Oficiālais Vēstnesis L 318 , 27/11/1998 Lpp. 0001 - 0003



Padomes Regula (EK) Nr. 2531/98 (1998. gada 23. novembris) par obligāto rezervju piemērošanu, ko veic Eiropas Centrālā banka EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Protokolu (Nr. 3.) par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem ("Statūti"), un jo īpaši tā 19.2. pantu; ņemot vērā Eiropas Centrālas bankas ("ECB") ieteikumu [1]; ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], ņemot vērā Komisijas atzinumu [3], rīkojoties saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 106. panta 6. punktā noteikto procedūru (še turpmāk "Līgums") un Statūtu 42. pantu, un saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti Statūtu 43.1. pantā un 8. daļā Protokolā (Nr. 11) par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, (1) tā kā 19.2. pants saistībā ar Statūtu 43.1. pantu, Protokola Nr. 11 8. daļu un 2. daļu Protokolā Nr. 12 par dažiem noteikumiem attiecībā uz Dāniju nepiešķir nekādas tiesības un neuzliek nekādus pienākumus neiesaistītām dalībvalstīm; (2) tā kā Statūtu 19.2. pants prasa Padomei cita starpā noteikt rezervju minimālo pieļaujamo apjomu un maksimālo pieļaujamo starpību starp šīm rezervēm un to obligāto apjomu; (3) tā kā Statūtu 19.2. pants arī paredz, ka Padome nosaka attiecīgas sankcijas prasību neievērošanas gadījumā; tā kā ir noteiktas konkrētas sankcijas; tā kā attiecībā uz sankciju noteikšanas principiem un procedūrām šī regula atsaucas uz Padomes Regulu (EK) Nr. 2532/98 (1998. gada 23. novembris) par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas [4] un nosaka vienkāršotu sankciju piemērošanas procedūru dažu pārkāpumu gadījumā; tā kā, ja ir pretrunas starp Regulas (EK) Nr. 2532/98 noteikumiem un šīs regulas noteikumiem, kas ļauj ECB piemērot sankcijas, priekšroka būtu jādod šīs regulas noteikumiem; (4) tā kā Statūtu 19.1. pants nosaka, ka ECB Padome var noteikt to, kā aprēķināt un noteikt obligāto rezervju vajadzīgo apjomu; (5) tā kā, lai tā būtu efektīvs instruments naudas tirgus pārvaldībā un monetārajā kontrolē, obligāto rezervju piemērošanas sistēma ir jāveido tā, lai ECB ir spēja un elastība izpildīt rezervju prasības saistībā ar ekonomikas un finanšu stāvokļa maiņu starp iesaistītajām dalībvalstīm un atbilstoši tam; tā kā šajā sakarā ECB ir elastīgi jāreaģē uz jaunām norēķinu metodēm, piemēram, elektroniskās naudas attīstību; tā kā ECB var noteikt obligātās rezerves saistībām, ko rada ārpusbilances posteņi, jo īpaši tām saistības, kas vai nu atsevišķi vai kopā ar citiem bilances vai ārpusbilances posteņiem ir salīdzināmas ar saistībām, kuras ir iegrāmatotas bilancē, lai ierobežotu apiešanas iespēju; (6) tā kā ECB — paredzot sīki izstrādātus noteikumus par obligāto rezervju piemērošanu, tostarp par faktiskās rezervju starpības noteikšanu, visu rezervju atlīdzināšanu, jebkādiem atbrīvojumiem no obligāto rezervju prasības vai šādu prasību grozījumiem, kas attiecas uz specifisku iestāžu grupu vai grupām — ir jārīkojas saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas ("ECBS") mērķiem, kā noteikts Līguma 105. panta 1. punktā un izklāstīts Statūtu 2. pantā; tā kā tas, cita starpā, ietver arī principu neradīt būtiski nevēlamu savietojumu vai sadalījumu; tā kā šādu obligāto rezervju piemērošana var būt daļa no Kopienas monetārās politikas noteikšanas un īstenošanas, kas ir viens no ECBS pamatuzdevumiem, kā norādīts Līguma 105. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā un atspoguļots Statūtu 3.1. panta pirmajā ievilkumā; (7) tā kā sankcijas, kas ir paredzētas šajā regulā noteikto saistību neievērošanas gadījumā, neskar iespēju ECBS paredzēt atbilstīgus izpildes noteikumus saistībā ar darījumu partneriem, tostarp iestādes daļēju vai pilnīgu izslēgšanu no monetārās politikas darbībām, ja ir izdarīts nopietns pārkāpums saistībā ar obligāto rezervju prasībām; (8) tā kā ECBS un ECB ir uzticēts uzdevums sagatavot monetārās politikas instrumentus, lai tie pilnībā varētu darboties Ekonomikas un monetārās politikas trešajā posmā (še turpmāk "trešais posms"); tā kā svarīgs sagatavošanās elements pirms trešā posma ir ECB noteikumu apstiprināšana, kuros ir prasība iestādēm izveidot obligātās rezerves no 1999. gada 1. janvāra; tā kā būtu vēlams 1998. gadā informēt tirgus dalībniekus par sīki izstrādātiem noteikumiem, ko ECB varētu uzskatīt par vajadzīgu apstiprināt obligāto rezervju sistēmas īstenošanai; tā kā tāpēc no šīs regulas spēkā stāšanās brīža ECB ir jānodrošina reglamentējošas pilnvaras; (9) tā kā šīs regulas noteikumus var efektīvi piemērot pilnībā, ja iesaistītās dalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka šo valstu iestādēm ir pilnvaras palīdzēt un sadarboties ar ECB, veicot informācijas apkopošanu un pārbaudi, kā noteikts šajā regulā, saskaņā ar Līguma 5. pantu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Definīcijas Šajā regulā: 1) "iesaistītā dalībvalsts" ir dalībvalsts, kura ir pieņēmusi vienoto valūtu saskaņā ar Līgumu; 2) "valsts centrālā banka" ir kādas iesaistītās dalībvalsts centrālā banka; 3) "iestāde" ir iestāde kādā iesaistītajā dalībvalstī, kurai saskaņā ar Statūtu 19.1. panta nosacījumiem ECB prasa turēt obligātās rezerves; 4) "rezervju starpība" ir obligāto rezervju bāzes procentuālā daļa, ko ECB var noteikt saskaņā ar Statūtu 19.1. pantu; 5) "sankcijas" ir naudassodi, periodiski soda maksājumi, soda procenti un bezprocentu noguldījumi. 2. pants Tiesības piešķirt iestādēm atbrīvojumus ECB nediskriminējot var atbrīvot iestādes no obligāto rezervju prasības saskaņā ar ECB noteiktajiem kritērijiem. 3. pants Obligāto rezervju bāze 1. Atbilstīgi šā panta 2. un 3. punktā paredzētajiem noteikumiem bāze, attiecībā uz ko ECB saskaņā ar Statūtu 19.1. pantu var prasīt iestādēm turēt obligātās rezerves, ietver: i) iestāžu saistības, ko rada līdzekļu pieņemšana, un ii) saistības, ko rada ārpusbilances posteņi, bet izņemot iii) pilnīgas vai daļējas saistības, kas ir parāds jebkurai citai iestādei saskaņā ar kārtību, kura jāprecizē ECB, un iv) saistības, kas ir parāds ECB vai kādai valsts centrālajai bankai. 2. Saistībām tirgojamu parāda instrumentu veidā ECB var — kā alternatīvu 1. punkta iii) apakšpunkta noteikumiem — noteikt, ka saistības, kas ir kādas iestādes parāds kādai citai iestādei, pilnīgi vai daļēji atskaita no tās iestādes obligāto rezervju bāzes, kurai otra iestāde ir parādā. 3. ECB nediskriminējot var ļaut atskaitīt konkrētus aktīvu veidus no saistību kategorijām, kas veido daļu no obligāto rezervju bāzes. 4. pants Rezervju starpība 1. Rezervju starpība, ko ECB var sīkāk noteikt saskaņā ar Statūtu 19.1. pantu, nepārsniedz 10 % no visām atbilstīgajām saistībām, kas ir daļa no obligāto rezervju bāzes, bet var būt 0 %. 2. Saskaņā ar 1. punktu, ECB nediskriminējot var sīkāk norādīt atšķirīgas rezervju starpības konkrētām saistību kategorijām, kas ir daļa no obligāto rezervju bāzes. 5. pants Reglamentējošas pilnvaras Šīs regulas 2., 3. un 4. panta mērķiem ECB, vajadzības gadījumā, pieņem regulas vai lēmumus. 6. pants Tiesības apkopot un pārbaudīt informāciju 1. ECB ir tiesības vākt no iestādēm informāciju, kas ir vajadzīga, lai piemērotu obligātās rezerves. Šāda informācija ir konfidenciāla. 2. ECB ir tiesības pārbaudīt informācijas precizitāti un kvalitāti, ko iestādes sniedz, lai pierādītu atbilstību obligāto rezervju prasībām. ECB paziņo iestādei lēmumu pārbaudīt datus vai veikt obligātu datu vākšanu. 3. Tiesības pārbaudīt datus ietver tiesības: a) pieprasīt iesniegt dokumentus; b) pārbaudīt grāmatvedības dokumentus un iestāžu dokumentus; c) kopēt šādus grāmatvedības dokumentus un iestāžu dokumentus un veikt izrakstus un d) iegūt rakstiskus vai mutiskus paskaidrojumus. Ja kāda iestāde kavē informācijas vākšanu un/vai pārbaudi, iesaistītā dalībvalsts, kurā atrodas attiecīgās telpas, sniedz vajadzīgo palīdzību, tostarp nodrošina pieeju iestādes telpām, lai varētu īstenot iepriekšminētās tiesības. 4. ECB var deleģēt valsts centrālajām bankām 1. līdz 3. punktā minēto tiesību īstenošanu. Saskaņā ar Statūtu 34.1. panta pirmo ievilkumu ECB ir pilnvarota turpmāk regulās paredzēt nosacījumus, saskaņā ar kuriem pārbaudes tiesības var īstenot. 7. pants Sankcijas pārkāpumu gadījumos 1. Ja kāda iestāde netur visas obligātās rezerves, kas ir noteiktas saskaņā ar šo regulu un saistītiem ECB noteikumiem vai lēmumiem, vai daļu tām, ECB var piemērot kādu no šādām sankcijām: a) maksājumu, kas līdz 5 procentu punktiem pārsniedz ECBS aizdevuma galējo likmi vai divreiz pārsniedz ECBS aizdevuma galējo likmi, ko abos gadījumos piemēro obligāto rezervju summai, kuru atbilstīgā iestāde nav nodrošinājusi; b) prasība atbilstīgajai iestādei veikt bezprocentu noguldījumu ECB vai valsts centrālajā bankā apjomā, kas trīs reizes pārsniedz obligāto rezervju summu, ko atbilstīgā iestāde nav nodrošinājusi. Noguldījuma termiņš nedrīkst pārsniegt periodu, kādā iestāde nav turējusi obligātās rezerves. 2. Ja piemēro sankcijas saskaņā ar 1. punktu, uz tām attiecas Regulā (EK) Nr. 2532/98 noteiktie principi un procedūras. Tomēr minētās regulas 2. panta 1. un 3. punkts un 3. panta 1., 2., 3. un 4. punkts nav piemērojams, un 3. panta 6., 7. un 8. punktā minētos termiņus samazina līdz piecpadsmit dienām. 3. Ja iestāde pārkāpj saistības, kas izriet no šīs regulas vai ECB noteikumiem vai saistītiem lēmumiem, izņemot 1. punktā minētās saistības, par attiecīgajiem pārkāpumiem piemēro sankcijas, kā arī to piemērošanas ierobežojumus un nosacījumus, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 2532/98. 8. pants Nobeiguma noteikumi Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šīs regulas 5. pantu piemēro no tās spēkā stāšanās dienas. Pārējos pantus piemēro no 1999. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1998. gada 23. novembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs R. Edlinger [1] OV C 246, 6.8.1998., 6. lpp. [2] OV C 328, 26.10.1998. [3] Atzinums sniegts 1996. gada 27. novembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). [4] OV L 318, 27.11.1998., 4. lpp. --------------------------------------------------