ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(17)

Saskaņā ar Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Maltas 2022. gada stabilitātes programmā iekļauto informāciju, 2022. gada fiskālā nostāja, kas prognozēta – 1,5 % apmērā no IKP, būs atbalstoša, kā bija ieteikusi Padome (14). Malta plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,2 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs bremzējoša ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP (15). Tāpēc Malta neplāno saglabāt valsts finansētās investīcijas. Vienlaikus tiek prognozēts, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 1,6 procentpunktiem no IKP. Šī ievērojamā ekspansīvā ietekme ietver papildu ietekmi (0,5 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas. Turklāt valdība piešķīra mājsaimniecībām finansiālu atbalstu (0,3 % apmērā no IKP), lielākus uz iemaksām balstītus un no iemaksām neatkarīgus pensiju pabalstus, kas pārsniedz dzīves dārdzības korekciju (0,2 % no IKP), savukārt starppatēriņa pieauguma temps (atskaitot pasākumus) saglabājās spēcīgs (0,4 % no IKP).
(8)

Tika prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts visā eurozonā 2021. gadā sasniegs 7,1 % no IKP, bet 2022. gadā nokritīsies līdz 3,9 %. Tika prognozēts, ka eurozonas fiskālā nostāja saskaņā ar Komisijas dienestu 2021. gada rudens ekonomikas prognozi joprojām būs stimulējoša 2021. gadā ar ekspansiju virs 1,75 % no IKP un 2022. gadā ar ekspansiju tuvu 1 % no IKP. 2022. gadā minēto simulējošo iedarbību sekmēs gan valstu finansētas, gan Savienības finansētas publiskās investīcijas. No 2021. gada novembra 18 eurozonas valstu atveseļošanas un noturības plāni, ko Padome tajā laikā bija apstiprinājusi, laikā līdz 2026. gadam nodrošinās eurozonas dalībvalstīm apjomīgu finansiālo atbalstu – līdz 262 miljardiem EUR dotāciju un 139 miljardiem EUR aizdevumu. Lai efektīvi reaģētu uz Covid-19 krīzes izraisīto ekonomikas satricinājumu un panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos un pienācīgu ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) darbību, ir būtiski koordinēt valstu fiskālo politiku, pilnībā ievērojot Stabilitātes un izaugsmes paktu. Vispārējā izņēmuma klauzula 2022. gadā vēl turpinās darboties, bet 2023. gadā to paredzēts deaktivēt. Līdz ar ekonomikas atveseļošanos fiskālās politikas uzsvars pārvirzās no pagaidu ārkārtas pasākumiem uz mērķtiecīgi ievirzītiem atveseļošanās atbalsta pasākumiem. Valstu parāda attiecības ir pieaugušas (no 85,5 % no IKP 2019. gadā līdz 100 % no IKP 2021. gadā), kas atspoguļo ietekmi, ko atstāj ražošanas apjoma sarukšana kombinācijā ar nepieciešamajiem pasākumiem reaģēšanai uz milzīgo Covid-19 pandēmijas izraisīto satricinājumu. Tomēr, tā kā dažās eurozonas dalībvalstīs parāda attiecība bija liela jau pirms minētā satricinājuma, lielā eurozonas daļā mērķis būs pakāpeniski, nepārtraukti un izaugsmi veicinošā veidā samazināt parādu.
(3)

2022. gada 23. marta paziņojumā “Par to personu uzņemšanu, kuras bēg no kara Ukrainā: Eiropas sagatavošana vajadzību apmierināšanai (2) Komisija izklāstīja pasākumus, ar kuriem palīdzēt cilvēkiem, kas bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā, un nodrošināt, ka viņi var efektīvi izmantot savas tiesības. Šie pasākumi ietver ne tikai tūlītējus pasākumus, lai nodrošinātu pajumti, humāno palīdzību un piekļuvi veselības aprūpei, bet arī rīcību, lai nodrošinātu cilvēku raitu integrēšanos uzņēmējvalstīs un to piekļuvi izglītībai, mājokļiem un darbvietām. Valdības iestādes, NVO un brīvprātīgie dalībvalstīs, jo īpaši pirmās ieceļošanas valstīs (Polijā, Rumānijā, Slovākijā un Ungārijā), kā arī galamērķa valstīs, dara visu iespējamo, lai sniegtu atbalstu un aizsardzību cilvēkiem, kuri bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā.
7.

Saistība Nr. 2. Katrai no iesaistītajām dalībvalstīm savos VĪP būtu jānorāda precīzi finanšu dati par to, kā tās plāno sniegt ieguldījumu kopīgajā mērķī panākt 20 % kritēriju (9) investīcijām aizsardzības jomā. Šajā informācijā būtu jāsniedz prognoze par pieaugumu salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu – reālā izteiksmē, procentos no kopīgā aizsardzības budžeta. Sniegtajiem skaitļiem būtu jāietver investīcijas aizsardzības jomas iepirkumos un pētniecībā un izstrādē. Tām iesaistītajām dalībvalstīm, kuru izdevumi jau ir sasnieguši (kolektīvo) kritēriju vai pārsnieguši to, būtu jānorāda, vai tās plāno šo izdevumu līmeni saglabāt vai mainīt.
(10)

Valdība 2021. gada konverģences programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts palielināsies no 3,1 % no IKP 2020. gadā līdz 4,5 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, saglabāsies 39,9 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada konverģences programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas -5,2 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 5,0 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šīs vispārējās valdības budžeta deficīta prognozes ir augstākas nekā Komisijas 2021. gada pavasara prognozē, kurā paredzēta straujāka ekonomiskās aktivitātes atsākšanās un līdz ar to zemāki izdevumi par krīzes atbalsta pasākumiem, jo īpaši pasākumiem, kas aptver pagaidu bezdarbu un krīzē smagi cietušo uzņēmumu apgrozījuma kritumu.
(10)

Valdība 2021. gada konverģences programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts palielināsies no 3,4 % no IKP 2020. gadā līdz 5,6 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, palielināsies līdz 27,4 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada konverģences programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas -7,8 % apmērā no IKP. Nominālā un primārā vispārējās valdības budžeta deficīta un līdz ar to parāda prognozētā pieauguma virzītājspēki 2021. gada konverģences programmā nav sīki izskaidroti un darbojas, neraugoties uz dažu diskrecionāro budžeta pasākumu beigšanos. Šie prognozētie rādītāji ir augstāki par Komisijas 2021. gada pavasara prognozi. Saskaņā ar Komisijas 2021. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 3,2 % no IKP, un paredzams, ka parāda attiecība 2021. gadā samazināsies līdz 24,5 % no IKP. Galvenais atšķirību avots ir citu ieņēmumu prognoze, kuri saskaņā ar 2021. gada konverģences programmu 2021. gadā samazināsies par 2,5 procentpunktiem no IKP, kas ir krietni zem vēsturiskā līmeņa. 2021. gada konverģences programmā nav izskaidroti šā samazinājuma virzītājspēki.
(6)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 1. jūliju, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu, īpašās pārvaldes apgabalu un citu administratīvi teritoriālo vienību iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes ieteikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(15)

2021. gada stabilitātes programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,9 % no IKP 2021. gadā, 1,7 % no IKP 2022. gadā, 1,6 % no IKP 2023. gadā, 1,6 % no IKP 2024. gadā, 1,5 % no IKP 2025. gadā un 1,5 % no IKP 2026. gadā. 2021. gada stabilitātes programmā arī pieņemts, ka aizdevumi no Atveseļošanas un noturības mehānisma 2021. gadā būs 1,4 % apmērā no IKP, 2022. gadā būs 1,4 % apmērā no IKP, 2023. gadā būs 1,1 % no IKP, 2024. gadā būs 1,1 % apmērā no IKP, 2025. gadā būs 1 % apmērā no IKP un 0,5 % – 2026. gadā. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē šīs dotācijas ir iekļautas budžeta prognozēs, taču par aizdevumiem tiek pieņemts, ka 2022. gadā summa būs mazāka saistībā ar vienotu ikgadēju izmaksu pēc 2021. gada.
(8)

No 2022. gada 26. maija Direktīvu 98/79/EK aizstās Regula (ES) 2017/746 par in vitro diagnostikas medicīniskām ierīcēm (6). Saskaņā ar minēto regulu uz ātrajiem antigēna testiem attieksies stingrākas prasības par ierīces veiktspēju un visaptverošu novērtējumu, ko veic paziņota struktūra. Tas varētu samazināt papildu pūliņus, kas vajadzīgi šo testu validēšanai pirms to izmantošanas nacionālajās stratēģijās.
(9)

Tomēr pagaidām ir pieejami vien daži pētījumi par to, vai bažas raisoši vīrusa varianti spēj izvairīties no imūnreakcijas, kuru izraisa dažādās Covid-19 vakcīnas. Tādēļ saskaņā ar piesardzīgu pieeju būtu jāizveido “ārkārtas apturēšanas” mehānisms, lai ļautu dalībvalstīm koordinēti pieņemt steidzamus un laikā ierobežotus pasākumus, kuru mērķis ir ātri reaģēt uz tāda varianta parādīšanos konkrētā trešā valstī, kurš tiek pakļauts specifiskai pārbaudei, un it īpaši gadījumos, kad Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) to noteicis par uzmanību prasošu variantu. Izmantojot šo ārkārtas apturēšanas mehānismu, vajadzētu būt iespējai veikt atbilstošus pasākumus, tostarp ieceļošanas ierobežojumus, lai nepieļautu šāda varianta ienešanu un izplatīšanos ES+ zonā. Šādi pasākumi būtu ātri jākoordinē Padomē, lai nodrošinātu kopējas pieejas īstenošanu.
10.

Lai palīdzētu dalībvalstīm pieņemt lēmumus, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram, balstoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem, būtu jāpublicē ES dalībvalstu karte dalījumā pa reģioniem. Šajā kartē būtu jāiekļauj arī dati no Islandes, Lihtenšteinas, Norvēģijas un, tiklīdz apstākļi to atļaus ( 4 ) , no Šveices Konfederācijas. Šajā kartē apgabalu apzīmējumam būtu jāizmanto šādas krāsas: a) zaļa, ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs ir mazāks par 25 un pozitīvo testu rādītājs attiecībā uz Covid-19 infekcijas testiem ir mazāks par 4 %; b) oranža, ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs ir mazāks par 50, bet pozitīvo testu rādītājs attiecībā uz Covid-19 infekcijas testiem ir 4 % vai lielāks, vai ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs ir robežās no 25 līdz 150, bet pozitīvo testu rādītājs attiecībā uz Covid-19 infekcijas testiem ir mazāks par 4 %; c) sarkana, ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs ir 50 vai lielāks un pozitīvo testu rādītājs attiecībā uz Covid-19 infekcijas testiem ir 4 % vai lielāks, vai ja 14 dienu kumulatīvais paziņoto Covid-19 gadījumu rādītājs pārsniedz 150 uz 100 000 iedzīvotāju; d) pelēka, ja nav pieejama pietiekama informācija a)–c) punktā noteikto kritēriju novērtēšanai vai ja testēšanas rādītājs ir 300 vai mazāk Covid-19 infekcijas testu uz 100 000 iedzīvotāju. Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram arī būtu jāpublicē atsevišķas kartes par katru svarīgāko rādītāju, kas palīdz veidot visaptverošo karti: 14 dienu laikā paziņoto gadījumu rādītājs reģionālā līmenī, kā arī testēšanas un pozitīvo testa iznākumu rādītāji valsts līmenī pēdējās nedēļas laikā. Tiklīdz ir pieejami dati reģionālā līmenī, visām kartēm vajadzētu būt balstītām uz šiem datiem.
(24)

Ja, raugoties no nākotnes perspektīvas, attiecīgajā mazumtirdzniecības tirgū nav pilnvērtīgas konkurences un nav ex ante regulējuma, saskaņā ar Kodeksa 67. pantu būtu jānovērtē un jāanalizē atbilstīgais(-ie) konkrētais(-ie) vairumtirdzniecības tirgus(-i), kurā(-os) var būt nepieciešams ex ante regulējums. Turklāt, analizējot attiecīgā(-o) vairumtirdzniecības tirgus(-u) robežas un ietekmi tirgū, lai noskaidrotu, vai tajā/tajos ir pilnvērtīga konkurence, būtu jāņem vērā tiešie un netiešie konkurences ierobežojumi, neatkarīgi no tā, vai šie ierobežojumi izriet no elektronisko sakaru tīkliem, elektronisko sakaru pakalpojumiem vai cita veida pakalpojumiem vai lietojumiem, kas no galalietotāju viedokļa ir līdzvērtīgi.
(12)

Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts pasliktināsies no 0,2 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz 9,4 % no IKP 2020. gadā. Nemainīgas politikas scenārijā budžeta deficīts saskaņā ar prognozēm samazināsies līdz 5,0 % no IKP 2021. gadā un līdz 2,7 % no IKP 2023. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 36,9 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu 2022. gadā tā sasniegs maksimumu aptuveni 53 % apmērā. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.
(13)

Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies, proti, deficīts pieaugs no 2,8 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz 10,3 % no IKP 2020. gadā. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 95,5 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu 2020. gadā tā palielināsies līdz 115,5 %. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.
(16)

Austrijas valdība ir veikusi vēl nepieredzētus pasākumus, lai kontrolētu Covid-19 izplatību. Tā ir ieviesusi stingrus karantīnas un sociālās distancēšanās noteikumus un piešķīrusi veselības aprūpes sistēmai ievērojamus līdzekļus aprīkojuma un krājumu iegādei, laboratoriju kapacitātes palielināšanai un personālresursu nostiprināšanai. Slodze primārajā veselības aprūpē ir krasi pieaugusi, jo vēl nepieredzētā mērā ir palielinājusies nepieciešamība pēc telekonsultācijām, ārsta apmeklējumiem un mājas vizītēm. Straujais Covid-19 uzliesmojums ir spēcīgi ietekmējis Austrijas ekonomiku. Valsts un starptautiskie vīrusa ierobežošanas pasākumi ir ietekmējuši gan pieprasījumu, gan piedāvājumu, izraisot plašu lejupslīdi. Tāpēc tiek prognozēts, ka IKP 2020. gadā samazināsies par 5,5 %, kas ir vairāk nekā ekonomikas un finanšu krīzes laikā 2008.–2009. gadā. Ņemot vērā salīdzinoši straujo jaunu inficēšanās gadījumu skaita samazināšanos, Austrija bija viena no pirmajām Eiropas valstīm, kas paziņoja par ierobežošanas pasākumu atvieglošanu, sākot no aprīļa vidus. Lai izvairītos no ilgstoša ekonomiskā kaitējuma un mazinātu krīzes ietekmi uz nodarbinātību un sociālo jomu, valdība ir pieņēmusi visaptverošu pasākumu kopumu Austrijas ekonomikas atbalstam (aptuveni 10 % no IKP). Piemēram, ir ieviests saīsināta darbalaika režīms (Kurzarbeit), kas ļauj darba laiku noteiktā laikposmā samazināt vidēji par līdz pat 90 % un darba devējiem atkarībā no pēdējiem bruto ienākumiem atlīdzina 80 % līdz 90 % no darbinieka pēdējiem neto ienākumiem. Uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām paredzētā visaptverošā pasākumu kopuma mērķis ir novērst īslaicīgas likviditātes problēmas, un ar to sniedz tiešu atbalstu, īpaši smagi cietušiem uzņēmumiem un nozarēm, sevišķi koncentrējoties uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Ir runa par tādiem pasākumiem kā pārvedumi, likviditātes atbalsts ar aizdevumu palīdzību, garantijas, kapitāla iepludināšana un nodokļu maksājumu atlikšana. Izstrādājot un īstenojot minētos pasākumus, ir jāņem vērā banku sektora noturība.
(6)

Francija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro pārejas noteikumu par parādu. Valdība savā 2019. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts, kas 2018. gadā bija 2,5 % no iekšzemes kopprodukta (IKP), 2019. gadā palielināsies līdz 3,1 % no IKP un pēc tam pakāpeniski samazināsies, līdz 2022. gadā sasniegs 1,2 % no IKP. Plānotais nominālā deficīta pieaugums 2019. gadā, ko apstiprina Komisijas 2019. gada pavasara prognoze, galvenokārt ir saistīts ar vienreizēju, deficītu palielinošu ietekmi, ko rada nodokļu atlaides par nodarbinātību un konkurētspēju pārveidošana pastāvīgā darba devēju sociālo iemaksu samazinājumā. Pamatojoties uz strukturālās bilances pārrēķinu (6), netiek plānots, ka laikā, uz kuru attiecas 2019. gada stabilitātes programma, tiks sasniegts vidēja termiņa budžeta mērķis, proti, strukturālais deficīts 0,4 % apmērā no IKP. Saskaņā ar 2019. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 98,4 % no IKP 2018. gadā līdz 98,9 % no IKP 2019. gadā un tad samazināsies līdz 96,8 % 2022. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Vienlaikus nav precizēti tie pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai atbalstītu plānoto deficīta mērķu sasniegšanu no 2020. gada.
(5)

Polija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2019. gada konverģences programmā plāno nelielu nominālās bilances pasliktināšanos no deficīta 0,4 % apmērā no iekšzemes kopprodukta IKP 2018. gadā līdz 0,6 % no IKP 2022. gadā, un deficītu 1,7 % apmērā no IKP 2019. gadā un pārpalikumu 0,2 % apmērā no IKP 2020. gadā. Pārrēķinātā strukturālā bilance ar deficītu 1,1 % apmērā no IKP 2022. gadā būs tuvu vidēja termiņa budžeta mērķim, kas ir noteikts kā strukturālais deficīts 1,0 % apmērā no IKP. Saskaņā ar 2019. gada konverģences programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 48,9 % no IKP 2018. gadā līdz 40,6 % no IKP 2022. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tajā pašā laikā to pasākumu darbības nianses, kas ir vajadzīgi, lai no 2020. gada sekmētu plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, nav pietiekami precizētas.
(7)

Valdība savā 2019. gada stabilitātes programmā 2019.–2022. gadā plāno nominālo pārpalikumu no 1,1 % līdz 1,7 % no IKP. Valdība ir noteikusi vidēja termiņa budžeta mērķi – budžeta pārpalikumu 0,25 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē, sākot ar 2020. gadu. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (8), tiek plānots, ka šis vidēja termiņa budžeta mērķis tiks pārsniegts visā programmas periodā, un sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies, 2022. gadā sasniedzot 153,3 %. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās minētās budžeta prognozes un kuru ir apstiprinājusi neatkarīga struktūra, ir labvēlīgs. Pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka strukturālajā bilancē tiks reģistrēts pārpalikums 1,9 % apmērā no IKP 2019. gadā un 0,8 % apmērā no IKP 2020. gadā – tādējādi tiktu pārsniegts vidēja termiņa budžeta mērķis. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāds turpinās samazināties un ka 2019. gadā tiks ievērots pārejas noteikums par parādu un 2020. gadā – noteikums par parādu. Kopumā, pamatojoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi un līdz ar to neņemot vērā jaunos pasākumus, kas pieņemti pēc tās robeždatuma, tika prognozēts, ka Grieķija 2019. un 2020. gadā izpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Uz tā paša pamata arī tika uzskatīts, ka Grieķija sasniegs primārā pārpalikuma mērķrādītāju, kas atbilst 3,5 % no IKP un tiek pārraudzīts pastiprinātas uzraudzības sistēmā.
(13)

Plāna galīgajā redakcijā Īrijai būtu jābalstās uz plāna projektā apskatīto rīcībpolitiku mijiedarbību, izstrādājot sinerģijas starp dekarbonizācijas, enerģētiskās drošības un iekšējā enerģijas tirgus dimensijām. Viens no jautājumiem ir, kā plānotā pakāpeniskā atteikšanās no ogļu izmantošanas un augošs atjaunojamās enerģijas īpatsvars ietekmēs enerģētisko drošību un elektrosistēmas ražotspējas pietiekamības līmeni. Vēl viens jautājums ir par to, kā plānotais biomasas izmantojuma pieaugums sasauksies ar plānu palielināt piesaistījumus, kas rodas zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības sektorā. Vēl viens būtisks elements, kam jāpievērš uzmanība plāna galīgajā redakcijā, ir tas, lai, nosakot kritērijus par tiesībām saņemt atbalstu atjaunojamo energoresursu jomā un ierosinot enerģētiskās drošības un iekšējā enerģijas tirgus dimensiju rīcībpolitikas, tiktu ņemts vērā princips “energoefektivitāte pirmajā vietā”. Līdzīgā kārtā darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.
(4)

Pirmējie aromātiskie amīni (PAA) ir savienojumu grupa; daži no šiem savienojumiem ir kancerogēni, un daži no tiem ir iespējami kancerogēni. Materiālos, kas ir saskarē ar pārtiku, PAA var rasties no atļautām vielām, piemaisījumiem vai sadalīšanās produktiem, kā arī no azokrāsvielu izmantošanas materiālu krāsošanā. Regulas (ES) Nr. 10/2011 II pielikumā noteikts, ka šādi PAA nedrīkst migrēt no plastmasas materiāliem un izstrādājumiem uz pārtiku vai pārtikas aizstājēju. Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra veiktā darba rezultātā ir arī konstatēts, ka krāsainās papīra salvetēs ir sastopama tāda PAA koncentrācija, kuru ir būtiski uzraudzīt.
(13)

Plāna galīgajā redakcijā Dānijai būtu jāņem vērā sinerģija starp piecām enerģētikas savienības dimensijām un principu “energoefektivitāte pirmajā vietā”, toskait būtu jāpaskaidro, kā energoefektivitāte palīdz izmaksefektīvi sasniegt nacionālos mērķus konkurētspējīgas mazoglekļa ekonomikas aspektā, panākt enerģētisko drošību un novērst enerģētisko nabadzību. Citi svarīgi elementi, kam jāpievēršas plāna galīgajā redakcijā, lai nodrošinātu organizētu mērķa – pilnībā no atjaunojamiem energoresursiem iegūta elektroenerģija 2030. gadā – īstenošanu, ir papildu informācija par konkrētiem mērķiem, kas attiecas uz pieprasījumreakciju, agregēšanu, sistēmas elastīgumu, viedajiem tīkliem, enerģijas uzkrāšanu, izkliedēto ražošanu, patērētāju aizsardzību un konkurenci enerģijas mazumtirdzniecībā. Svarīgi, lai plāna galīgajā redakcijā būtu iekļauts detalizēts apraksts par visām enerģijas subsīdijām, jo īpaši fosilajam kurināmajam, toskait nacionālās rīcībpolitikas, pasākumi un laika grafiki to pakāpeniskai izbeigšanai. Būtu labi, ja plānā tiktu iekļauta arī informācija par to, kā enerģijas piegādi varētu ietekmēt klimata pārmaiņu riski. Darbam pie to mērķu sasniegšanas, kas izvirzīti pētniecības, inovācijas un konkurētspējas dimensijas aspektā, ir jāsekmē enerģētikas savienības pārējo dimensiju ietvaros plānoto centienu īstenošana.
(8)

Pēc vairākiem gadiem, kad ievērojami pieauga mājokļu cenas, veidojas pārāk augstas vērtības risks, jo īpaši galvenajās pilsētu teritorijās. Eiropas Sistēmisko risku kolēģija izdeva brīdinājumu astoņām Savienības valstīm, tostarp Dānijai, norādot uz mājokļa īpašumu sektora neaizsargātību vidējā termiņā, kas izskaidrojams ar mājokļu cenu pieaugumu apvienojumā ar lieliem mājsaimniecību parādiem. Mājsaimniecības 2017. gadā turpināja samazināt savu parādu, bet tas joprojām ir viens no lielākajiem Savienībā (procentos no IKP) un saskaņā ar Komisijas aplēsēm pārsniedz ar ekonomikas pamatiem nodrošināto līmeni un piesardzības robežvērtības. Turklāt kopš 2013. gada to hipotēku daļa, kurām ir ļoti liela aizdevumu attiecība pret ienākumiem, ir strauji pieaugusi, jo īpaši Kopenhāgenā un ap to. Dānijas iestādes ir pieņēmušas vairākus jaunus makroprudenciālos pasākumus, lai vēl vairāk ierobežotu riskantu aizdevumu ņemšanu (spēkā no 2018. un 2020. gada), un ieviesušas īpašuma nodokļa reformu (spēkā no 2021. gada), lai risinātu reģionālu nelīdzsvarotību attiecībā uz mājokļu cenām. Tomēr ļoti liela aizdevumu attiecība pret ienākumiem apvienojumā ar lielu parādu, kam ir liels procentu likmju jutīgums, un, iespējams, pārāk augstu novērtētajām mājokļu cenām palielina cenu korekcijas risku, kas varētu kaitēt reālajai ekonomikai un banku nozarei.