tādos gadījumos apstiprinātājiestāde vajadzības gadījumā izsniedz pārskatītas informācijas paketes lapas, katrā pārskatītajā lapā skaidri norādot grozījumu būtību un atkārtotās izsniegšanas datumu. Par atbilstīgu šai prasībai uzskata konsolidētu un atjauninātu informācijas paketes versiju, kam pievienots sīks grozījumu apraksts.

2. Grozījumu uzskata par “pagarināšanu”, ja ir mainījušies informācijas paketē norādītie dati un:

a) ir vajadzīgas papildu pārbaudes vai papildu testi;

b) ir grozīta informācija ES tipa apstiprinājuma sertifikātā, bet ne tā pielikumos;

c) saskaņā ar jebkuru no I pielikumā uzskaitītajiem aktiem apstiprinātam transportlīdzekļa tipam vai apstiprinātai sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai kļūst piemērojamas jaunas prasības.

Pagarinājuma gadījumā apstiprinātājiestāde izsniedz atjauninātu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu, kurā norādīts pagarinājuma numurs un kas papildināts atbilstoši jau piešķirto secīgo pagarinājumu skaitam. Minētajā apstiprinājuma sertifikātā skaidri norāda pagarināšanas iemeslu un atkārtotas izsniegšanas dienu.

3. Izsniedzot grozītas lapas vai konsolidētas un atjauninātas versijas, attiecīgi groza apstiprinājuma sertifikātam pievienoto informācijas paketes satura rādītāju, lai atspoguļotu jaunākā pagarinājuma vai jaunākās redakcijas datumu vai jaunākās atjauninātās un konsolidētās redakcijas datumu.

4. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumā nav vajadzīgi nekādi grozījumi, ja 2. punkta c) apakšpunktā minētās jaunās prasības no tehniskā viedokļa minētā tipa transportlīdzeklim nav būtiskas vai attiecas uz citu kategoriju transportlīdzekļiem.

31. pants

Grozījumu izsniegšana un paziņošana

1. Piemērojot pagarinājumu, tiek atjauninātas visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, pielikumi un informācijas paketes satura rādītājs. Atjaunināto sertifikātu un tā pielikumus bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam.

2. Ja notikusi pārskatīšana, apstiprinātājiestāde pārskatītos dokumentus vai, attiecīgi, konsolidēto un atjaunināto versiju, tostarp pārskatīto informācijas paketes satura rādītāju, nekavējoties izsniedz pieteikuma iesniedzējam.

3. Apstiprinātājiestāde visus ES tipa apstiprinājumu grozījumus saskaņā ar 24. pantā minētajām procedūrām dara zināmus pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm.

VII NODAĻA

ES TIPA APSTIPRINĀJUMA DERĪGUMS

32. pants

Derīguma beigas

1. ES tipa apstiprinājumus izsniedz uz nenoteiktu laiku.

2. Transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājums kļūst nederīgs jebkurā no šādiem gadījumiem:

a) kļūst obligātas jaunas prasības, ko piemēro apstiprinātam transportlīdzekļa tipam par transportlīdzekļu darīšanu par pieejamiem tirgū, reģistrēšanu vai nodošanu ekspluatācijā, un tipa apstiprinājumu nevar attiecīgi atjaunināt;

b) apstiprināto transportlīdzekli izbeidz ražot pilnīgi un brīvprātīgi;

c) apstiprinājuma derīgums beidzas, piemērojot ierobežojumu saskaņā ar 35. panta 6. punktu;

d) apstiprinājums ir atsaukts saskaņā ar 28. panta 5. punktu, 44. panta 1. punktu vai 47. panta 4. punktu.

3. Ja no visa tipa tikai viens variants vai viena kāda varianta versija kļūst nederīga, tad attiecīgā transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājums vairs nav derīgs vienīgi attiecībā uz konkrēto variantu vai versiju.

4. Ja pilnīgi izbeidz ražot konkrēta tipa transportlīdzekli, izgatavotājs to paziņo apstiprinātājiestādei, kas minētajam transportlīdzeklim piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu.

Vienā mēnesī no pirmajā daļā minētās informācijas saņemšanas apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, attiecīgi informē pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādes.

5. Neskarot 4. punktu un ja transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma derīgums tuvojas beigām, izgatavotājs par to informē apstiprinātājiestādi, kas izsniegusi ES tipa apstiprinājumu.

Apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, visu attiecīgo informāciju nekavējoties dara zināmu pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, lai vajadzības gadījumā varētu piemērot 39. pantu.

Otrajā daļā minētajā informācijā precīzi norāda pēdējā ražotā transportlīdzekļa ražošanas dienu un identifikācijas numuru.

VIII NODAĻA

ATBILSTĪBAS SERTIFIKĀTS UN MARĶĒJUMS

33. pants

Atbilstības sertifikāts

1. Izgatavotājs kā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma turētājs katram pabeigtam, nepabeigtam vai vairākos posmos pabeigtam transportlīdzeklim, kas izgatavots atbilstīgi apstiprinātam transportlīdzekļa tipam, izsniedz atbilstības sertifikātu uz papīra.

Šādu sertifikātu pircējam izsniedz bez maksas kopā ar transportlīdzekli. Sertifikātu izsniedz neatkarīgi no tā, vai bijis konkrēts pieprasījums un vai izgatavotājam ir iesniegta papildu informācija.

Transportlīdzekļa izgatavotājs pēc transportlīdzekļa īpašnieka pieprasījuma 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa izlaides datuma izsniedz atbilstības sertifikāta dublikātu par atlīdzību, kas nepārsniedz tā izdošanas izmaksas. Sertifikāta dublikāta pirmajā lappusē ir skaidri salasāms vārds “dublikāts”.

2. Izgatavotājs izmanto atbilstības sertifikāta paraugu, ko ar īstenošanas aktiem pieņēmusi Komisija. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Atbilstības sertifikātu izstrādā tā, lai novērstu viltojumus. Tālab ar īstenošanas aktiem paredz, ka sertifikātam izmantotais papīrs tiek aizsargāts ar vairākiem drukātiem aizsardzības elementiem. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

3. Atbilstības sertifikātu sagatavo vismaz vienā no Savienības oficiālajām valodām. Jebkura dalībvalsts var pieprasīt atbilstības sertifikātu iztulkot tās oficiālajā valodā vai valodās.

4. Persona(-as), kura(-as) ir pilnvarota(-as) parakstīt atbilstības sertifikātus, ir izgatavotāja organizācijā, un vadība to/tās ir pienācīgi pilnvarojusi pilnībā uzņemties izgatavotāja juridisko atbildību attiecībā uz transportlīdzekļa projektēšanu un izgatavošanu vai ražošanas atbilstību.

5. Atbilstības sertifikātu aizpilda pilnībā, un tajā nav citu ierobežojumu attiecībā uz transportlīdzekļa izmantošanu kā šajā regulā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, paredzētie.

6. Nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa gadījumā izgatavotājs atbilstības sertifikātā aizpilda vienīgi tās pozīcijas, kas ir pievienotas vai mainītas konkrētā apstiprināšanas posmā, un attiecīgos gadījumos sertifikātam pievieno visus atbilstības sertifikātus, izsniegti iepriekšējos posmos.

7. Transportlīdzekļiem, ko apstiprina saskaņā ar 35. panta 2. punktu, atbilstības sertifikāta nosaukumā ir norāde “Pabeigtiem/vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem, kam tipa apstiprinājums piešķirts, piemērojot 26. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 167/2013 (2013. gada 5. februāris) par lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (provizorisks apstiprinājums)”.

8. Transportlīdzekļiem, kam tipa apstiprinājumu piešķir saskaņā ar 37. pantu, atbilstības sertifikāta nosaukumā, kā noteikts 2. punktā minētajos īstenošanas aktos, ir norāde “Pabeigtiem/vairākos posmos pabeigtiem transportlīdzekļiem, kam tipa apstiprinājumu piešķir mazās sērijās” un blakus tai ražošanas gads, pēc tā kārtas skaitlis no 1 līdz II pielikumā ietvertajā tabulā norādītajam maksimālajam skaitlim, kas katram ražošanas gadam norāda attiecīgā transportlīdzekļa vietu minētajā gadā saražoto transportlīdzekļu klāstā.

9. Neskarot 1. punktu, izgatavotājs var elektroniski pārsūtīt atbilstības sertifikātu jebkuras dalībvalsts reģistrācijas iestādei.

34. pants

Obligātā plāksnīte ar atbilstīgu transportlīdzekļu marķējumu un sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājuma marķējums

1. Transportlīdzekļa izgatavotājs katram transportlīdzeklim, kas izgatavots atbilstīgi apstiprinātajam tipam, piestiprina obligāto plāksnīti ar atbilstīgu marķējumu, kā paredzēts attiecīgajā īstenošanas aktā, kas pieņemts saskaņā ar 3. punktu.

2. Sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību izgatavotājs neatkarīgi no tā, vai tās ir sistēmas daļas, katrai atbilstīgi apstiprinātajam tipam izgatavotai sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai piestiprina tipa apstiprinājuma marķējumu, kā paredzēts attiecīgajā īstenošanas aktā, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, vai attiecīgajos ANO EEK noteikumos, vai ESAO kodeksos.

Ja šāds tipa apstiprinājuma marķējums netiek paredzēts, izgatavotājs piestiprina vismaz izgatavotāja preču zīmi vai tirdzniecības nosaukumu, tipa numuru vai identifikācijas numuru.

3. Obligātā plāksnīte un ES tipa apstiprinājuma marķējums atbilst paraugam, ko Komisija noteikusi ar īstenošanas aktiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

IX NODAĻA

ATBRĪVOJUMI JAUNĀM TEHNOLOĢIJĀM VAI JAUNĀM KONCEPCIJĀM

35. pants

Atbrīvojumi jaunām tehnoloģijām vai jaunām koncepcijām

1. Izgatavotājs var pieteikties ES tipa apstiprinājumam attiecībā uz tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai, kurā iekļautas jaunas tehnoloģijas vai koncepcijas, kas neatbilst vienam vai vairākiem I pielikumā uzskaitītiem aktiem.

2. Apstiprinātājiestāde piešķir 1. punktā minēto ES tipa apstiprinājumu, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:

a) pieteikumā norādīti iemesli, kāpēc attiecīgas tehnoloģijas vai koncepcijas dēļ sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst vienam vai vairākiem I pielikumā uzskaitītajiem aktiem;

b) pieteikumā aprakstīta jaunās tehnoloģijas ietekme uz drošumu un vidi, kā arī pasākumi, kas veikti, lai nodrošinātu to, ka salīdzinājumā ar prasībām, no kurām prasīts atbrīvojums, ir nodrošināts vismaz līdzvērtīgs drošuma un vides aizsardzības līmenis;

c) ir iesniegti testu apraksti un rezultāti, kuri pierāda, kas ir izpildīts nosacījums b) apakšpunktā.

3. Šāda ES tipa apstiprinājuma piešķiršanai, nosakot atbrīvojumus jaunām tehnoloģijām vai jaunām koncepcijām, ir jāsaņem Komisijas atļauja. Minēto atļauju piešķir ar īstenošanas aktu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Kamēr nav saņemta Komisijas atļauja, apstiprinātājiestāde transportlīdzekļa tipam, uz ko attiecas atbrīvojums, var jau izdot ES tipa apstiprinājumu, bet tas ir provizorisks un ir spēkā vienīgi minētās dalībvalsts teritorijā. Apstiprinātājiestāde par to nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, nosūtot datni ar 2. punktā minēto informāciju.

Provizoriskums un ierobežotais teritoriālais derīgums ir norādīts tipa apstiprinājuma galvenē un atbilstības sertifikāta galvenē. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai šā punkta nolūkos noteiktu saskaņotus tipa apstiprinājuma un atbilstības sertifikāta paraugus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 69. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

5. Citas apstiprinātājiestādes var rakstveidā pieņemt lēmumu savā teritorijā atzīt 4. punktā minēto provizorisko apstiprinājumu.

6. Vajadzības gadījumā 3. punktā minētajā Komisijas piešķirtajā atļaujā arī norāda, vai uz to attiecina kādus ierobežojumus. Jebkurā gadījumā tipa apstiprinājuma derīguma termiņš ir vismaz 36 mēneši.

7. Ja Komisija pieņem lēmumu nepiešķirt atļauju, apstiprinātājiestāde 3. punktā minētā provizoriskā tipa apstiprinājuma turētājam nekavējoties dara zināmu, ka provizorisko apstiprinājumu atcels sešus mēnešus pēc dienas, kad Komisija pieņēmusi atteikumu.

Tomēr transportlīdzekļus, kuri izgatavoti atbilstoši provizoriskajam apstiprinājumam, kad tas vēl bijis spēkā, drīkst laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā jebkurā dalībvalstī, kas ir atzinusi provizorisko apstiprinājumu.

36. pants

Turpmāka deleģēto un īstenošanas aktu pielāgošana

1. Ja Komisija atļauj piešķirt atbrīvojumu atbilstīgi 35. pantam, tā nekavējoties veic vajadzīg