KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/1690

(2018. gada 9. novembris),

ar ko nosaka galīgos kompensācijas maksājumus tādu konkrētu jaunu vai atjaunotu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes gumijas pneimatisko riepu importam, kuras paredzētas autobusiem vai kravas automobiļiem un kuru slodzes indekss pārsniedz 121, un groza Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/1579, ar kuru nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts tādu konkrētu jaunu vai atjaunotu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes gumijas pneimatisko riepu importam, kuras paredzētas autobusiem vai kravas automobiļiem un kuru slodzes indekss pārsniedz 121, un atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2018/163

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1037 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (“pamatregula”) (1), un jo īpaši tās 15. pantu un 24. panta 1. punktu,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. Procedūras sākšana

(1) Eiropas Komisija (“Komisija”) 2017. gada 14. oktobrī sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes jaunu un atjaunotu autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētu riepu, kuru slodzes indekss pārsniedz 121, importu Savienībā. Izmeklēšana tika sākta, pamatojoties uz pamatregulas 10. pantu. Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (“paziņojums par procedūras sākšanu”) (2).

(2) Pēc tam, kad koalīcija pret riepu netaisnīgu importu (“sūdzības iesniedzējs”) 2017. gada 30. augustā iesniedza sūdzību tādu riepu ražotāju vārdā, kuru ražošanas apjoms pārsniedz 25 % no Savienībā ražotu konkrētu jaunu un atjaunotu autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētu riepu, kuru slodzes indekss pārsniedz 121 (“TBR riepas”), kopējā apjoma, Komisija sāka izmeklēšanu. Sūdzībā bija ietverti pierādījumi par subsidēšanu un no tā izrietošu kaitējumu, un tie bija pietiekami, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

(3) Pirms antisubsidēšanas izmeklēšanas sākšanas Komisija informēja Ķīnas valdību (“ĶV”) (3), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, un aicināja ĶV uz apspriešanos saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu. Apspriešanās notika 2017. gada 10. oktobrī, taču neizdevās panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu.

(4) Komisija 2018. gada 7. maijā noteica pagaidu antidempinga maksājumu tā paša ĶTR izcelsmes ražojuma importam (4) (“pagaidu antidempinga maksājuma regula”) izmeklēšanā, kas tika sākta 2017. gada 11. augustā (5) (“paralēlā antidempinga izmeklēšana”). Komisija 2018. gada 22. oktobrī noteica galīgo antidempinga maksājumu tā paša ĶTR izcelsmes ražojuma importam (6) (“galīgā antidempinga maksājuma regula”) paralēlajā antidempinga izmeklēšanā. Šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā un paralēlajā antidempinga izmeklēšanā veiktā kaitējuma, cēloņsakarības un Savienības interešu analīze mutatis mutandis ir identiska, jo abās izmeklēšanās tika izmantota viena un tā pati Savienības ražošanas nozares, reprezentatīvo izlasē iekļauto Savienības ražotāju un izmeklēšanas perioda definīcija. Visi būtiskie elementi, kuri attiecas uz iepriekš minētajiem aspektiem, ir ņemti vērā arī šajā izmeklēšanā.

1.1.1. Piezīmes par izmeklēšanas sākšanu

(5) ĶV apgalvoja, ka izmeklēšanu nevajadzētu sākt, jo sūdzība neatbilst PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem 11. panta 2. un 3. punktā un pamatregulas 10. panta 2. punktā noteiktajām prasībām par pierādījumiem. ĶV uzskatīja, ka nav pietiekamu pierādījumu par kompensējamām subsīdijām, kaitējumu un cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu.

(6) Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Sūdzībā sniegtie pierādījumi bija sūdzības iesniedzējam tajā posmā pamatoti pieejama informācija. Bija pietiekami sākuma posmā parādīt, ka iespējamās subsīdijas bijušas kompensējamas saistībā ar to pastāvēšanu, apjomu un iezīmēm. Sūdzībā bija arī pietiekami pierādījumi par kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko izraisījis subsidētais imports.

(7) Pretēji ĶV apgalvojumam sūdzība balstījās ne tikai uz riepu rūpniecības politiku 2010. gadā, bet ietvēra (konkrēti 81.–92. punktā) arī vairākus citus politikas dokumentus, plānus un katalogus ar atsaucēm uz riepu ražošanas nozari. Turklāt Komisija (attiecīgā gadījumā) paļāvās uz citiem pieejamajiem avotiem, lai apstiprinātu iespējamo subsidēšanu. Piemēram, ņemot vērā, ka ASV iestādes nesen publicējušas lēmumus par dažiem pasākumiem, arī Komisija šajā posmā izmantoja arī šo materiālu. Turklāt Komisija konstatēja, ka ir lietderīgi ietvert atsauci uz jauno 2016. gada Hebei provinces rūpniecības veicināšanas plānu, kas tai bija iesniegts šajā lietā, taču nebija minēts sūdzībā. Šis papildu pierādījums, kas pieejams lietas nekonfidenciālajos dokumentos un ir ietverts ziņojumā par pierādījumu pietiekamību, vēl vairāk apstiprināja un papildināja sūdzībā minētos apgalvojumus par iespējamo subsidēšanu un tās veidu. Tā kā ĶV norādīja uz trūkumiem sūdzībā sniegto pierādījumu precizitātes un atbilstības ziņā, Komisija izmeklēšanā pārbaudīja šos apgalvojumus, taču, sākot izmeklēšanu, neatzina par pamatotu apšaubīt apgalvojumus, ka notikusi subsidēšana, un par tās apjomu.

(8) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Hämmerling apgalvoja, ka Komisija nevar sākt izmeklēšanu ar vispārēju atsauci uz KN kodiem, kas norādīti vienīgi informācijai. Hämmerling apgalvoja, ka, lai gan KN kodu interpetācija nav saistoša, šāda vispārēja atsauce, kas definē attiecīgo ražojumu, nav pieņemama, jo tā vājina visu ieinteresēto personu tiesisko noteiktību par to, vai uz tām attieksies izmeklēšanas darbības joma, un ir tiešs Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (“harta”) 41. panta un tiesību uz labu pārvaldību pārkāpums. Turklāt šāda atsauce un neskaidrs formulējums ar atsauci uz “paredzētu” norāda, ka izmeklēšanas darbības joma ir neskaidra un ka to varētu brīvi vēl vairāk paplašināt vai sašaurināt izmeklēšanas vēlākā posmā, kas vājina ieinteresēto personu tiesības tikt uzklausītām.

(9) Attiecībā uz šo apgalvojumu Komisija konstatēja, ka ieinteresētā persona nav pamatojusi teorētisko apgalvojumu par to, kā KN kodu izmantošana vājina tiesisko noteiktību. Komisijai nav saistoši KN kodi, bet gan ražojuma definīcija, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Ieinteresētā persona neapgalvoja, ka Komisija nav ievērojusi ražojuma definīciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Tādēļ minētais apgalvojums tika noraidīts.

1.2. Importa reģistrēšana

(10) Sūdzības iesniedzējs attiecīgi 2017. gada 19. augustā un 2017. gada 5. oktobrī iesniedza pieprasījumu reģistrēt ĶTR izcelsmes attiecīgā ražojuma importu saskaņā ar antidempinga pamatregulas 14. panta 5. punktu un pamatregulas 24. panta 5. punktu.

(11) Ķīnas Kaučuka rūpniecības asociācija (CRIA) un Ķīnas Metālizstrādājumu, derīgo izrakteņu un ķimikāliju importētāju un eksportētāju tirdzniecības kamera (CCCMC) 2017. gada 4. oktobrī iesniedza piezīmes par reģistrācijas pieprasījumu. Šīs organizācijas apgalvoja, ka pieprasījums neatbilst piemērojamajam pierādījumu līmenim, jo nav sniegti pierādījumi par dempingu/subsidēšanu ilgākā laika posmā, ievērojamu importa apjoma pieaugumu, kā arī pierādījumi tam, ka imports varētu nopietni kaitēt maksājuma korektīvajai ietekmei. Komisija 2017. gada 19. oktobrī pēc CRIA pieprasījuma organizēja uzklausīšanu, kuras laikā tā atkārtoja iepriekš sniegtos apsvērumus.

(12) Komisija 2018. gada 2. februārī publicēja Īstenošanas regulu (ES) 2018/163 (“reģistrācijas regula”) (7), attiecinot reģistrāciju uz ĶTR izcelsmes attiecīgā izstrādājuma importu, sākot no 2018. gada 3. februāra. Novērtējot reģistrācijas pieprasījuma derīgumu, Komisija ņēma vērā ieinteresēto personu piezīmes.

(13) Pēc reģistrācijas stāšanās spēkā Hankook Group (8) apgalvoja, ka ir pārkāptas tā tiesības uz aizstāvību, jo pirms reģistrācijas regulas stāšanās spēkā tam nebija sniegta nekāda informācija par Komisijas nodomu attiecināt reģistrāciju uz attiecīgā izstrādājuma importu. Šā iemesla dēļ Hankook Group apgalvoja, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants.

(14) Komisija atzīmēja, ka saskaņā ar pamatregulas 30. panta 2. punktu pirms galīgo pasākumu noteikšanas ir obligāti jāatklāj informācija. Tas neattiecas uz pamatregulas 24. panta 5. punktā minēto reģistrācijas regulu. Šajā pantā ir tikai paredzēta prasība savlaicīgi informēt dalībvalstis. Turklāt Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās personas tiesības tikt uzklausītai attiecas tikai uz nelabvēlīgiem individuāliem pasākumiem. Šajā gadījumā Komisija deva rīkojumu Savienības muitas iestādēm reģistrēt importu. Reģistrācijas regula nav individuāls pasākums, kas nelabvēlīgi ietekmē Hankook Group. Tā netika adresēta Hankook Group, un tā šai grupai neradīja individuālas nelabvēlīgas sekas. Šajā sakarā jāatgādina arī, ka importa reģistrācija ir atbilstīga rīcība, lai pēc tam varētu noteikt maksājumus par reģistrētu importu un pienācīgi informētu uzņēmējus par iespējamām saistībām, kas saistītas ar šādu importu un kas var rasties galīgo pasākumu gadījumā. Tādējādi, iepriekš neinformējot Hankook Group par lēmumu attiecībā uz reģistrāciju, netika pārkāptas ne Hankook Group tiesības uz aizstāvību, ne Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants.

1.3. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

(15) Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2016. gada 1. jūlija līdz 2017. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2017. gada jūnija beigām (“attiecīgais periods”).

1.4. Ieinteresētās personas

(16) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja pieteikties ieinteresētās personas, kuras vēlas piedalīties izmeklēšanā. Komisija turklāt informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus un ĶV, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un tirgotājus, kā arī zināmās attiecīgās apvienības par izmeklēšanas sākšanu un aicināja tos piedalīties.

(17) Ieinteresētajām personām bija iespēja izteikt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un pieprasīt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.

(18) Divi Savienības ražotāji, kurus pārstāv sūdzības iesniedzējs, izmantoja šo iespēju, lai saskaņā ar pamatregulas 29. panta 1. punktu lūgtu Komisiju saglabāt viņu nosaukumu konfidencialitāti, baidoties no šīs izmeklēšanas skarto klientu vai konkurentu pretpasākumiem. Turklāt vēl divi Savienības ražotāji, kuri sadarbojās, vēlāk pieprasīja tādu pašu statusu.

(19) Komisija izvērtēja katru konfidencialitātes pieprasījumu atsevišķi. Tā konstatēja pierādījumus, ka abos gadījumos patiešām pastāv liels pretpasākumu veikšanas risks, un piekrita, ka šo uzņēmumu nosaukumus nevajadzētu izpaust.

(20) Divi ražotāji eksportētāji – Giti Group (9) un China National Tire Group (10) – apgalvoja, ka divu Savienības ražotāju, kurus pārstāv sūdzības iesniedzējs, anonimitāte varētu būtiski ietekmēt ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību, jo nav iespējams pārbaudīt, vai sūdzības iesniedzējs faktiski pārstāv vairāk nekā 25 % no Savienības kopējā ražošanas apjoma. Turklāt anonimitātes dēļ ieinteresētās personas nevar uzzināt, kurā līmenī (11) sūdzības iesniedzējs darbojas, un tādējādi tās nevar sniegt jēgpilnu komentāru par būtisko kaitējumu, kas tam varētu rasties uz Savienību no Ķīnas eksportētā attiecīgā ražojuma dēļ. Turklāt Giti Group apgalvoja, ka saskaņā ar sūdzības iesniedzēja pausto Savienības ražošanas apjoms 3. līmenī pārstāv tikai 16 % no Savienības kopējā ražošanas apjoma. Visbeidzot, Giti Group un China National Tire Group apgalvoja, ka konfidencialitāte liedz iespēju ieinteresētajām personām uzzināt to, vai izlasē iekļautie Savienības ražotāji ir saistīti ar Ķīnas ražotājiem eksportētājiem.

(21) Ņemot vērā iepriekš minētās piezīmes, Komisija no jauna novērtēja sūdzības nekonfidenciālo versiju, taču secināja, ka versija, kas pieejama ieinteresētajām personām, tām pietiekami ļāvusi novērtēt šīs izmeklēšanas pamatā esošās reprezentativitātes prasības. Katrā ziņā Komisija norādīja, ka tas, vai sūdzības iesniedzējs pieder konkrētam tirgus līmenim, nav noteicošais reprezentativitātes konstatēšanai, jo reprezentativitāti vērtē, pamatojoties uz attiecīgā ražojuma kopējo ražošanas apjomu (neatkarīgi no iedalījuma līmeņos). Visbeidzot, Komisija novēroja, ka nav sniegti pietiekami pierādījumi vai paskaidrojums par to, kā nezināšana par iespējamu saistību starp anonīmiem sūdzības iesniedzējiem un Ķīnas ražotājiem eksportētājiem varētu apdraudēt ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt šādus pierādījumus vai paskaidrojumus, taču jauni pierādījumi netika sniegti. Tāpēc pret konfidencialitātes piešķiršanu vērstie apgalvojumi tika noraidīti.

(22) Pamatregulas 29. pantā ir noteikts, ka Komisija nedrīkst izpaust jebkādu informāciju, kas tiek uzskatīta par konfidenciālu, ja tam ir pietiekams pamatojums, bez šādas informācijas sniedzēja īpašas atļaujas. Komisija uzskatīja, ka sūdzības publiski pieejamā versija sniedza ieinteresētajām personām iespēju novērtēt izmeklēšanas ierosināšanas prasības. Turklāt nav būtiski, vai sūdzības iesniedzējs pieder konkrētam tirgus līmenim, jo reprezentativitāti vērtē, pamatojoties uz kopējo ražošanas apjomu (neatkarīgi no iedalījuma līmeņos). Visbeidzot, Komisiju nepārliecināja arguments, ka zināšanu trūkums par iespējamām saiknēm starp anonīmiem sūdzības iesniedzējiem un Ķīnas ražotājiem eksportētājiem apdraud ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību. Tāpēc pret konfidencialitātes piešķiršanu vērstie apgalvojumi tika noraidīti.

1.5. Izlases veidošana

(23) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka saskaņā ar pamatregulas 27. pantu tā varētu veikt ieinteresēto personu atlasi.

1.5.1. Ražotāji Savienībā

(24) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā sākotnēji ir atlasījusi Savienības ražotāju izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo ražošanas un pārdošanas apjomu, vienlaikus nodrošinot atlasīto ražotāju ģeogrāfisku izkliedētību. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par pagaidu izlasi.

(25) Šādas piezīmes iesniedza četras ieinteresētās personas (China National Tire Group, Giti Group, CRIA un CCCMC). Tās norādīja, ka pagaidu izlase nesniedz pienācīgu priekšstatu par tirgus iedalījumu trīs līmeņos un ka izlasei pēc iespējas precīzāk būtu jāatspoguļo 1. līmeņa, 2. līmeņa un 3. līmeņa ražošanas un pārdošanas apjoma procentuālais īpatsvars Savienības kopējā ražošanas un pārdošanas apjomā.

(26) Pamatojoties uz šo piezīmi, Komisija 2017. gada 25. septembrī aicināja Savienības ražotājus sniegt papildu informāciju par līmeņiem, lai izveidotu pārskatītu Savienības ražotāju izlasi.

(27) Savienības ražotāji, kuri sadarbojās un atbildēja uz izlases anketas jautājumiem, ietver mazus un vidējus uzņēmumus (“MVU”) (12) un pārstāv vairāk nekā 50 % no Savienības kopējā aplēstā ražošanas un pārdošanas apjoma,

(28) Lai izveidotu galīgo izlasi, Komisija ņēma vērā riepu ražošanas nozares iedalījumu dažādos līmeņos, nodrošinot, lai izlasē būtu iekļauti uzņēmumi no visiem trīs līmeņiem. Turklāt Komisijas ieskatā izlasē vajadzētu būt pārstāvētiem arī MVU, lai nodrošinātu, ka kaitējuma analīzē ir pienācīgi atspoguļota MVU situācija, ņemot vērā apstākli, ka MVU veido aptuveni 15 % no Savienības ražotāju kopējā pārdošanas apjoma Savienībā.

(29) Izlasē tika iekļauti vienpadsmit Savienības ražotāji, pamatojoties uz: — vispārējo reprezentativitāti, ņemot vērā attiecīgā ražojuma ražošanas un pārdošanas apjomu 2016. gadā, — līmeņu pārstāvību pēc attiecīgā ražojuma ražošanas apjoma 2016. gadā; — ģeogrāfisko izplatību un — Savienības ražotāju reprezentativitāti lieluma ziņā, proti, attiecībā uz MVU un lielākiem uzņēmumiem.

(30) Izlasē iekļautie Savienības ražotāji ietver gan lielus uzņēmumus, gan MVU. Izlasē iekļautie Savienības ražotāji atradās sešās dalībvalstīs un visi kopā veidoja vairāk nekā 36 % no Savienības ražošanas un pārdošanas apjoma, par kuru ir ziņojuši Savienības ražotāji, kuri sadarbojās.

(31) Viens no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, proti, ražotājs Geyer & Hosaja no Polijas, 2017. gada 22. decembrī informēja Komisiju, ka ir nolēmis turpmāk nesadarboties ar izmeklēšanu. Apstāklis, ka šis ražotājs pārtraucis sadarbību, neietekmē 30. apsvērumā minēto procentuālo īpatsvaru, jo šā ražotāja ražošanas apjoms veido mazāk nekā 0,1 % no Savienības kopējā ražošanas apjoma. Tādēļ Komisija uzskatīja, ka galīgā izlase vienalga ir reprezentatīva attiecībā uz Savienības ražošanas nozari.

(32) Visbeidzot, Giti Group norādīja, ka, ņemot vērā kļūdaino Savienības ražotāju sākotnējās atlases procesu, Komisijai būtu vajadzējis nekavējoties izbeigt izmeklēšanu. Komisija atgādināja, ka pagaidu atlase Savienības ražotāju izlasei ir likumīgi iespējama, un tā bija nepieciešama izmeklēšanas sekmīgai pabeigšanai stingros termiņos. Kā norādīts 26.–30. apsvērumā, reaģējot uz ieinteresēto personu sniegtajām piezīmēm, pagaidu izlasē tika veiktas izmaiņas. Attiecīgi apgalvojums tika noraidīts.

1.5.2. Importētāji

(33) Lai Komisija varētu lemt, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, tā aicināja nesaistītos importētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Atsaucās pieci importētāji, kuri no ĶTR importē aptuveni 430 000 vienību. Izlasē tika iekļauti divi uzņēmumi, kuru apjoms bija [70 % –90 %] no to importētāju apjoma, kuri bija iesnieguši atlases veidlapu.

1.5.3. Ražotāji eksportētāji

(34) Lai lemtu, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidotu izlasi, Komisija aicināja visus ĶTR ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza ĶTR iestādēm norādīt citus ražotājus eksportētājus un/vai sazināties ar citiem ražotājiem eksportētājiem, ja tādi ir, kuriem varētu būt interese piedalīties izmeklēšanā.

(35) 44 ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas attiecīgajā valstī sniedza prasīto informāciju un piekrita, ka tos/tās iekļauj izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktu Komisija izveidoja četru ražotāju eksportētāju grupu izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu uz Savienību, kuru atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt: — China National Tire Group (Ķīna), — Giti Group (Ķīna), — Hankook Group (Ķīna), — Xingyuan Group (Ķīna).

(36) Izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas pārstāvēja vairāk nekā 50 % no attiecīgā ražojuma kopējā importa Savienībā.

(37) Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu notika apspriešanās par atlasi ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētajiem un ĶV.

(38) Piezīmes par ierosināto izlasi tika saņemtas no Eiropas Riepu atjaunotāju asociācijas (“BIPAVER”) kas apgalvoja, ka no galīgās atlasītās izlases varētu izrietēt ievērojama 2. un 3. līmeņa izstrādājumu klāsta nelīdzsvarotība. Pēc šīs organizācijas domām, vidējās importa cenas varētu precīzi neatspoguļot to importa apjoma daļu, kas visvairāk kaitē konkrētajai Savienības ražošanas nozarei. Tāpēc BIPAVER aicināja Komisiju atkārtoti izvērtēt un mainīt izlasi.

(39) Komisija izvērtēja, vai būtu praktiski iespējams vēl vairāk paplašināt izlasi. Tā norādīja, ka izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas veido: 1) 13 juridiskās personas, kuras bija iesaistītas attiecīgā ražojuma ražošanā un pārdošanā iekšzemes tirgū, 2) divi saistīti eksportētāji, kas atrodas ārpus Savienības, un 3) vairāk nekā desmit saistītu importētāju, kuri atrodas Savienībā. Šo juridisko personu sniegtie dati bija jāapstrādā un jāpārbauda. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka pieejamajā laikā nebija iespējams veikt izmeklēšanu par lielāku ražotāju eksportētāju skaitu.

(40) BIPAVER arī uzskatīja, ka divi no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem nav reprezentatīvi kompensējamo subsīdiju saņēmēji, jo to galvenā mītne un dažas ražošanas iekārtas atrodas ārpus ĶTR.

(41) Komisija norādīja, ka tas, ka atsevišķs uzņēmums varētu nebūt tieši saņēmis kādu konkrētu iespējamas subsīdijas veidu, nepadara izlasi nereprezentatīvu, jo izlases izveides mērķis ir pārstāvēt visu riepu ražošanas nozari ĶTR saistībā ar tiesībām saņemt visus iespējamos subsīdiju veidus. Četras izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas bija reprezentatīvas attiecībā uz tiesībām pretendēt uz sūdzībā minētajām subsīdijām. Tādējādi Komisija uzskatīja, ka izveidotā izlase ir pienācīgs pamats, lai pārbaudītu, vai notikusi iespējamā subsidēšana un tās apjomu.

(42) Tādējādi ierosinātā izlase atbilst pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktam. Tāpēc Komisija nolēma atzīt ierosināto izlasi par galīgo izlasi.

(43) Papildus četriem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem seši ražotāji eksportētāji paziņoja, ka gadījumā, ja viņi netiks iekļauti izlasē, viņi vēlētos saņemt anketu un citas pieprasījuma veidlapas, lai pieprasītu atsevišķas pārbaudes veikšanu atbilstīgi pamatregulas 27. panta 3. punktam. Komisija, kā prasīts, nosūtīja anketas minētajiem sešiem ražotājiem eksportētājiem. Tomēr neviens no tiem neatbildēja uz anketas jautājumiem.

1.6. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi

(44) Komisija nosūtīja anketas četriem izlasē iekļautajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kā arī izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem.

(45) Tika saņemtas atbildes no četriem izlasē iekļautajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem un no desmit izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem. Neviens no izlasē neiekļautajiem ražotājiem eksportētājiem neiesūtīja atbildes uz anketas jautājumiem.

(46) Arī Ķīnas valdībai tika nosūtīta anketa. Tā ietvēra īpašas anketas China Development Bank (“CDB”), Export Import Bank of China (“EXIM”), Agricultural Bank of China (“ABC”), Bank of China (“BOC”) un Chinese Export & Credit Insurance Corporation (“Sinosure”). Sūdzībā bija konkrēti minēts, ka minētās finanšu iestādes ir valsts iestādes vai organizācijas, kam uzticēts vai kas norīkotas piešķirt subsīdijas. Turklāt ĶV tika lūgts, lai tā pārsūta finanšu iestādēm īpaši paredzēto anketu ikvienai citai finanšu iestādei, kas piešķīrusi aizdevumus vai eksporta kredītus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai izlasē iekļauto uzņēmumu pircējiem. ĶV tika arī lūgts apkopot visas atbildes, ko sniegtu minētās finanšu iestādes, un nosūtīt tās tieši Komisijai.

(47) Turklāt ĶV anketā bija iekļautas īpašas anketas tiem dabiskā kaučuka, sintētiskā kaučuka, melnā oglekļa un neilona korda ražotājiem, kuri, kā minēts sūdzībā, piegādājuši izejvielas par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo, izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, proti, Sinopec, Sinopec Baling Co., Chemchina, Shandong Haohua, Jiangxi Blackcat Carbon Black Co., Ltd, Hangzhou Zhongce Qingquan Industrial Co., Ltd un Suqian Junma Tyre Cord Company Limited. Turklāt ĶV tika lūgts, lai tā pārsūta minēto īpašo anketu visiem pārējiem attiecīgo izejvielu ražotājiem un izplatītājiem, kas bija piegādājuši izejvielas izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. ĶV tika arī lūgts apkopot visas atbildes, ko sniegtu minētie ražotāji, un nosūtīt tās tieši Komisijai.

(48) Komisija saņēma atbildes uz anketas jautājumiem no ĶV, t. sk. atbildes uz īpašās anketas jautājumiem no EXIM, BOC, ABC un Sinosure.

(49) Komisija ievāca un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai noteiktu subsidēšanu, kaitējumu un Savienības intereses. Ķīnas Tirdzniecības ministrijas telpās notika pārbaudes apmeklējums, un tajā piedalījās arī amatpersonas no citām atbildīgajām ministrijām. Šajā pārbaudes apmeklējumā piedalījās arī pārstāvji no šādām finanšu iestādēm: — Export Import Bank of China, Pekina, Ķīna, — Agricultural Bank of China, Pekina, Ķīna, — Bank of China, Pekina, Ķīna, — Sinosure, Pekina, Ķīna.

(50) Turklāt saskaņā ar pamatregulas 26. pantu tika veikti pārbaudes apmeklējumi šādu uzņēmumu telpās. Izlasē iekļautie Savienības ražotāji — Good Year Firma Oponiarska (Polija), — Wetest (Čehijas Republika), — B.R.P. Pneumatici (Itālija), — Banden plant (Nīderlande), — Marangoni SpA Ltd (Itālija), — Roline N.V. (Nīderlande), — četri Savienības ražotāji, kuri pieprasīja nodrošināt konfidencialitāti. Izlasē iekļautie nesaistītie importētāji Savienībā — Heuver Bandengroothandel B.V, Nīderlande, — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Vācija. Izlasē iekļautie ĶTR ražotāji China National Tire Group: — Aeolus Tyre Co. Ltd., Jiaozuo, ĶTR, — Beijing Rubber Research and Design Institute, Beijing, ĶTR, — Chemchina Corporation, Beijing, ĶTR, — Chemchina Finance, Beijing, ĶTR, — China National Tire & Rubber Co. Ltd., Beijing, ĶTR, — Aeolus Tyre (Taiyuan) Co. Ltd (13)., Taiyuan, ĶTR, — Chonche Auto Repair Group Co. Ltd., Beijing, ĶTR, — Henan Tyre Group Co. Ltd., Jiaozuo, ĶTR, — Yanzhou Ruiyuan Rubber Plastic Co. Ltd.:, Jining, ĶTR, — Yinhe Power Plant Co. Ltd., Jining, ĶTR, — QingdaoYellow Sea (Rubber) Group Co. Ltd., Qingdao, ĶTR, — Qingdao Yellow Sea Rubber Co. Ltd., Qingdao, ĶTR, — Pirelli Tyre Co. Ltd., Jining, ĶTR (14); Giti Group: — Giti Tire (China) Investment Co., Shanghai, ĶTR, — Giti Tire (Anhui) Co. Ltd., Hefei, ĶTR, — GITI Radial Tire (Anhui) Ltd., Hefei, ĶTR, — Anhui Prime Cord Fabrics Company Ltd., Hefei, ĶTR, — Giti Tire (Hualin) Co. Ltd., Hualin, ĶTR, — Giti Tire (Fujian) Co. Ltd., Fujian, ĶTR, — GITI Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, ĶTR, — GITI Greatwall Tire (Yinchuan) Co. Ltd., Yinchuan, ĶTR, — GITI Tyre (Chongqing) Company Ltd., Chongqing, ĶTR, — GITI Steel Cord (Hubei) Company Ltd., Hubei, ĶTR, — 3S Engineering Shanghai Company Ltd., Shanghai, ĶTR, — Seyen Machinery (Shanghai) Company Ltd., Shanghai, ĶTR; Hankook Group: — Shanghai Hankook Tire Sales Co. Ltd., Shanghai, ĶTR, — Chongqing Hankook Tire Co. Ltd., Chongqing, ĶTR, — Jiangsu Hankook Tire Co. Ltd., Jiangsu, ĶTR; Xingyuan Group: — Xingyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, ĶTR, — Guangrao Xinhongyuan Tyre Co. Ltd., Dongying, ĶTR, — Xingyuan International Tyre Co. Ltd., Dongying, ĶTR, — Guangda Tyre Co Ltd., Dongying, ĶTR.

1.7. Pagaidu pasākumu nenoteikšana un turpmākā procedūra

(51) Tā kā Komisija 2018. gada maijā bija noteikusi pagaidu pasākumus paralēlajā antidempinga lietā, tā nolēma šajā lietā pagaidu pasākumus nenoteikt. Visas ieinteresētās personas 2018. gada 13. jūlijā saņēma informācijas dokumentu, kurā bija aprakstīti Komisijas sākotnējie konstatējumi par iespējamām subsīdiju shēmām un Komisijas sākotnējie secinājumi attiecībā uz kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, kas izklāstīti pagaidu antidempinga maksājuma regulā.

(52) Vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskas piezīmes par informācijas dokumentu. Personām, kuras to lūdza, deva iespēju tikt uzklausītām.

(53) Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Pirelli Tyre Co. Ltd. apgalvoja, ka nav uzskatāms par uzņēmumu, kas saistīts ar China National Tire & Rubber Co. Ltd. (“CNRC”). Šajā ziņā Pirelli Tyre Co. Ltd. nepiekrita, ka Savienības Muitas kodeksa īstenošanas akta (ES) 2015/2447 (“Savienības Muitas kodekss”) 127. pantu piemēro nolūkā aprēķinātu vidējo svērto subsīdiju summu saistītajiem uzņēmumiem. Tā vietā Pirelli Tyre Co. Ltd. norādīja uz SKP nolīguma 16. pantā minēto definīciju, kas saistības noteikšanai uzņēmumu starpā paredz nosacījumu par viena uzņēmuma kontroli pār otru. Pirelli Tyre Co. Ltd arī apgalvoja, ka to pēc šā standarta nevar uzskatīt par saistītu uzņēmumu, jo to nekontrolējot CNRC. Turklāt Pirelli Tyre Co. Ltd. norādīja, ka pamatregulā nav atsauces uz Savienības Muitas kodeksu.

(54) Komisija atgādināja, ka SKP nolīguma 16. pants ir atspoguļots pamatregulas 9. panta 2. punktā. Tomēr abi minētie panti norāda tikai uz Savienības ražošanas nozares definīciju un Savienības ražotāju saistību ar ražotājiem eksportētājiem. Šajā kontekstā Savienības ražotāju var ņemt no Savienības ražošanas nozares definīcijas, ja ražotāju kontrolē ražotājs eksportētājs. Turpretī ne SKP nolīgumā, ne pamatregulā nekas nav minēts par metodi, ar kuru novērtēt ražotāju eksportētāju savstarpējo saistību subsīdiju summas noteikšanas nolūkā. Lai nodrošinātu, ka pasākumus var efektīvi īstenot, jo īpaši, lai izvairītos no eksporta novirzīšanas caur saistītu uzņēmumu ar viszemāko maksājumu, Komisijas prakse ir noteikt saistību starp ražotājiem eksportētājiem, pamatojoties uz Savienības Muitas kodeksa īstenošanas akta (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris) 127. pantā noteiktajiem kritērijiem. Tas procedūras sākumā tika skaidri paziņots visām ieinteresētajām personām paziņojumā par procedūras sākšanu. Turklāt atsauce uz Savienības Muitas kodeksa īstenošanas akta 127. pantu ir skaidri norādīta antidempinga pamatregulas (15) 2. panta 1. punktā, un Komisijai pret ieinteresētajām personām būtu jāizturas vienādi gan antidempinga, gan antisubsidēšanas lietu izskatīšanā (16).

(55) Muitas kodeksa 127. panta d) punktā noteikts, ka divas personas ir saistītas, ja: trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām. CNRC ir vislielākais Pirelli Tyre Co. Ltd. akcionārs. Izmeklēšanas periodā tam piederēja 65 % akciju. Šodien tam joprojām pieder 46 % akciju. Tāpēc šīs izmeklēšanas kontekstā tiek uzskatīts, ka Pirelli Tyre Co. Ltd. un CNRC ir saistīti. Tādējādi apgalvojums tika noraidīts.

(56) Pirelli Tyre Co. Ltd. arī norādīja, ka tas būtu jāuzskata tikai par personu, kas sadarbojās, nevis par ražotāju eksportētāju, jo uzņēmums pārtraucis attiecīgā ražojuma ražošanu 2017. gada novembrī.

(57) Komisija konstatēja, ka Pirelli Tyre Co. Ltd. bija ražotājs eksportētājs visā izmeklēšanas periodā. Tas, ka uzņēmums vēlāk pārtrauca ražošanu, nemaina izmeklēšanas rezultātu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(58) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Pirelli atkārtoti apgalvoja, ka darbojas neatkarīgi no China National Tire Group. Tomēr neviens apgalvojums netika pamatots ar papildu pierādījumiem. Jo īpaši, Pirelli neapstrīdēja īpašumtiesību struktūru, ko Komisija bija aprakstījusi galīgās informācijas izpaušanas dokumenta 2. pielikumā. Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraidīja.

(59) Komisija turpināja apkopot un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai.

(60) Ņemot vērā to, ka kaitējuma periods un izmeklēšanas periods ir tas pats, kas paralēlajā antidempinga izmeklēšanā, Komisija 2018. gada 1. jūnijs informēja ieinteresētās personas, ka informācija un piezīmes par kaitējumu, kas tika iesniegtas saistībā ar antidempinga izmeklēšanu, arī tiks ņemtas vērā šajā izmeklēšanā. Neviena no ieinteresētajām personām neiebilda pret šo pieeju.

(61) Ieinteresētās personas paralēlajā antidempinga izmeklēšanā 2018. gada 24. jūlijā saņēma galīgās informācijas izpaušanas dokumentu par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem Komisija plānoja noteikt galīgo antidempinga maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā. Turklāt 2018. gada 10. septembrī ieinteresētās personas saņēma papildu informācijas izpaušanas dokumentu. Kā minēts iepriekš 60. apsvērumā, piezīmes, kas iesniegtas saistībā ar minētajiem informācijas izpaušanas dokumentiem, ciktāl tās attiecās uz kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, kas tika pilnībā ņemtas vērā šajā izmeklēšanā, un – attiecīgā gadījumā – ņemtas vērā un atspoguļotas šīs izmeklēšanas konstatējumos.

1.8. Galīgās informācijas izpaušana

(62) Komisija 2018. gada 28. septembrī visas personas informēja par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem tā plānoja noteikt galīgo antisubsidēšanas maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā.

(63) Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par galīgo informācijas izpaušanu (t. i., 2018. gada 8. oktobris). Vairākas ieinteresētās personas pieprasīja termiņa pagarinājumu. Komisija minētajām personām piešķīra termiņa pagarinājumu piezīmju iesniegšanai līdz 2018. gada 10. oktobra plkst. 10.00.

(64) CCCMC, CRIA, trīs no četriem atlasītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, divi nesaistīti importētāji iesniedza rakstiskas piezīmes par galīgo informācijas izpaušanu.

(65) Pēc galīgās informācijas izpaušanas uzņēmums China National Tire Group apgalvoja, ka Komisija ir pārkāpusi tā tiesības uz aizstāvību, noraidot tās lūgumu pagarināt termiņu piezīmju iesniegšanai par galīgo informācijas izpaušanu. Uzņēmums pauda uzskatu, ka Komisijai nevajadzētu desmit dienu periodu uzskatīt par stingri noteiktu termiņu. Turklāt, nosakot šo termiņu, Komisijai būtu jāņem vērā konkrētās lietas īpatnības un jāatvēl pietiekami ilgs laiks gan rakstiskām, gan mutiskām piezīmēm. Attiecībā uz šiem apgalvojumiem Komisija norādīja, ka tā pilnībā ievērojusi pamatregulas 30. panta 5. punktā noteikto 10 dienu minimālo termiņu piezīmēm par galīgo informācijas izpaušanu. Turklāt tā arī piešķīra termiņa pagarinājumu visām procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām, kuras to pieprasīja, ņemot vērā lietas steidzamību, saskaņā ar to pašu pantu.

(66) Hämmerling pieprasīja uzklausīšanu pie uzklausīšanas amatpersonas, lai informētu par juridiskajām problēmām saistībā ar pašreizējo izmeklēšanu un par konkrētiem horizontāliem jautājumiem, kas saistīti ar TRON TDI datubāzē ietvertās konfidenciālās un nekonfidenciālās informācijas aizsardzību un pašreizējo praksi saistībā ar piekļuvi nekonfidenciālajiem lietas materiāliem, kuru piešķir datubāzes lietotājiem ārpus Savienības teritorijas.

(67) Komisija konstatēja, ka Vispārējā datu aizsardzības regula (17) ES iestādēm nav juridiski saistoša, bet tām ir juridiski saistoša Regula 45/2001 (18). Turklāt Hämmerling apstiprināja, ka personas datu aizsardzības jautājums nav tieši saistīts ar iespējamiem īpašiem šķēršļiem tā aizstāvības tiesību izmantošanā atbilstoši tirdzniecības aizsardzības tiesību aktiem. Tāpēc Komisija secināja, ka Hämmerling procedūrā ieinteresētās personas statuss un tā tiesības uz aizstāvību nav tieši skartas.

(68) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Hämmerling atkārtoti apgalvoja, ka “tiesības uz personas datu aizsardzību ir patstāvīgas tiesības, kuru pārkāpšanas slieksnim nav nepieciešams reāls piemērs, bet tikai iespēja, ka tās var ļaunprātīgi izmantot nepareizi, piemēram, darot tās pieejamas nepārbaudītiem datubāzes lietotājiem trešās valstīs bez attiecīga novērtējuma par to, kā tie ievēro tiesību normas datu aizsardzības jomā”.

(69) Saistībā ar šo apgalvojumu Komisija atsaucās uz Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. panta 6. punktu, kas ļauj Komisijai nosūtīt personas datus, ja nosūtīšana ir vajadzīga vai tiesiski pamatota, lai aizstāvētu likumīgas prasības, un to, ka visiem datu subjektiem jāparaksta TRON izmantošanas noteikumi (kas cita starpā paredz, ka nedrīkst neatļauti izpaust nekādu TRON ietverto informāciju), kad tie pirmo reizi ieiet TRON datubāzē pēc tam, kad tiem piešķirta ieinteresētās personas piekļuve lietai. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka TRON izmantošana atbilst piemērojamiem datu aizsardzības noteikumiem.

(70) Pēc galīgās informācijas izpaušanas uzņēmums Giti Group pieprasīja uzklausīšanu pie uzklausīšanas amatpersonas, apgalvojot, ka Komisija ir pārkāpusi tā tiesības uz aizstāvību, jo iekļāvusi maksājuma atmaksāšanas sistēmu ļoti vēlīnā procedūras posmā un tādējādi nonākusi pie nepareiziem secinājumiem. Uzklausīšanas amatpersona uzskatīja, ka paziņojumu par procedūras sākšanu var attiecināt uz apspriesto sistēmu. Turklāt uzņēmumam Giti Group vajadzējis zināt, ka procedūra attiecas uz minēto sistēmu un tam bijis pietiekami daudz laika, lai iesniegtu visas savas piezīmes Komisijai. Tāpēc uzklausīšanas amatpersona secināja, ka Giti Group tiesības uz aizstāvību ir ievērotas.

(71) Vairākas citas ieinteresētās personas atkārtoti pauda tās pašas bažas, ko tās paudušas pēc informācijas dokumenta saņemšanas, un lūdza Komisiju sniegt papildu paskaidrojumus.

(72) Komisija uzskatīja, ka publiski pieejamajos lietas materiālos, informācijas dokumentā un galīgajā informācijas izpaušanā jau ir ietverta pietiekama informācija, kas ļauj visām ieinteresētajām personām pilnībā īstenot savas aizstāvības tiesības. Turklāt publiski pieejamajos lietas materiālos pirms galīgās informācijas izpaušanas tika iekļauta lietas piezīme (19), kurā sniegti skaidrojumi par informācijas dokumentu. Tāpēc Komisija noraidīja lūgumu sniegt sīkākus skaidrojumus.

(73) Visbeidzot, ieinteresētās personas apgalvoja, ka nopietni ietekmētas viņu tiesības uz aizstāvību, jo periods, kurā jāsniedz piezīmes par galīgo informācijas izpaušanu, bijis pārāk īss pat ar termiņa pagarinājumu, un tajā nav ņemtas vērā šīs izmeklēšanas īpatnības.

(74) Attiecībā uz noteikto termiņu Komisija atkārtoti norādīja, ka tā ievērojusi juridisko termiņu saskaņā ar pamatregulas 30. panta 5. punktu, kā sīkāk izskaidrots iepriekš 65. apsvērumā. Komisija piebilda, ka ieinteresētajām personām izpausta plaša informācija 2018. gada jūlija informācijas dokumentā, kurā jau bija izklāstīti galvenie apsvērumi un secinājumi par visām subsīdijām, izņemot pārāk lielo atbrīvojumu dabiskajam kaučukam un elektroenerģijai par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo. Minētajā posmā ieinteresētajām personām tika noteikts 25 dienu termiņš piezīmju iesniegšanai. Tā kā līdz ar to lielākā daļa jautājumu visām personām bija zināmi, arī piezīmes, kas tika saņemtas pēc galīgās informācijas izpaušanas, bija ievērojamas – 8 līdz 63 lappušu robežās.

(75) Attiecībā uz šīs izmeklēšanas kaitējuma aspektu Komisija norādīja, ka ieinteresētās personas ir saņēmušas galīgās informācijas izpaušanas dokumentu un papildu galīgās informācijas izpaušanas dokumentu arī paralēlās antidempinga izmeklēšanas kontekstā. Šajā izmeklēšanā tika izskatītas piezīmes, kas saņemtas pēc abām informācijas izpaušanām. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka publiski pieejamie lietas materiāli un izpaustā informācija jau bija pietiekama, lai visas ieinteresētās personas varētu pilnībā īstenot savas aizstāvības tiesības galīgās informācijas izpaušanas dokumentā noteiktajā termiņā. Minēto iemeslu dēļ Komisija uzskatīja, ka šajā procedūrā pilnībā ievērotas visu ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību.

2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

2.1. Attiecīgais ražojums

(76) Attiecīgais ražojums ir konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētas jaunas vai atjaunotas gumijas pneimatiskās riepas, kuru slodzes indekss pārsniedz 121 un kuras patlaban klasificē ar KN kodiem 4011 20 90 un ex 4012 12 00 (Taric kods 4012120010). Šie KN un Taric kodi ir norādīti vienīgi informācijai.

(77) Attiecīgais ražojums ietver gan jaunas, gan atjaunotas pneimatiskās riepas autobusiem vai kravas automobiļiem, kurām ir vienādas būtiskās fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības.

(78) Abi attiecīgā ražojuma veidi ir izgatavoti no vienas izejvielas (lai gan izmantotā tehnoloģija var atšķirties), un tiem ir līdzīga struktūra. No izejmateriālu un struktūras atšķirībām izriet dažādas veiktspējas īpašības.

2.1.1. Ražošanas process

2.1.1.1. Jaunas riepas

(79) Jaunu autobusiem un kravas automobiļiem paredzētu riepu ražošanas process ietver šādas darbības: 1) gumiju savienošana un sajaukšana, 2) riepu sastāvdaļu sagatavošana, 3) (zaļo) riepu izveidošana, 4) saistīšana (vulkanizēšana) un 5) galīgā pārbaude. Pat gadījumā, ja starp dažādiem šā izstrādājuma izgatavotājiem ir konstatētas atšķirības, visas autobusiem un kravas automobiļiem paredzētas riepas ir izgatavotas no vieniem pamata izejmateriāliem, proti, dabiskā kaučuka, sintētiskā kaučuka, tērauda, melnā oglekļa, citām ķīmiskajām vielām un eļļām, kā arī šķiedras, un visām riepām ir vienādas sastāvdaļas, proti, protektora virsma, mala, iekšējais korpuss, riepas iekšējās aploces riņķa serdeņa stieple, tērauda lente, korpusa kordi.

(80) Tika arī konstatēts, ka jaunu autobusiem un kravas automobiļiem paredzētu riepu ražošanas procesā tiek izmantotas dažādas tehnoloģijas, tomēr tas neietekmē vispārējos konstatējumus par savstarpēju aizstājamību.

2.1.1.2. Atjaunotās riepas

(81) Protektora atjaunošana būtībā ir reciklēšanas process, kurā nodilušas riepas tiek atjaunotas, vecam riepas korpusam uzklājot jaunu protektora kārtu. Korpusi ir riepu atjaunošanas procesa galvenā sastāvdaļa, un tādēļ atjaunošanai derīgu korpusu atlase un iegāde ir būtiska šī atjaunošanas procesa sastāvdaļa. Attiecīgi – korpusi ir ražošanas procesa galvenā izejviela, un atkarībā no to kvalitātes tie ir vai nu reāls pusgatavs produkts vai atkritumi.

(82) Šajā procesā var tikt izmantotas dažādas tehnoloģijas, un tas neietekmē Komisijas konstatējumus par savstarpēju aizstājamību.

2.1.2. Riepu pielietojums un veidi

(83) Tiek ražotas dažāda veida un izmēra kravas automobiļu un autobusu riepas visa veida komerciālajiem transportlīdzekļiem, sākot no vietēja mēroga pilsētu un reģionāliem piegādes kravas automobiļiem un autobusiem līdz tālsatiksmes autobusiem un kravas automobiļiem, atbilstoši to izmēriem un slodzes indeksa rādītājiem. Tās nav piemērotas lietošanai pasažieru transportlīdzekļiem vai citiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, nedz arī pilnībā bezceļu transportlīdzekļiem, piemēram, lauksaimniecības traktoriem.

(84) Tiek tirgotas divu veidu un četru kategoriju autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētas riepas. Kameras riepa ir tradicionālāka opcija. Šo riepu veido iekšējā kamera, kurai ir savs ventilis. Kamera atrodas riepas iekšpusē. Tādas riepas gadījumā, kurai nav kameras, riepa un riteņa aploce veido hermētisku slēgu un ventilis atrodas tieši uz aploces. Lielākā daļa Savienībā pārdoto autobusiem vai kravas automobiļiem paredzēto riepu ir riepas bez kamerām. Četras autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētu riepu kategorijas ir: stūres ass, piedziņas ass, piekabju un visu pozīciju riepas. Stūres ass riepas ir konstruētas lietošanai uz priekšējās ass, lai atvieglotu transportlīdzekļa stūrēšanu, taču kravas automobiļu vai autobusu gadījumā tās var izmantot visās pozīcijās atkarībā no transportlīdzekļa pielietojuma. Piedziņas ass riepas ir izstrādātas lietošanai uz piedziņas ass, tās nodrošina labāku saķeri. Piekabju riepas ir paredzētas uzmontēšanai uz piekabēm, un visu pozīciju riepas ir paredzētas izmantošanai visās pozīcijās atkarībā no transportlīdzekļa izmantošanas veida.

(85) Gan uz jaunām, gan atjaunotām riepām Savienības tirgū attiecas tādas pašas drošības prasības, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/46/EK (20).

2.2. Savienības riepu tirgus iedalījums trīs līmeņos

(86) Komisijas apkopotā un saņemtā informācija liecina, ka autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētu riepu Savienības tirgu veido trīs līmeņi jeb segmenti. Lai gan līmeņi nav skaidri nodalīti, ieinteresētās personas kopumā piekrīt Komisijas konstatējumiem par turpmāk aprakstīto iedalījumu kategorijās.

(87) 1. līmeņa riepas ir jaunas galveno ražotāju vadošo zīmolu premium riepas. Būtisks faktors saistībā ar šī līmeņa riepām ir zīmola atpazīstamība, kas attaisno ievērojami augstākas cenas par sagaidāmo augsto veiktspēju, kā arī īpaši lielos ieguldījumus mārketinga jomā. Šajā līmenī ir galvenokārt iekļautas autobusiem vai kravas automobiļiem paredzētā oriģinālā aprīkojuma ražotāju riepas (“OE1”). 1. līmeņa riepu kvalitāte nodrošina augstu šo riepu atjaunojamības līmeni. Šīs riepas ir ražotas atkārtotas izmantošanas cikliem, vēl vairāk palielinot oriģinālā produkta nobraukumu, kas ir ievērojami lielāks (līdz trim atjaunošanas reizēm normālai izmantošanai). 1. līmeņa riepām ir arī raksturīgs augstāks drošības līmenis, un tām bieži tiek nodrošināti labas kvalitātes pēcpārdošanas pakalpojumi.

(88) 2. līmeņa riepas ir lielākā daļa riepu, kas nav premium, un tās var būt gan jaunas, gan atjaunotas. To cenas svārstās no aptuveni 65 līdz 80 % no 1. līmeņa riepu cenas. Šajā līmenī var iekļaut piekabēm paredzētā oriģinālā aprīkojuma ražotāju riepas (“OE2”). Zīmola atpazīstamība ir svarīga arī šajā līmenī, un pircēji parasti labi atpazīst šos zīmolus un spēj noteikt arī riepu ražotājus. Parasti šīs riepas ir iespējams atjaunot vismaz vienu reizi, un, lai gan to veiktspēja salīdzinājumā ar 1. līmeņa riepām ir ierobežotāka, tās nobraukuma ziņā nodrošina labus rezultātus.

(89) 3. līmeņa riepas ir gan jaunas, gan atjaunotas riepas ar zemākiem veiktspējas rādītājiem un ļoti ierobežotu atjaunojamību vai ir neatjaunojamas. Salīdzinājumā ar 1. līmeņa riepām to cena un nobraukuma rādītāji parasti ir vismaz par 65 % zemāki. Zīmolu atpazīstamība šajā līmenī gandrīz nepastāv, un, klientam pieņemot lēmumu par pirkumu, cena kļūst par noteicošo faktoru. Parasti šā līmeņa riepām netiek nodrošināta pēcpārdošanas apkalpošana.

(90) Atjaunotas riepas var klasificēt atbilstoši 2. vai 3. līmenim. Lai gan atsevišķas Ķīnas izcelsmes riepas ir atjaunojamas, riepu atjaunošana Ķīnā tiek veikta ļoti nelielā mērogā. Turpretī Savienībā un citos tirgos, piemēram, Brazīlijā, atjaunošana ir ļoti izplatīta. Atjaunošanas nozari Savienībā veido: — integrēti riepu atjaunošanas uzņēmumi, kuri darbojas ar jaunu riepu ražotāja nosaukumu, izmanto tā zīmolu vai strādā uz tā izsniegtas pilnvaras pamata. Šos uzņēmumus uzskata par to zīmolu turpinājumu, kuri piedāvā jaunās riepas. Tas atbilst 2. līmeņa riepām, — neatkarīgi riepu atjaunošanas uzņēmumi, kuri tradicionāli darbojas ģeogrāfiski šaurākā tirgū un to ražošanas apjomi ir daudz mazāki. Šie uzņēmumi pārdod riepas ar savu nosaukumu vai zīmolu un paļaujas uz savām īpašajām zināšanām. Lielākā daļa šo uzņēmumu ir MVU (Savienībā vismaz 380 uzņēmumi). Tas atbilst 3. līmeņa riepām.

(91) Pamatojoties uz sūdzības iesniedzēja sniegto informāciju, Komisija sagatavoja jauno un atjaunoto riepu kartējumu pa zīmoliem un 2017. gada 27. oktobrī darīja to zināmu visām ieinteresētajām personām.

2.3. Prasības saistībā ar Savienības riepu tirgu iedalījumu segmentos

(92) Kā norādīts 86. apsvērumā, ieinteresētās personas kopumā pieņēma tirgus iedalījumu trīs līmeņos.

(93) Tās kopumā apstiprināja 2017. gada 27. oktobra piezīmē aprakstīto riepu zīmolu tirgus kartējumu, izņemot turpmāk aprakstītos ieinteresēto personu pieprasījumus iekļaut noteiktus zīmolus citos līmeņos. Konkrētāk, China National Tire Group uzskatīja, ka tās zīmols Aeolus atbilst 3. līmenim (nevis 2. līmenim), divi importētāji, kuri importē zīmola Double Coin ražojumus, apgalvoja, ka šis zīmols būtu jāiekļauj 2. līmenī (nevis 3. līmenī), Hankook Group uzskatīja, ka tā zīmols Aurora ietilpst 2. līmenī (nevis 3. līmenī), Giti Group savās atbildēs uz anketas jautājumiem norādīja, ka tās zīmoli Primewell un GT Radial atbilst 2. līmenim (nevis 3. līmenim), un neatkarīgs importētājs norādīja, ka zīmols Sailun būtu jāiekļauj 2. līmenī (nevis 3. līmenī).

(94) Komisija izskatīja šos apgalvojumus, pamatojoties uz ieinteresēto personu iesniegtajiem pierādījumiem un izmeklēšanas gaitā ex officio apkopoto informāciju. Ņemot vērā 81. apsvērumā sniegto raksturojumu, tā analizēja, cik lielā mērā konkrētu zīmolu riepas 1) ir atjaunojamas, 2) tiek izmantotas autobusu vai kravas automobiļu oriģinālajā aprīkojumā un 3) tiek pārdotas kā noteikta līmeņa riepas atbilstoši pašu uzņēmumu novērtējumam.

(95) Attiecībā uz Hankook Group Komisija piekrita prasībai iekļaut zīmolu Aurora 2. līmenī. Tomēr tā arī konstatēja, ka zīmols Hankook būtu jāiekļauj 1. līmenī. Zīmola Hankook gadījumā ir spēkā juridiska garantija, ka šī zīmola riepas ir iespējams atjaunot vismaz vienu reizi. Turklāt šis zīmols ir OE1 piegādātājs tādiem Eiropas uzņēmumiem kā Scania, MAN un Mercedes-Benz. Hankook group tīmekļa vietnē šīs grupas zīmols Hankook tiek reklamēts kā premium zīmols, un iekšējs dokuments, ko pārbaudes laikā iesniedza saistīts importētājs, liecina, ka zīmols ir pārvirzījies uz 1. līmeni.

(96) Saistībā ar Giti Group Komisija piekrita iekļaut zīmolu Primewell un zīmolu GT Radial 2. līmenī atbilstoši pieprasījumam. Komisija arī konstatēja, ka Giti ražotās riepas ir atjaunojamas. Tomēr Giti Group darbības oriģinālā aprīkojuma jomā neietver kravas automobiļus un autobusus, bet attiecas uz pasažieru automobiļu riepām. Turklāt Giti Group uzskata, ka tā zīmoli ietilpst 2. līmenī. Tāpēc grupas zīmoli tika iekļauti 2. līmenī.

(97) China National Tire Group gadījumā Komisija provizoriski piekrita iekļaut šā uzņēmuma zīmolu Aeolus 3. līmenī, kā uzņēmums prasījis, pamatojoties uz apgalvojumiem, ka šā zīmola riepas parasti nav atjaunojamas un netiek pārdotas oriģinālā aprīkojuma tirgū.

(98) Importētāji, kas izteica apgalvojumus par zīmolu Double Coin un Sailun, nebija iekļauti izlasē, tāpēc Komisija šajā posmā nevarēja pārbaudīt viņu apgalvojumus. Tā kā šie importētāji nebija iekļauti izlasē, to iekļaušana 2. vai 3. līmenī neietekmē izmeklēšanas rezultātus. Tāpēc, neapšaubot importētāju sniegtos pierādījumus par viņu klientu pieredzi ar šo zīmolu riepām, Komisija šajā posmā nepauda viedokli par viņu apgalvojumiem.

(99) Vairākas ieinteresētās personas norādīja, ka līmeņu kartējums atbilstoši zīmolam ir piemērojams tikai Savienībai un ka citos tirgos līmeņu noteikšana var ļoti atšķirties. Savienības līmeņu kartējumu jo īpaši nav iespējams pārnest uz Ķīnas tirgu. Komisija uzsvēra, ka šajā izmeklēšanā kartējums pa zīmoliem tika izmantots, lai analizētu stāvokli Savienības tirgū, un tam nebija nekādas juridiskas nozīmes attiecībā uz citiem tirgiem.

2.3.1. Ražojumu izslēgšanas pieprasījumi

(100) CRIA un CCCMC, kā arī China National Tire Group apgalvoja, ka no attiecīgā ražojuma definīcijas būtu jāizslēdz vai nu jaunas riepas, vai atjaunotas riepas, jo: — jaunām riepām un atjaunotām riepām ir atšķirīgas būtiskās fizikālās, tehniskās un ķīmiskās īpašības, — atjaunotajām riepām ir īsāks kalpošanas laiks nekā jaunām riepām, — jaunām riepām un atjaunotām riepām ir atšķirīgs pielietojums, pārdošanas kanāli, montāžas ass un patērētāju uztvere. Atjaunotas riepas jo īpaši netiek izmantotas oriģinālā aprīkojuma tirgū, un tās parasti netiek montētas uz stūrējamās ass un kravas automobiļiem, ar kuriem pārvadā bīstamas preces, — jaunām un atjaunotām riepām ir atšķirīgi KN kodi.

(101) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Pirelli atkārtoti pauda līdzīgu apgalvojumu.

(102) Minētā persona arī norādīja, ka Komisija un Eiropas Savienības Tiesa (“EST”) vairākās konkurences lietās secinājušas, ka jaunas un atjaunotas riepas cenu, piedāvājuma struktūras, pieprasījuma struktūras, piegādes kanālu un aizstājamības ziņā veido divus atšķirīgus attiecīgos tirgus (21). CRIA un CCCMC arī norādīja, ka citas antidempinga izmeklēšanas iestādes jaunas un atjaunotas riepas izskata atsevišķi (22). Pēc galīgās informācijas izpaušanas Hämmerling atkārtoti pauda līdzīgu apgalvojumu.

(103) CRIA un CCCMC norādīja, ka Komisija savā izvērtējumā ir pieļāvusi kļūdu attiecībā uz nozīmīguma faktoriem, neizskatot jaunas riepas šķirti no atjaunotām.

(104) Giti Group apgalvoja, ka no attiecīgā ražojuma definīcijas būtu jāizslēdz atjaunojamas vai atkārtotas izmantošanas cikliem paredzētas riepas, jo atjaunojamo riepu uzbūve salīdzinājumā ar neatjaunojamo riepu uzbūvi ir sarežģītāka un atjaunojamajām riepām ir īpaši tehniskie parametri.

(105) Komisija noskaidroja, ka protektora atjaunošanas process saglabā riepu galvenās īpašības, sastāvdaļas un struktūru, kas tām piešķirta sākotnējā ražošanas procesā. Proti, protektora atjaunošanas posmā netiek mainītas riepu būtiskākās tehniskās īpašības, piemēram, to izmērs, slodzes indekss un ātruma rādītājs. Jaunas (atjaunojamas un neatjaunojamas) riepas un atjaunotas riepas ir izgatavotas no vienādiem izejmateriāliem un sastāvdaļām, un tām ir līdzīga uzbūve.

(106) Galvenā tehnisko īpašību atšķirība starp no jauna izgatavotu riepu un riepu, kura ir atjaunota uz agrāka korpusa, ir tāda, ka atjaunotajai riepai var patiešām būt īsāks kalpošanas laiks un attiecībā uz to varētu pastāvēt pieņēmums, ka tā ir mazāk droša. Tomēr tieši tādas pašas uztveres atšķirības attiecībā uz tehnisko uzbūvi, kvalitāti un drošību rodas starp divām jaunām atšķirīgu līmeņu riepām. Konkrētāk, zemāka līmeņa riepām arī ir īsāks nobraukums, un tās nebūs vēlamais risinājums transportlīdzekļiem, kuriem ir jāatbilst ļoti augstiem drošības standartiem, proti, transportlīdzekļiem, ar kuriem pārvadā bīstamas preces.

(107) Tāpēc Komisija noraidīja apgalvojumu, ka jaunām (atjaunojamām un neatjaunojamām) un atjaunotām riepām ir atšķirīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības.

(108) Tāpat Komisija konstatēja, ka gan jaunās, gan atjaunotās riepas izmanto kravas automobiļu un autobusu īpašnieki, kas pārsvarā darbojas vietēja mēroga un tālsatiksmes pasažieru un preču pārvadājumu nozarē. Tādēļ būtībā jaunu un atjaunotu riepu faktiskais lietojums ir vienāds. Komisija arī noskaidroja, ka jaunām un atjaunotām riepām ir četras vienas un tās pašas galvenās montāžas pozīcijas, proti, uz stūres ass, uz piedziņas ass, piekabēm un visās pozīcijās, un uz tām attiecas tās pašas Savienības tirgū spēkā esošās drošības prasības, kas noteiktas attiecīgajos tiesību aktos.

(109) Tāpēc apgalvojums, ka jaunām un atjaunotām riepām ir atšķirīgas montāžas pozīcijas, tika noraidīts.

(110) Komisija piekrita, ka atjaunotas riepas atšķiras no jaunām 1. līmeņa riepām tādējādi, ka tās netiek pārdotas oriģinālā aprīkojuma tirgū. Komisija arī konstatēja, ka tas pats attiecas uz 3. līmeņa riepām un lielā mērā uz 2. līmeņa zīmoliem, kas arī netiek pārdoti oriģinālā aprīkojuma tirgū.

(111) Tāpēc Komisija noraidīja apgalvojumu, ka jaunām un atjaunotām riepām ir atšķirīgi tirdzniecības kanāli.

(112) Komisijas lēmumos konkurences jomā un EST spriedumā (23), kurā tika konstatēts, ka atjaunotas riepas veido atsevišķu izstrādājumu tirgu, šis apstāklis patiesībā nav būtisks ražojuma definīcijai tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanās. Tirgus definīcija apvienošanas lietā ir vērsta uz pieprasījuma un piedāvājuma puses aizstājamību (24). Antidempinga izmeklēšanā tirgu definē, pamatojoties uz attiecīgā ražojuma fizikālajām, tehniskajām un ķīmiskajām īpašībām. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

(113) Saistībā ar apgalvojumu attiecībā uz ražojuma definīciju antidempinga lietās trešās valstīs Komisija norādīja, ka uz ražojuma definīcijas noteikšanu attiecas izmeklēšanas iestādes plašā rīcības brīvība (25). Tāpēc tas, kā izmeklēšanas iestādes trešās valstīs šajā ziņā ir izmantojušas savu rīcības brīvību, nevar ierobežot šīs izmeklēšanas nolūkos izmantoto Komisijas rīcības brīvību.

(114) Tika arī norādīts, ka uz attiecīgo ražojumu nevajadzētu attiecināt vairākus KN kodus. Šajā sakarā Komisija atgādināja, ka, pirmkārt, uz vienu attiecīgo ražojumu ļoti bieži attiecas vairāki KN kodi. Tas dabiski izriet no Kombinētās nomenklatūras struktūras. Turklāt paziņojumā par procedūras sākšanu bija skaidri teikts, ka KN kodi ir norādīti vienīgi informācijai. Otrkārt, netika sniegti faktiski pierādījumi, un Komisija arī neatrada informāciju, kas liecinātu par to, ka saskaņā ar attiecīgā ražojuma definīciju nevarētu konstatēt, ka importētas atjaunotas un jaunas riepas ir alternatīva Savienībā ražotām atjaunotām un jaunām riepām un konkurē ar tām. Tas attiecas arī uz ražotāju un patērētāju uztveri, izplatīšanas kanāliem vai citiem faktoriem saistībā ar vienas vai vairāku ražojuma kategoriju pastāvēšanu pretstatā jaunu un atjaunotu riepu nošķiršanai šīs izmeklēšanas nolūkos.

(115) Visbeidzot, ieinteresētās personas norādīja, ka Savienības tirgus sadrumstalotības dēļ atjaunotu riepu kvalitāte tiek uzskatīta par zemāku nekā 1. līmeņa riepu kvalitāte – pat tad, ja tās ir izgatavotas, izmantojot 1. līmeņa riepu korpusu.

(116) Komisija pieņēma šo apgalvojumu, kas bija saskaņā ar šīs izmeklēšanas vajadzībām noteikto līmeņu kartējumu, un aplūkoja 2. un 3. līmeņa atjaunotās riepas.

2.4. Līdzīgais ražojums

(117) Izmeklēšanā atklājās, ka turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem ir vienas un tās pašas fizikālās pamatīpašības, kā arī vieni un tie paši pamatlietojumi: — attiecīgajam ražojumam, — ražojumam, ko Savienības ražošanas nozare ražo un pārdod Savienībā,

(118) Tāpēc Komisija šajā posmā nolēma, ka minētie ražojumi ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.

3. SUBSIDĒŠANA

3.1. Ievads. Valdības plānu, projektu un citu dokumentu izklāsts

(119) Pirms Komisija analizēja iespējamo subsidēšanu subsīdiju vai subsīdiju programmu veidā, tā novērtēja valdības plānus, projektus un citus dokumentus, kuri attiecās uz vairāk nekā vienu no subsīdijām vai subsīdiju programmām. Komisija konstatēja, ka visas izvērtējamās subsīdijas vai subsīdiju programmas ietiplst ĶV centrālās plānošanas īstenošanā ar mērķi veicināt riepu ražošanas nozari šādu iemeslu dēļ.

(120) ĶTR Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības trīspadsmitās piecgades plānā (13. piecgades plāns), kas attiecas uz 2016.–2020. gadu, uzsvērts ĶV stratēģiskais redzējums attiecībā uz galveno nozaru pilnveidi un attīstību. Tajā uzsvērta tehnoloģiskās inovācijas nozīme ĶTR ekonomikas attīstībā, kā arī tas, cik svarīgi joprojām ir videi draudzīgās attīstības principi. Tāpat kā 12. piecgades plānā, arī šā plāna 5. nodaļā noteikts, ka viens no galvenajiem attīstības virzieniem ir veicināt tradicionālo rūpniecības nozaru struktūras modernizāciju. Šī ideja ir plašāk izklāstīta 22. nodaļā, kurā skaidrota stratēģija, kā modernizēt tradicionālās rūpniecības nozares ĶTR, veicinot to tehnoloģisku pārveidi. Šajā ziņā 13. piecgades plānā noteikts, ka uzņēmumiem tiks sniegts atbalsts, lai “veiktu visaptverošus uzlabojumus tādās jomās kā ražošanas tehnoloģijas, rūpniecības iekārtas, vides aizsardzība un energoefektivitāte”. Plāna 7. tabulā konkrēti minēti projekti, kas saistīti ar lejasposma naftas ķīmijas produktiem (t. sk. riepām) šajā kontekstā. Vides aizsardzības jautājumi plašāk aplūkoti 44. nodaļā. Minētajā nodaļā noteikts, ka galvenajās nozarēs tiks īstenota tīras ražošanas “atjaunošana”, un 16. punktā šajā sakarā norādīta īpaša atsauce uz naftas ķīmisko rūpniecību.

(121) Detalizētākā līmenī ĶV arī publicēja 13. piecgades plānu ķīmiskās un naftas ķīmiskās rūpniecības attīstībai (“13. piecgades naftas ķīmiskās rūpniecības plāns”), kurā ietverta riepu ražošanas nozare un kas balstīts uz 13. piecgades plānu. Minētā plāna ievadā ir norādīts, ka naftas ķīmiskā rūpniecība un ķīmiskā rūpniecība ir svarīga Ķīnas valsts ekonomikas pamatnozaree. Plānā plašāk izklāstīti tādi principi kā tehnoloģiskā inovācija, strukturāla korekcija un “zaļā” attīstība, kuri minēti 13. piecgades plānā, turklāt šie principi sasaistīti ar konkrētākām prioritātēm naftas ķīmiskās rūpniecības nozarē (skatīt III nodaļu “Galvenie uzdevumi”), kā arī ar dažādiem fiskāliem un finansiāliem atbalsta pasākumiem (skatīt IV nodaļas “Aizsardzības pasākumi” 4. sadaļu “Politiskā atbalsta stiprināšana”).

(122) Turklāt ĶV ir publicējusi īpašu plānu riepu ražošanas nozarei nolūkā īstenot 13. piecgades naftas ķīmiskās rūpniecības plānu, t. i., riepu rūpniecības politikas dokumentu (26). Šajā politikas dokumentā uzsvērts, ka ĶV galvenā prioritāte ir riepu ražošanas nozares strukturāla korekcija, tehnoloģiskā reforma un emisijas samazināšana. 6. pantā ir minēts, ka jāveicina augstas veiktspējas radiālo riepu un bezkameras TBR riepu attīstība. Turklāt riepu rūpniecības politikas dokumenta preambulā noteikts, ka “šī rūpniecības politika kalpo par pamatu visiem attiecīgajiem departamentiem, kad tie sāk īstenot dažādus ieguldījumu pārvaldības, zemes piedāvājuma, ietekmes uz vidi novērtējuma, energotaupības novērtējuma, drošības atļaujas, kredītu finansējuma un elektroenerģijas piegādes aspektus tādam riepu rūpniecības projektam kā ražošanas iekārtu uzstādīšana un tehnoloģijas izstrāde.”

(123) Visbeidzot, minētajā dokumentā arī noteikti nosacījumi ienākšanai tirgū, tā kā tirgū drīkst ienākt tikai tādi uzņēmumi, kas pārsniedz noteiktu ražošanas jaudu un atbilst vides prasībām (27).

(124) Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas ĶV atkārtoti apstiprināja savu pamatnostāju attiecībā uz Ķīnas piecu gadu plāniem, apgalvojot, ka tie nav saistoši, un tie būtu jāuzskata par “vadlīniju” dokumentiem. Komisija nepiekrita šai nostājai. Patiešām, 13. piecgades plāna 17. nodaļā ir noteikts sekojošais: “Nacionālā attīstības stratēģija un plāns sāks darboties, īstenojot vadošu un ierobežojošu lomu.” (28) Turklāt 13. piecgades naftas ķīmiskās rūpniecības plāna IV nodaļā ir organizēta plāna izpilde un norādīts, ka no uzņēmumiem tiek gaidīts, ka tie: “īstenot galvenos uzdevumus plānā, īstenot pašregulāciju un ziņot par problēmām plāna izpildes laikā” (29). Visbeidzot, riepu rūpniecības politikas dokumenta preambulā norādīts, ka to “attiecīgi īsteno visi attiecīgās struktūras”. Tādējādi, tā vietā, lai sniegtu vien vispārēju atbalstu, šie plāni izmanto formulējumus, kas liecina par plānu saistošo raksturu.

(125) Riepu ražošanas nozare par stratēģisku, prioritāru un/vai atbalstāmu nozari atzīta arī tālāk minētajos dokumentos. — Valsts padomes Lēmums Nr. 40 par pagaidu noteikumu par rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu izsludināšanu un īstenošanu (“Lēmums Nr. 40”). Minētajā lēmumā noteikts, ka “Rūpniecības strukturālo pielāgojumu ievirzes katalogs”, kas ir Lēmuma Nr. 40 īstenošanas pasākums, ir svarīgs pamats investīciju virzienu noteikšanai. Tajā arī dots uzdevums Ķīnas valdībai administrēt investīciju projektus, kā arī izstrādāt un īstenot politiku tādās jomās kā valsts finanses, nodokļi, kreditēšana, zemes izmantošana, imports un eksports (30). Guidance Catalogue (31) VIII nodaļā riepu ražošanas nozare un – konkrētāk – noteiktu riepu, piemēram, “augstas veiktspējas radiālo riepu” (ieskaitot kravas automobiļu bezkameras riepas (…))” ražošana ir norādīta kā atbalstāma kategorija. Attiecībā uz juridisko raksturu Komisija norāda, ka Lēmums Nr. 40 ir rīkojums, ko izdevusi Valsts padome – augstākā administratīvā iestāde Ķīnas Tautas Republikā. Šajā ziņā lēmums ir juridiski saistošs gan valsts iestādēm, gan uzņēmējiem (32). — Valsts stratēģijā zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā un ilgā termiņā (2006–2020) III nodaļas 1. un 5. sadaļā un VIII nodaļā paredzēts atbalsts galveno jomu un prioritāro aspektu attīstībai, kā arī aicinājums sniegt finansiālu un fiskālu atbalstu šim galvenajām jomām un prioritātēm. Minētā dokumenta III nodaļas 1. un 5. sadaļā naftas ķīmiskā rūpniecība un ķīmiskā rūpniecība ir skaidri minēta saistībā ar prioritāro tematu Nr. 1 “Rūpnieciskā energoefektivitāte” un prioritāro tematu Nr. 31 “Pamatizejvielas”. VIII nodaļā minēts, ka jāveicina finansiāls un fiskāls atbalstu šiem prioritārajiem tematiem. — Ķīnas valdības “Ķīnas jauno un augsto tehnoloģiju eksporta produktu katalogā” (33) noteikts, ka “jaunas kravas automašīnām un autobusiem paredzētas pneimatiskās radiālās (ražotas no gumijas izmērā ≥ 24 collas)” ir produkti, kuru eksports ir veicināms. — Vietējā līmenī Shandong provincē ir lielākā riepu ražošanas nozare Ķīnā, tāpat tā ir paziņojusi par plāniem veicināt riepu ražošanu. Piemēram, Shandong provinces valdība 2014. gada oktobrī izsludināja Shandong provinces (34) riepu ražošanas pārstrukturēšanas un modernizācijas ieviešanas plānu, kurā, cita starpā, līdz 2017. gadam tiek uzstādīts mērķis saražot 91 milj. vienības kravas automobiļu un autobusu radiālo riepu, kā arī 120 milj. vienības līdz 2020. gadam un nodrošināt atbalstu galvenajiem kravas automašīnu un autobusu riepu ražotājuzņēmumiem.

(126) Var secināt, ka riepu ražošanas nozare tiek uzskatīta par būtisku/stratēģisku nozari, kuras attīstību ĶV aktīvi realizē, jo atzinusi to par politikas mērķi.

3.2. Daļēja nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana

3.2.1. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana attiecībā uz aizdevumiem ar atvieglotiem nosacījumiem, izejmateriālu nodrošināšana par mazāk nekā atbilstošu atlīdzību un eksporta kredīta apdrošināšana.

(127) Administratīvo izdevīguma labad Komisija lūdza ĶV pārsūtīt konkrētas anketas četrām konkrētām valsts bankām, kas minētas sūdzībā, kā arī uzņēmumam Sinosure, kā arī jebkurām citām finanšu iestādēm, kas izsniedza aizdevumus vai eksporta kredītus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai izlasē iekļauto uzņēmumu pircējiem. Tāpat Komisija lūdza ĶV pārsūtīt konkrētās anketas tiem dabiskā kaučuka, sintētiskā kaučuka, oglekļa dioksīda un neilona auklas ražotājiem, kuri saskaņā ar sūdzību bija nodrošinājuši izejmateriālus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem par mazāk nekā atbilstošu atlīdzību, kā arī jebkuru citi attiecīgo izejvielu ražotājiem un izplatītājiem, kas bija nodrošinājuši izejmateriālus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem.

(128) Sākotnēji ĶV neatbildēja uz Komisijas pieprasījumu. Tāpēc vēstulē par trūkumiem Komisija atkārtoja savu prasību, lai izmeklēšanā maksimāli izmantotu iespējas iesaistīt finanšu iestādes un piegādātājus, sniedzot Komisijai vajadzīgo informāciju, lai izdarītu secinājumus par iespējamās subsidēšanas esamību un apjomu. Pēc vēstules par trūkumiem ĶV patiešām sazinājās ar iepriekšminētajām finanšu iestādēm un piegādātājiem. Tomēr atbildes uz aptaujas anketu sniedza tikai trīs sūdzībā konkrēti minētas valsts īpašumā esošās bankas, kā arī uzņēmums Sinosure.

3.2.1.1. Preferenciāli aizdevumi

(129) ĶV informēja, ka tai nav tiesību prasīt informāciju no valstij piederošajām bankām, kuras nebija atbildējušas uz anketas jautājumiem, jo tās darbojas neatkarīgi no ĶV.

(130) Komisija nepiekrita šim viedoklim. Pirmkārt, Komisija saprot, ka ĶV ir pieejama informācija, kas pieprasīta no valstij piederošām struktūrām (uzņēmumiem vai valsts/finanšu iestādēm), par visām struktūrām, kurās ĶV ir galvenais akcionārs vai liels akcionārs Saskaņā ar Ķīnas Tautas Republikas Likumu par valstij piederošiem uzņēmumu aktīviem (35) valstij piederošu aktīvu uzraudzības un administrēšanas aģentūras, ko izveidojusi Valsts padomes Valstij piederošu aktīvu uzraudzības un administrēšanas komisija un vietējās pašvaldības, valdības uzdevumā pilda valsts ieguldījumu uzņēmuma kapitāla ieguldītāja pienākumus un uzņemas atbildību. Tādējādi šādām aģentūrām ir tiesības saņemt peļņu no aktīviem, piedalīties svarīgu lēmumu pieņemšanā un atlasīt valsts ieguldījumu uzņēmumu vadošos darbiniekus. Turklāt saskaņā ar iepriekš minētā Likuma par valstij piederošiem aktīviem 17. pantu par valstij piederošiem aktīviem valsts ieguldījumu uzņēmumi atzīst, ka tās uzrauga un administrē vietējās pašvaldības un valdības departamenti un aģentūras, tie atzīst valsts uzraudzību un ir atbildīgi kapitāla ieguldītāju priekšā.

(131) Turklāt ĶV ir arī nepieciešamās pilnvaras mijiedarboties finanšu iestādēs, pat ja tās nav valsts īpašumā, jo tās atrodas Ķīnas banku pārvaldes iestādes jurisdikcijā. Piemēram, saskaņā ar Banku uzraudzības likuma (36) 33. un 36. pantu, CBRC ir tiesības pieprasīt visām ĶTR reģistrētajām finanšu iestādēm iesniegt informāciju, piemēram, finanšu pārskatus, statistikas pārskatus un informāciju par uzņēmējdarbību un vadību. CBRC tāpat var uzdot finanšu iestādēm atklāt informāciju sabiedrībai.

(132) Papildus tam, lai gan tās sniedza atsevišķus vispārējus skaidrojumus par savām aizdevumu apstiprināšanas un risku pārvaldības sistēmām, neviena no sadarbību sniedzošajām valstij piederošajām bankām nesniedza konkrētu informāciju par izlasē iekļautajiem uzņēmumiem sniegtajiem aizdevumiem, apgalvojot, ka tām ir saistošas tiesību aktos noteiktās prasības un līgumu noteikumi attiecībā uz tās informācijas konfidencialitāti, kas skar izlasē iekļautos uzņēmumus.

(133) Tāpēc Komisija lūdza izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas piešķirt piekļuvi konkrētai informācijai par uzņēmumiem, kura bija visu to valstij piederošo un privāto banku rīcībā, no kurām tie bija saņēmuši aizdevumus. Lai gan izlasē iekļautie uzņēmumi piekrita nodrošināt piekļuvi ar tiem saistītajiem bankas datiem, bankas atteicās sniegt nepieciešamo detalizēto informāciju.

(134) Galu galā Komisija saņēma informāciju tikai par korporatīvo struktūru un īpašumtiesībām no trim valsts īpašumā esošām bankām, kas minētas 48. apsvērumā, bet nevis no citām finanšu iestādēm, kas bija devušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Turklāt neviena no finanšu iestādēm nesniedza informāciju, kas attiektos uz izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām piešķirto aizdevumu riska novērtējumu.

(135) Tā kā Komisijai nebija informācijas attiecībā uz lielāko daļu valstij piederošo banku, kas sniedza aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, un netika sniegta konkrēta informācija par aizdevumiem, ko izsniedza bankas, kas sadarbojās, tā uzskatīja, ka tā nav saņēmusi būtisku informāciju uz šo izmeklēšanas aspektu.

(136) Tāpēc Komisija informēja ĶV, ka, pārbaudot, vai iespējamā subsidēšana tiešām bijusi un cik liels bijis tās apmērs preferenciālu aizdevumu veidā, tai varētu būt nepieciešams izmantot pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu.

(137) Atbildot uz Komisijas vēstuli, kā arī uz piezīmēm par informācijas dokumentu un galīgās informācijas izpaušanu, ĶV iebilda pret pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu attiecībā uz aizdevumiem ar atvieglotiem nosacījumiem. ĶV atkārtoti uzsvēra, ka tai nav pilnvaru attiecībā uz bankām. ĶV arī uzskatīja, ka tā bija sadarbojusies, cik vien labi iespējams, un, ka Komisija tai bija uzlikusi nevajadzīgu papildu apgrūtinājumu un trūkstošā informācija nebija “nepieciešama” pamatregulas 28. panta nozīmē, jo tā jau bija pieejama, izmantojot atbildes uz anketas jautājumiem.

(138) Komisija saglabāja savu nostāju, ka ĶV ir tiesības pieprasīt informāciju no bankām, pamatojoties uz iemesliem, kas paskaidroti iepriekšminētajos apsvērumos no 130. līdz 131. Tā atzina, ka ĶV ir nosūtījusi attiecīgās anketas bankām, un ka tā ir saņēmusi atbildes no trim valsts bankām. Tā izmantoja sniegto informāciju un papildināja to ar pieejamajiem faktiem tikai attiecībā uz tām daļām, kuras pietrūka.

(139) Šī trūkstošā informācija galvenokārt attiecas uz diviem aspektiem: pirmkārt, informāciju par banku, kas nesadarbojas, īpašumtiesībām un pārvaldības struktūru. Šī informācija bija nepieciešama, lai Komisija varētu noteikt, vai šīs bankas ir valsts iestādes, vai nē. Otrkārt, informācija par uzņēmumiem, kas sadarbojās, piemēram, bankas iekšējais aizdevuma apstiprināšanas process un banku kredītspējas novērtējums attiecībā uz izraudzītajām sabiedrībām izsniegtajiem aizdevumiem bija nepieciešams pamatregulas 28. panta nozīmē, lai noteiktu, vai preferenciālu likmju aizdevumi tika piešķirti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Turklāt šādus iekšējos dokumentus var nodrošināt tikai bankas, un tāpēc tos nevar izsniegt, izmantojot izlasē iekļauto uzņēmumu atbildes uz anketas jautājumiem.

(140) Visbeidzot, Komisija neuzskatīja, ka būtu uzlikusi nevajadzīgu slogu ĶV. No paša iesākuma, Komisija ierobežoja savu izmeklēšanu līdz ar tām finanšu iestādēm, kas bija devušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Komisija arī neapgrūtināja ĶV, identificējot šīs finanšu iestādes, jo izmeklēšanas pašā sākumā 2017. gada decembrī ĶV tika iesniegts saraksts ar banku nosaukumiem un adresēm, kā arī pieprasījums nosūtīt anketas. Tas nodrošināja vairāk kā pietiekami daudz laika, lai ĶV izpildītu Komisijas pieprasījumu. Neraugoties uz to, ĶV tomēr realitātē pārsūtīja Komisijas anketas bankām tikai 2018. gada 28. martā, un bankām bija jāsniedz atbilde trīs darba dienu termiņā. Šo kavēšanos nevar attiecināt uz Komisiju. Tādējādi tā uzskatīja, ka ir darījusi visu iespējamo, lai atvieglotu uzdevumus, kurus pieprasīja no ĶV.

(141) Tādējādi Komisija turpināja uzskatīt, ka tā, pārbaudot iespējamas preferenciālu aizdevumu veidā īstenotas subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu, daļēji bija jāpaļaujas tikai uz tai pieejamajiem faktiem.

3.2.1.2. Eksporta kredīta apdrošināšana

(142) Uzņēmums Sinosure daļēji atbildēja uz konkrēto anketu par eksporta kredīta apdrošināšanu, kas tika sniegta atlasītajiem uzņēmumiem. Tomēr Sinosure nesniedza pieprasītos pamatojošos dokumentus par tās korporatīvo pārvaldību, piemēram, gada pārskatu vai tā statūtus, apgalvojot, ka tā ir konfidenciāla informācija.

(143) Sinosure arī nesniedza konkrētu informāciju par riepu ražošanas nozarei sniegto eksporta kredīta apdrošināšanu, prēmiju līmeni vai detalizētus skaitļus saistībā ar šā uzņēmuma eksporta kredīta apdrošināšanas darījumu rentabilitāti.

(144) Šādai informācijai neesot pieejamai, Komisija uzskatīja, ka tā nav saņēmusi būtisko informāciju, kas attiecas uz šo izmeklēšanas aspektu.

(145) Komisija saprot, ka ĶV ir pieejama informācija, kas pieprasīta no valstij piederošām struktūrām (uzņēmumiem vai valsts/finanšu iestādēm), par visām struktūrām, kurās ĶV ir galvenais akcionārs vai liels akcionārs Tas attiecas arī uz Sinosure, kas ir pilnībā valstij piederoša struktūra. Tāpēc Komisija informēja ĶV, ka tai varētu būt nepieciešams izmantot pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu, lai pārbaudītu, vai notikusi iespējamā subsidēšana, sniedzot eksporta kredīta apdrošināšanu, un cik liels bijis tās apmērs.

(146) Atbildot uz Komisijas vēstuli, kā arī uz piezīmēm par informācijas dokumentu un galīgās informācijas izpaušanu, ĶV iebilda pret pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu attiecībā uz eksporta kredītu apdrošināšanu, norādot uz faktu, ka Sinosure bija iesniedzis anketas atbildi un atbildējis uz Komisijas jautājumiem, laikā, kad tika veikta pārbaude uz vietas.

(147) Sinosure patiešām sniedza atbildes uz anketas jautājumiem un Sinosure pārstāvji arī piedalījās pārbaudē ĶV telpās. Tomēr, kā minēts iepriekš 142. un 143. apsvērumā, sniegtā informācija bija nepilnīga un neļāva Komisijai izdarīt secinājumus par būtiskām izmeklēšanas daļām attiecībā uz eksporta kredītu apdrošināšanu, proti, uz to, vai Sinosure ir valsts iestāde un vai prēmijas, kas tika iekasētas atlasītajos uzņēmumos, atbilst tirgus prasībām.

(148) Tādējādi Komisija secināja, ka tai daļēji bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem, lai konstatētu eksporta kredīta apdrošināšanu.

3.2.1.3. Izejmateriālu nodrošināšana par cenu, kas zemāka par pašizmaksu

(149) Neviens no dabiskā kaučuka, sintētiskā kaučuka, oglekļa dioksīda un neilona auklas ražotājiem, kuri bija nodrošinājuši izejmateriālus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, neatbildēja uz specifiskajām ĶV nosūtītajām anketām.

(150) ĶV informēja, ka tai nav tiesību prasīt informāciju no sūdzībā konkrēti minētām valsts īpašumā esošiem piegādātājiem, kas nesniedza atbildi, tā kā tās darbojas neatkarīgi no ĶV. Komisija nepiekrīt šādai nostājai. Komisija saprot, ka ĶV ir pieejama informācija, kas pieprasīta no valstij piederošām struktūrām (uzņēmumiem vai valsts/finanšu iestādēm), par visām struktūrām, kurās ĶV ir galvenais akcionārs vai liels akcionārs

(151) Turklāt ĶV atteicās sniegt pārskatu par Ķīnas ražotāju nosaukumiem un īpašumtiesību struktūru attiecībā uz izejvielu ražotājiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, apgalvojot, ka tā ir konfidenciāla informācija.

(152) Tā kā Komisijai nebija informācijas par valstij piederošo ražotāju korporatīvo vadību, kas nodrošināja izlasē iekļautajiem uzņēmumiem izejmateriālus, ne arī uzņēmuma specifiskas informācijas par izejvielu piegādātāju izejvielu cenu noteikšanu atlasītajiem uzņēmumiem, Komisija uzskatīja, ka tā nav saņēmusi būtisku informāciju, kas attiecas uz šo izmeklēšanas aspektu.

(153) Tāpēc Komisija informēja ĶV, ka, pārbaudot, vai iespējamā subsidēšana tiešām bijusi un cik liels bijis tās apmērs, nodrošinot izejmateriālus par mazāk nekā atbilstošu atlīdzību, tai varētu būt nepieciešams izmantot pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu.

(154) Atbildot uz Komisijas vēstuli, kā arī uz Informatīvā dokumenta komentāriem, ĶV iebilda pret pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu attiecībā uz ieguldījuma nodrošināšanu par mazāk nekā atbilstošu atlīdzību tādu pašu iemeslu dēļ, kā izklāstīts iepriekš 137. apsvērumā. Attiecībā uz ĶV pilnvaru trūkumu pieprasīt informāciju no ražotājiem, kā arī uz nepamatotu slogu, kas uzlikts ĶV, Komisija uzturēja savu argumentāciju, kas izklāstīta iepriekš 138. un 140. apsvērumā, un kas attiecas arī uz izlasē iekļauto uzņēmumu izejvielu piegādātājiem.

(155) Šī trūkstošā informācija galvenokārt attiecas uz diviem aspektiem: pirmkārt, informāciju par ražotāju, kas nesadarbojas, īpašumtiesībām un pārvaldības struktūru. Bez šādas informācijas Komisija nevarēja noteikt, vai šie ražotāji ir valsts iestādes, vai nē. Otrkārt, informācija par konkrētu uzņēmumu no ražotājiem, kas nesadarbojās, piemēram, informācija par izlasē iekļauto uzņēmumu apgādi ar izejvielām un to cenu noteikšanu. Šāda informācija ir vajadzīga pamatregulas 28. panta nozīmē, lai noteiktu, vai izlasē iekļautajiem uzņēmumiem tika piegādātas izejvielas par mazāk nekā adekvātu atlīdzību. Turklāt šādu informāciju varēja nodrošināt tikai ražotāji, un tāpēc tos nevar izsniegt, izmantojot izlasē iekļauto uzņēmumu atbildes uz anketas jautājumiem.

(156) Tādējādi Komisija apgalvoja, ka tai, saskaņā ar 28. panta 1. punktu, ir jāpaļaujas arī uz pieejamajiem faktiem attiecībā uz konstatējumiem par dabiskā kaučuka, sintētiskā kaučuka, oglekļa dioksīda un neilona auklas sniegšanu par mazāk nekā adekvātu atlīdzību.

3.2.2. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana vienam ražotājam eksportētājam saistībā ar eksporta kredīta apdrošināšanu

(157) Uzņēmums Xingyuan Group atbildes ietvaros uz anketas jautājumiem ziņoja, ka izmeklēšanas periodā tai nav eksporta kredīta apdrošināšanas līguma. Tomēr pēc pārbaudes apmeklējuma Komisija konstatēja, ka uzņēmums saņēmis dotācijas eksporta kredīta apdrošināšanas prēmiju atmaksas veidā par 2016. gadu, kas tādējādi aptver izmeklēšanas periodu. Iesniegtie dokumenti neskaidro, vai šādas kompensācijas ir kopējā vai tikai daļa no prēmijas, ko sabiedrība izmaksājusi eksporta apdrošināšanai.

(158) Šādos apstākļos Komisija uzskatīja, ka tā ir saņēmusi nepatiesu vai maldinošu informāciju.

(159) Tāpēc Komisija paziņoja uzņēmumam, ka tā apsver iespēju savus konstatējumus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu daļēji balstīt uz pieejamajiem faktiem (t. i., ciktāl tie skar informāciju par eksporta kredīta apdrošināšanu).

(160) Atbildē uz Komisijas vēstuli uzņēmums iebilda pret pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu attiecībā uz eksportu kredītu apdrošināšanu. Tas apgalvoja, ka, tā kā tā neeksportēja tiešā veidā, tai nebija nekādu kredītrisku. Tādēļ uzņēmumam nebija vajadzīga eksporta kredīta apdrošināšana un tas nevarēja saņemt kompensācijas par prēmijām, ko tas nav samaksājis.

(161) Komisija piekrita, ka uzņēmums eksportē uz ES tikai netiešā veidā. Tomēr uzņēmuma apgalvojums, ka tam nav vajadzīga eksporta kredīta apdrošināšana, un ka tas nevarēja saņemt kompensāciju par apdrošināšanas prēmiju, kuru tas nebija samaksājis, bija pretrunā ar lietas materiāliem, kas uzrādīja, ka uzņēmums patiesībā ir saņēmis kompensāciju. Uzņēmums nespēja paskaidrot, kāpēc valdība lai sniegtu kompensāciju par prēmiju, kura, atbilstoši apgalvojumiem, nav samaksāta. Komisija arī atzīmēja, ka nepastāv skaidra tiesību un pienākumu definīcija starp uzņēmumu un tās tirgotājiem, kas pārdod uz ES. Faktiski uzņēmums izmeklēšanas periodā veica atsevišķas eksportēšanas formalitātes uz ES tirgotāju vārdā, kas veica šādu tirdzniecību, un tas saņēma atbrīvojumu no ievedmuitas par dabisko kaučuku, ko izmanto eksportam paredzētās riepās, kaut arī tas tieši tās neeksportēja.

(162) Tā kā nav saņemta jebkāda jauna informācija no uzņēmuma, kas varētu pierādīt pretējo, Komisija secināja, ka uzņēmums sniedza nepareizu un nepilnīgu informāciju par eksporta kredīta apdrošināšanu, kas tika saņemta izmeklēšanas periodā. Tāpēc Komisija paļāvās uz faktiem, kas bija pieejami secinājumu izdarīšanai par eksporta kredīta apdrošināšanu šim uzņēmumam, ko veidoja vislielākā subsīdijas summa eksporta kredīta apdrošināšanai, kāda konstatēta citos izlasē iekļautajos uzņēmumos.

3.2.3. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana vienam ražotājam eksportētājam saistībā ar preferenciālu finansējumu

(163) Huaqin Rubber Industry Group un Yanzhou Yinhe Power Plant Co. Ltd. nesniedza pilnīgu informāciju par saviem aizdevuma līgumiem.

(164) Tāpēc Komisija paziņoja attiecīgajiem uzņēmumam, ka tā apsver iespēju savus konstatējumus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu daļēji balstīt uz pieejamajiem faktiem (t. i., ciktāl tie skar informāciju, kas saistīta ar minētajiem līgumiem). Atbildē uz Komisijas vēstuli, ar ko attiecīgie uzņēmumi tika informēti par iespējamo pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu, uzņēmumi kopumā iebilda pret šādu piemērošanu.

(165) Tomēr, tā kā nav iesniegti papildu pierādījumi par 163. apsvērumā minētajiem aizdevuma līgumiem, Komisija turpināja daļēji balstījās tikai uz pieejamajiem faktiem, lai veiktu savus konstatējumus saistībā ar šiem aizdevuma līgumiem.

3.3. Subsīdijas un subsīdiju programmas šīs izmeklēšanas tvērumā

(166) Pamatojoties uz sūdzībā, paziņojumā par procedūras sākšanu un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklēta iespējama subsidēšana, aplūkojot šādas subsīdijas: i) preferenciālas politikas aizdevumi, kredītlīnijas, eksporta pārdevēji un eksporta pircēju kredīti, citi finansējumi un garantijas; ii) preferenciāla eksporta kredīta apdrošināšana; iii) dotāciju programmas: — slaveno zīmolu programma, — eksporta veicināšanas dotācijas, piemēram, dotācijas attīstītiem eksporta uzņēmumiem vai dotācijas par eksporta rādītājiem, dotācijas tirdzniecībai pārstrādes jomā, dotācijas ārējiem ieguldījumiem, — vides aizsardzības dotācijas, piemēram, īpašais fonds energotaupības tehnoloģijas reformai, tīras ražošanas tehnoloģijas fonds, stimuli vides aizsardzībai un resursu saglabāšanai, — dotācijas, kas saistītas ar tehnoloģisko modernizāciju vai pārveidi, piemēram, Valsts pamattehnoloģiju projektu fonda subsīdijas, atbalsts pētniecības un izstrādes projektiem zinātnes un tehnoloģiju atbalsta plānu ietvaros, galveno nozaru pielāgošanas un atjaunošanas, kā arī tehnoloģiju atjaunošanas veicināšana, — ad hoc subsīdijas, ko piešķir municipālās/provinces iestādes; iv) ienākumi, kas ir norakstīti, izmantojot tieša atbrīvojuma no nodokļa un nodokļa samazinājumu programmas: — UIN atvieglojumi augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, — UIN kompensācijas par pētniecību un izstrādi, — Rietumu reģiona preferenciālā nodokļu politika, — atbrīvojums no zemes izmantošanas nodokļa vai nodokļa samazinājums, — vietējo nodokļu atlaides; v) ienākumi, kas ir norakstīti, izmantojot Netiešo nodokļu un importa tarifu programmas: — atbrīvojumi no PVN un importa tarifu atlaides par importētu iekārtu un tehnoloģiju izmantošanu, — atbrīvojumi no importa tarifiem tirdzniecības apstrādei; vi) valsts nodrošinātās preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu atlīdzību: — valsts nodrošinātais dabiskais kaučuks par neatbilstoši zemu atlīdzību, — valsts nodrošinātais sintētiskais kaučuks par neatbilstoši zemu atlīdzību, — valsts nodrošinātais oglekļa dioksīds par neatbilstoši zemu atlīdzību, — valsts nodrošināta neilona aukla par neatbilstoši zemu atlīdzību, — valsts nodrošinātā elektroenerģija par neatbilstoši zemu atlīdzību, — valsts nodrošināta zeme un zemes izmantošanas tiesības par neatbilstoši zemu atlīdzību.

3.4. Preferenciāls finansējums un apdrošināšana: aizdevumi

(167) Spriežot pēc četru izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupu sniegtās informācijas, aizdevumus tām bija sniegušas 32 finanšu iestādes, kas atrodas ĶTR. No šīm 32 finanšu iestādēm 27 bija valstij piederošas bankas (37). Pārējās 5 finanšu iestādes bija privātpersonu īpašumā. Tomēr tikai trīs valstij piederošās bankas atbildēja uz konkrētās anketas jautājumiem, kaut arī Ķīnas valdībai iesniegtais pieprasījums attiecās uz visām finanšu iestādēm, kuras sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem.

3.4.1. Valstij piederošās bankas, kas darbojas kā valsts iestādes

(168) Komisija pārbaudīja, vai valstij piederošās bankas darbojās kā valsts iestādes pamatregulas 3. panta un 2. panta b) punkta nozīmē. Šajā ziņā pārbaude, ko izmanto, lai noteiktu, vai valstij piederošs uzņēmums ir valsts iestāde, ir šāda (38): “Svarīgi, lai subjektam būtu piešķirtas pilnvaras īstenot valdības funkcijas, nevis veids, kā to panāk. Ir daudz veidu, kā valdība šaurā izpratnē var piešķirt subjektiem pilnvaras. Attiecīgi, lai pierādītu, ka konkrētam subjektam ir piešķirtas šādas pilnvaras, nozīme var būt dažādiem pierādījumiem. Pierādījums, ka subjekts faktiski īsteno valdības funkcijas, var kalpot par pierādījumu, ka tam ir vai ir bijušas piešķirtas valdības pilnvaras, jo īpaši, ja minētie pierādījumi liecina par ilgstošu un sistemātisku praksi. Tādējādi mēs uzskatām, ka pierādījums, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār kādu subjektu un tā darbību, konkrētos apstākļos ir uzskatāms par pierādījumu, ka attiecīgajam subjektam ir valdības pilnvaras un tas izmanto šīs pilnvaras valdības funkciju veikšanai. Tomēr uzsveram, ka, izņemot pilnvaru tiešu deleģēšanu ar tiesību aktu, ar to vien, ka starp subjektu un valdību šaurā izpratnē pastāv formāla saikne, visticamāk nepietiek, lai konstatētu, ka tam ir valdības pilnvaras. Tādējādi, piemēram, tikai fakts vien, ka valdība ir kāda subjekta vairākuma kapitāldaļu turētāja, neliecina, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār šā subjekta darbību, nemaz nerunājot par to, ka valdība tam būtu piešķīrusi valdības pilnvaras. Tomēr dažos gadījumos, ja pierādījumi liecina, ka par valdības kontroli liecina daudzveidīgas formālas norādes, un ir arī pierādījumi, ka šī kontrole tiek izmantota būtiski, tad šie pierādījumi ļauj secināt, ka attiecīgais subjekts īsteno valdības pilnvaras”. Šajā lietā secinājums, ka valstij piederošās bankas izmanto valdības pilnvaras, ir balstīts uz formālām norādēm par valdības kontroli un pierādījumiem, ka tā tiek izmantota būtiski.

(169) Komisija ievāca informāciju par valsts īpašumtiesībām, kā arī formālas norādes par valdības kontroli pār valstij piederošajām bankām. Tā analizēja arī, vai kontrole tiek izmantota būtiski. Šim nolūkam Komisijai bija daļēji jāpaļaujas uz pieejamiem faktiem sakarā ar to, ka ĶV un valsts bankas atteicās sniegt pierādījumus par lēmumu pieņemšanas procesu, kas bija novedis pie preferenciāla aizdevuma piešķiršanas.

(170) Lai veiktu šo analīzi, Komisija vispirms pārbaudīja informāciju par trim valstij piederošām bankām, kas bija atbildējušas uz konkrēto anketu jautājumiem, un ļāvušas veikt pārbaudi.

3.4.1.1. Sadarbība ar valstij piederošajām bankām

(171) Šādas trīs valstij piederošas bankas sniedza atbildes uz anketas jautājumiem, kuras tika pārbaudītas uz vietas: EXIM, ABC, un BOC.

a) ĶV īpašumtiesības un formālas norādes par ĶV īstenotu kontroli

(172) Pamatojoties uz saņemto informāciju, kas bija sniegta atbildēs uz anketas jautājumiem un kas tika iegūta pārbaudes apmeklējuma laikā, Komisija konstatēja, ka ĶV tieši vai netieši piederēja vairāk nekā 50 % kapitāldaļu katrā no šīm finanšu iestādēm.

(173) Attiecībā uz formālām norādēm par valdības kontroli pār trim valstij piederošām bankām, Komisija tās visas kvalificēja kā “lielākās valstij piederošās finanšu iestādes”. Konkrēti Paziņojumā “Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomju iekšējie noteikumi” ir noteikts: “Šajos noteikumos minētās valstij piederošās finanšu iestādes ir valstij piederošas politikas bankas, komercbankas, finanšu aktīvu pārvaldības sabiedrības, vērtspapīru sabiedrības, apdrošināšanas sabiedrības u. c. (turpmāk – valstij piederošas finanšu iestādes), kurām Valsts padome ieceļ uzraudzības padomes”.

(174) Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomes ieceļ saskaņā ar “Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomju iekšējiem noteikumiem”. Pamatojoties uz minēto iekšējo noteikumu 3. un 5. pantu, Komisija konstatēja, ka uzraudzības padomes locekļus ieceļ Valsts padome un uzraudzības padome tai atskaitās – tas liecina par valsts institucionālu kontroli pār valstij piederošo banku, kas sadarbojās, saimniecisko darbību. Papildus šīm vispārējām norādēm Komisija guva šādus konstatējumus attiecībā uz trim valstij piederošām bankām.

EXIM

(175) EXIM tika izveidota un darbojas saskaņā ar Valsts padomes pieņemto Paziņojumu par Ķīnas Eksporta un importa bankas izveidošanu, kā arī EXIM statūtiem. Saskaņā ar tās statūtiem, valsts nepastarpināti nominē EXIM vadību. Uzraudzības padomi ieceļ Valsts padome saskaņā ar “Pagaidu noteikumiem par uzraudzības padomēm galvenajās valsts finanšu institūcijās” (Valsts padomes dekrēts Nr. 282) un citiem likumiem un noteikumiem, un tā ir atbildīga Valsts padomes priekšā.

(176) Statūtos arī minēts, ka EXIM partijas komitejai ir vadoša un politiska pamatvirziena loma, lai nodrošinātu, ka EXIM īsteno liela apmēra politiskus partijas un valsts uzdevumus. Partijas administratīvā funkcija ir integrēta visos korporatīvās pārvaldības aspektos.

(177) Statūtos arī norādīts, ka EXIM uzdevums ir atbalstīt ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības attīstību, pārrobežu ieguldījumus, One Belt One Road iniciatīvu, sadarbību starptautiskās jaudas jomā un iekārtu ražošanā. Tās darbības jomā ietilpst īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumi, kuri apstiprināti un ir saskaņā ar valsts ārējās tirdzniecības un “iešanas ārpus” politiku, piemēram, eksporta kredīti, importa kredīti, tehnisko aizdevumu līgumi ārvalstu valūtā, ārvalstu ieguldījumu aizdevumi, Ķīnas valdības aizdevumi ārvalstu atbalstam un eksporta pircēju aizdevumi.

ABC

(178) Statūtu 137. pantā noteikts, ka Ķīnas valdībai kā galvenajai (79,62 %) kapitāldaļu turētājai ir pilnvaras iecelt visus direktoru padomes locekļus. Saskaņā ar statūtu 204. pantu tas attiecas arī uz uzraudzības padomi.

(179) Turklāt saskaņā ar ABC statūtiem direktoru padome nosaka bankas stratēģiju, lemj par bankas budžetu, pieņem lēmumus par investīcijām, ieceļ bankas prezidentu un direktoru, padomes sekretāru, kā arī izveido un uzrauga bankas riska pārvaldības sistēmu. Šis nepilnīgais pienākumu saraksts ilustrē valsts iestāžu kontroli par ABC ikdienas darbību.

(180) Komisija arī konstatēja, ka valstij piederošās finanšu iestādes, ieskaitot ABC un BOC, 2017. gadā ir grozījušas statūtus, lai palielinātu Ķīnas Komunistiskās partijas (“ĶKP”) nozīmi banku lēmumu pieņemšanā augstākajā līmenī.

(181) Šie jaunie statūti paredz, ka:

(182) direktoru padomes priekšsēdētājs ir tā pati persona, kas partijas komitejas sekretārs;

(183) ĶKP uzdevums ir nodrošināt un uzraudzīt to, kā banka īsteno ĶKP un valsts politiku un nostādnes, kā arī vadīt un uzraudzīt personāla (t. sk. augstākā līmeņa vadītāju) iecelšanu amatā; un

(184) Direktoru padome uzklausa partijas komitejas atzinumus par visiem svarīgajiem lēmumiem, kas jāpieņem.

BOC

(185) Statūtu 125. pantā noteikts, ka Ķīnas valdībai kā galvenajai (64,63 %) kapitāldaļu turētājai ir pilnvaras iecelt direktoru padomē gan izpilddirektorus, gan direktorus bez izpildpilnvarām.

(186) Turklāt saskaņā ar BOC statūtiem direktoru padome cita starpā nosaka finanšu iestāžu stratēģiskos principus, darījumdarbības plānus un galvenos investīciju plānus, ieceļ vai atlaiž no amata augstākā līmeņa darbiniekus, piemēram, prezidentu, direktoru padomes sekretāru, viceprezidentu un citus augstākā līmeņa vadītājus. Direktoru padome kapitāldaļu turētāju sapulcēs arī lemj par lēmumu īstenošanu, kā arī apstiprina korporatīvās pārvaldības politiku. Šis nepilnīgais pienākumu saraksts ilustrē valsts iestāžu kontroli par BOC ikdienas darbību.

(187) Turklāt jaunie nosacījumi attiecībā uz ĶKP lomu, kas minēti iepriekš 181. apsvērumā, attiecas arī uz BOC.

b) Pierādījumi, kas liecina, ka valdība īstenojusi būtisku kontroli pār minēto iestāžu darbību

(188) Komisija arī ievāca informāciju par to, vai ĶV īsteno būtisku kontroli pār triju valstij piederošo banku darbību attiecībā uz to aizdošanas politiku riska novērtējumu gadījumos, kad tās sniegušas aizdevumus riepu ražošanas nozarei. Šajā sakarā tika ņemti vērā šādi dokumenti: — ĶTR Likuma par komercbankām (“Banku likums”) 34. pants, — Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 15. pants (īsteno Ķīnas Tautas banka (People's Bank of China)), — 13. piecgades naftas ķīmiskās rūpniecības plāna 4. nodaļa, — Lēmums Nr. 40, — riepu rūpniecības politikas dokumenta preambula, — Ķīnas baku uzraudzības komisijas (“CBRC”) īstenošanas pasākumi attiecībā uz Administratīvajiem licencēšanas jautājumiem Ķīnas finansētajām komercbankām (CBRC nolikums [2017] Nr. 1), — CBRC īstenošanas pasākumi attiecībā uz administratīvajiem licencēšanas jautājumiem ārvalstu finansētajām komercbankām (CBRC Rīkojums [2015] Nr. 4), — administratīvie pasākumi direktoru un vecāko darbinieku kvalifikācijai banku sektora finanšu iestādēs (CBRC [2013] Nr. 3).

(189) Iepazīstoties ar minētajiem reglamentējošajiem dokumentiem, Komisija konstatēja, ka ĶTR finanšu iestādes darbojas tādā tiesiskajā vidē, kas kopumā liek finanšu iestādēm, pieņemot finanšu lēmumus, tos pielāgot ĶV rūpniecības politikas mērķiem tālāk izklāstīto iemeslu dēļ.

(190) Attiecībā uz EXIM tās sabiedriskās politikas pilnvaras ir noteiktas paziņojumā par Ķīnas Eksporta un importa bankas izveidošanu, kā arī kā arī EXIM statūtos.

(191) Vispārīgi 34. pants Banku likumā, kas attiecas uz visām finanšu iestādēm, kuras darbojas Ķīnā, paredz, ka “komercbankas aizdošanas darījumus veic atbilstoši valsts ekonomikas attīstības un sociālās attīstības vajadzībām, ievērojot valsts rūpniecības politikas pamatnostādnes”. Lai gan Banku likuma 4. pantā ir noteikts: “Komercbankas likumā noteiktajā kārtībā veic uzņēmējdarbību, kurā neiejaucas neviena struktūra vai privātpersona. Komercbankas neatkarīgi uzņemas civiltiesisko atbildību ar visu savu juridiskās personas mantu.”, izmeklēšana parādīja, ka Banku likuma 4. pants tiek piemērots, ievērojot Banku likuma 34. pantu, t. i., ja valsts noteikusi sabiedrisko politiku, tad bankas to īsteno un ievēro valsts norādījumus.

(192) Turklāt Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 15. pants paredz: “Saskaņā ar valsts politiku attiecīgie departamenti var subsidēt aizdevumu procentus ar mērķi veicināt konkrētu nozaru izaugsmi un dažu teritoriju ekonomisko attīstību.”

(193) Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas ĶV norādīja, ka Komisija ir nepareizi interpretējusi Banku likuma 34. pantu. 34. pants nebūtu jālasa atsevišķi, un 4. pantam, kas ir daļa no Vispārīgajiem noteikumiem, ir vispārēja ietekme uz pārējiem tiesību aktu pantiem. Tomēr šīs izmeklēšanas rezultāti (kā arī Komisijas konstatējumi iepriekšējās izmeklēšanās par to pašu subsīdiju programmu) (39) neatbalstīja apgalvojumu, ka bankas, pieņemot lēmumus par aizdevumiem, neņem vērā valdības politiku un plānus. Tā toties apstiprina pretējo, kā aprakstīts tālāk 202.–206. apsvērumā. Tāpēc Komisija konstatēja, ka Banku likuma 4. pants neliedz komercbankām ņemt vērā valsts rūpniecības politiku un plānus.

(194) ĶV arī lūdza ignorēt Vispārējo noteikumu par aizdevumiem 15. pantu, jo tas tika izveidots vairāk nekā pirms 20 gadiem un ilgstoši ir saglabājies neizmantots. Tomēr ĶV vienlaikus atzina, ka Vispārējie noteikumi par aizdevumiem vēl nav tikuši oficiāli atcelti. Tādējādi Komisija uzskatīja, ka tās atsauce uz Vispārējiem noteikumiem par aizdevumiem saglabājama spēkā.

(195) Kā skaidrots 3.1. sadaļā, valsts rūpniecības politiku nosaka, veicot centralizētu plānošanu. Attiecībā uz riepu ražošanas nozari 13. piecgades naftas ķīmiskās rūpniecības plāna 5. nodaļā ir paredzēts “stiprināt saikni starp finanšu, nodokļu, tirdzniecības un rūpniecības politiku. Īstenot banku un uzņēmumu sadarbības un ražošanas sadarbības politiku. Stiprināt finansiālo atbalstu galvenajiem uzņēmumiem un galvenajiem projektiem. Izmantot esošos īpašos kapitāla kanālus (īpašus projektus un fondus utt.), Lai turpinātu atbalstīt rūpniecības modernizāciju un tehnisko atjaunotni.”

(196) Turklāt riepu rūpniecības politika “kalpo par pamatu visiem attiecīgajiem departamentiem” attiecībā uz “kredītu finansējumu šādiem riepu rūpniecības projektiem”.

(197) Līdzīgi Lēmumā Nr. 40 visām finanšu iestādēm uzdots sniegt kreditēšanas atbalstu tieši “atbalstāmajiem” projektiem. Kā jau skaidrots 3.1. sadaļā, riepu ražošanas nozares projekti ietilpst “atbalstāmo” projektu kategorijā. Tādējādi Lēmums Nr. 40 apliecina iepriekš konstatēto par Banku likumu, ka bankas īsteno valdības pilnvaras preferenciālas kreditēšanas veidā.

(198) Atbildot uz informācijas dokumentu, ĶV komentēja, ka Lēmums Nr. 40 pieļauj tikai kredīta atbalstu, ja tas ir balstīts uz kredītreitingu un kredītu sniegšanas principiem. Komisija atzina, ka tā paša lēmuma 17. un 18. pants arī liek bankām ievērot kredītu sniegšanas principus. Tomēr, kā sīkāk paskaidrots tālāk 202.–206. apsvērumā, Komisija izmeklēšanas laikā nevarēja konstatēt, ka tas darīts praksē.

(199) Komisija arī konstatēja, ka Ķīnas Banku un regulatīvajai komisijai (“CBRC”) ir tālejoša ietekme attiecībā uz apstiprināšanu visos ĶTR dibināto (tostarp privātu un ārvalstu finanšu iestāžu) finanšu iestāžu pārvaldes aspektos, kā piemēram: (40) — visu finanšu iestāžu vadītāju iecelšanas apstiprināšana gan centrālo biroju līmenī, gan vietējo filiāļu līmenī. CBRC apstiprinājums ir nepieciešams, lai pieņemtu darbā visus vadības līmeņa darbiniekus, sākot no augstākā līmeņa amata vietām līdz filiāļu vadītājiem un ietver pat ārvalstu filiālēs ieceltos vadītājus, kā arī vadītājus, kas atbildīgi par atbalsta funkcijām (piemēram, IT vadītājus); un — ārkārtīgi garš saraksts ar administratīvajiem apstiprinājumiem, tostarp apstiprinājumi filiāļu izveidei, jaunu uzņēmējdarbības virzienu uzsākšanai vai jaunu preču pārdošanai, bankas statūtu maiņai, lai pārdotu vairāk nekā 5 % akciju, kapitāla palielināšanai, juridiskās adreses maiņai, organizācijas formas maiņai, utt.

(200) Banku likums ir juridiski saistošs. Piecgades plāna un Lēmuma Nr. 40 obligātais raksturs ir konstatēts 3.1. sadaļā. CBRC normatīvo dokumentu obligātais raksturs izriet no Banku regulatīvās iestādes pilnvarām. Citu dokumentu obligāto raksturu pierāda uzraudzības un novērtēšanas klauzulas, kuras tās satur.

(201) Pamatojoties uz minēto, Komisija secināja, ka ĶV izveidojusi normatīvu satvaru, kas jāievēro vadītājiem un uzraugiem, ko iecēlusi ĶV un kas atskaitās ĶV. Tāpēc ĶV, lai īstenotu būtisku kontroli pār triju valstij piederošo banku, kuras sadarbojās, vadību, kad tās sniedz aizdevumus riepu ražošanas nozarei, balstījās uz minēto normatīvo satvaru.

(202) Pamatojoties uz konkrētiem aizdevumiem, Komisija vēlējās iegūt arī konkrētu pierādījumu tam, ka tiek īstenota būtiska kontrole. Pārbaudes apmeklējuma laikā trīs sadarbībā iesaistītās valsts bankas palika pie viedokļa, ka, piešķirot konkrētos aizdevumus, tās izmantojušas sarežģītas kredītriska novērtēšanas politiku un modeļus. Pārbaudes apmeklējuma laikā ĶV, ABC un BOC pārstāvji arī norādīja, ka pēdējos divos gados ir samazinājuši savu kredītriska darījumu vispārējo vērtību attiecībā uz riepu ražošanas nozari, jo ir atklājuši dažas problēmas saistībā ar jaudas pārpalikumu šajā nozarē.

(203) Tomēr netika sniegti nekādi konkrēti piemēri attiecībā uz izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Trīs valsts īpašumā esošās bankas, kas sadarbojās, atteicās sniegt informāciju, tostarp to īpašos kredītriska novērtējumus, kas saistīti ar izlasē iekļautajām sabiedrībām regulatīvu un līgumisku iemeslu dēļ, lai gan Komisija tiem bija nosūtījusi izlasē iekļauto uzņēmumu rakstisku piekrišanu, atsakoties no konfidencialitātes tiesībām.

(204) Konkrētu pierādījumu par kredītspējas novērtējumiem nebija, tāpēc Komisija novērtēja vispārējo tiesisko vidi, kā jau izklāstīts 188.–201. apsvērumā, kā arī trīs valstij piederošo banku, kuras sadarbojās, rīcību saistībā ar aizdevumiem, kuri tika sniegti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Pārbaudes apmeklējuma laikā šī rīcība bija pretstatā oficiālajai nostājai, jo praksē tās nerīkojās pamatojoties uz rūpīgiem tirgus riska novērtējumiem.

(205) Pārbaudes apmeklējumi atklāja, ka ar vienu izņēmumu, kas attiecas uz konkrētiem aizdevumiem ārvalstu valūtā, četrām izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupām aizdevumi sniegti ar procentu likmēm, kas ir tuvas Ķīnas Tautas bankas (“PBOC”) standarta procentu likmēm, neatkarīgi no uzņēmumu finansiālā un kredītriska stāvokļa. Tādējādi, salīdzinot ar likmi, kas atbilst četru izlasē iekļauto ražotāju ekspor