LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 156/1

PADOMES REZOLŪCIJA

(2010. gada 8. jūnijs)

par pasākumiem, lai koordinētu noteikumus par kontrolētu ārvalstu sabiedrību (CFC) un nepietiekamu kapitalizāciju Eiropas Savienībā

2010/C 156/01

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ATGĀDINOT Komisijas 2006. gada 19. decembra paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai “Dalībvalstu tiešo nodokļu sistēmu koordinēšana iekšējā tirgū” (1) un 2007. gada 10. decembra paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai “Nodokļu sistēmas ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas pasākumu piemērošana tiešo nodokļu jomā ES un attiecībā uz trešām valstīm” (2), kā arī Padomes 2007. gada 27. marta secinājumus par dalībvalstu tiešo nodokļu sistēmu koordinēšanu iekšējā tirgū,

ATZĪSTOT, ka ir jārod pienācīgs līdzsvars starp sabiedrības interesēm cīnīties pret ļaunprātīgu izmantošanu un aizsargāt dalībvalstu nodokļu bāzi un vajadzību izvairīties no nesamērīgiem ierobežojumiem attiecībā uz pārrobežu darbībām ES,

NORĀDOT UZ TO, ka noteikumi par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu var būt ļoti dažādi, piemēram, vispārējs ļaunprātīgas izmantošanas jēdziens, kas balstīts uz tiesību aktiem vai izstrādāts judikatūrā, vai arī specifiskāki noteikumi par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu, piemēram, noteikumi par kontrolētu ārvalstu sabiedrību (Controlled Foreign Corporation – CFC); turklāt ņemot vērā to, ka vairākas dalībvalstis uzskata, ka noteikumiem par nepietiekamu kapitalizāciju var būt liela nozīme ļaunprātīgas izmantošanas novēršanā; atgādinot arī, ka noteikumus par ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu ir paredzēts iekļaut ES direktīvās par uzņēmumu ienākuma nodokli,

ŅEMOT VĒRĀ to, ka šajā rezolūcijā termins “noteikumi par nepietiekamu kapitalizāciju” attiecas uz tiem nepietiekamas kapitalizācijas noteikumiem, kuru mērķis ir novērst ļaunprātīgu izmantošanu, un nevis uz visiem nepietiekamas kapitalizācijas noteikumiem kopumā, un uzskatot, ka nepietiekamas kapitalizācijas noteikumi, kuros ir ievērots godīgas konkurences princips, spēj novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas vai saglabāt līdzsvarotu nodokļu iekasēšanas pilnvaru sadalījumu, vai nodrošināt abas no šīm iespējām,

UZSKATOT, ka noteikumi par CFC vai nepietiekamu kapitalizāciju var radīt ierobežojumus Līgumā noteikto brīvību izmantošanai, ja tie rada atšķirības attieksmē pret objektīvi salīdzināmām iekšzemes un pārrobežu situācijām,

ATGĀDINOT, ka no ES Tiesas judikatūras izriet, ka ierobežojumus attiecībā uz Līgumā paredzētajām brīvībām ES var pamatot ar sevišķi svarīgiem iemesliem sabiedrības interesēs, piemēram, nepieciešamību novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un/vai vajadzību saglabāt līdzsvarotu nodokļu iekasēšanas pilnvaru sadalījumu starp dalībvalstīm, ja vien tie ir samērīgi attiecībā uz šādiem mērķiem un ja izvairīšanās no nodokļiem novēršana saistībā ar “pilnīgi mākslīgām struktūrām” ir vispārēji attaisnota,

ŅEMOT VĒRĀ to, ka valsts CFC un nepietiekamas kapitalizācijas noteikumi lietderīgā kārtā var ietvert “drošības zonas” kritērijus, kurus pārkāpjot, ļaunprātīgas izmantošanas iespēja ir visaugstākā, – ciktāl nodokļu maksātājam ir ļauts uzrādīt pierādījumus par pretējo,

UZSVEROT arī to, ka pamatprincipi ir politiska apņemšanās un to īstenošana ir katras dalībvalsts ziņā, tādēļ tie neskar ne dalībvalstu tiesības, ne saistības, ne arī Līgumā noteiktās dalībvalstu un Savienības attiecīgās kompetences jomas; un, it īpaši, – tām dalībvalstīm, kurās nav rezolūcijā izklāstīto noteikumu, netiek prasīts tādus ieviest,

IESAKA dalībvalstīm, piemērojot pārrobežu noteikumus par CFC un nepietiekamu kapitalizāciju ES, ko nepiemēro līdzīgām iekšzemes situācijām, pieņemt šādus pamatprincipus:

A. CFC noteikumu piemērošanas nolūkos tādu rādītāju neizsmeļošā sarakstā, kas vedina domāt, ka peļņa varētu būt mākslīgi novirzīta uz CFC, jo īpaši ietver šādus rādītājus: a) nav pietiekami pamatotu ekonomisku vai komerciālu iemeslu peļņas piedēvēšanai, kas tādējādi neatspoguļo ekonomisko realitāti; b) sabiedrība nelīdzinās reālam uzņēmumam, kura mērķis ir veikt reālas ekonomiskas darbības; c) nav samērīgas savstarpējas attiecības starp CFC acīmredzami veiktajām darbībām un to, kādā mērā šī sabiedrība fiziski eksistē no ēku, personāla un iekārtu viedokļa; d) nerezidente sabiedrība ir pārkapitalizēta, tai ir ievērojami vairāk kapitāla, nekā tai vajadzīgs savas darbības veikšanai; e) nodokļu maksātājs ir noslēdzis vienošanās, kas nav saistītas ar reālu ekonomisku darbību un kam ir maza vai neesoša nozīme uzņēmējdarbībā, vai kas varētu būt pretrunā vispārējām uzņēmējdarbības interesēm, ja tās nav noslēgtas nodokļu izvairīšanās nolūkos;

B. Attiecībā uz nepietiekamas kapitalizācijas noteikumiem, kuros ir ievērots godīgas konkurences princips, novērtējumu veiks katrā gadījumā individuāli. Tādu rādītāju neizsmeļošā sarakstā, kas vedina domāt, ka peļņa varētu būt mākslīgi novirzīta, jo īpaši ietver šādus rādītājus: a) parāda/pašu kapitāla attiecības līmenis ir pārmērīgi augsts; b) uzņēmuma izmaksāto neto procentu apjoms pārsniedz konkrētu rezultātu pirms procentiem un nodokļiem (EBIT) vai rezultātu pirms procentiem, nodokļiem, nolietojuma un amortizācijas (EBITDA); c) uzņēmuma pašu kapitāla procentuāls salīdzinājums ar uzņēmumu grupu pasaulē, šķiet, pierāda, ka parāds ir pārmērīgs.

UZSVER, ka administratīva sadarbība var būt izšķirīgs aspekts, lai nodrošinātu, ka pasākumi ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai ir efektīvi, un tādēļ uzsver to, cik svarīga ir dalībvalstu palīdzība, ko tās sniedz cita citai, atklājot un novēršot ļaunprātīgas izmantošanas shēmas.

(1) COM(2006) 823 galīgā redakcija.

(2) COM(2007) 785 galīgā redakcija.