PADOMES IETEIKUMS

(2022. gada 28. novembris)

“Ceļi uz panākumiem skolā” un ar ko aizstāj Padomes 2011. gada 28. jūnija Ieteikumu par politiku, lai mazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2022/C 469/01)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 165. un 166. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

tā kā:

1. Eiropas sociālo tiesību pīlāra (1) pirmajā un vienpadsmitajā principā ir uzsvērts, ka ir svarīgi ikvienam, sākot jau no maza vecuma, garantēt kvalitatīvu un iekļaujošu izglītību. Šo principu efektīva īstenošana ir atkarīga no dalībvalstu apņēmības un rīcības. ES līmeņa darbības var papildināt valstu darbības, un Komisija iepazīstināja ar savu ieguldījumu Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānā (2).

2. Eiropas Komisija 2020. gada 30. septembrī publicēja Paziņojumu par Eiropas izglītības telpas izveidi līdz 2025. gadam, kurā iekļautība ir viena no tās sešām dimensijām (3). Padome 2021. gada 18. februārī apstiprināja Padomes Rezolūciju par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) (4), kā pirmo stratēģisko prioritāti izvirzot mērķi uzlabot kvalitāti, taisnīgumu, iekļautību un panākumus izglītībā un mācībās ikvienam.

3. Eiropas Jaunatnes gada (2022) (5) mērķis ir iesaistīt jauniešus un dot viņiem iespējas veidot savu nākotni un Eiropas nākotni, piedāvājot viņiem lielākas iespējas iesaistīties tādu lēmumu pieņemšanā, kas ietekmē viņu dzīvi.

4. Ziņojumā par Konferences par Eiropas nākotni galīgo rezultātu iedzīvotāji aicina Eiropas Savienību un tās dalībvalstis līdz 2025. gadam izveidot iekļaujošu Eiropas izglītības telpu, kurā visiem iedzīvotājiem, tostarp lauku un attālos reģionos, būtu vienlīdzīga piekļuve pilnvērtīgai izglītībai un mūžizglītībai (6). Komisijas 2020. gada paziņojumā iekļaušana un dzimumu līdztiesība ir identificētas kā galvenā Eiropas izglītības telpas dimensija, kas jāīsteno līdz 2025. gadam, un aicināts pārraut saikni starp izglītības rezultātiem un sociālekonomisko statusu. Padome ir piekritusi, ka līdz 2030. gadam tādu 15 gadus vecu personu īpatsvaram, kurām ir vāja lasītprasme un vājas prasmes matemātikā un dabaszinātnēs, vajadzētu būt mazākam par 15 %, un ir apņēmusies panākt, ka izglītību priekšlaicīgi pametušo īpatsvars ir mazāks par 9 %.

5. Lai gan izglītību priekšlaicīgi pametušo skaits ir ievērojami samazinājies ES līmeni, proti, par 3,9 procentpunktiem laikposmā no 2010. gada līdz 2021. gadam, daudzi izglītojamie joprojām priekšlaicīgi pamet izglītību. 2021. gadā izglītību priekšlaicīgi pametušo īpatsvars ES bija vidēji 9,7 %, kas ir nedaudz mazāk par ES līmeņa ET 2020 mērķi 2020. gadam – 10 %. Joprojām vairāk nekā 3,2 miljoni jauniešu (vecumā no18–24 gadiem) ES priekšlaicīgi pamet izglītību. Arvien pastāv ievērojamas atšķirības starp dalībvalstīm un dalībvalstīs, kā arī nevienlīdzība starp noteiktām grupām (piemēram, migrantiem, jauniem vīriešiem, tādām etniskām minoritātēm kā romiem un jauniešiem lauku un attālos reģionos ir sliktāki rezultāti).

6. ESAO Starptautiskās skolēnu novērtēšanas programmas (PISA) 2018. gada rezultāti liecina, ka laikposmā no 2009. gada līdz 2018. gadam daudzās valstīs bija tendence palielināties to personu skaitam, kurām ir zems pamatprasmju līmenis. Šobrīd joprojām katram piektajam 15 gadus vecam Eiropas iedzīvotājam nav atbilstošu lasītprasmes, matemātikas vai dabaszinātņu kompetenču. Turklāt 2018. gada Starptautiskā datorpratības un informācijpratības pētījuma (ICILS) rezultāti liecina, ka piektajai daļai jauniešu ES nav digitālo pamatprasmju, un atklāj arī to, ka sociālekonomiskais statuss ir iemesls būtiskajām atšķirībām snieguma rezultātos, līdz ar ko draud palielināties digitālā plaisa (7).

7. Dati apstiprina, ka sociālekonomiskā situācija ir nozīmīgākais faktors, kas nosaka izglītības rezultātus. Vairumā ES dalībvalstu izglītojamie, kas pamet izglītību, neiegūstot vidējo izglītību, pārsvarā nāk no nelabvēlīgas vides. 2018. gada PISA novērtējums atklāja, ka vairumā ES dalībvalstu to skolēnu īpatsvars, kam ir nepietiekama lasītprasme, ir daudz lielāks ekonomiskā, sociālā un kultūras stāvokļa (ESCS) indeksa apakšējā ceturtdaļā nekā skolēnu īpatsvars šā rādītāja augšējā ceturtdaļā; dažās ES dalībvalstīs šī atšķirība pārsniedza 40 procentpunktus. Akadēmiskas publikācijas apstiprina, ka skolēni no sociālekonomiski nelabvēlīgas vides biežās saskaras ar grūtībām attīstīt akadēmiskās un valodas prasmes. Viņiem biežāk ir ar mācīšanos saistītas uzvedības problēmas, zemāka motivācija mācīties, viņi ātrāk pamet izglītību, viņu iegūtā kvalifikācija ir zemāka un viņiem ir nepietiekamas prasmes, lai pilnībā iesaistītos sabiedrības dzīvē.

8. Pēdējo gadu laikā dalībvalstis savās izglītības un mācību sistēmās ir integrējušas lielu skaitu skolas vecuma trešo valstu migrantu (tostarp bēgļu (8)), kuru vidū ir daži, kuriem ierodoties ir ļoti zems pamatprasmju līmenis. Papildu problēmas rodas saistībā ar cilvēkiem, kuri bēg no kara Ukrainā un no kuriem liela daļa ir skolas vecuma bērni, kam vajadzīgs mērķtiecīgs mācību (tostarp valodas apguves, lai varētu mācīties) un psihosociālais atbalsts.

9. PISA 2015. un 2018. gada novērtējums arī atklāja, ka aizvien vairāk samazinās skolēnu piederības izjūta skolā un plaši izplatās un palielinās iebiedēšana/kiberiebiedēšana. Pētījumos uzsvērts tas, cik svarīga ir emocionālā, sociālā un fiziskā labbūtība skolās, lai uzlabotu bērnu un jauniešu iespējas gūt panākumus izglītībā un dzīvē. Tie apliecina, ka garīgās veselības problēmām, kā arī vardarbībai un iebiedēšanai, rasismam, ksenofobijai un citām neiecietības formām un diskriminācijai ir postošas sekas attiecībā uz bērnu un jauniešu emocionālo labbūtību un izglītības rezultātiem. Pētījumi arī liecina, ka nelabvēlīgā situācijā esošas grupas ir vairāk pakļautas iebiedēšanai un ka izglītojamiem no skolām, kas atrodas sociālekonomiski nelabvēlīgā vidē, ir mazāka piederības izjūta nekā viņu materiāli labāk nodrošinātajiem vienaudžiem.

10. Līdz ar Covid-19 pandēmiju šo problēmu risināšana ir kļuvusi vēl svarīgāka. Vairāki pētījumi liecina, ka līdz ar krīzi varētu būt palielinājusies iespēja, ka izglītojamie, kuriem pastāv risks zaudēt saikni ar skolu, faktiski pametīs mācības un ka krīze ir negatīvi ietekmējusi izglītojamo garīgo veselību un labbūtību kopumā (9).

11. Padome 2011. gadā pieņēma Ieteikumu par politiku, lai mazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu (10). Eiropas un valstu līmenī ir daudz darīts ieteikuma īstenošanai, jo īpaši organizējot savstarpējo mācīšanos un paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm Eiropas politikas sadarbības ET 2020 satvarā. Plašs resursu klāsts, sekmīgu pasākumu piemēri un resursu materiāli ir pieejami tiešsaistē Eiropas rīkkopā skolām un Cedefop profesionālās izglītības un apmācības (PIA) rīkkopā izglītības priekšlaicīgas pamešanas problēmas risināšanai. 2019. gadā publicētais Ieteikuma īstenošanas neatkarīgais novērtējums (11) skaidri apliecina to, ka ieteikums un saistītais ES politikas rīku kopums ir sekmējuši izglītības un mācību iestāžu un politiku pārveidi un veicinājuši izglītības priekšlaicīgas pamešanas samazināšanos. Tajā ir arī uzsvērtas jomas, kur ieguldāms papildu darbs.

12. No Erasmus+ programmas ir atbalstīti vairāki iekļaušanas pārrobežu projekti dažādās izglītības jomās, kuru mērķis bija novērst nesekmību un izglītības priekšlaicīgu pamešanu. Iekļaušana ir viena no galvenajām Erasmus+ prioritātēm laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam. Programma arī ietver konkrēto politikas prioritāti – novērst mācīšanās trūkumus, izglītības priekšlaicīgu pamešanu un pamatprasmju vāju apguvi, ļaujot ieinteresētajām personām saņemt Erasmus+ finansējumu politikas ieteikumu īstenošanai.

13. Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi) 2014.–2020. gadam ir ļāvuši piesaistīt ievērojamus ieguldījumus, lai novērstu izglītības priekšlaicīgu pamešanu, nodrošinot atbalstu vairākiem lieliem projektiem atbilstoši Padomes 2011. gada Ieteikumam. No Eiropas Sociālā fonda Plus atbalsta personas, reģionus un dalībvalstis, kas saskaras ar noteiktām problēmām – sākot no atgūšanās no Covid-19 pandēmijas un beidzot ar ES klimata, nodarbinātības, sociālās iekļaušanas un izglītības mērķu sasniegšanu. ESIF un 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu izmantošanu cita starpā nosaka konkrētai valstij adresēti ieteikumi, kas izdoti Eiropas pusgada ietvaros.

14. Tehniskā atbalsta instruments piedāvā dalībvalstīm iespēju pēc pieprasījuma saņemt atbalstu, lai dažādās jomās veiktu pielāgotas reformas, piemēram, uzlabotu bērnu izglītības rezultātus, pirmsskolas izglītību un aprūpi, noteiktu valsts stratēģijas un rīcības plānus nolūkā risināt un novērst izglītības priekšlaicīgas pamešanas problēmu, izstrādātu rīkus skolotāju piesaistei un profesionālai attīstībai vai sagatavotu un īstenotu mācību programmas reformu. Tehniskā atbalsta instrumentu un tā priekšteci – strukturālo reformu atbalsta programmu – vairākas dalībvalstis izmantoja tādu reformu atbalstam, kas novērš izglītības priekšlaicīgu pamešanu, jo īpaši attiecībā uz bērniem no neaizsargātām grupām.

15. Bērniem un pusaudžiem ir vajadzīgs līdzsvarots kognitīvo, sociālo un emocionālo kompetenču kopums, lai panāktu pozitīvus rezultātus skolā un dzīvē. Padomes Ieteikumā (2018. gada 22. maijs) par pamatkompetencēm mūžizglītībā (12) ir definētas “personīgās, sociālās un mācīšanās mācīties kompetences”. Tas ietver spēju tikt galā ar nenoteiktību un sarežģītību, rūpes par savu fizisko un emocionālo labbūtību, spēju saglabāt fizisko un garīgo veselību, veidot uz sadarbību vērstas un pozitīvas attiecības, dzīvot, rūpējoties par veselību un domājot par nākotni, un spēju pārvaldīt konfliktus iekļaujošā un atbalstošā kontekstā.

16. Padomes secinājumos par to, kā ar taisnīgumu un iekļautību izglītībā un mācībās veicināt panākumus izglītībā ikvienam (13), dalībvalstis tiek aicinātas īstenot izglītības politikas pasākumus un vajadzības gadījumā reformēt izglītības un mācību sistēmas, aplūkojot visu izglītības un mācību spektru kopumā un izmantojot visas iestādes aptverošu pieeju, lai veicinātu vienlīdzīgas iespējas un iekļaušanu un sekmētu panākumus jebkāda veida izglītībā un mācībās visos to līmeņos.

17. Padomes secinājumos par Eiropas skolotājiem un pasniedzējiem nākotnei (14) tiek atzīts, ka skolotāji, pasniedzēji un skolu vadītāji ir neaizstājams izglītības un mācību virzītājspēks, un uzsvērts, ka ir svarīgi turpināt attīstīt un atjaunināt to kompetences. Paziņojumā par Eiropas izglītības telpu un Padomes rezolūcijā ir atzīta skolotāju un pasniedzēju ļoti lielā nozīme.

18. Padomes Ieteikumā (2019. gada 22. maijs) par kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām (15) uzsvērts, ka visiem bērniem nodrošināta piekļuve kvalitatīviem pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem veicina bērnu veselīgu attīstību un panākumus izglītībā, palīdz samazināt sociālo nevienlīdzību un mazina kompetenču atšķirības dažādos sociālekonomiskos apstākļos dzīvojošiem bērniem.

19. Padomes Ieteikumā (2021. gada 29. novembris) par jaukta tipa mācīšanās pieejām kvalitatīvai un iekļaujošai pamatizglītībai un vidējai izglītībai (16) tiek atbalstītas jaukta tipa mācīšanās pieejas, kurās tiek nodrošināta skolas telpu un tālmācības vides kombinēšana, kā arī digitāli un nedigitāli mācīšanās rīki, lai veidotu noturīgākas un iekļaujošākas izglītības un mācību sistēmas. Šāda prakse ļauj izmantot dažādotas un diferencētas pieejas un rīkus, lai labāk atbalstītu visus skolēnus – īpaši skolēnus ar konkrētām vajadzībām vai no nelabvēlīgā situācijā esošām grupām – un lai uzlabotu to motivāciju mācīties.

20. Eiropas Prasmju programmā (17) ir definēti pasākumi, ar ko stiprināt ilgtspējīgu konkurētspēju, veidot noturību reaģēšanai uz krīzēm un palīdzēt iedzīvotājiem un uzņēmumiem attīstīt attiecīgu prasmju kopumu, pamatojoties uz Covid-19 pandēmijas laikā gūtajām atziņām. Padomes Ieteikumā (2020. gada 24. novembris) par profesionālo izglītību un apmācību (PIA) ilgtspējīgai konkurētspējai, sociālajam taisnīgumam un noturībai (18) ir ierosināts atjaunināts ES politikas redzējums par PIA, kam ir izšķirīga nozīme, lai novērstu un risinātu izglītības priekšlaicīgas pamešanas problēmu un sekmētu iespēju vienlīdzību.

21. Digitālās izglītības rīcības plānā (19) ir izklāstītas darbības tādu digitālo prasmju un kompetenču uzlabošanai, kas vajadzīgas digitālajai pārveidei, nolūkā nodrošināt, ka neviens izglītojamais netiek atstāts novērtā un ka visiem absolventiem ir darba tirgū nepieciešamās kompetences. Tajā paredzēta kopīgu pamatnostādņu izstrāde skolotājiem un izglītības darbiniekiem par to, kā veicināt digitālo pratību un cīnīties pret dezinformāciju, Eiropas digitālo kompetenču satvara atjaunināšana un priekšlikums Padomes Ieteikumam par digitālo prasmju nodrošināšanas uzlabošanu izglītībā un mācībās. Rīcības plānā arī mudināts pielikt pūles, lai novērstu dzimumu nelīdztiesību STEM jomā.

22. Padomes Ieteikumā (2021. gada 14. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Garantiju bērniem (20), dalībvalstis tiek aicinātas garantēt efektīvu un brīvu piekļuvi izglītībai un skolas nodarbībām bērniem, kam vajadzīga palīdzība (proti, bērniem, kas ir pakļauti nabadzības vai sociālās atstumtības riskam, jo īpaši romu bērniem). ES stratēģijā par bērna tiesībām (21) tiek aicināts veidot iekļaujošu un kvalitatīvu izglītību. Jaunajā Eiropas stratēģijā "Bērniem labāks internets (BIK+) (22) ir aicināts veidot tādu digitālo vidi, kurā bērni ir aizsargāti, saņem iespējas un tiek cienīti, un tajā uzsvērts, ka neaizsargātā situācijā esošiem bērniem vajadzētu būt vienlīdzīgām iespējām, lai viņi varētu izmantotu digitālās desmitgades sniegtās iespējas.

23. Jaunajā ES vienlīdzības stratēģiju un iekļaušanas politikas satvaru kopumā, kas pieņemts 2020. un 2021. gadā (23), ir īpaši uzsvērta vienlīdzības un iekļaušanas sekmēšana un cīņa pret diskrimināciju izglītībā, izmantojot mērķorientētu atbalstu visnelabvēlīgākajā situācijā esošām un diskriminācijas riskam visvairāk pakļautajām personām.

24. Padomes Ieteikumā (2020. gada 30. oktobris) “Tilts uz nodarbinātību – Garantijas jauniešiem pastiprināšana” un ar ko aizstāj Padomes 2013. gada 22. aprīļa Ieteikumu par garantijas jauniešiem izveidi (24), ir ieteikts palīdzēt jauniešu atgriezties izglītībā un mācībās, dažādojot tālākizglītības piedāvājumu un attiecīgā gadījumā nodrošinot neformālās un ikdienējās mācīšanās validēšanu. Papildus tam iniciatīva ALMA (Aim, Learn, Master, Achieve – orientācija, mācības, meistarība, rezultāts) palīdz nelabvēlīgā situācijā esošiem jauniešiem vecumā no 18 līdz 30 gadiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (NEET), atrast savu ceļu darba tirgū mītnes valstī, un apvieno atbalstu izglītībai, arodmācībām vai nodarbinātībai ar iekārtošanu darbā citā ES dalībvalstī, lai uzlabotu jauniešu prasmes, zināšanas un pieredzi.

25. Padomes 2011. gada Ieteikuma īstenošanas gaitā gūtās atziņas, pētījumu un apspriešanās ar ieinteresētajām personām rezultātā gūtie jaunie ieskati liecina, ka ir nepieciešama plašāka, iekļaujošāka un sistemātiskāka pieeja panākumu sasniegšanai skolā, vienlaikus īstenojot ES līmeņa mērķi attiecībā uz pamatprasmēm un novēršot izglītības priekšlaicīgu pamešanu, kā arī pilnībā iekļaujot labbūtības dimensiju. Šādai pieejai būtu jānodrošina to kompetenču attīstība, kas vajadzīgas sekmju gūšanai izglītībā un dzīvē, un tā dos iespēju gūt jēgpilnu mācību pieredzi, panākt iesaisti, plašāku līdzdalību kopienas dzīvē un pāreju uz stabilu pieaugušā dzīvi un aktīvu pilsoniskumu.

26. Dalībvalstīm visā ES ir sistemātiski jāņem vērā, ka mērķis ir samazināt nesekmību un izglītības priekšlaicīgu pamešanu, kā arī veicināt panākumus skolā. Sistēmas līmenī ir vajadzīga politikas pasākumu konsekvence, koordinēšana ar citām attiecīgajām politikas jomām (piemēram, jaunatne, veselība, kultūra, sociālie pakalpojumi, nodarbinātība, mājoklis, tieslietas, migrācija un integrācija) un efektīva sadarbība starp dažādiem dalībniekiem visos līmeņos (valsts, reģionālā, vietējā, skolas līmenī), lai nodrošinātu saskaņotu atbalstu bērniem, jauniešiem un viņu ģimenēm. Vienlaikus skolas līmenī atbilstoši valsts apstākļiem būtu jāsekmē visas skolas mēroga pieejas, kas aptver visas darbības jomas (mācīšanu un mācīšanos, plānošanu un pārvaldību utt.) un iesaista visus galvenos dalībniekus (izglītojamos, skolu vadītājus, akadēmisko un neakadēmisko personālu, vecākus un ģimenes un vietējās un plašākas kopienas) (25).

27. Šajā Padomes ieteikumā ir pilnīgi ievērots subsidiaritātes princips un proporcionalitātes princips.

AR ŠO IESAKA DALĪBVALSTĪM:

1. Attiecīgā gadījumā līdz 2025. gadam atbilstošā līmenī un saskaņā ar savu izglītības un mācību sistēmas struktūru vēl vairāk nostiprināt integrētu un visaptverošu stratēģiju (26) panākumu veicināšanai skolā, lai līdz minimumam samazinātu sociālekonomiskā statusa ietekmi uz izglītības un mācību rezultātiem, sekmētu iekļaušanu izglītībā un mācībās un vēl vairāk samazinātu izglītības priekšlaicīgu pamešanu un nesekmību pamatprasmju apguvē, ņemot vērā pielikumā ietvertajā politikas satvarā izklāstītos daudzveidīgos pasākumus. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš labbūtībai skolā kā galvenajam elementam, kas nodrošina panākumus skolā. Šādai stratēģijai būtu jāietver preventīvie, intervences un kompensējošie pasākumi (tostarp pastiprinātās Garantijas jauniešiem (27) ietvaros piedāvātie pasākumi), tai vajadzētu būt pamatotai ar pierādījumiem un apvienot vispārējus pasākumus ar mērķorientētiem un/vai individuāliem nosacījumiem izglītojamajiem, kam vajadzīga papildu uzmanība un atbalsts iekļaujošā vidē (piemēram, izglītojamajiem, kas atrodas nelabvēlīgā sociālekonomiskajā situācijā, migrantu, bēgļu un romu izcelsmes izglītojamajiem, izglītojamajiem ar redzamu un neredzamu invaliditāti, izglītojamajiem ar īpašām izglītības vajadzībām vai garīgās veselības problēmām un izglītojamajiem, kas dzīvo izolētos, salu vai attālos apgabalos, piemēram, ES tālākajos reģionos, ņemot vērā valsts apstākļus). Šāda stratēģija būtu arī jābalsta uz strukturētu sadarbību starp dalībniekiem, kuri pārstāv dažādas politikas jomas, pārvaldības un izglītības un mācību līmeņus, tai būtu jāsaņem atbilstošs finansējums un jāpievieno skaidrs īstenošanas un izvērtēšanas plāns.

2. Izstrādāt un attiecīgā gadījumā vēl vairāk nostiprināt datu apkopošanas un uzraudzības sistēmas valsts, reģionālā un vietējā līmenī, kas ļauj sistemātiski apkopot kvalitatīvu un kvantitatīvu informāciju par izglītojamajiem, kā arī mācību rezultātus ietekmējošiem faktoriem, jo īpaši sociālekonomisko situāciju. Šīm sistēmām jāatbilst persondatu aizsardzības prasībām un valsts tiesību aktiem. Tām, ciktāl iespējams, būtu jānodrošina, ka sadalīti dati un informācija par plašu aspektu kopumu (tostarp pašu izglītojamo viedokļiem) ir pieejami dažādos politikas līmeņos un tiek izmantoti (attiecīgā gadījumā anonimizētā veidā) analīzei, preventīviem pasākumiem un agrīnai intervencei, politikas izstrādei un norādīto stratēģiju vadībai, uzraudzībai un izvērtēšana.

3. Integrētas un visaptverošas stratēģijas kontekstā un atbilstoši valsts apstākļiem apvienot preventīvos, intervences un kompensējošos pasākumus, piemēram, tādus, kas ierosināti pielikumā norādītajā politikas satvarā, lai atbalstītu: 3.1 izglītojamos, sistemātiski apvienojot daudzveidīgus pasākumus, kuros galvenā uzmanība pievērsta izglītojamo interesēm un vajadzībām un ņemts vērā viņu viedoklis; 3.2 skolu vadītājus, skolotājus, pasniedzējus un citu personālu, tostarp pirmsskolas izglītībā un aprūpē, palīdzot viņiem apgūt zināšanas, prasmes un kompetences un sniedzot atbalstu pastāvīgai profesionālajai pilnveidei, kā arī nodrošinot, ka viņiem ir pietiekami daudz laika, vieta un atbalsts, lai efektīvi strādātu ar visiem izglītojamajiem, tostarp tiem, kas ir pakļauti izslēgšanas, nesekmības un izglītības priekšlaicīgas pamešanas riskam. Būtu jāņem vērā viņu darba atzīšana un novērtēšana (tostarp finansiāla); 3.3 skolas, kad tās izstrādā “visas skolas mēroga pieeju” panākumu skolā nodrošināšanai; šādas pieejas īstenošanā ir iesaistīti visi skolas kopienas locekļi (skolas vadītāji, skolotāji, pasniedzēji un cits akadēmiskais personāls, izglītojamie, vecāki un ģimenes, kā arī vietējā kopiena), kā arī plašs ieinteresēto personu loks, kas aktīvi un uz sadarbību vērstā veidā iesaistās, lai sekmētu visu izglītojamo panākumus izglītībā; 3.4 sistēmas līmenī pasākumus un starpnozaru pieeju, lai uzlabotu taisnīgumu un iekļaušanu izglītībā un mācībās un veicinātu visu izglītojamo panākumus izglītībā, tostarp pievēršoties struktūrām un mehānismiem, kam var būt īpaši negatīva ietekme uz izglītojamajiem no nelabvēlīgākā situācijā esošām grupām.

4. Optimizēt, ņemot vērā valsts, reģionālās un vietējās vajadzības, valsts un ES resursu izmantošanu ieguldījumiem infrastruktūrā, mācībās, rīkos un resursos, lai uzlabotu iekļaušanu, vienlīdzību un labbūtību izglītībā; tas ietver ES finansējumu un zināšanas reformu veikšanai un ieguldījumiem infrastruktūrā, rīkos, pedagoģijā un veselīgas mācību vides veidošanā, jo īpaši tādus instrumentus kā Erasmus+, Atveseļošanas un noturības mehānisms, Eiropas Sociālais fonds Plus, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, programma “Digitālā Eiropa”, programma “Apvārsnis Eiropa”, tehniskā atbalsta instruments, Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds utt., un nodrošināt, ka finansējuma izmantošana atbilst vispārējai stratēģijai.

5. Ziņot par savu stratēģiju, veiktajiem pasākumiem, attiecīgu uzraudzības un novērtēšanas kārtību un piešķirto budžetu atbilstoši esošajai Eiropas izglītības telpas (tostarp izmantojot stratēģisko satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā (2021–2030)) un Eiropas pusgada ziņošanas kārtībai.

6. Aktīvi iesaistīt jauniešus Padomes ieteikuma īstenošanā, šajā nolūkā cita starpā izmantojot ES jaunatnes dialogu, lai nodrošinātu, ka jauniešu, tostarp tādu, kas nāk no nelabvēlīgas vides, viedoklis, uzskati un vajadzības tiek uzklausīti un ņemti vērā.

AR ŠO AICINA KOMISIJU:

1. Atbalstīt Padomes ieteikuma, kā arī saistīto iniciatīvu, piemēram, Eiropas Garantijas bērniem un pastiprinātās garantijas jauniešiem, īstenošanu, proti, veicināt savstarpēju mācīšanos un informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un visām attiecīgajām ieinteresētajām personām par to, kā nodrošināt panākumus izglītībā ikvienam ar šādām darbībām: 1.1 īstenot stratēģisko satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030), kurā galvenās prioritārās jomas ir izglītības priekšlaicīgas pamešanas samazināšana, pamatprasmju apguves un labbūtības uzlabošana izglītojamajiem, skolotājiem un pasniedzējiem; 1.2 izveidot ekspertu grupu darbam ar stratēģijām nesekmības riskam pakļauto grupu atbalstošas mācīšanās vides radīšanai un labbūtības skolā uzlabošanas atbalstam un sekmēt šīs grupas darbību, jo tas ļaus turpināt paraugprakses noteikšanu attiecībā uz atbalstošas un veselīgas mācīšanās vides izveidi, garīgās veselības, veselīga dzīvesveida un fiziskās un emocionālās labbūtības veicināšanu (tostarp ar posttraumatiskā stresa novēršanas palīdzību) un iebiedēšanas un vardarbības skolā novēršanu, kā arī izstrādāt priekšlikumus sekmīgas prakses efektīvai izmantošanai skolās un ieteikumus informētības uzlabošanas pasākumiem ES un valstu līmenī; 1.3 izmantot ES sadarbības rīkus, tiešsaistes platformas un kopienas, kas paredzētas izglītības un mācību nodrošināšanai, – tostarp eTwinning, jauno Eiropas skolu izglītības platformu, Erasmus+ Alumni, Cedefop vēstniekus izglītības priekšlaicīgas pamešanas problēmas risināšanai un Mācību stūrīti vairākvalodu mācību materiāliem par ES –, lai identificētu un kopīgotu sekmīgu praksi (tostarp attiecībā uz savstarpējo mācīšanos un līdzbiedru mentorēšanu), pamatnostādnes un praktiskus rīkus, kas palīdzētu izstrādāt, īstenot un izvērtēt valsts, reģionālo un vietējo politiku un praksi, tostarp tādu, kura vērsta uz izglītojamajiem, kas nāk no nelabvēlīgas vides; 1.4 veicināt izpratni un sekmēt turpmāk norādīto ES fondu sniegto iespēju izmantošanu, lai veicinātu, atbalstītu un iespējotu iekļaušanu, taisnīgumu un labbūtību izglītībā un mācībās: Erasmus+, Atveseļošanas un noturības mehānisms, Eiropas Sociālais fonds Plus, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, programma “Digitālā Eiropa”, programma “Apvārsnis Eiropa”, tehniskā atbalsta instruments, Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds utt.; 1.5 atbalstīt ES mēroga pētniecību un apsekojumus; mudināt veidot pētniecības tīklus un atbalstīt dialogu starp pētniecības jomām un politikas nostādnēm, kā arī starp pētniekiem un praktiķiem; 1.6 ņemt vērā rezultātus, kas gūti strukturētajā dialogā par digitālo izglītību un prasmēm.

2. Sadarbībā ar dalībvalstīm un brīvprātīgai izmantošanai dalībvalstīs palīdzēt izstrādāt un izplatīt vadlīnijas un resursus par panākumiem izglītībā visiem izglītojamajiem (tostarp par migrantu integrēšanu un valodas apguvi), tostarp turpināt izstrādāt un popularizēt Eiropas rīkkopu skolām attiecībā uz iekļaujošas izglītības veicināšanu un izglītības priekšlaicīgas pamešanas problēmas risināšanu, iedvesmojošas prakses apkopojumu par iekļaujošu un pilsonisku izglītību un Cedefop PIA rīkkopu, kas paredzēta izglītības priekšlaicīgas pamešanas problēmas risināšanai.

3. Atbalstīt profesionālās izaugsmes iespējas izglītības darbiniekiem un citām ieinteresētajām personām: 3.1 dalīties paraugpraksē, kas gūta, darbiniekiem piedaloties Erasmus+, projektos un tīklos, tostarp izmantojot eTwinning tiešsaistes kopienu, Erasmus+ skolotāju akadēmijas un profesionālās izcilības centrus; 3.2 darīt pieejamus masveida atvērtos interneta kursus (MOOC) un izglītības iespējas (tostarp mikrokvalifikāciju) skolotāju, pasniedzēju, skolu vadītāju un skolotāju izglītotāju pastāvīgai profesionālajai pilnveidei, šajā nolūkā izmantojot jauno Eiropas skolu izglītības platformu, un veicināt šo kursu plašu izmantošanu.

4. Uzraudzīt Padomes ieteikuma īstenošanu saskaņā ar esošajiem Eiropas izglītības telpas mehānismiem (tostarp stratēģisko satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā) un Eiropas pusgadu (tostarp pārskatīto sociālo rezultātu pārskatu) ziņot par to.

5. Izmantojot ziņojumus par Eiropas izglītības telpu, uzraudzīt ES līmeņa mērķu sasniegšanā panākto progresu un periodiski ziņot par to; ciešā sadarbībā ar Rādītāju un kritēriju pastāvīgo grupu apsvērt, kā var uzlabot uzraudzību ES līmenī, jo īpaši novērtēt pašreizējos ES līmeņa rādītājus un – pēc vajadzības un attiecīgā gadījumā – ierosināt jaunus rādītājus, sevišķi attiecībā uz iekļaušanu un taisnīgumu.

Padomes 2011. gada 28. jūnija Ieteikumu par politiku, lai mazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu, aizstāj ar šo ieteikumu.

Briselē, 2022. gada 28. novembrī Padomes vārdā – priekšsēdētājs V. BALAŠ

(1) OV C 428, 13.12.2017., 10. lpp.

(2) COM(2021) 102 final.

(3) COM(2020) 625 final.

(4) OV C 66, 26.2.2021., 1. lpp.

(5) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2021/2316 (2021. gada 22. decembris) par Eiropas Jaunatnes gadu (2022) (OV L 462, 28.12.2021., 1. lpp.)

(6) Konference par Eiropas nākotni, Ziņojums par galīgo rezultātu, 2022. gada maijs, 46. priekšlikums, 88. lpp.

(7) Digitālās prasmes ir uzskatāmas par daļu no pamatprasmēm, tomēr tās netiek tieši apskatītas šajā ieteikumā, jo tām jau ir pievērsta uzmanība citās iniciatīvās, piemēram, “Digitālās izglītības rīcības plānā”.

(8) Šajā dokumentā termins “bēglis” ir lietots plašā politiskā nozīmē, nevis tā, kā definēts Ženēvas Konvencijā un ES patvēruma tiesību aktos.

(9) Skatīt, piemēram: Koehler, C., Psacharopoulos, G., un Van der Graaf, L., “The impact of COVID-19 on the education of disadvantaged children and the socio-economic consequences thereof” (Covid-19 ietekme uz nelabvēlīgā situācijā esošiem bērniem un tās sociālekonomsikās sekas), NESET-EENEE ziņojums, Eiropas Savienības Publikāciju birojs, Luksemburga, 2022. gads; Eiropas Komisija, Izglītības, jaunatnes, sporta un kultūras ģenerāldirektorāts, “Impacts of COVID-19 on school education” (Covid-19 ietekme uz izglītību skolās), Eiropas Savienības Publikāciju birojs, Luksemburga, 2022. gads; Blaskó, Z., da Costa, P., un Schnepf, S. V., “Learning Loss and Educational Inequalities in Europe: Mapping the Potential Consequences of the COVID-19 Crisis” (Mācīšanās iespēju zudums un nevienlīdzība izglītības jomā Eiropā: Covid-19 krīzes potenciālo seku kartēšana), IZA Discussion Paper 14298, Bonna, 2021. gads.

(10) OV C 191, 1.7.2011., 1. lpp.

(11) Eiropas Komisija, Izglītības, jaunatnes, sporta un kultūras ģenerāldirektorāts, Donlevy, V., Day, L., Andriescu, M., Downes, P., “Assessment of the implementation of the 2011 Council recommendation on policies to reduce early school leaving: final report” (Novērtējums par Padomes 2011. gada Ieteikuma par politiku, lai mazinātu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu, īstenošanu: galīgais ziņojums), Eiropas Savienības Publikāciju birojs, Luksemburga, 2019. gads

(12) OV C 189, 4.6.2018., 1. lpp.

(13) OV C 221, 10.6.2021., 3. lpp.

(14) OV C 193, 9.6.2020., 11. lpp.

(15) OV C 189, 5.6.2019., 4. lpp.

(16) OV C 504, 14.12.2021., 21. lpp.

(17) COM(2020) 274 final.

(18) OV C 417, 2.12.2020., 1. lpp.

(19) COM(2020) 624 final.

(20) OV L 223, 22.6.2021., 14. lpp.

(21) COM(2021) 142 final.

(22) COM(2022) 212 final.

(23) Dzimumu līdztiesības stratēģija 2020.–2025. gadam (2020. gads), ES rasisma apkarošanas rīcības plāns 2020.–2025. gadam (2020. gads), ES romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības stratēģiskais satvars (2020. gads) un saistītie Padomes ieteikumi (2021. gads), LGBTIK līdztiesības stratēģija 2020.–2025. gadam (2020. gads), Rīcības plāns par integrāciju un iekļaušanu 2021.–2027. gadam (2020. gads), Personu ar invaliditāti tiesību stratēģija 2021.–2030. gadam (2021. gads), ES stratēģija antisemītisma apkarošanai un ebreju dzīvesvides atbalstam 2021.–2030. gadam (2021. gads).

(24) OV C 372, 4.11.2020., 1. lpp.

(25) Skatīt definīciju Komisijas dienestu darba dokumentā SWD(2022) 176 final.

(26) Šādu stratēģiju var iekļaut attiecīgajos valsts stratēģiskajos dokumentos.

(27) Padomes Ieteikums (2020. gada 30. oktobris) “Tilts uz nodarbinātību – Garantijas jauniešiem pastiprināšana un ar ko aizstāj Padomes 2013. gada 22. aprīļa Ieteikumu par garantijas jauniešiem izveidi” (OV C 372, 4.11.2020., 1. lpp.)