19)

regulas 26. pantu groza šādi: a) panta 1. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “c) ar tādas trešās valsts iestādes vai starptautiskas organizācijas starpniecību, kā minēts 25. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā vai 25. panta 4.a punktā.”; b) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Ja Eiropols saņem personas datus tieši no privātajām pusēm, tas var minētos personas datus apstrādāt saskaņā ar 18. pantu, lai identificētu attiecīgās valsts vienības, kas minētas šā panta 1. punkta a) apakšpunktā. Eiropols personas datus un jebkādus nepieciešamās datu apstrādes attiecīgos rezultātus jurisdikcijas noteikšanas nolūkā nekavējoties nosūta attiecīgajām valsts vienībām. Eiropols personas datus un minēto datu nepieciešamās apstrādes attiecīgos rezultātus jurisdikcijas noteikšanas nolūkā saskaņā ar 25. pantu var nosūtīt attiecīgajiem kontaktpunktiem un iestādēm, kas minēti šā panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā. Ja Eiropols nevar identificēt attiecīgās valsts vienības vai jau ir nosūtījis attiecīgos personas datus visām identificētajām attiecīgajām valsts vienībām un nav iespējams identificēt citas attiecīgās valsts vienības, Eiropols datus izdzēš, ja vien attiecīgā valsts vienība, kontaktpunkts vai iestāde personas datus atkārtoti neiesniedz Eiropolam saskaņā ar 19. panta 1. punktu četru mēnešu laikā pēc nosūtīšanas vai pārsūtīšanas. Kritērijus attiecībā uz to, vai tās dalībvalsts valsts vienība, kurā attiecīgā privātā puse ir iedibināta, ir attiecīgā valsts vienība, nosaka 18. panta 7. punktā minētajās pamatnostādnēs.”; c) iekļauj šādu punktu: “2.a Jebkādai Eiropola sadarbībai ar privātajām pusēm nevajadzētu ne dublēt, ne traucēt dalībvalstu FIU darbību, un tā neattiecas uz informāciju, ko Direktīvas (ES) 2015/849 nolūkos paredzēts iesniegt FIU.”; d) panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Ja Eiropols saņem personas datus no privātās puses, kas iedibināta trešā valstī, Eiropols nosūta minētos datus un minēto datu analīzes un pārbaudes rezultātus tikai tādai attiecīgai dalībvalstij vai trešai valstij, kā minēts 25. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā vai 25. panta 4.a punktā. Neskarot šā punkta pirmo daļu, Eiropols var pārsūtīt šā punkta pirmajā daļā minētos rezultātus attiecīgajai trešai valstij, ievērojot 25. panta 5. vai 6. punktu.”; e) panta 5. un 6. punktu aizstāj ar šādiem: “5. Eiropols nenosūta un nepārsūta personas datus privātajām pusēm, izņemot turpmāk uzskaitītajos gadījumos un ar noteikumu, ka šāda nosūtīšana vai pārsūtīšana ir noteikti nepieciešama un samērīga, kas jānosaka katrā atsevišķā gadījumā: a) nosūtīšana vai pārsūtīšana neapšaubāmi ir datu subjekta interesēs; b) nosūtīšana vai pārsūtīšana ir noteikti nepieciešama, lai novērstu tāda nozieguma, tostarp terorisma, tūlītēju izdarīšanu, kas ietilpst Eiropola mērķos; c) publiski pieejamu personas datu nosūtīšana vai pārsūtīšana ir absolūti nepieciešama 4. panta 1. punkta m) apakšpunktā minētā uzdevuma veikšanai un ir izpildīti šādi nosacījumi: i) nosūtīšana vai pārsūtīšana attiecas uz kādu atsevišķu un konkrētu gadījumu; ii) attiecīgo datu subjektu pamattiesības un pamatbrīvības nav svarīgākas par sabiedrības interesēm, kuru dēļ attiecīgajā gadījumā ir nepieciešama minēto personas datu nosūtīšana vai pārsūtīšana; vai d) nosūtīšana vai pārsūtīšana ir absolūti nepieciešama, lai Eiropols varētu paziņot minētajai privātajai pusei par to, ka saņemtā informācija ir nepietiekama, lai Eiropols varētu identificēt attiecīgās valsts vienības, un ir izpildīti šādi nosacījumi: i) nosūtīšana vai pārsūtīšana notiek pēc personas datu saņemšanas tiešā veidā no privātās puses saskaņā ar 2. punktu; ii) trūkstošajai informācijai, uz kuru Eiropols var atsaukties savos paziņojumos, ir nepārprotama saikne ar informāciju, ar kuru iepriekš dalījusies minētā privātā puse; iii) trūkstošā informācija, uz kuru Eiropols var atsaukties savos paziņojumos, ir stingri ierobežota attiecībā tikai uz tādu informāciju, kas Eiropolam nepieciešama, lai identificētu attiecīgās valsts vienības. Uz šā punkta pirmajā daļā minēto nosūtīšanu un pārsūtīšanu attiecas ierobežojumi, kas norādīti, ievērojot 19. panta 2. vai 3. punktu, un to veic neskarot 67. pantu. 6. Attiecībā uz šā panta 5. punkta a), b) un d) apakšpunktu, ja attiecīgā privātā puse nav iedibināta Savienībā vai trešā valstī, kā minēts 25. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā vai 25. panta 4.a punktā, izpilddirektors pārsūtīšanu atļauj tikai gadījumos, kad šī pārsūtīšana ir: a) nepieciešama, lai aizsargātu attiecīgā datu subjekta vai kādas citas personas būtiskas intereses; b) nepieciešama, lai aizsargātu attiecīgā datu subjekta likumīgās intereses; c) būtiska, lai novērstu tūlītēju un nopietnu draudus sabiedrības drošībai kādā dalībvalstī vai trešā valstī; d) nepieciešama atsevišķos gadījumos, lai novērstu, izmeklētu un atklātu kādu konkrētu noziedzīgu nodarījumu, kas ietilpst Eiropola mērķos, vai sauktu par to pie atbildības; vai e) nepieciešama atsevišķos gadījumos, lai konstatētu, īstenotu vai aizstāvētu juridiskas tiesības saistībā ar tāda konkrēta noziedzīga nodarījuma novēršanu, izmeklēšanu un atklāšanu, kas ietilpst Eiropola mērķos, vai saukšanu par to pie atbildības. Personas datus nepārsūta, ja izpilddirektors konstatē, ka attiecīgā datu subjekta pamattiesības un pamatbrīvības ir svarīgākas par sabiedrības interesēm, kuru dēļ ir jāveic pārsūtīšana, kas minēta šā punkta pirmās daļas d) un e) apakšpunktā.”; f) iekļauj šādus punktus: “6.a Neskarot šā panta 5. punkta a), c) un d) apakšpunktu un citus Savienības tiesību aktus, personas datu nosūtīšana vai pārsūtīšana saskaņā ar 5. un 6. punktu nav sistemātiska, masveida vai strukturāla. 6.b Eiropols var lūgt dalībvalstis ar to valsts vienību starpniecību iegūt saskaņā ar to valsts tiesību aktiem personas datus no privātajām pusēm, kuras ir iedibinātas vai kurām ir likumīgs pārstāvis to teritorijā, lai dalītos ar minētajiem datiem ar Eiropolu. Šādi pieprasījumi ir pamatoti un pēc iespējas precīzi. Šādi personas dati ir pēc iespējas mazāk sensitīvi un stingri ierobežoti attiecībā tikai uz tādiem datiem, kas ir nepieciešami un ir samērīgi, lai Eiropols varētu identificēt attiecīgās valsts vienības. Neatkarīgi no dalībvalstu jurisdikcijas pār konkrēto noziegumu, dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes var apstrādāt pirmajā daļā minētos pieprasījumus saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem, lai Eiropolam sniegtu informāciju, kas nepieciešama, lai tas varētu identificēt attiecīgās valsts vienības. 6.c Eiropola infrastruktūru var izmantot informācijas apmaiņai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un privātajām pusēm saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem. Minētā apmaiņa var attiekties arī uz noziegumiem, kas neietilpst Eiropola mērķos. Ja dalībvalstis izmanto Eiropola infrastruktūru personas datu apmaiņai par noziegumiem, kas ietilpst Eiropola mērķos, tās var sniegt Eiropolam piekļuvi šādiem datiem. Ja dalībvalstis izmanto Eiropola infrastruktūru personas datu apmaiņai par noziegumiem, kas neietilpst Eiropola mērķos, Eiropolam nav piekļuves minētajiem datiem, un to uzskata par apstrādātāju saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 87. pantu. Eiropols novērtē drošības riskus, ko rada atļauja izmantot tā infrastruktūru privātajām pusēm, un vajadzības gadījumā īsteno atbilstīgus preventīvus un riska mazināšanas pasākumus.”; g) panta 9. un 10. punktu svītro; h) pantam pievieno šādu punktu: “11. Eiropols sagatavo gada pārskatu valdei par personas datiem, ar kuriem notikusi apmaiņa ar privātajām pusēm saskaņā ar 26., 26.a un 26.b pantu, pamatojoties uz valdes noteiktiem kvantitatīviem un kvalitatīviem novērtēšanas kritērijiem. Gada pārskatā ietver konkrētus piemērus, kas parāda, kāpēc Eiropola pieprasījumi saskaņā ar šā panta 6.b punktu ir bijuši nepieciešami Eiropola mērķu sasniegšanai un tā uzdevumu izpildei. Gada pārskatā ņem vērā pienākumu ievērot diskrētumu un konfidencialitāti, un piemērus anonimizē, ciktāl tas attiecas uz personas datiem. Minēto gada pārskatu nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un valstu parlamentiem.”;