ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Laboratorijas kritēriji gadījuma apstiprināšanai Vismaz viens no šādiem trim: — vīrusa izolēšana šūnu kultūrā no jebkura klīniska parauga un SARS-CoV identifikācija, izmantojot tādu metodi kā RT-PĶR, — SARS-CoV nukleīnskābes noteikšana vismaz vienā no šādiem trim gadījumiem: — vismaz divos dažādos klīniskos paraugos (piemēram, nazofaringeālā uztriepē un izkārnījumos), — vienā un tajā pašā klīniskajā paraugā, kas slimības laikā iegūts divās vai vairākās reizēs (piemēram, secīgos nazofaringeālos aspirātos), — divos dažādos testos vai atkārtotā RT-PĶR, katrā testā izmantojot jaunu RNS ekstraktu no sākotnējā klīniskā parauga, — SARS-CoV specifisko antivielu reakcija, izmantojot kādu no šādām divām metodēm: — serokonversija ar ELISA vai IFA ar akūtās un atveseļošanās stadijas serumu, kas testēti paralēli, — četrkārtīga vai lielāka antivielu titra paaugstināšanās starp akūtās un atveseļošanās stadijas serumu, kas testēti paralēli.
(5)

Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu sniegti pēc tam, kad Vācija līdz 2012. gada 1. aprīlim sniedza paziņojumu, kā arī pamatojoties uz Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozi, ir pamatoti šādi secinājumi: — vispārējās valdības budžeta deficīts Vācijā 2009. gadā bija 3,2 % no IKP un 2010. gadā – 4,3 % no IKP, taču 2011. gadā – divus gadus pirms Padomes noteiktā termiņa – tas tika samazināts līdz 1 % no IKP, kas ir mazāk par atsauces vērtību 3 %. Šo uzlabojumu palīdzēja panākt labvēlīgi cikliskie nosacījumi, spēcīgs darba tirgus, stimulēšanas pasākumu pakāpeniska izbeigšana, fiskālās konsolidācijas pasākumi un finanšu nozares stabilizācijas pasākumu, kas vērsti uz budžeta deficīta novēršanu, vienreizējās ietekmes pakāpeniska izzušana iepriekšējā gadā, — Vācijas 2012. gada stabilitātes programmā plānots, ka budžeta deficīts 2012. gadā joprojām būs 1 % no IKP un 2013. gadā samazināsies līdz 0,5 % no IKP, kas kopumā atbilst Komisijas dienestu prognozei par budžeta deficītu 0,9 % apmērā no IKP 2012. gadā un 0,7 % no IKP 2013. gadā. Tādējādi ir paredzēts, ka budžeta deficīts paliks ievērojami mazāks par atsauces vērtību 3 % no IKP. Turklāt saskaņā ar Komisijas dienestu prognozi cikliski koriģētais budžeta deficīts, neieskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, 2012. gadā būs 0,4 % no IKP un 2013. gadā – 0,3 % no IKP. Vienlaikus ir paredzēts, ka 2012. gadā valdības izdevumu pieaugums, neieskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, pārsniegs izdevumu rādītāju, kā noteikts 5. panta 1. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (6), bet 2013. gadā izdevumu rādītājs netiks pārsniegts, — parāda un IKP attiecība 2010. gadā strauji pieauga par 8,6 procentpunktiem līdz 83,0 %, jo īpaši dēļ samazinātas vērtības aktīvu nodošanas "sliktajām bankām" finanšu nozares stabilizācijas kontekstā. Saskaņā ar stabilitātes programmu pēc kopējā parāda samazināšanās līdz 81,2 % no IKP 2011. gadā, eurozonas stabilizācijas pasākumu rezultātā tas atkal palielināsies līdz 82,0 % no IKP 2012. gadā, pēc tam samazināsies līdz 80 % no IKP 2013. gadā un tad turpinās samazināties. Tas kopumā atbilst Komisijas dienestu prognozei, ka parāda un IKP attiecība 2012. gadā būs 82,2 % un 2013. gadā – 80,7 %, neņemot vērā iespējamos ieguvumus no "slikto banku" likvidācijas.
(2)

Pielikumos Komisijas 2003. gada 23. jūnija Lēmumam 2003/467/EK, ar ko nosaka no tuberkulozes, brucelozes un govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvu statusu dažām dalībvalstīm un dalībvalstu reģioniem attiecībā uz liellopu ganāmpulkiem (2), uzskaitītas tās dalībvalstis un to reģioni, kas ir atzīti attiecīgi par oficiāli brīviem no tuberkulozes, oficiāli brīviem no brucelozes un oficiāli brīviem no govju enzootiskās leikozes.
(10)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulas (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK (5), 4. panta 6. punktā noteiktas marķēšanas prasības produktiem, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem. Izsekojamības prasības produktiem, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, ir izklāstītas minētās regulas 4. panta 1. līdz 5. punktā, un izsekojamības prasības pārtikai un barībai, kas ražota no ĢMO, – minētās regulas 5. pantā.
(5)

No vienas puses, Kopienas nozīmes teritoriju saraksta piektais atjauninājums alpīnajam bioģeogrāfiskajam reģionam ir vajadzīgs, lai sarakstā iekļautu tās papildu teritorijas, ko dalībvalstis kopš 2009. gada ierosinājušas noteikt par Kopienas nozīmes teritorijām alpīnajā bioģeogrāfiskajā reģionā Direktīvas 92/43/EEK 1. panta nozīmē. Attiecībā uz šīm papildu teritorijām pienākumi, kas izriet no Direktīvas 92/43/EEK 4. panta 4. punkta un 6. panta 1. punkta, būtu jāpiemēro iespējami drīz, bet ne vēlāk kā sešu gadu laikā no dienas, kurā pieņemts Kopienas nozīmes teritoriju piektais atjauninātais saraksts alpīnajam bioģeogrāfiskajam reģionam.
(5)

No vienas puses, Kopienas nozīmes teritoriju saraksta trešais atjauninājums Panonijas bioģeogrāfiskajam reģionam ir vajadzīgs, lai sarakstā iekļautu tās papildu teritorijas, ko dalībvalstis kopš 2009. gada ierosinājušas noteikt par Kopienas nozīmes teritorijām Panonijas bioģeogrāfiskajā reģionā Direktīvas 92/43/EEK 1. panta nozīmē. Attiecībā uz šīm papildu teritorijām pienākumi, kas izriet no Direktīvas 92/43/EEK 4. panta 4. punkta un 6. panta 1. punkta, būtu jāpiemēro iespējami drīz, bet ne vēlāk kā sešu gadu laikā no dienas, kurā pieņemts Kopienas nozīmes teritoriju trešais atjauninātais saraksts Panonijas bioģeogrāfiskajam reģionam.
(195)

Kapitāla iemaksa, ko raidorganizācijai TV2 pārskaitīja digitalizācijas vajadzībām, 1997. gadā ir uzrādīta kā ienākumi. Attiecīgie samazinājumi ir ņemti vērā kā izmaksas ieguldījumu veikšanas laikā. Patiešām, digitalizācijas izmaksas ir sabiedrisko pakalpojumu izmaksas. Lai vienas un tās pašas izmaksas neattiecinātu divas reizes, ar ieguldījumiem saistītā amortizācija ir atskaitīta no sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas bruto izmaksām. Neraugoties uz TV2 pausto kritiku šajā saistībā Komisija uzskata, ka saskaņā ar pastāvīgo praksi attiecībā uz valsts kompensācijas aprēķināšanu ieņēmumi no valsts vai no valsts fonda jāņem vērā tajā gadā, kad tie ir piešķirti, nevis gadā, kad tie ir iztērēti vai izmantoti. 1. tabula Pārskatu dati par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas izmaksām un kompensācijas pasākumiem 1995.–2002. gadā (miljonos DKK) Gads 1995. 1996. 1997. 1998. 1999. 2000. 2001. 2002. Kopā Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas bruto izmaksas – 755,8 – 856,2 –1 415,2 –1 475,3 –1 439,1 –1 531,6 –1 518,5 –1 604,1 –10 595,8 Ieguldījumi digitalizācijā 0 0 0 0 –10,3 –4 –56,7 –23,9 –94,9 TV2 tieši saņemtie reklāmas neto ieņēmumi 0 0 1 091,9 1 118,4 1 014,4 1 089,9 1 006,8 1 028,3 6 349,7 Citi ieņēmumi 83,2 121,6 97,3 76,3 50,9 65,4 58 73,8 626,5 Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas neto izmaksas – 672,6 – 734,6 – 226,0 – 280,6 – 384,1 – 380,3 – 510,4 – 525,9 –3 714,5 Licenču maksas un reklāmas neto ieņēmumi, kas 1995.–1996. gadā saņemti no TV2 fonda 730,4 694 328,5 357,5 414,6 449,2 537,3 556,2 4 067,7 Pārskaitījums Radio fonda likvidēšanas laikā 0 0 8 10 15 25 0 0 58 Pārskaitījums TV2 fonda likvidēšanas laikā 0 0 217 0 0 0 0 0 217 Kopā i) iepriekš minētās licenču maksas un ieņēmumi no TV2 fonda un Radio fonda un ii) sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas neto izmaksas 57,8 –40,6 327,5 86,9 45,5 93,9 26,9 30,3 628,2 Avots: TV2 gada peļņas un zaudējumu pārskati
(7)

Projekta mērķis ir uzlabot ostas infrastruktūru. Projekts sastāv no šādiem apakšprojektiem, kurus paredzēts īstenot laikposmā no 2010. līdz 2014. gadam: a) sauso beramkravu termināļa celtniecība; b) piestātnes Nr. 35 celtniecība; c) piestātnes Nr. 12 celtniecība; d) ziemeļu viļņlauža rekonstrukcija; e) ostas baseina bagarēšana; f) dzelzceļa pievadceļu izbūve; g) ostas pārvaldes peldlīdzekļu pietauvošanās molu renovācija; h) kanāla krasta nostiprināšana.
(28)

Otrajā kārtā HR iesniedza aizzīmogotu aploksni ar tā piedāvājumu EUR 92 105 888 apmērā, atkārtoti pievienojot to pašu rakstveida paziņojumu. Pēc otrās kārtas beigām CA juridiskais pārstāvis iesniedza aploksni ar finanšu piedāvājumu trešajai kārtai un arī iesniedza ETA direktoru padomei atsevišķu paziņojumu par konkursa noteikumu pārkāpumu attiecībā uz piedāvājuma spēkā esamības prasībām. Konkursa komisija noraidīja šo iesniegumu ar pamatojumu, ka tas būtu pieņemams tikai tad, ja tiktu iesniegts iebilduma formā un tādējādi attiektos uz iebildumu izskatīšanas komisijas darbības jomu. CA juridiskais pārstāvis lūdza komisijai piecas minūtes papildu laika, lai izlemtu par turpmāko rīcību. Papildu laiks tika piešķirts, un gan rakstveida paziņojums, gan piedāvājuma aploksne tika noņemta no komisijas galda. Pārstāvji atgriezās pēc piecu minūšu pārtraukuma un paziņoja, ka neplāno iesniegt iebildumu, bet atkārtoti iesniedza savu piedāvājumu. Pēc tam HR iesniedza iebildumu un pieprasīja, lai piedāvājumu izskatīšanas trešā kārta tiktu atzīta par nepieņemamu, pamatojoties uz to, ka CA ir iesniedzis tādu piedāvājumu, kas tika atsaukts un atkārtoti iesniegts. Iebildumu izskatīšanas komisija pieņēma HR iebildumu, un CA piedāvājums (16) tika izslēgts no turpmākas dalības procedūrā.
(2)

Sakarā ar nopietniem Spānijas darba tirgus traucējumiem Spānija 2011. gada 22. jūlijā atbilstīgi 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļas 7. punkta trešajai daļai paziņoja Komisijai, ka tā attiecībā uz Rumānijas darba ņēmējiem nolēmusi no minētās dienas no jauna ieviest ierobežojumus piekļuvei darba tirgum, sevišķi tādēļ, ka lauksaimniecības nozares stāvokļa dēļ vasaras sezonā nepieciešama tūlītēja rīcība; citādi, gaidot Komisijas lēmumu atbilstīgi minētā VII pielikuma 7. punkta otrajai daļai, no jauna ieviesto ierobežojumu efektivitāti apdraudētu risks, ka palielināsies Rumānijas darba ņēmēju skaits. Vienlaikus Spānijas valdība ir iesniegusi pamatotu ex-post paziņojumu un papildu informāciju par darba tirgus traucējumiem.
(5)

Pamatojoties uz Komisijas (Eurostat) datiem, kas sniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 479/2009 14. pantu pēc tam, kad Somija līdz 2011. gada 1. aprīlim sniedza paziņojumu, kā arī pamatojoties uz Komisijas dienestu 2011. gada pavasara prognozi, var izdarīt šādus secinājumus: — lai gan 2010. gada aprīļa paziņojumā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru plānots, ka 2010. gadā deficīts būs 4,1 % no IKP, faktiskais rezultāts izrādījās ievērojami labāks, proti, 2,5 % no IKP, — faktiskais budžeta deficīts izrādījās mazāks, nekā plānots, galvenokārt tāpēc, ka ekonomikas izaugsme notika straujāk, nekā gaidīts, un uzlabojās situācija darba tirgū, palielinot nodokļu ieņēmumus (jo īpaši no PVN un ienākumu nodokļa), bet izdevumi kopumā nepieauga, — Komisijas dienestu 2011. gada pavasara prognozē paredzēts, ka deficīts turpinās samazināties, 2011. gadā sasniedzot 1 % no IKP. Arī stabilitātes programmas 2011. gada atjauninājumā prognozēts, ka deficīts 2011. gadā būs 0,9 % no IKP. Fiskālā bilance salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu uzlabojas, un to veicina cikliskie faktori, atspoguļojot gaidāmo salīdzinoši spēcīgas ekonomiskās aktivitātes saglabāšanos, kā arī daži diskrecionāri nodokļu (galvenokārt enerģijai un produktiem) paaugstinājumi, kas veido aptuveni 0,5 % no IKP. Gan Komisijas dienestu prognozē, gan stabilitātes programmas 2011. gada atjauninājumā paredzēts, ka 2012. gadā deficīts vēl nedaudz samazināsies, sasniedzot 0,7 % no IKP, — saskaņā ar Komisijas dienestu 2011. gada prognozi un strukturālajām bilancēm (ko Komisijas dienesti pārrēķinājuši, pamatojoties uz stabilitātes programmas jaunāko atjauninājumu un izmantojot kopīgi pieņemtu metodiku) 2011. gadā aplēsts, ka strukturālā bilance būs labāka nekā vidēja termiņa mērķis, ko Somijas iestādes noteikušas kā strukturālo pārpalikumu 0,5 % apmērā no IKP. Tomēr aplēsts, ka strukturālā bilance nedaudz pasliktināsies un vidējā termiņā kļūs negatīva. Strukturālās bilances aplēšu acīmredzamās pasliktināšanās iemesls ir kopumā stabils nominālais deficīts apvienojumā ar labvēlīgām ekonomiskās izaugsmes prognozēm, kas ļauj samazināt patlaban lielo ražošanas apjoma starpību. Rezultātā, un ja vien netiek veikti papildu pasākumi, patlaban tiek lēsts, ka 2015. gada budžeta bilance, izņemot cikliskos faktorus un vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, būs nedaudz sliktāka nekā minimālā robežvērtība – 1,2 % apmērā no IKP, kas normālu ciklisko svārstību laikā nodrošina drošības rezervi, lai netiktu pārsniegta 3 % no IKP atsauces vērtība. stabilitātes programmas prognozēs, kas sniedzas līdz 2015. gadam, paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam stabilizēsies aptuveni 1 % apmērā no IKP, — saskaņā ar Komisijas dienestu 2011. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka parāda attiecība pieaugs no 48,4 % no IKP 2010. gadā līdz 52,2 % no IKP 2012. gadā. Stabilitātes programmas atjauninājumā paredzēts, ka parāda attiecība līdz 2012. gadam palielināsies līdz 51,3 % no IKP.
(3)

Ar 10. panta 2. punkta pirmo daļu Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regulā (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (3), ir noteikts, ka summu, kas saskaņā ar minētās regulas 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minēto lēmumu par grāmatojumu noskaidrošanu ir atgūstama no katras dalībvalsts vai izmaksājama katrai dalībvalstij, nosaka, atskaitot attiecīgajā finanšu gadā, t. i., 2010. gadā, veiktos ikmēneša maksājumus no izdevumiem, kas saskaņā ar 1. punktu atzīti attiecīgajam finanšu gadam. Komisija šo summu atskaita no ikmēneša maksājuma, kas attiecas uz izdevumiem, kuri veikti otrajā mēnesī pēc lēmuma par grāmatojumu noskaidrošanu, vai pieskaita minētajam maksājumam.
(1)

Komisijas Regula (EK) Nr. 1419/2004 (3) paredz turpināt to daudzgadu finansēšanas līgumu un gada finansēšanas līgumu piemērošanu, kas noslēgti starp Eiropas Komisiju, kura pārstāv Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Čehiju, Igauniju, Latviju, Lietuvu, Poliju, Slovākiju, Slovēniju un Ungāriju, no otras puses, un paredz konkrētas atkāpes no daudzgadu finansēšanas līgumiem un Padomes Regulām (EK) Nr. 1266/1999 (4) un (EK) Nr. 2222/2000.
c)

gaisa pārvadātāja īpašnieks tieši vai ar akciju kontrolpaketes starpniecību ir un to faktiski kontrolē Eiropas Savienības dalībvalstis vai to valstspiederīgie, vai citas 3. pielikumā minētās valstis vai to valstspiederīgie.
4.

kur: LMP = aprēķinātais liemeņa liesās gaļas procentuālais saturs, F = muguras tauku biezums (ieskaitot ādu) milimetros, ko mēra 7 centimetrus no sadalīta liemeņa viduslīnijas starp otro un trešo ribu no beigām, M = muguras muskuļu biezums milimetros, ko mēra tajā pašā laikā un vietā kā F. Šo formulu piemēro liemeņiem, kuru svars ir no 50 līdz 120 kilogramiem.
(7)

Komisija lūdza un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu dempingu, tā radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumus veica šādos uzņēmumos: a) ražotāji Savienībā: — BP Aromatics Limited NV, Gēla, Beļģija, — CEPSA Química, S.A., Madride, Spānija, — Lotte Chemical UK Ltd (agrāk Artenius), Wilton, Redcar, Apvienotā Karaliste; b) importētāji Savienībā: — Mitsui & Co. Benelux NV, Brisele, Beļģija; c) lietotāji Savienībā: — DSM Powder Coating Resins B.V., Zwolle, Nīderlande, — M&G Polimeri Italia SPA, Patrica (Frosinone), Itālija, — NOVAPET S.A., Barbastro (Huesca), Spānija, — UAB NEO Group, Klaipēda, Lietuva; d) Taizemes ražotāji eksportētāji: — TPT Petrochemicals Public Company Ltd, Bangkoka, Taizeme (turpmāk “TPT”), — Indorama Petrochem Ltd, Bangkoka, Taizeme (turpmāk “Indorama”), — Siam Mitsui PTA Company Ltd, Bangkoka, Taizeme (turpmāk “SMPC”); e) saistītais eksportētājs: — Mitsui Chemicals Inc, Tokija, Japāna (turpmāk “MCI”) – eksporta tirdzniecības pārstāvis un SMPC akcionārs.
(9)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulas (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK (5), 4. panta 6. punktā noteiktas marķēšanas prasības produktiem, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem. Izsekojamības prasības produktiem, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, ir izklāstītas minētās regulas 4. panta 1. līdz 5. punktā, un izsekojamības prasības pārtikai un barībai, kas ražota no ĢMO, - minētās regulas 5. pantā.
(166)

Šajos apgalvojumos Eiropas Parlamentam Komisija piedāvāja īpašas beznosacījumu saskaņotās garantijas, kas būtībā atļāva apstrīdētā pasākuma saņēmējiem pamatoti cerēt uz to, ka nemateriālās vērtības amortizācijas kārtība ir likumīga tādā nozīmē, ka tā neietilpst valsts atbalsta noteikumu piemērošanas jomā (117) un tādēļ neviena no minētās kārtības gūtajām priekšrocībām nevar būt turpmākās atgūšanas procedūras priekšmets. Lai arī šos apgalvojumus nevar pielīdzināt oficiālam Komisijas lēmumam, ar kuru nosaka, ka šī amortizācijas kārtība nav valsts atbalsts, to ietekme bija līdzīga saistībā ar tiesiskās paļāvības izvedi, jo īpaši ievērojot, ka esošajā lietā bija ievērotas piemērojamās procedūras, kas garantē koleģialitātes principa respektēšanu. Tā kā valsts atbalsta jēdziens ir objektīvs (118) un Komisijai nav rīcības brīvības attiecībā uz tās interpretāciju, pretēji tam, kas notiek, analizējot saderību, jebkurš precīzs un beznosacījumu apgalvojums Komisijas vārdā par to, ka valsts pasākums nav uzskatāms par valsts atbalstu acīmredzot tiks saprasts kā apliecinājums tam, ka pasākums no paša sākuma nebija valsts atbalsts (tas ir, arī pirms minētā apgalvojuma). Jebkurš uzņēmums, kam iepriekš bija neskaidrība par to, vai tas nākotnē būs pakļauts, saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, priekšrocības piedziņai, kas bija iegūta saskaņā ar nemateriālās vērtības amortizācijas kārtību, kas radies pirms Komisijas apgalvojuma noslēgtajiem darījumiem, varētu secināt pēc šādiem apgalvojumiem, ka šāda nenoteiktība ir nepamatota, jo nevarēja cerēt uz lielāku piesardzību, nekā Komisija, attiecībā uz šo jautājumu. Šajos apstākļos, paturot prātā, ka Kopienas tiesību akti nepieprasa pierādījumus par cēloņsakarību starp garantijām, ko sniedz Kopienas iestāde, un pilsoņu vai uzņēmumu uzvedību, uz kuriem attiecas šādas garantijas (119), jebkurš piesardzīgs uzņēmējs varētu pamatoti cerēt, ka Komisija saistībā ar pasākumiem nenoteiks turpmāk nekādu atbalsta atgūšanu (120), kuru tā pati iepriekš bija kvalificējusi savā apgalvojumā citai Kopienas iestādei kā neuzskatāmu par atbalstu, neatkarīgi no tā, ka pabeidza darījumu, kas guva labumu no atbalsta pasākuma.
1)

lēmuma 2. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Lēmuma 1. pantu nepiemēro: a) lai pārdotu, piegādātu, nodotu vai eksportētu militāro ekipējumu, kas nav nāvējošs, vai ekipējumu, ko varētu izmantot iekšējām represijām, kas ir paredzēts vienīgi humānām vai aizsardzības vajadzībām vai Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) un Savienības iestāžu izveidošanas programmām, vai Savienības un ANO krīzes pārvarēšanas operācijām; b) lai pārdotu, piegādātu, nodotu vai eksportētu militāro ekipējumu, kas nav nāvējošs, vai ekipējumu, kas nav nāvējošs un ko varētu izmantot iekšējām represijām, kurš ir paredzēts vienīgi tam, lai Gvinejas Republikas policija un žandarmērija, uzturot sabiedrisko kārtību, spētu pielietot spēku tikai piemērotā un samērīgā veidā; c) lai pārdotu, piegādātu, nodotu vai eksportētu transportlīdzekļus, kas nav paredzēti militāriem mērķiem un kas ir izgatavoti no ballistiskas aizsardzības materiāliem, vai kuros ir uzstādīti šādi materiāli, nolūkā nodrošināt Gvinejas Republikā izvietotā Savienības un tās dalībvalstu personāla aizsardzību; d) lai sniegtu tehnisko palīdzību, starpnieku pakalpojumus un citus pakalpojumus saistībā ar a) līdz c) apakšpunktā minētiem priekšmetiem vai a) apakšpunktā minētām programmām un operācijām; e) lai sniegtu finansējumu vai finanšu palīdzību saistībā ar a) līdz c) apakšpunktā minētiem priekšmetiem vai a) apakšpunktā minētām programmām un operācijām; ar nosacījumu, ka šādam eksportam un palīdzībai iepriekš piekritusi attiecīgā kompetentā iestāde.”;
(8)

Ar Lēmumu 2010/2/ES tika atdalītas vairākas nozares NACE-4 līmenī, par kurām konstatēts, ka tajās nepastāv būtisks oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks, un tika novērtētas vairākas attiecīgās apakšnozares, kuru īpašo raksturīgo īpatnību dēļ tika novērota ievērojami atšķirīga ietekme no pārējās nozares. Ja šā novērtējuma rezultātā rodas secinājums, ka dažas nozares vai apakšnozares var skaidri atšķirt no citām nozarēm un apakšnozarēm, pamatojoties uz atsevišķām īpatnībām, un tās atbilst Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 15. vai 16. punktā noteiktajiem kvantitatīvajiem kritērijiem, tās var pievienot to produktu sarakstam, attiecībā uz kuriem pastāv oglekļa dioksīda emisiju pārvirzes risks. Tādēļ sarakstā jāiekļauj nozares “Kakao pasta (izņemot ar cukura vai citu saldinātāju piedevu)”, “Kakao sviests, tauki un eļļa” un “Kakao pulveris bez cukura vai cita saldinātāja piedevas”.
a)

komitejas locekļa amatā — John SHEAHAN kungs, Member of Limerick County Council, — Des HURLEY kungs, Member of Carlow Local Authorities (County and Town), kā arī
1)

lēmuma 1. pantu aizstāj ar šādu: “1. pants Ungārijā cūku liemeņu klasifikācijai saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (4) V pielikuma B nodaļas IV iedaļas 1. punktu ir atļauts izmantot šādas metodes: a) aparātus “Fat-O-Meater FOM S70” un “Fat-O-Meater FOM S71” un ar tiem saistītās novērtējuma metodes, kuru sīks apraksts ir sniegts pielikuma I daļā; b) aparātu “Ultra FOM 300” un ar to saistītās novērtējuma metodes, kuru apraksts sniegts pielikuma II daļā; c) aparātu “OptiScan-TP” un ar to saistītās novērtējuma metodes, kuru sīks apraksts sniegts pielikuma III daļā; d) aparātu “IM-03” un ar to saistītās novērtējuma metodes, kuru sīks apraksts sniegts pielikuma IV daļā; e) aparātu “OptiGrade-MCP” un ar to saistītās novērtējuma metodes, kuru sīks apraksts sniegts pielikuma V daļā. Attiecībā uz aparātu “Ultra FOM 300”, kas minēts pirmās daļas b) punktā, pēc mērījumu procedūras pabeigšanas ir jābūt iespējai konstatēt uz liemeņa, ka aparāts ir noteicis BF un LD mērījuma vērtības mērījuma vietā, kas noteikta pielikuma II daļas 3. punktā. Mērījuma vietas atbilstoša marķēšana jāveic mērījumu procedūras laikā.
(4)

Līdz ar to laikposmam no 2011. gada 1. oktobra līdz 2017. gada 30. septembrim ir jāieceļ trīs no minētajā kandidātu sarakstā iekļautajām personām, nodrošinot Civildienesta tiesas sastāva līdzsvarotību, lai tajā būtu pārstāvēti dalībvalstu pilsoņi no ģeogrāfiski pēc iespējas plašākas teritorijas, ņemot vērā arī valstu tiesību sistēmu pārstāvību,
3)

pielikumu groza šādi: a) pielikuma b) iedaļu aizstāj ar šādu b) iedaļu: “b) Produktu apzīmējums un specifikācija i) Pārtika un pārtikas sastāvdaļas, kas satur kukurūzu DAS-Ø15Ø7-1, sastāv vai ir ražotas no tās. ii) Barība, kas ražota no kukurūzas DAS-Ø15Ø7-1. Ģenētiski modificētā kukurūza DAS-Ø15Ø7-1, kas aprakstīta pieteikumā, ir rezistenta pret Eiropas kukurūzas kodi (Ostrinia nubilalis) un dažiem citiem tauriņu kārtas kaitēkļiem (Lepidoptera) un ir noturīga pret glufosināta amonija herbicīdu. Ģenētiski modificētā kukurūza DAS-Ø15Ø7-1 satur šādas DNS sekvences divās kasetēs: — 1. kasetē: no Bacillus thuringiensis subsp. aizawai iegūta saīsināta cry1F gēna sintētiska versija, kas dod rezistenci pret Eiropas kukurūzas kodi (Ostrinia nubilalis) un dažiem citiem tauriņu kārtas kaitēkļiem (Lepidoptera), ko regulē ubikvitīna promoters ubiZM1(2), kas iegūts no Zea mays L., un ORF25PolyA terminators, kas iegūts no Agrobacterium tumefaciens pTi15955; — 2. kasetē: no Streptomyces viridochromogenes celma Tü494 iegūta pat gēna sintētiska versija, kas piešķir toleranci pret glufosināta amonija herbicīdu, ko regulē 35S promoters un terminatora sekvences, kas iegūtas no ziedkāpostu mozaīkas vīrusa.”; b) pielikuma c) iedaļu aizstāj šādu c) iedaļu: “c) Marķējums Nav citu specifisku prasību, izņemot tās, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā. Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punkta un 25. panta 2. punkta nolūkā “organisma nosaukums” ir “kukurūza”.”