KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS (ES) 2018/945

(2018. gada 22. jūnijs)

par infekcijas slimībām un ar tām saistītajiem īpašajiem veselības jautājumiem, uz kuriem attiecinās epidemioloģisko uzraudzību, kā arī par attiecīgo gadījumu definīcijām

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Lēmumu Nr. 1082/2013/ES par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 2119/98/EK (1), un jo īpaši tā 6. panta 5. punkta a) un b) apakšpunktu,

tā kā:

Zikas vīrusa slimība: grūtniecības laikā ar Zikas vīrusu inficētām sievietēm var piedzimt bērni ar smagiem neiroloģiskiem defektiem, kurus ierosinājis šis vīruss. Būtiska nozīme ir infekcijas agrīnai noteikšanai un to cilvēku uzraudzībai, kuri atgriezušies no skartajiem apgabaliem. Lai izstrādātu sabiedrības veselības pasākumus, kuri nepieļautu Zikas vīrusa introdukciju un izplatību Savienībā, ir vajadzīgi uzraudzības dati,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Infekcijas slimību un ar tām saistīto īpašo veselības jautājumu, uz kuriem attiecinās epidemioloģiskās uzraudzības tīklu, saraksts ir dots I pielikumā.

2. pants

Datu iesniegšanas nolūkā I pielikumā minēto infekcijas slimību un ar tām saistīto īpašo veselības jautājumu epidemioloģiskajai uzraudzībai dalībvalstis piemēro II pielikumā noteiktās gadījumu definīcijas.

3. pants

Ar šo atceļ Lēmumu 2000/96/EK un Lēmumu 2002/253/EK. Atsauces uz minētajiem lēmumiem uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.

4. pants

Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(1) OV L 293, 5.11.2013., 1. lpp.

(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 24. septembra Lēmums Nr. 2119/98/EK par epidemioloģiskās uzraudzības un infekcijas slimību kontroles tīkla izveidošanu Kopienā (OV L 268, 3.10.1998., 1. lpp.).

(3) Komisijas 1999. gada 22. decembra Lēmums 2000/96/EK par infekcijas slimībām, uz kurām pakāpeniski attiecinās Kopienas tīklu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 2119/98/EK (OV L 28, 3.2.2000., 50. lpp.).

(4) Komisijas 2002. gada 19. marta Lēmums 2002/253/EK, ar ko nosaka gadījumu definīcijas ziņošanai par infekcijas slimībām Kopienas tīklā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 2119/98/EK (OV L 86, 3.4.2002., 44. lpp.).

(5) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 851/2004, ar ko izveido Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (OV L 142, 30.4.2004., 1. lpp.).

(6) Botulisms, bruceloze, kampilobaktēriju ierosināts enterīts, žiardiāze, gonokoku infekcija, listerioze, masaliņas, salmonellu ierosināts enterīts, Sigas toksīnu/verocitotoksīnu izdalošu E. coli infekcija, šigeloze, sifiliss un iedzimtais sifiliss, tetāns, tuberkuloze, tifoīdais drudzis un paratifoīdais drudzis, garais klepus, Yersinia enterocolitica vai Yersinia pseudotuberculosis ierosināts enterīts, ar veselības aprūpi saistītas infekcijas.

(7) Kopumā un jo īpaši: kampilobaktēriju ierosināts enterīts, gonokoku infekcija, salmonellu ierosināts enterīts, šigeloze, tuberkuloze un bakteriēmijas, ko ierosina specifiski patogēni, proti, Staphylococcus aureus (uzņēmība pret meticilīnu un citiem antistafilokoku bēta laktāmiem), Enterococcus faecium un Enterococcus faecalis (uzņēmība pret glikopeptīdiem), Klebsiella pneumoniae un Escherichia coli (uzņēmība pret karbapenēmiem un uzņēmība pret kolistīnu izolātos, kas rezistenti pret karbapenēmiem), un Pseudomonas aeruginosa un Acinetobacter sugas (uzņēmība pret karbapenēmiem).

II PIELIKUMS

1. PASKAIDROJUMS PAR IEDAĻĀM, KO IZMANTO GADĪJUMU DEFINĒŠANAI UN KLASIFICĒŠANAI

KLĪNISKIE KRITĒRIJI

Klīniskie kritēriji aptver bieži izplatītas un būtiskas slimības pazīmes un simptomus, kas atsevišķi vai kopā veido skaidru vai indikatīvu slimības klīnisko ainu. Klīniskie kritēriji iezīmē slimības vispārīgo ainu un ne vienmēr norāda uz visām pazīmēm, kas vajadzīgas atsevišķa gadījuma klīniskai diagnozei.

LABORATORISKIE KRITĒRIJI

Laboratoriskie kritēriji ir laboratorisko metožu saraksts, kuras izmanto gadījuma apstiprināšanai. Parasti gadījuma apstiprināšanai pietiek tikai ar vienu no norādītajiem testiem. Ja laboratoriskai apstiprināšanai ir vajadzīgas kombinētas metodes, tas ir norādīts. Laboratoriskajiem testiem ievācamā parauga veids ir norādīts tikai tad, ja par atbilstošiem diagnozes apstiprināšanai uzskatāmi tikai noteikta veida paraugi. Dažos saskaņotos izņēmuma gadījumos ir norādīti varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji. Šie laboratoriskie kritēriji ir laboratorisko metožu saraksts, kuras var izmantot, lai gadījuma diagnozi atbalstītu, nevis apstiprinātu.

EPIDEMIOLOĢISKIE KRITĒRIJI UN EPIDEMIOLOĢISKĀ SAIKNE

Epidemioloģiskos kritērijus uzskata par apmierinātiem, ja ir iespējams noteikt epidemioloģisku saikni.

Epidemioloģiska saikne inkubācijas periodā ir viena no šādām sešām saiknēm:

—

pārnese no cilvēka uz cilvēku –

apstāklis, ka personai bijis tāda veida kontakts ar cilvēku, kam ir laboratoriski apstiprināts slimības gadījums, ka personai ir bijusi iespēja inficēties,

—

pārnese no dzīvnieka uz cilvēku –

apstāklis, ka personai bijis tāda veida kontakts ar dzīvnieku, kam ir laboratoriski apstiprināta infekcija/mikrobu koloniju veidošanās, ka personai ir bijusi iespēja inficēties,

—

eksponētība kopīgam avotam:

apstāklis, ka uz personu iedarbojies tas pats kopīgais infekcijas avots vai nesējs, kas iedarbojies apstiprinātā gadījumā, kur saslimis cilvēks,

—

eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim –

apstāklis, ka persona ir lietojusi pārtiku vai dzeramo ūdeni, kuru kontaminētība ir laboratoriski apstiprināta, vai lietojusi potenciāli kontaminētus produktus, kuri iegūti no dzīvnieka ar laboratoriski apstiprinātu infekciju/mikrobu koloniju veidošanos,

—

vidiska eksponētība –

apstāklis, ka persona peldējusies ūdenī vai personai bijis kontakts ar vides avotu, kuru kontaminētība ir laboratoriski apstiprināta,

—

laboratoriska eksponētība –

apstāklis, ka persona ir strādājusi laboratorijā, kurā ir potenciālas eksponētības risks.

Personu var uzskatīt par epidemioloģiski saistītu ar apstiprinātu gadījumu, ja vismaz viens gadījums pārneses ķēdē ir laboratoriski apstiprināts. Fekāli orālā vai gaisa pilienu ceļā pārnestu infekciju uzliesmojumu gadījumos, lai gadījumu uzskatītu par epidemioloģiski saistītu, pārneses ķēde nav obligāti jānosaka.

Pārnese var notikt vismaz vienā no šādiem ceļiem:

— gaisa pilienu ceļā – inficētai personai klepojot, spļaujot, dziedot vai runājot, infekcija aerosolu veidā nonāk uz gļotādām, vai citi cilvēki ieelpo gaisu, kas satur mikrobu aerosolus,

— kontaktceļā – tiešā kontaktā ar inficētu personu (fekāli orālā, gaisa pilienu, ādas kontakta ceļā vai dzimumceļā) vai dzīvnieku (piemēram, pēc dzīvnieka koduma vai pieskaršanās dzīvniekam) vai netiešā kontaktā ar inficētiem materiāliem vai priekšmetiem (infekcioziem fomītiem, ķermeņa šķidrumiem, asinīm),

— vertikālas pārneses ceļā – no mātes uz bērnu, bieži in utero, kā arī gadījumos, kur notikusi nejauša apmaiņa ar ķermeņa šķidrumiem, parasti perinatālajā periodā,

— vektoriālas pārneses ceļā – pārnese, kur uz cilvēkiem slimības ar kodumiem pārnes inficēti odi, ērces, mušas un citi insekti,

— ar pārtiku vai ūdeni – lietojot potenciāli kontaminētu pārtiku vai dzeramo ūdeni.

GADĪJUMU KLASIFIKĀCIJA

Gadījumus klasificē kā “iespējamus”, “varbūtīgus” un “apstiprinātus”. Papildinformācijā ir norādīti slimību inkubācijas periodi, lai būtu vieglāk novērtēt epidemioloģisko saikni.

IESPĒJAMS GADĪJUMS

Iespējams gadījums ir gadījums, kas ziņošanas vajadzībām klasificēts kā iespējams. Parasti tas ir gadījums, kas atbilst gadījuma definīcijā aprakstītajiem klīniskajiem kritērijiem, bez epidemioloģiskiem vai laboratoriskiem attiecīgo slimību pierādījumiem. Gadījumus par iespējamiem definē ar augstu sensitivitāti un zemu specifiskumu. Tā ļauj atklāt lielāko daļu gadījumu, bet šajā kategorijā iekļūst arī daži kļūdaini pozitīvi gadījumi.

VARBŪTĪGS GADĪJUMS

Varbūtīgs gadījums ir gadījums, kas ziņošanas vajadzībām klasificēts kā varbūtīgs. Parasti tas ir gadījums ar gadījuma definīcijā aprakstītajiem klīniskajiem kritērijiem un epidemioloģisko saikni. Laboratoriskie testi varbūtīgiem gadījumiem ir norādīti tikai attiecībā uz dažām slimībām.

APSTIPRINĀTS GADĪJUMS

Apstiprināts gadījums ir gadījums, kas ziņošanas vajadzībām klasificēts kā apstiprināts. Apstiprināti gadījumi ir laboratoriski apstiprināti un var atbilst vai neatbilst gadījuma definīcijā aprakstītajiem klīniskajiem kritērijiem. Apstiprināta gadījuma definīcijai ir augsts specifiskums un zemāka sensitivitāte, tāpēc lielākā daļa konstatēto gadījumu ir patiesi, lai gan daži gadījumi netiek apzināti.

Dažu slimību klīniskajos kritērijos nav minēts, ka daudzi akūti gadījumi ir asimptomātiski (piemēram, A, B un C hepatīts, kampilobakterioze, salmoneloze), lai gan šie gadījumi var būt svarīgi valsts līmenī, raugoties no sabiedrības veselības viedokļa.

Apstiprinātus gadījumus iedala kādā no trim tālāk norādītajām apakškategorijām. Gadījumus kādā no apakškategorijām iekļauj datu analīzes laikā, izmantojot mainīgos lielumus, kas ievākti līdz ar informāciju par gadījumu.

LABORATORISKI APSTIPRINĀTS GADĪJUMS AR KLĪNISKAJIEM KRITĒRIJIEM

Gadījums atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem un gadījuma definīcijā iekļautajiem klīniskajiem kritērijiem.

LABORATORISKI APSTIPRINĀTS GADĪJUMS AR NEZINĀMIEM KLĪNISKAJIEM KRITĒRIJIEM

Gadījums atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem, bet informācija par klīniskajiem kritērijiem nav pieejama (piemēram, pieejams tikai laboratorijas ziņojums).

LABORATORISKI APSTIPRINĀTS GADĪJUMS BEZ KLĪNISKAJIEM KRITĒRIJIEM

Gadījums atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem, bet neatbilst gadījuma definīcijā iekļautajiem klīniskajiem kritērijiem vai ir asimptomātisks.

Piezīme. Dažiem uzraudzībā ietvertajiem stāvokļiem gadījumu definīciju struktūra neatbilst gadījumu definīcijas tipiskajai struktūrai, piemēram, tādos gadījumos kā Kreicfelda–Jakoba slimība (CJD), ar veselības aprūpi saistītas infekcijas un rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem.

2. SAĪSINĀJUMU SARAKSTS

1. AFP : akūta šļauganā paralīze

2. AIDS : iegūtais imūndeficīta sindroms

3. AMR : rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem (mikrobu rezistence)

4. anti-HBc : antivielas pret B hepatīta vīrusa serdes antigēnu

5. anti-HCV : specifiskās antivielas pret C hepatīta vīrusa serdes antigēnu

6. ARI : akūta elpceļu infekcija

7. BAL : bronhoalveolārais noskalojums

8. BCG : Kalmeta–Gerēna bacilis

9. BJ : kaulu un locītavu infekcija

10. BJ-BONE : osteomielīts

11. BJ-DISC : starpskriemeļu diska iekaisums

12. BJ-JNT : locītavu vai gļotsomiņu infekcija

13. BoNT: botulīna neirotoksīns

14. BSI : bakteriēmija

15. C-CVC : ar katetru saistīta infekcija – centrālās vēnas katetrs

16. CDAD : Clostridium difficile ierosināta caureja

17. KVV: koloniju veidojoša vienība

18. CJD : Kreicfelda–Jakoba slimība

19. CMV: citomegalovīruss

20. CNRL : ES Kopienas tīkls references laboratorijām cilvēka gripas jomā

21. CNS: centrālā nervu sistēma

22. CNS-IC : centrālās nervu sistēmas infekcija – intrakraniāla infekcija

23. CNS-MEN : centrālās nervu sistēmas infekcija – meningīts vai ventrikulīts

24. CNS-SA : centrālās nervu sistēmas infekcija – spināls abscess bez meningīta

25. C-PVC : ar katetru saistīta infekcija – perifērās vēnas katetrs

26. CRI : ar katetru saistīta infekcija

27. CRS : iedzimto masaliņu sindroms

28. CRT : kapilāru piepildīšanās laiks

29. CSF : cerebrospinālais šķidrums

30. CT scan : datortomogrāfijas skenējums

31. CVS : kardiovaskulārās sistēmas infekcija

32. CVS-CARD : kardiovaskulārās sistēmas infekcija – miokardīts vai perikardīts

33. CVS-ENDO : kardiovaskulārās sistēmas infekcija – endokardīts

34. CVS-MED : kardiovaskulārās sistēmas infekcija – mediastinīts

35. CVS-VASC : kardiovaskulārās sistēmas infekcija – artēriju vai vēnu infekcija

36. DFA : tiešās fluorescējošās antivielas

37. DFA-TP : tiešais fluorescējošo antivielu tests Treponema pallidum noteikšanai

38. DNS: dezoksiribonukleīnskābe

39. DPA : distāla aizsargāta aspirācija

40. EARS-Net : Eiropas Mikrobu rezistences uzraudzības tīkls

41. ECDC : Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs

42. ECOFF : epidemioloģiskās robežvērtības

43. EEG: elektroencefalogrāfija

44. EENT : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija

45. EENT-CONJ : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija – konjunktivīts

46. EENT-EAR : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija – ausu un mastoīda infekcija

47. EENT-EYE : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija – acu infekcija, kas nav konjunktivīts

48. EENT-ORAL : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija – mutes dobuma (mutes, mēles vai smaganu) infekcija

49. EENT-SINU : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija – sinusīts

50. EENT-UR : acu, ausu, deguna, rīkles vai mutes infekcija – augšējo elpceļu infekcija (faringīts, laringīts, epiglotīts)

51. EFNS : Eiropas Neiroloģijas apvienību federācija

52. EIA: enzimātiskā imūnanalīze

53. ELISA : sorbtīvā enzīmsaistes imūnanalīze

54. EM: elektronmikroskopija

55. EUCAST : Eiropas Antimikrobiālās uzņēmības testēšanas komiteja

56. FAMA: fluorescējošās antivielas pret membrānas antigēnu

57. FTA-abs: fluorescējošo treponēmu antivielu absorbcija

58. FUO : nezināmas izcelsmes drudzis

59. GI : gremošanas trakta infekcija

60. GI-CDI : gremošanas trakta infekcija – Clostridium difficile infekcija

61. GI-GE : gremošanas trakta infekcija – gastroenterīts (izņemot CDI)

62. GI-GIT : gremošanas trakta infekcija – kuņģa un zarnu trakta (barības vada, kuņģa, tievās un resnās zarnas un taisnās zarnas) infekcijas, izņemot gastroenterītu un apendicītu

63. GI-HEP : gremošanas trakta infekcija – hepatīts

64. GI-IAB : gremošanas trakta infekcija – citur neminētas vēdera dobuma infekcijas, tostarp žultspūšļa, žultsvadu, aknu (izņemot vīrushepatītu), liesas, aizkuņģa dziedzera, vēderplēves, zemdiafragmālās telpas infekcijas vai citu vēdera dobuma audu vai rajonu citur neminētas infekcijas

65. HAI : ar veselības aprūpi saistītas infekcijas

66. HBeAg : B hepatīta vīrusa e antigēns

67. HBsAg : B hepatīta vīrusa virsmas antigēns

68. HBV-DNS: B hepatīta vīrusa nukleīnskābe

69. HCV-core : C hepatīta vīrusa serdes antigēns

70. HCV-RNS: C hepatīta vīrusa nukleīnskābe

71. HIV : cilvēka imūndeficīta vīruss

72. HUS: hemolītiski urēmiskais sindroms

73. IAP : ar intubāciju saistīta pneimonija

74. IFA : netiešās fluorescējošās antivielas

75. IgG: imūnglobulīns G

76. IgM: imūnglobulīns M

77. ILI : gripai līdzīga saslimšana

78. LGV : (veneriskā) limfogranuloma

79. LPS: lipopolisaharīdi

80. LRI : apakšējo elpceļu infekcija, kas nav pneimonija

81. LRI-BRON : apakšējo elpceļu infekcija – bronhīts, traheobronhīts, bronhiolīts, traheīts (bez pierādījumiem par pneimoniju)

82. TBE : ērču encefalīts

3. INFEKCIJAS SLIMĪBU GADĪJUMU DEFINĪCIJAS

3.1. SIBĪRIJAS MĒRIS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Sibīrijas mēra ādas forma Vismaz viens no šādiem diviem simptomiem: — papulāri vai vezikulāri ādas bojājumi, — iegrimusi melna krevele ar tūsku ap to.

Sibīrijas mēra zarnu forma — drudzis vai drudžains stāvoklis UN vismaz viens no šādiem diviem simptomiem: — stipras vēdersāpes, — caureja.

Sibīrijas mēra plaušu forma — drudzis vai drudžains stāvoklis UN vismaz viens no šādiem diviem simptomiem: — akūti respiratorie traucējumi, — radioloģiskos izmeklējumos ir pierādījums par mediastinālu paplašinājumu.

Sibīrijas mēra meningeālā/meningoencefalīta forma — drudzis UN vismaz viens no šādiem trim simptomiem: — krampji, — bezsamaņa, — meningīta pazīmes.

Sibīrijas mēra septicēmija

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem:

— Bacillus anthracis izolēšana no klīniska parauga,

— Bacillus anthracis nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

Pozitīva uztriepe no deguna bez klīniskiem simptomiem gadījuma diagnozi neapstiprina.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām trim epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.2. BOTULISMS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Pārtikas izraisīts botulisms un brūču botulisms Vismaz viens no šādiem diviem simptomiem: — divpusīgi kraniālo nervu bojājumi (piemēram, diplopija, neskaidra redze, disfāgija, bulbārā paralīze), — simetriska perifērā paralīze.

Zīdaiņu botulisms Jebkurš zīdainis, kam ir vismaz viens no šādiem sešiem simptomiem: — aizcietējums, — letarģija, — zīšanas vai ēšanas grūtības, — ptoze, — disfāgija, — vispārīgs muskuļu vājums.

Šis botulisma veids, kas parasti skar zīdaiņus (līdz 12 mēnešu vecumam), var skart arī bērnus, kas vecāki par 12 mēnešiem, un dažkārt pieaugušos, kuriem mainīta kuņģa un zarnu trakta anatomija un mikroflora.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— BoNT izdalošu klostrīdiju (piemēram, Clostridium botulinum, C. baratii, C. butyricum) izolēšana zīdaiņu botulisma gadījumā (izkārnījumos) vai brūču botulisma gadījumā (brūcēs),

— botulīna neirotoksīnu noteikšana klīniskā paraugā,

— botulīna neirotoksīnu kodētāju gēnu noteikšana klīniskā paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām divām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kopīgam avotam (piemēram, pārtikai, adatu vai citu ierīču kopīgai lietošanai),

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.3. BRUCELOZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir drudzis

UN vismaz viens no šādiem septiņiem simptomiem:

— svīšana (ļoti stipra, ar nepatīkamu aromātu, jo īpaši svīšana naktī),

— drebuļi,

— locītavu sāpes,

— nespēks,

— depresija,

— galvassāpes,

— anoreksija.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— cilvēkam patogēnās Brucella spp. izolēšana no klīniska parauga,

— cilvēkam patogēnās Brucella specifisko antivielu veidošanās (standarta aglutinācijas tests, komplementa saistīšana, ELISA),

— cilvēkam patogēnās Brucella spp. nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām piecām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— eksponētība no kontaminēta dzīvnieka iegūtiem produktiem (pienam vai piena produktiem),

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku (kontaminēti sekrēti vai orgāni, piemēram, maksts izdalījumi, placenta),

— eksponētība kopīgam avotam,

— laboratoriska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.4. KAMPILOBAKTĒRIJU IEROSINĀTS ENTERĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona ar vismaz vienu no šādiem trim kritērijiem:

— caureja,

— vēdersāpes,

— drudzis.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem:

— cilvēkam patogēnās Campylobacter spp. izolēšana no klīniska parauga,

— Campylobacter spp. nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

Piezīme. Campylobacter spp. antimikrobiālā uzņēmība jātestē izolātu kopuma reprezentatīvai apakškopai.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām piecām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

Rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem

Antimikrobiālās uzņēmības testu rezultāti jāziņo saskaņā ar ECDC un dalībvalstu panākto vienošanos par metodēm un kritērijiem, kas noteikti ES protokolā par cilvēka salmonellu un kampilobaktēriju izolātiem piemītošās mikrobu rezistences saskaņotu monitoringu (1).

3.5. ČIKUNGUNJAS VĪRUSA SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji (2)

— drudzis

Laboratoriskie kritēriji (3)

B. Varbūtīgs gadījums

— Čikungunjas vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana vienā seruma paraugā.

B. Apstiprināts gadījums

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— čikungunjas vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— čikungunjas vīrusa nukleīnskābes noteikšana no klīniska parauga,

— čikungunjas vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana vienā seruma paraugā UN apstiprināšana ar vīrusneitralizāciju,

— serokonversija vai čikungunjas vīrusa specifisko antivielu titra četrkārtīga paaugstināšanās sapārotos seruma paraugos.

Epidemioloģiskie kritēriji

Anamnēzē minēta došanās uz teritoriju vai uzturēšanās teritorijā, kur dokumentēta čikungunjas vīrusa pārneses norise, iepriekšējās divās nedēļās pirms simptomu parādīšanās.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem, epidemioloģiskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst apstiprināta gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Seroloģisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar iepriekšēju eksponētību citu flavivīrusu infekcijām un pretflavivīrusu vakcinācijas statusu. Apstiprinātu gadījumu validācijai šādās situācijās jāizmanto vīrusneitralizācijas tests serumā vai citi ekvivalenti testi.

3.6. HLAMĪDIJU INFEKCIJA, TOSTARP HLAMĪDIJU (VENERISKĀ) LIMFOGRANULOMA (LGV)

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Hlamīdiju infekcija, kas nav LGV Vismaz viens no šādiem sešiem simptomiem: — uretrīts, — epididimīts, — akūts salpingīts, — akūts endometrīts, — cervicīts, — proktīts. Jaundzimušie, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem: — konjunktivīts, — pneimonija.

LGV Vismaz viens no šādiem pieciem simptomiem: — uretrīts, — ģenitāliju čūla, — cirkšņu limfadenopātija, — cervicīts, — proktīts.

Laboratoriskie kritēriji

Hlamīdiju infekcija, kas nav LGV

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Chlamydia trachomatis izolēšana no anoģenitālā trakta vai konjunktīvas parauga,

— Chlamydia trachomatis pierādīšana ar DFA testu klīniskā paraugā,

— Chlamydia trachomatis nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

LGV

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— Chlamydia trachomatis izolēšana no anoģenitālā trakta vai konjunktīvas parauga,

— Chlamydia trachomatis nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā. UN

— L1, L2 vai L3 serovarianta (genovarianta) identificēšana.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (dzimumceļā vai vertikālas pārneses ceļā).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.7. HOLERA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— caureja,

— vemšana.

Laboratoriskie kritēriji

— Vibrio cholerae izolēšana no klīniska parauga UN

— O1 vai O139 antigēna pierādīšana izolātā UN

— holeras enterotoksīna vai holeras enterotoksīna gēna pierādīšana izolātā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.8. KREICFELDA–JAKOBA SLIMĪBA (CJD)

Priekšnosacījumi

— Jebkura persona, kam ir progresējoši neiropsihiski traucējumi un saslimšana turpinās vismaz sešus mēnešus,

— parastie izmeklējumi neliecina par alternatīvu diagnozi,

— anamnēzē nav minēta saskaršanās ar cilvēka hipofīzes hormoniem vai cilvēka dura mater transplantācija,

— nav pierādījumu par transmisīvās sūkļveida encefalopātijas ģenētisko formu.

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kas atbilst vismaz četriem no šādiem pieciem kritērijiem:

— agrīni psihiatriski simptomi (4),

— pastāvīgi sensori sāpju simptomi (5),

— ataksija,

— mioklonuss, horeja vai distonija,

— demence.

Diagnostiskie kritēriji

Gadījuma apstiprināšanas diagnostiskie kritēriji:

— neiropatoloģisks apstiprinājums: sūkļveida izmaiņas un ekstensīva prionu proteīna nogulsnēšanās ar ziedveida plankumiem visā galvas smadzeņu priekšējā daļā un smadzenītēs.

Varbūtīga vai iespējama gadījuma diagnostiskie kritēriji:

— slimības sākumstadijās elektroencefalogrammā neparādās tipiska (6) sporādiskas CJD (6) ainu,

— smadzeņu magnētiskās rezonanses izmeklējumos konstatēts augsts abpusējs spilvena signāls,

— pozitīva mandeļu biopsija (7).

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (piemēram, asins pārliešana).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst priekšnosacījumiem, UN — atbilst klīniskajiem kritērijiem, UN — kam ir negatīva elektroencefalogramma attiecībā uz sporādisko CJD (6).

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst priekšnosacījumiem, UN — atbilst klīniskajiem kritērijiem, UN — kam ir negatīva elektroencefalogramma attiecībā uz sporādisko CJD (8) UN — pozitīvs smadzeņu magnētiskās rezonanses izmeklējumu rezultāts, VAI — jebkura persona, kas atbilst priekšnosacījumiem, UN — kam ir pozitīva mandeļu biopsija.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst priekšnosacījumiem, UN atbilst gadījuma apstiprināšanas diagnostiskajiem kritērijiem.

3.9. KRIPTOSPORIDIOZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— caureja,

— vēdersāpes.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Cryptosporidium oocistu pierādīšana izkārnījumos,

— Cryptosporidium pierādīšana zarnu šķidruma vai tievās zarnas biopsijas paraugos,

— Cryptosporidium nukleīnskābes noteikšana izkārnījumos,

— Cryptosporidium antigēna noteikšana izkārnījumos.

Epidemioloģiskie kritēriji

Viena no šādām piecām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.10. DENGE

Klīniskie kritēriji (9)

— drudzis

Laboratoriskie kritēriji (10)

A. Varbūtīgs gadījums

— Denges vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana vienā seruma paraugā.

B. Apstiprināts gadījums

Vismaz viens no šādiem pieciem testiem:

— denges vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— denges vīrusa nukleīnskābes noteikšana no klīniska parauga,

— denges vīrusa antigēna noteikšana no klīniska parauga,

— denges vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana vienā seruma paraugā UN apstiprināšana ar vīrusneitralizāciju,

— serokonversija vai denges vīrusa specifisko antivielu titra četrkārtīga paaugstināšanās sapārotos seruma paraugos.

Epidemioloģiskie kritēriji

Anamnēzē minēta došanās uz teritoriju vai uzturēšanās teritorijā, kur dokumentēta denges vīrusa pārnese, iepriekšējās divās nedēļās pirms simptomu parādīšanās.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem, epidemioloģiskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst apstiprināta gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem.

3.11. DIFTERIJA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Klasiskā elpceļu difterija: Augšējo elpceļu slimība ar laringītu, nazofaringītu, vai tonsilītu UN plēvainu aplikumu/pseidomembrānu.

Elpceļu difterijas vieglā forma: Augšējo elpceļu slimība ar laringītu, nazofaringītu, vai tonsilītu BEZ plēvaina aplikuma/pseidomembrānas.

Ādas difterija: Ādas bojājumi.

Citas difterijas formas: Konjunktīvas vai gļotādu bojājumi.

Laboratoriskie kritēriji

Toksīnu izdalošu Corynebacterium diphtheriae, Corynebacterium ulcerans vai Corynebacterium pseudotuberculosis izolēšana no klīniska parauga.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klasiskās elpceļu difterijas klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst difterijas (klasiskās elpceļu difterijas, elpceļu difterijas vieglās formas, ādas difterijas, citu difterijas formu) klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne ar apstiprinātu cilvēka saslimšanas gadījumu vai epidemioloģiska saikne ar pārnesi no dzīvnieka uz cilvēku.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem UN vismaz vienai klīniskajai formai.

3.12. EHINOKOKOZE

Klīniskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Diagnostiskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem pieciem simptomiem:

— histopatoloģiskas vai parazitoloģiskas analīzes rezultāti, kas atbilst Echinococcus multilocularis vai granulosus (piemēram, protoskoleksa tieša vizualizācija cistas šķidrumā),

— morfoloģiski patognomoniskas(-u) Echinoccocus granulosus cistas(-u) makroskopiska noteikšana ķirurģiskos paraugos,

— tipisku orgānu bojājumu noteikšana ar attēldiagnostikas metodēm (piemēram, datortomogrāfiju, sonogrāfiju, magnētisko rezonansi) UN apstiprināšana ar seroloģisku testu,

— Echinococcus spp. specifisko seruma antivielu noteikšana ar augstas jutības seroloģisku testu UN apstiprināšana ar augsti specifisku seroloģisku testu,

— Echinococcus multilocularis vai granulosus nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst diagnostiskajiem kritērijiem.

3.13. ŽIARDIĀZE (LAMBLIĀZE)

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona ar vismaz vienu no šādiem četriem simptomiem:

— caureja,

— vēdersāpes,

— vēdera uzpūšanās,

— malabsorbcijas pazīmes (piemēram, steatoreja, svara zudums).

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Giardia lamblia cistu vai trofozoītu pierādīšana izkārnījumos, duodenālajā šķidrumā vai tievās zarnas biopsijā,

— Giardia lamblia antigēna pierādīšana izkārnījumos, duodenālajā šķidrumā vai tievās zarnas biopsijā,

— Giardia lamblia nukleīnskābes noteikšana izkārnījumos, duodenālajā šķidrumā vai tievās zarnas biopsijā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.14. GONOKOKU INFEKCIJA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem astoņiem simptomiem:

— uretrīts,

— akūts salpingīts,

— iegurņa iekaisums,

— cervicīts,

— epididimīts,

— proktīts,

— faringīts,

— artrīts,

VAI

jebkurš jaundzimušais, kam ir konjunktivīts.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Neisseria gonorrhoeae izolēšana no klīniska parauga,

— Neisseria gonorrhoeae nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Neisseria gonorrhoeae pierādīšana ar nukleīnskābes zondi bez amplificēšanas klīniskā paraugā,

— intracelulāru gramnegatīvu diplokoku noteikšana uztriepē no vīrieša uretras.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (dzimumceļā vai vertikālas pārneses ceļā).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

Rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem

Attiecībā uz gadījumiem, kas apstiprināti ar uzsējumu, antimikrobiālās uzņēmības testu rezultāti jāziņo saskaņā ar ECDC un dalībvalstu panākto vienošanos par metodēm un kritērijiem, kuri noteikti ECDC standarta protokolā par gonokokiem piemītošās mikrobu rezistences saskaņotu uzraudzību (11).

3.15. HAEMOPHILUS INFLUENZAE INFEKCIJA, INVAZĪVA SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— Haemophilus influenzae izolēšana no parasti sterila materiāla,

— Haemophilus influenzae nukleīnskābes noteikšana parasti sterilā materiālā.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.16. AKŪTS A HEPATĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam pakāpeniski parādās simptomi (piemēram, nogurums, vēdersāpes, apetītes zudums, intermitējošs nelabums un vemšana)

UN

vismaz viens no šādiem trim testiem:

— drudzis,

— dzelte,

— paaugstināti seruma aminotransferāžu līmeņi.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— A hepatīta vīrusa nukleīnskābes noteikšana serumā vai izkārnījumos,

— A hepatīta vīrusa specifisko antivielu veidošanās,

— A hepatīta vīrusa antigēna noteikšana izkārnījumos.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.17. B HEPATĪTS (12)

Klīniskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Laboratoriskie kritēriji

Pozitīvi rezultāti vismaz vienā vai vairākos šādos atsevišķos vai kombinētos testos:

— IgM klases antivielu pret B hepatīta vīrusa serdes antigēnu noteikšana (anti-HBc IgM),

— B hepatīta vīrusa virsmas antigēna noteikšana (HBsAg),

— B hepatīta vīrusa e antigēna noteikšana (HBeAg),

— B hepatīta vīrusa nukleīnskābes noteikšana (HBV-DNS).

Epidemioloģiskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.18. C HEPATĪTS (13)

Klīniskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— C hepatīta vīrusa nukleīnskābes noteikšana (HCV-RNS),

— C hepatīta vīrusa serdes antigēna noteikšana (HCV-core),

— C hepatīta vīrusa specifisko antivielu (anti-HCV) veidošanās apstiprināšana ar apstiprinošu antivielu noteikšanas (piemēram, imūnblotinga) testu personām, kas vecākas par 18 mēnešiem, bez pierādījumiem par izārstētu infekciju.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.19. CILVĒKA IMŪNDEFICĪTA VĪRUSA (HIV) INFEKCIJA UN IEGŪTAIS IMŪNDEFICĪTA SINDROMS (AIDS)

Klīniskie kritēriji (AIDS)

Jebkura persona, kam ir kāds no klīniskajiem stāvokļiem, kuri definēti Eiropas AIDS gadījumu definīcijā attiecībā uz:

— pieaugušajiem un pusaudžiem no 15 gadu vecuma,

— bērniem līdz 15 gadu vecumam.

Laboratoriskie kritēriji (HIV)

— Pieaugušie, pusaudži un bērni no 18 mēnešu vecuma Vismaz viens no šādiem trim testiem: — pozitīvs HIV izmeklēšanas antivielu tests vai kombinētas izmeklēšanas (HIV antivielu un HIV p24 antigēna) tests, kas apstiprināts ar specifiskāku antivielu testu (piemēram, vesternblotingu), — pozitīvi divi EIA antivielu testi, ko apstiprina pozitīvs papildu EIA tests, — pozitīvi rezultāti ar diviem atsevišķiem paraugiem vismaz vienā no šādiem trim testiem: — HIV nukleīnskābes noteikšana (HIV-RNS, HIV-DNS), — HIV pierādīšana ar HIV p24 antigēna testu, arī vīrusneitralizācijas testu, — HIV izolēšana.

— Bērni vecumā līdz 18 mēnešiem Pozitīvi rezultāti ar diviem atsevišķiem paraugiem (izņemot nabassaites asinis) vismaz vienā no šādiem trim testiem: — HIV izolēšana, — HIV nukleīnskābes noteikšana (HIV-RNS, HIV-DNS), — HIV pierādīšana ar HIV p24 antigēna testu, arī vīrusneitralizācijas testu, bērniem vecumā no viena mēneša.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums — HIV infekcija Jebkura persona, kas atbilst HIV infekcijas laboratoriskajiem kritērijiem. — AIDS: Jebkura persona, kas atbilst AIDS klīniskajiem kritērijiem un HIV infekcijas laboratoriskajiem kritērijiem.

3.20. GRIPA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Gripai līdzīga saslimšana (ILI) — Pēkšņa simptomu parādīšanās UN — vismaz viens no šādiem četriem sistēmiskiem simptomiem: — drudzis vai drudžains stāvoklis, — nespēks, — galvassāpes, — muskuļu sāpes UN — vismaz viens no šādiem trim elpceļu simptomiem: — klepus, — rīkles iekaisums, — elpas trūkums.

Akūta elpceļu infekcija (ARI) — Pēkšņa simptomu parādīšanās UN — vismaz viens no šādiem četriem elpceļu simptomiem: — klepus, — rīkles iekaisums, — elpas trūkums, — iesnas UN — klīniķa atzinums, ka saslimšanu izraisījusi infekcija.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— gripas vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— gripas vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— gripas vīrusa antigēna noteikšana ar DFA testu klīniskā paraugā,

— gripai specifisko antivielu veidošanās.

Ja iespējams, jānosaka izolētā gripas vīrusa apakštips.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem (ILI vai ARI) kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem (ILI vai ARI) kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem (ILI vai ARI) un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.21. A GRIPA H5N1

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kas atbilst vienam no šādiem diviem kritērijiem:

— drudzis UN akūtas elpceļu infekcijas pazīmes un simptomi,

— nāve no neizskaidrojamas akūtas elpceļu saslimšanas.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— A gripas H5N1 vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— A gripas H5 vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— A gripas H5 vīrusa specifisko antivielu veidošanās (četrkārtīga vai lielāka titra paaugstināšanās vai vienreizējs augsts titrs).

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku, atrodoties ciešā kontaktā (viena metra robežās) ar personu, par kuru ziņots kā par varbūtīgu vai apstiprinātu gadījumu,

— laboratoriska eksponētība, ja ir potenciāla eksponētība A gripai H5N1,

— ciešs kontakts (viena metra robežās) ar dzīvnieku (piemēram, kaķi vai cūku), kam apstiprināta A gripas H5N1 infekcija, izņemot mājputnus vai savvaļas putnus,

— uzturēšanās teritorijā, kur pastāv vai ir apstiprinātas aizdomas par A gripu H5N1, vai tādas teritorijas apmeklējums UN vismaz viens no šādiem diviem nosacījumiem: — ciešs kontakts (viena metra robežās) ar slimiem vai mirušiem mājputniem vai savvaļas putniem skartajā teritorijā, — uzturēšanās skartajā teritorijā notikusi mājā vai lauku saimniecībā, par kuru iepriekšējā mēnesī ziņots, ka tajā ir slimi vai miruši mājputni.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un epidemioloģiskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona ar pozitīvu A gripas H5 vai A gripas H5N1 testu, ko veikusi laboratorija, kura nav valsts references laboratorija, kas piedalās ES Kopienas tīklā references laboratorijām cilvēka gripas jomā (CNRL).

C. Valsts apstiprināts gadījums Jebkura persona ar pozitīvu A gripas H5 vai A gripas H5N1 testu, ko veikusi valsts references laboratorija, kura piedalās ES Kopienas tīklā references laboratorijām cilvēka gripas jomā (CNRL).

D. PVO apstiprināts gadījums Jebkura persona, kam ir PVO sadarbības centra laboratorijas apstiprinājums par H5.

3.22. LEĢIONĀRU SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir pneimonija.

Laboratoriskie kritēriji

Gadījuma apstiprināšanas laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Legionella spp. izolēšana no elpceļu sekrēta vai cita parasti sterila materiāla,

— Legionella pneumophila antigēna noteikšana urīnā,

— 1. serogrupas Legionella pneumophila specifisko antivielu titra ievērojama paaugstināšanās sapārotos seruma paraugos.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Legionella pneumophila antigēna noteikšana elpceļu sekrētā vai plaušu audos, piemēram, ar DFA krāsošanu, izmantojot monoklonālās antivielas saturošus reaģentus,

— Legionella spp. nukleīnskābes noteikšana elpceļu sekrētā, plaušu audos vai jebkurā parasti sterilā materiālā,

— Legionella pneumophila, kas nav 1. serogrupā, vai citu Legionella spp. specifisko antivielu titra ievērojama paaugstināšanās sapārotos seruma paraugos,

— 1. serogrupas Legionella pneumophila specifisko antivielu vienreizēji augsts titrs serumā.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajam kritērijam UN vismaz vienam varbūtīga gadījuma laboratoriskajam kritērijam.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajam kritērijam UN vismaz vienam apstiprināta gadījuma laboratoriskajam kritērijam.

3.23. LEPTOSPIROZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir:

— drudzis

VAI

vismaz divi no šādiem vienpadsmit simptomiem:

— drebuļi,

— galvassāpes,

— muskuļu sāpes,

— konjunktīvas piesarkums,

— asinsizplūdumi ādā un gļotādās,

— izsitumi,

— dzelte,

— miokardīts,

— meningīts,

— nieru mazspēja,

— elpceļu simptomi, piemēram, hemoptīze.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Leptospira interrogans vai jebkuras citas patogēnas Leptospira spp. izolēšana no klīniska parauga,

— Leptospira interrogans vai jebkuras citas patogēnas Leptospira spp. nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Leptospira interrogans vai jebkuras citas patogēnas Leptospira spp. pierādīšana klīniskā paraugā ar imūnfluorescences metodi,

— Leptospira interrogans vai jebkuras citas patogēnas Leptospira spp. specifisko antivielu reakcija.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām trim epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— vidiska eksponētība,

— eksponētība kopīgam avotam.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.24. LISTERIOZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem pieciem simptomiem:

— drudzis,

— meningīts, meningoencefalīts vai encefalīts,

— gripai līdzīgi simptomi,

— septicēmija,

— lokalizētas infekcijas, piemēram, artrīts, endokardīts, endoftalmīts un abscesi.

Listerioze grūtniecības laikā:

— ar grūtniecību saistītas listēriju infekcijas sekas, definētas ar šādiem atzinumiem: spontāns aborts, nedzīvi vai priekšlaicīgi dzimis bērns;

— jaundzimušo listerioze, definēta ar vienu no šādiem atzinumiem: — nedzīvi dzimis bērns (augļa nāve pēc 20. grūtniecības nedēļas), — priekšlaicīgi dzimis bērns (pirms 37. grūtniecības nedēļas),

VAI

vismaz viena no šādām piecām atradēm pirmajā dzīves mēnesī (jaundzimušo listerioze):

— meningīts vai meningoencefalīts,

— septicēmija,

— dispnoja,

— jaundzimušo septikogranulomatozā listeriozes forma,

— ādas, gļotādu vai konjunktīvas bojājumi.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— Listeria monocytogenes izolēšana no parasti sterila materiāla vai Listeria monocytogenes nukleīnskābes noteikšana parasti sterilā materiālā,

— ar grūtniecību saistītā gadījumā arī: Listeria monocytogenes izolēšana vai Listeria monocytogenes nukleīnskābes noteikšana parasti nesterilā materiālā (piemēram, placentas audi, amniotisks šķidrums, mekonijs, maksts uztriepes) vai materiālā, kas ņemts no augļa, nedzīvi dzimuša bērna, jaundzimušā vai mātes.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no cilvēka uz cilvēku (vertikāla pārnese),

— eksponētība kontaminētai pārtikai.

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst parasti sterila materiāla laboratoriskajiem kritērijiem VAI ar grūtniecību saistītā gadījumā (māte vai jaundzimušais pirmajā dzīves mēnesī), kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem, tikai par māti ir jāziņo kā par gadījumu.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.25. LAIMAS NEIROBORELIOZE

Klīniskie kritēriji

— Neiroloģiski simptomi atbilstoši Eiropas Neiroloģijas apvienību federācijas (EFNS) piedāvātajai gadījumu definīcijai (14), nav acīmredzamu citu cēloņu.

Laboratoriskie kritēriji

A. Apstiprināts gadījums

— Pleocitoze cerebrospinālajā šķidrumā UN — pierādījumi par Laimas boreliozes antivielu izdalīšanos smadzeņu apvalkā, VAI — Borrelia burdgorferi s. l. izolēšana, VAI — nukleīnskābes noteikšana cerebrospinālajā šķidrumā VAI

— Laimas boreliozes IgG antivielu noteikšana asins paraugā tikai bērniem (vecumā līdz 18 gadiem) ar faciālo idiopātisko parēzi vai citu galvaskausa neirītu un nesenu (anamnēzē iepriekšējo divu mēnešu laikā) migrējošu eritēmu.

B. Varbūtīgs gadījums

— Pleocitoze cerebrospinālajā šķidrumā UN pozitīva Laimas boreliozes seroloģija cerebrospinālajā šķidrumā VAI

— Laimas boreliozes antivielu specifiska izdalīšanās smadzeņu apvalkā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Neattiecas

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Neattiecas

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem kritērijiem un vismaz vienam laboratoriskajam kritērijam.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst apstiprināta gadījuma klīniskajiem kritērijiem un vismaz vienam laboratoriskajam kritērijam.

3.26. MALĀRIJA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir drudzis VAI drudzis anamnēzē.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— malārijas parazītu pierādīšana asins uztriepē ar gaismas mikroskopiju,

— Plasmodium nukleīnskābes noteikšana asinīs,

— Plasmodium antigēna noteikšana.

Ja iespējams, Plasmodium spp. jādiferencē.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.27. MASALAS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir drudzis,

UN

— makulopapulāri izsitumi,

UN vismaz viens no šādiem trim simptomiem:

— klepus,

— iesnas,

— konjunktivīts.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— masalu vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— masalu vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— akūtai infekcijai raksturīga masalu vīrusa specifisko antivielu veidošanās serumā vai siekalās,

— masalu vīrusa antigēna noteikšana ar DFA metodi klīniskā paraugā, izmantojot masalām specifiskas monoklonālās antivielas.

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar vakcinācijas statusu. Nesenas vakcinācijas gadījumā jāpēta, vai nav savvaļas vīrusa.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas nav nesen vakcinēta un atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.28. MENINGOKOKU INFEKCIJA, INVAZĪVA SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kas atbilst vismaz vienam no šādiem simptomiem:

— meningīta pazīmes,

— petehijas,

— septiskais šoks,

— septiskais artrīts.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Neisseria meningitidis izolēšana no parasti sterila materiāla vai purpuriskiem ādas bojājumiem,

— Neisseria meningitidis nukleīnskābes noteikšana parasti sterilā materiālā vai purpuras ādas bojājumos,

— Neisseria meningitidis antigēna noteikšana cerebrospinālajā šķidrumā,

— krāsotu gramnegatīvu diplokoku noteikšana cerebrospinālajā šķidrumā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.29. EPIDĒMISKAIS PAROTĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir

— drudzis

UN

vismaz viens no šādiem trim simptomiem:

— pēkšņs vienpusējs vai divpusējs pieauss vai citu siekalu dziedzeru sāpīgs uztūkums bez cita redzama cēloņa,

— orhīts,

— meningīts.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— epidēmiskā parotīta vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— epidēmiskā parotīta vīrusa nukleīnskābes noteikšana,

— akūtai infekcijai raksturīga epidēmiskā parotīta vīrusa specifisko antivielu veidošanās serumā vai siekalās.

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar vakcinācijas statusu.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas nav nesen vakcinēta un atbilst laboratoriskajiem kritērijiem. Nesenas vakcinācijas gadījumā – jebkura persona, kam noteikts epidēmiskā parotīta savvaļas vīrusa celms.

3.30. GARAIS KLEPUS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir klepus, kurš turpinās vismaz divas nedēļas, UN

— vismaz viens no šādiem trim simptomiem: — klepus lēkmes, — šņācoša elpošana, — pēcklepus vemšana,

VAI

jebkura persona, kam ārsts noteicis garā klepus diagnozi,

VAI

epizodiska elpošanas apstāšanās zīdaiņiem.

Piezīmes

Visiem indivīdiem, ieskaitot pieaugušos, pusaudžus vai vakcinētus bērnus, var konstatēt netipiskus simptomus. Jāpievērš uzmanība klepus izpausmēm, jo īpaši tam, vai klepus ir paroksismāls (lēkmjveida), pastiprinās naktī un izpaužas bez drudža.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

i) Bordetella pertussis izolēšana no klīniska parauga;

ii) Bordetella pertussis nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā;

iii) Bordetella pertussis specifisko antivielu veidošanās.

Tiešā diagnoze (i–ii): Bordetella pertussis un tās nukleīnskābe vislabāk izolējama/nosakāma no nazofaringeāliem paraugiem.

Netiešā diagnoze (iii): ja iespējams, jāveic ELISA, par etalonvielām izmantojot augstas tīrības pakāpes garā klepus toksīnu un PVO standartserumus. Rezultāti jāinterpretē saskaņā ar garā klepus vakcinācijas statusu. Ja vakcinācija notikusi dažu pēdējo gadu laikā pirms parauga ievākšanas, Bordetella pertussis toksīna specifisko antivielu titrs vai tajā notikušās pārmaiņas var būt iepriekšējās vakcinācijas sekas.

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.31. MĒRIS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Buboņu mēris: — drudzis UN — pēkšņs sāpīgs limfadenīts.

Septicēmiskais mēris: — drudzis.

Plaušu mēris: — drudzis UN vismaz viens no šādiem trim simptomiem: — klepus, — sāpes krūtīs, — asins spļaušana.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Yersinia pestis izolēšana no klīniska parauga,

— Yersinia pestis nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Yersinia pestis F1 antigēna specifisko antivielu veidošanās.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— laboratoriska eksponētība (ja ir potenciāla eksponētība mērim),

— eksponētība kopīgam avotam.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.32. STREPTOCOCCUS PNEUMONIAE INFEKCIJA, INVAZĪVA SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Streptococcus pneumoniae izolēšana no parasti sterila materiāla,

— Streptococcus pneumoniae nukleīnskābes noteikšana parasti sterilā materiālā,

— Streptococcus pneumoniae antigēna noteikšana parasti sterilā materiālā.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

Rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem

Antimikrobiālās uzņēmības testu rezultāti jāziņo saskaņā ar ECDC un dalībvalstu panākto vienošanos par metodēm un kritērijiem, kas noteikti ECDC Eiropas Mikrobu rezistences uzraudzības tīklā (EARS-Net) (15).

3.33. AKŪTS POLIOMIELĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona līdz 15 gadu vecumam, kam ir akūta šļauganā paralīze (AFP),

VAI

jebkura persona, attiecībā uz kuru ārstam ir aizdomas par poliomielītu.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— poliomielīta vīrusa izolēšana un tipa diferencēšana – savvaļas poliomielīta vīruss (WPV),

— no vakcīnas atvasināts poliomielīta vīruss (VDPV) (attiecībā uz VDPV vismaz 85 % līdzības ar vakcīnas vīrusu nukleotīdu sekvenču VP1. daļā),

— Sebina poliomielīta vīrusam līdzīgs poliomielīta vīruss – vīrusa tipa diferencēšanu veikusi PVO akreditēta poliomielīta laboratorija (sekvences atšķirība attiecībā uz VDPV > 1–15 % VP1, salīdzinot ar tā paša serotipa vakcīnas vīrusu).

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām divām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— anamnēzē minēta došanās uz endēmisku poliomielīta teritoriju vai teritoriju, kurā pastāv aizdomas par poliomielīta vīrusa izplatību vai tā izplatība ir apstiprināta.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.34. KŪ DRUDZIS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona ar vismaz vienu no šādiem trim simptomiem:

— drudzis,

— pneimonija,

— hepatīts.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Coxiella burnetii izolēšana no klīniska parauga,

— Coxiella burnetii nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Coxiella burnetii specifisko antivielu veidošanās (IgG vai IgM II fāze).

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām divām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.35. TRAKUMSĒRGA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir akūts encefalomielīts

UN

vismaz divi no šādiem septiņiem simptomiem:

— jutīguma izmaiņas vietā, kur iepriekš iekodis dzīvnieks,

— parēze vai paralīze,

— rīšanas muskuļu spazmas,

— hidrofobija,

— delīrijs,

— krampji,

— trauksme.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Lyssa vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— Lyssa vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā (piemēram, siekalās vai smadzeņu audos),

— vīrusa antigēnu noteikšana ar DFA metodi klīniskā paraugā,

— Lyssa vīrusa specifisko antivielu veidošanās, veicot vīrusneitralizācijas testu serumā vai cerebrospinālajā šķidrumā.

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar vakcinācijas vai imunizācijas statusu.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām trim epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku (dzīvnieks ar aizdomām par infekciju vai ar apstiprinātu infekciju),

— eksponētība kopīgam avotam (tas pats dzīvnieks),

— pārnese no cilvēka uz cilvēku (piemēram, orgānu transplantācija).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.36. MASALIŅAS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam pēkšņi parādās vispārēji makulopapulāri izsitumi,

UN

vismaz viens no šādiem pieciem simptomiem:

— cervikālā adenopātija,

— zempakauša adenopātija,

— aizauss adenopātija,

— locītavu sāpes,

— artrīts.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— masaliņu vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— masaliņu vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— masaliņu IgM antivielu noteikšana (*1),

— masaliņu IgG serokonversija vai masaliņu IgG antivielu titra būtiska paaugstināšanās sapārotos paraugos, kas testēti paralēli.

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar vakcinācijas statusu (iespējama IgM antivielu noturība vakcinācijas laikā).

Epidemioloģiskie kritēriji

Epidemioloģiskā saikne ar apstiprinātu gadījumu.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem un nav nesen vakcinēta. Ja persona ir nesen vakcinēta, atbilst klīniskajiem kritērijiem un tai noteikts savvaļas masaliņu vīrusa celms, to uzskata par apstiprinātu gadījumu.

Piezīme. Ja ir aizdomas par masaliņām grūtniecības laikā, gadījuma pārvaldībai nepieciešams papildu apstiprinājums par pozitīviem masaliņu IgM rezultātiem (piemēram, references laboratorijā veikts masaliņu specifisko IgG antivielu aviditātes tests, masaliņu IgM un IgG līmeņu salīdzinājums sapārotos serumos).

3.37. IEDZIMTO MASALIŅU SINDROMS

Klīniskie kritēriji

Iedzimto masaliņu infekcija

Klīniskie kritēriji attiecībā uz iedzimto masaliņu infekciju nav definēti.

Iedzimto masaliņu sindroms (CRS)

Jebkurš zīdainis līdz viena gada vecumam vai jebkurš nedzīvi dzimis bērns, kam ir:

vismaz divi no A kategorijā minētajiem stāvokļiem

VAI

viens no A kategorijā un viens no B kategorijā minētajiem stāvokļiem.

A.

— katarakta(-as),

— iedzimtā glaukoma,

— iedzimtā sirds slimība,

— dzirdes zudums,

— pigmentārā retinopātija;

B.

— purpura,

— splenomegālija,

— mikrocefālija,

— kavēta attīstība,

— meningoencefalīts,

— kaulu atrofija, kas laiž cauri rentgenstarojumu,

— dzelte, kas sākas 24 stundu laikā pēc dzimšanas.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— masaliņu vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— masaliņu vīrusa nukleīnskābes noteikšana,

— masaliņu vīrusa specifisko antivielu (IgM) veidošanās,

— masaliņu vīrusa IgG antivielu noturība no sešu līdz divpadsmit mēnešu vecumam (vismaz divi paraugi ar līdzīgu masaliņu vīrusa IgG antivielu koncentrāciju).

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar vakcinācijas statusu.

Epidemioloģiskie kritēriji

Jebkurš zīdainis vai nedzīvi dzimis bērns, kas piedzimis sievietei ar tādu laboratoriski apstiprinātu masaliņu infekciju, kas iegūta grūtniecības laikā ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (vertikāla pārnese).

Gadījumu klasifikācija iedzimtajām masaliņām

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkurš nedzīvi dzimis bērns vai zīdainis, kas nav pārbaudīts VAI kam ir negatīvi laboratorisko testu rezultāti un kas atbilst vismaz vienam no šādiem diviem priekšnosacījumiem: — epidemioloģiska saikne UN vismaz viens no CRS klīnisko kritēriju A kategorijas sarakstā minētajiem stāvokļiem, — atbilstība CRS klīniskiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkurš nedzīvi dzimis bērns, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem, VAI jebkurš zīdainis, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem UN vismaz vienam no šādiem diviem priekšnosacījumiem: — epidemioloģiska saikne, — vismaz viens no CRS klīnisko kritēriju A kategorijas sarakstā minētajiem stāvokļiem.

3.38. SALMONELLU IEROSINĀTS ENTERĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona ar vismaz vienu no šādiem četriem simptomiem:

— caureja,

— drudzis,

— vēdersāpes,

— vemšana.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— salmonellu (kas nav Salmonella typhi vai S. paratyphi) izolēšana klīniskā paraugā,

— salmonellu (kas nav Salmonella typhi vai S. paratyphi) nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

Piezīme. Salmonella enterica antimikrobiālās uzņēmības testēšana jāveic izolātu kopuma reprezentatīvai apakškopai.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām piecām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

Rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem

Antimikrobiālās uzņēmības testu rezultāti jāziņo saskaņā ar ECDC un dalībvalstu panākto vienošanos par metodēm un kritērijiem, kas noteikti ES protokolā par cilvēka salmonellu un kampilobaktēriju izolātiem piemītošās mikrobu rezistences saskaņotu monitoringu (16).

3.39. SMAGS AKŪTS RESPIRATORAIS SINDROMS (SARS)

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir drudzis vai drudzis anamnēzē

UN

vismaz viens no šādiem trim simptomiem:

— klepus,

— apgrūtināta elpošana,

— elpas trūkums,

UN

vismaz viens no šādiem četriem simptomiem:

— radiogrāfiski pneimonijas pierādījumi,

— radiogrāfiski pierādīts akūts respiratorā distresa sindroms,

— autopsijā konstatēta pneimonija,

— autopsijā konstatēts akūts respiratorā distresa sindroms,

UN

nav alternatīvas diagnozes, ar ko varētu pilnībā izskaidrot slimību.

Laboratoriskie kritēriji

Gadījuma apstiprināšanas laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— vīrusa izolēšana šūnu kultūrā no jebkura klīniska parauga un SARS-CoV identifikācija, izmantojot tādu metodi kā RT-PĶR,

— SARS-CoV nukleīnskābes noteikšana vismaz vienā no šādiem trim: — vismaz divi dažādi klīniski paraugi (piemēram, nazofaringeālā uztriepe un izkārnījumi), — viens un tas pats klīniskais paraugs, kas slimības laikā ievākts divās vai vairākās reizēs (piemēram, secīgi nazofaringeāli aspirāti), — divi dažādi testi vai atkārtota RT-PĶR, katrā testā izmantojot jaunu RNS ekstraktu no sākotnējā klīniskā parauga,

— SARS-CoV specifisko antivielu veidošanās, izmantojot kādu no šādām divām metodēm: — serokonversija ar ELISA vai IFA ar akūtās stadijas un atveseļošanās stadijas serumu, kas testēti paralēli, — četrkārtīga vai lielāka antivielu titra paaugstināšanās starp akūtās stadijas un atveseļošanās stadijas serumu, kas testēti paralēli.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— viens pozitīvs SARS-CoV antivielu tests,

— pozitīvs SARS-CoV PĶR rezultāts, izmantojot vienu klīnisku paraugu un testu.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim kritērijiem:

— jebkura persona ar vismaz vienu no šādām trim saiknēm: — darbs profesijā, kas saistīta ar paaugstinātu SARS-CoV eksponētības risku (piemēram, laboratorijas personāls, kas strādā ar dzīviem SARS-CoV/SARS-CoV līdzīgiem vīrusiem vai glabā ar SARS-CoV inficētus klīniskus paraugus; personas, kas saskaras ar savvaļas vai citiem dzīvniekiem, kurus uzskata par SARS-CoV uzkrājējiem, kā arī ar šādu dzīvnieku izdalījumiem vai sekrētiem utt.), — ciešs kontakts (17) ar vienu vai vairākām personām, kurām apstiprināts SARS vai kuras attiecībā uz SARS tiek izmeklētas, — anamnēzē minēta došanās uz teritoriju vai uzturēšanās teritorijā, kurā bijis SARS uzliesmojums;

— divi vai vairāki veselības aprūpes darbinieki (18) ar klīniskiem pierādījumiem par SARS vienā un tajā pašā veselības aprūpes vienībā un ar slimības sākumu vienā un tajā pašā desmit dienu periodā;

— trīs vai vairākas personas (veselības aprūpes darbinieki un/vai pacienti, un/vai apmeklētāji), kam ir klīniski SARS pierādījumi, slimības sākums vienā un tajā pašā desmit dienu periodā un epidemioloģiska saikne ar veselības aprūpes iestādi.

Gadījumu klasifikācija starpepidēmiju periodam

Piemērojama arī uzliesmojuma laikā iepriekš neskartā valstī vai teritorijā.

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne, un kas atbilst varbūtīga gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Valsts apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem, ja testēšana veikta valsts references laboratorijā.

D. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem, ja testēšana veikta PVO SARS verificēšanas un references laboratorijā.

Gadījumu klasifikācija uzliesmojuma laikā

Piemērojama uzliesmojuma laikā valstī/teritorijā, kurā vismaz vienas personas saslimšanu laboratoriski apstiprinājusi PVO SARS verificēšanas un references laboratorija.

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne ar valsts apstiprinātu vai apstiprinātu gadījumu.

C. Valsts apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem, ja testēšana veikta valsts references laboratorijā.

D. Apstiprināts gadījums Viens no šādiem trim priekšnosacījumiem: — Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem, ja testēšana veikta PVO SARS verificēšanas un references laboratorijā, — jebkurš valsts apstiprināts gadījums, kam ir epidemioloģiska saikne ar pārneses ķēdi, ja vismaz vienu gadījumu ir neatkarīgi apstiprinājusi PVO SARS references un verificēšanas laboratorija, — jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un varbūtīga gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne ar tādu pārneses ķēdi, kurā vismaz vienu gadījumu ir neatkarīgi apstiprinājusi PVO SARS references un verificēšanas laboratorija.

3.40. INFEKCIJA AR E. COLI, KAS IZDALA SIGAS TOKSĪNU/VEROCITOTOKSĪNU (STEC/VTEC), TOSTARP HEMOLĪTISKI URĒMISKAIS SINDROMS (HUS)

Klīniskie kritēriji

STEC/VTEC caureja

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— caureja,

— vēdersāpes.

HUS

Jebkura persona, kam ir akūta nieru mazspēja un vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— mikroangiopātiskā hemolītiskā anēmija,

— trombocitopēnija.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Sigas toksīnu/verocitotoksīnu izdalošana vai stx1/vtx1 vai stx2/vtx2 gēnu(-us) saturoša Escherichia coli izolēšana/kultivēšana,

— sorbitolu nefermentējošu (NSF) Escherichia coli O157 izolēšana (bez toksīnu testēšanas vai toksīnus izdalošo gēnu testēšanas),

— stx1/vtx1 vai stx2/vtx2 gēna(-u) nukleīnskābes tieša noteikšana,

— brīva Sigas toksīna/verocitotoksīna tieša noteikšana fekālijās.

Tikai hemolītiski urēmiskā sindroma gadījumā par laboratorisku kritēriju STEC/VTEC apstiprināšanai var izmantot šādu testu:

— Escherichia coli serogrupām specifisko (LPS) antivielu veidošanās.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām piecām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Ar HUS saistīts iespējams STEC gadījums Jebkura persona, kas atbilst HUS klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs STEC/VTEC gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

C. Apstiprināts STEC/VTEC gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.41. ŠIGELOZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona ar vismaz vienu no šādiem četriem simptomiem:

— caureja,

— drudzis,

— vemšana,

— vēdersāpes.

Laboratoriskie kritēriji

Attiecībā uz apstiprinātu gadījumu:

— Shigella spp. izolēšana no klīniska parauga.

Attiecībā uz varbūtīgu gadījumu:

— Shigella spp. nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

Piezīme. Ja iespējams, jāveic šigellu antimikrobiālās uzņēmības testēšana.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim,

— vidiska eksponētība.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne, VAI jebkura persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst apstiprināta gadījuma klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

Rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem

Antimikrobiālās uzņēmības testu rezultāti jāziņo saskaņā ar ECDC un dalībvalstu panākto vienošanos par metodēm un kritērijiem.

3.42. BAKAS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— drudzis

UN

izsitumi vezikulu vai cietu pustulu veidā vienā un tajā pašā attīstības stadijā ar perifēru lokalizāciju.

— Netipiskas izpausmes definētas kā vismaz viens no šādiem četriem simptomiem: — hemorāģiski bojājumi, — plakani, samtaini bojājumi, kas neattīstās par vezikulām, — Variola sine eruptione, — vieglāks tips.

Laboratoriskie kritēriji

Gadījuma apstiprināšanas laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem laboratoriskiem testiem:

— baku (Variola) vīrusa izolēšana no klīniska parauga ar turpmāku sekvencēšanu (tikai pilnvarotās P4 laboratorijās),

— baku (Variola) vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā ar turpmāku sekvencēšanu.

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar vakcinācijas statusu.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji

— ortopoksvīrusu daļiņu identificēšana ar elektronmikroskopiju (EM).

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām divām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— laboratoriska eksponētība (ja ir potenciāla eksponētība baku vīrusam).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un vismaz vienam no šādiem diviem priekšnosacījumiem: — epidemioloģiskā saikne ar apstiprinātu gadījumu, kur saslimis cilvēks, ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku, — atbilstība varbūtīga gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem. Uzliesmojuma laikā – jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

3.43. SIFILISS

Klīniskie kritēriji

Primārais sifiliss

Jebkura persona ar vienu vai vairākiem (parasti nesāpīgiem) šankriem ģenitāliju, starpenes, anālajā rajonā vai mutē, vai uz rīkles gala gļotādas, vai citur ārpus ģenitālijām.

Sekundārais sifiliss

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem pieciem simptomiem:

— difūzi makulopapulāri izsitumi, kas bieži ir uz plaukstām un pēdām,

— vispārēja limfadenopātija,

— plakanā kondiloma,

— enantēma,

— difūza alopēcija.

Agrīnais latentais sifiliss (< 1 gads)

Simptomu neesība, un anamnēzē iepriekšējos 12 mēnešos simptomi, kas atbilst sifilisa agrīno stadiju simptomiem.

Jāņem vērā, ka okulārās un neiroloģiskās izpausmes var parādīties jebkurā sifilisa stadijā.

Jāņem vērā, ka vēlīnā latentā sifilisa (> 1 gads) gadījumi nav ES/EEZ uzraudzībā.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viena no šādām epidemioloģiskām saiknēm:

— Treponema pallidum pierādīšana bojājumu eksudātos vai audos, izmeklējums ar tumšā lauka mikroskopiju,

— Treponema pallidum pierādīšana bojājumu eksudātos vai audos ar DFA testu,

— treponēmu pierādīšana bojājumu eksudātos vai audos ar nukleīnskābes amplifikācijas testu (NAAT),

— Treponema pallidum antivielu noteikšana ar izmeklēšanas testu (TPHA, TPPA vai EIA UN papildus vai nu TP-IgM antivielu noteikšana (piemēram, ar IgM-ELISA, imūnblotinga vai 19S-IgM-FTA-abs testu), VAI antivielas, kas nav TP (piemēram, RPR, VDRL).

Epidemioloģiskie kritēriji

Primārais/sekundārais sifiliss

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (dzimumceļā).

Agrīnais latentais sifiliss

Epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (dzimumceļā) iepriekšējos 12 mēnešos.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem.

3.44. IEDZIMTAIS SIFILISS

Klīniskie kritēriji

Jebkurš bērns vecumā līdz diviem gadiem, kam ir vismaz viens no šādiem desmit simptomiem:

— hepatospenomegālija,

— gļotādu un ādas bojājumi,

— plakanā kondiloma,

— pastāvīgs rinīts,

— dzelte,

— pseidoparalīze (periostīta un osteohondrīta dēļ),

— centrālās nervu sistēmas darbības traucējumi,

— anēmija,

— nefrotiskais sindroms,

— malnutrīcija.

Laboratoriskie kritēriji

Gadījuma apstiprināšanas laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Treponema pallidum pierādīšana ar tumšā lauka mikroskopiju nabassaitē, placentā, deguna izdalījumos vai ādas bojājumu materiālā,

— Treponema pallidum pierādīšana ar DFA-TP nabassaitē, placentā, deguna izdalījumos vai ādas bojājumu materiālā,

— Treponema pallidum specifisko IgM antivielu noteikšana (FTA-abs, EIA)

UN reaktīvs netreponēmu tests (VDRL, RPR) bērna serumā.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim simptomiem:

— reaktīvs VDRL-CSF testa rezultāts,

— reaktīvi netreponēmu un treponēmu seroloģiskie testi mātes serumā,

— zīdaiņa netreponēmu antivielu titrs ir četrkārtīgs vai augstāks salīdzinājumā ar antivielu titru mātes serumā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Jebkurš zīdainis, kam ir epidemioloģiska saikne ar pārnesi no cilvēka uz cilvēku (vertikāla pārnese).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkurš zīdainis vai bērns, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un vismaz vienam no šādiem diviem priekšnosacījumiem: — epidemioloģiska saikne, — atbilstība varbūtīga gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkurš zīdainis, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem.

3.45. TETĀNS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir akūti vismaz divi no šādiem trim simptomiem:

— galvenokārt košanas un kakla muskuļu sāpīga savilkšanās, kas izraisa sejas spazmas, kuras pazīstamas kā trizmi un risus sardonicus,

— rumpja muskuļu sāpīga savilkšanās,

— vispārējas spazmas, bieži opistotonusa stāvoklis.

Laboratoriskie kritēriji N. P.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem, un kam nav citas ticamākas diagnozes.

C. Apstiprināts gadījums N. P.

3.46. ĒRČU VĪRUSENCEFALĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir CNS iekaisuma (piemēram, meningīta, meningoencefalīta, encefalomielīta, encefaloradikulīta) simptomi.

Laboratoriskie kritēriji (19)

Gadījuma apstiprināšanas laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem pieciem testiem:

— ērču encefalīta (TBE) vīrusa specifisko IgM UN IgG antivielu noteikšana asinīs,

— TBE vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana cerebrospinālajā šķidrumā,

— serokonversija vai TBE vīrusa specifisko antivielu titra četrkārtīga paaugstināšanās sapārotos seruma paraugos,

— TBE vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— TBE vīrusa izolēšana no klīniska parauga.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji

TBE vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana vienreizējā seruma paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Eksponētība kopīgam avotam (nepasterizēti piena produkti).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem, VAI Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Seroloģisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar iepriekšēju eksponētību citu flavivīrusu infekcijām un atbilstoši pretflavivīrusu vakcinācijas statusam. Apstiprinātu gadījumu validācijai šādās situācijās jāizmanto vīrusneitralizācijas tests serumā vai citi ekvivalenti testi.

3.47. IEDZIMTĀ TOKSOPLAZMOZE

Klīniskie kritēriji

Uzraudzības vajadzībām nav būtiski.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Toxoplasma gondii pierādīšana ķermeņa audos vai šķidrumos,

— Toxoplasma gondii nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Toxoplasma gondii specifisko antivielu (IgM, IgG, IgA) veidošanās jaundzimušajam,

— pastāvīgi stabili Toxoplasma gondii IgG titri zīdainim (līdz 12 mēnešu vecumam).

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums N. P.

C. Apstiprināts gadījums Jebkurš zīdainis, kas atbilst laboratoriskajiem kritērijiem.

3.48. TRIHINELOZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz trīs no šādiem sešiem simptomiem:

— drudzis,

— muskuļu iekaisums un sāpes,

— caureja,

— sejas pietūkums,

— eozinofīlija,

— asinsizplūdumi zem konjunktīvas, zem nagiem un tīklenē.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— Trichinella kāpuru pierādīšana ar biopsiju iegūtos muskuļu audos,

— Trichinella specifisko antivielu veidošanās (IFA tests, ELISA vai vesternblotings).

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām divām epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kontaminētai pārtikai (gaļa),

— eksponētība kopīgam avotam.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.49. TUBERKULOZE

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kas atbilst šādiem diviem kritērijiem:

— aktīvai tuberkulozei atbilstošas pazīmes, simptomi un/vai radioloģiskas atrades jebkurā ķermeņa vietā UN

— klīniķa lēmums ārstēt personu ar pilnu tuberkulozes ārstēšanas kursu

VAI

pēc nāves atklāts gadījums ar patoloģiskām atradēm, kas liecina par aktīvu tuberkulozi, kura būtu bijusi jāārstē ar prettuberkulozes antibiotikām, ja diagnoze pacientam būtu noteikta pirms nāves.

Laboratoriskie kritēriji

Gadījuma apstiprināšanas laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— Mycobacterium tuberculosis kompleksa (izņemot Mycobacterium bovis BCG celma) izolēšana no klīniska parauga,

— Mycobacterium tuberculosis nukleīnskābes kompleksa noteikšana klīniskā paraugā UN pozitīvs gaismas mikroskopijas izmeklējums attiecībā uz skābjizturīgām nūjiņām vai līdzvērtīgām fluorescējoši krāsotām nūjiņām.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— pozitīvs gaismas mikroskopijas izmeklējums attiecībā uz skābjizturīgām nūjiņām vai līdzvērtīgām fluorescējoši krāsotām nūjiņām,

— Mycobacterium tuberculosis kompleksa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— granulomu parādīšanās histoloģiskā analīzē.

Epidemioloģiskie kritēriji N. P.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Rezistence pret antimikrobiālajiem līdzekļiem

Antimikrobiālās uzņēmības testu rezultāti jāziņo saskaņā ar ECDC un dalībvalstu panākto vienošanos par metodēm un kritērijiem, kas noteiktas Eiropas tuberkulozes references laboratoriju tīklā un Eiropas tuberkulozes uzraudzības tīklā (20).

3.50. TULARĒMIJA

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viena no šādām klīniskajām formām.

Ulceroglandulārā tularēmija: — ādas čūla UN — reģionāla limfadenopātija.

Glandulārā tularēmija: — palielināti un sāpīgi limfmezgli bez redzamas čūlas.

Okuloglandulārā tularēmija: — konjunktivīts UN — reģionāla limfadenopātija.

Orofaringeālā tularēmija: — kakla limfadenopātija UN vismaz viens no šādiem trim simptomiem: — stomatīts, — faringīts, — tonsilīts.

Zarnu tularēmija: vismaz viens no šādiem trim simptomiem: — vēdersāpes, — vemšana, — caureja.

Plaušu tularēmija: — pneimonija.

Tifoīdā tularēmija: vismaz viens no šādiem diviem simptomiem: — drudzis bez agrīnas pazīmju un simptomu lokalizācijas, — septicēmija.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim testiem:

— Francisella tularensis izolēšana no klīniska parauga,

— Francisella tularensis nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Francisella tularensis specifisko antivielu veidošanās.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām trim epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.51. TIFOĪDAIS DRUDZIS UN PARATIFOĪDAIS DRUDZIS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— ilgstošs drudzis, VAI

— vismaz divi no šādiem četriem simptomiem: — galvassāpes, — relatīva bradikardija, — sauss klepus, — caureja, aizcietējums, vārgums vai vēdersāpes.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— Salmonella typhi vai S. paratyphi izolēšana no klīniska parauga.

— Salmonella typhi vai S. paratyphi nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām trim epidemioloģiskām saiknēm:

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai / dzeramajam ūdenim.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.52. VĪRUSU HEMORĀĢISKIE DRUDŽI (VHF)

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— drudzis,

— dažādas hemorāģiskas izpausmes, kas var izraisīt vairāku orgānu mazspēju.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— specifiska vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— specifiskas vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā un genotipa noteikšana.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām epidemioloģiskām saiknēm:

— iepriekšējā 21 dienā došanās uz teritoriju, kur ir konstatēti vai bijuši iespējami VHF gadījumi,

— iepriekšējā 21 dienā eksponētība varbūtīgam vai apstiprinātam VHF gadījumam, kas sācies iepriekšējos sešos mēnešos.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

3.53. RIETUMNĪLAS VĪRUSA INFEKCIJA (WNV)

Klīniskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem trim simptomiem:

— jebkura persona, kam ir drudzis,

— encefalīts,

— meningīts.

Laboratoriskie kritēriji

Laboratoriskais tests gadījuma apstiprināšanai

Vismaz viens no šādiem četriem testiem:

— Rietumnīlas vīrusa izolēšana no asinīm vai cerebrospinālā šķidruma,

— Rietumnīlas vīrusa nukleīnskābes noteikšana asinīs vai cerebrospinālajā šķidrumā,

— Rietumnīlas vīrusa specifisko antivielu (IgM) veidošanās cerebrospinālajā šķidrumā,

— augsta Rietumnīlas vīrusa IgM antivielu titra UN IgG antivielu noteikšana UN apstiprināšana ar vīrusneitralizāciju.

Varbūtīga gadījuma laboratoriskais tests

Rietumnīlas vīrusa specifisko antivielu veidošanās serumā.

Laboratorisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar pretflavivīrusu vakcinācijas statusu.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām divām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku (uzturēšanās vai došanās uz teritoriju, kur Rietumnīlas drudzis ir endēmiska zirgu vai putnu slimība, vai ir bijusi iespēja tādā teritorijā inficēties no odu kodumiem),

— pārnese no cilvēka uz cilvēku (vertikāla pārnese, asins pārliešana, transplanti).

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem UN vismaz vienam no diviem šādiem priekšnosacījumiem: — epidemioloģiska saikne, — varbūtīga gadījuma laboratoriskais tests.

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst gadījuma apstiprināšanas laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Seroloģisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar iepriekšēju eksponētību citu flavivīrusu infekcijām un atbilstoši pretflavivīrusu vakcinācijas statusam. Apstiprinātu gadījumu validācijai šādās situācijās jāizmanto vīrusneitralizācijas tests serumā vai citi ekvivalenti testi.

3.54. DZELTENAIS DRUDZIS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir drudzis,

UN

vismaz viens no šādiem diviem simptomiem:

— dzelte,

— vispārēja hemorāģija.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem pieciem testiem:

— dzeltenā drudža vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— dzeltenā drudža vīrusa nukleīnskābes noteikšana,

— dzeltenā drudža antigēna noteikšana,

— dzeltenā drudža vīrusa specifisko antivielu veidošanās,

— tipisku bojājumu pierādīšana pēcnāves aknu histopatoloģijā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Iepriekšējā nedēļā došanās uz reģionu, kur konstatēti vai bijuši iespējami dzeltenā drudža gadījumi.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas nav nesen vakcinēta un atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem. Nesenas vakcinācijas gadījumā – persona, kam noteikts dzeltenā drudža savvaļas vīrusa celms.

Piezīme. Seroloģisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar iepriekšēju eksponētību citu flavivīrusu infekcijām un atbilstoši pretflavivīrusu vakcinācijas statusam. Apstiprinātu gadījumu validācijai šādās situācijās jāizmanto vīrusneitralizācijas tests serumā vai citi ekvivalenti testi.

3.55. YERSINIA ENTEROCOLITICA VAI YERSINIA PSEUDOTUBERCULOSIS IEROSINĀTS ENTERĪTS

Klīniskie kritēriji

Jebkura persona, kam ir vismaz viens no šādiem pieciem simptomiem:

— drudzis,

— caureja,

— vemšana,

— vēdersāpes (pseidoapendicīts),

— rektālais tenesms.

Laboratoriskie kritēriji

Vismaz viens no šādiem diviem testiem:

— cilvēkam patogēnās Yersinia enterocolitica vai Yersinia pseudotuberculosis izolēšana no klīniska parauga,

— Y. enterocolitica vai Y. pseudotuberculosis virulences gēnu noteikšana klīniskā paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Vismaz viena no šādām četrām epidemioloģiskām saiknēm:

— pārnese no cilvēka uz cilvēku,

— eksponētība kopīgam avotam,

— pārnese no dzīvnieka uz cilvēku,

— eksponētība kontaminētai pārtikai.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne,

C. Apstiprināts gadījums Jebkura persona, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Ja valsts uzraudzības sistēma klīniskos simptomus neietver, par visiem indivīdiem, kam ir laboratorijas apstiprinājums, jāziņo kā par apstiprinātiem gadījumiem.

3.56. ZIKAS VĪRUSA SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji

— Persona, kurai ir izsitumi

Laboratoriskie kritēriji

A. Apstiprināts gadījums

Vismaz viens no šādiem testiem:

— Zikas vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Zikas vīrusa nukleīnskābes antigēna noteikšana klīniskā paraugā,

— Zikas vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— Zikas vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana seruma paraugā(-os) UN apstiprināšana ar vīrusneitralizācijas testu,

— serokonversija vai Zikas vīrusa specifisko antivielu titra četrkārtīga paaugstināšanās sapārotos seruma paraugos.

B. Varbūtīgs gadījums

— Zikas vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana seruma paraugā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Anamnēzē došanās uz teritoriju vai uzturēšanās teritorijā, kur dokumentēta Zikas vīrusa pārneses norise, iepriekšējās divās nedēļās pirms simptomu parādīšanās

VAI

dzimumsakari ar personu, kas nesen bijusi eksponēta Zikas vīrusa infekcijai, vai personu, kam tā ir apstiprināta.

Gadījumu klasifikācija

A. Iespējams gadījums N. P.

B. Varbūtīgs gadījums Persona, kas atbilst varbūtīga gadījuma klīniskajiem, epidemioloģiskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

C. Apstiprināts gadījums Persona, kas atbilst apstiprināta gadījuma laboratoriskajiem kritērijiem.

Piezīme. Seroloģisko testu rezultāti jāinterpretē saskaņā ar iepriekšēju eksponētību citu flavivīrusu infekcijām un atbilstoši pretflavivīrusu vakcinācijas statusam. Apstiprinātu gadījumu validācijai šādās situācijās jāizmanto vīrusneitralizācijas tests serumā vai citi ekvivalenti testi.

3.57. IEDZIMTĀ ZIKAS VĪRUSA SLIMĪBA

Klīniskie kritēriji

— Zīdainis vai auglis ar mikrocefāliju vai intrakraniālu kalcifikāciju vai citām centrālās nervu sistēmas patoloģiskām izmaiņām.

Laboratoriskie kritēriji

A. Apstiprināts gadījums

— Zikas vīrusa nukleīnskābes noteikšana klīniskā paraugā,

— Zikas vīrusa nukleīnskābes antigēna noteikšana klīniskā paraugā,

— Zikas vīrusa izolēšana no klīniska parauga,

— Zikas vīrusa specifisko IgM antivielu noteikšana serumā, cerebrospinālajā šķidrumā (CSF) vai amniotiskajā šķidrumā.

Epidemioloģiskie kritēriji

Māte, kurai apstiprināta Zikas vīrusa infekcija grūtniecības laikā.

Gadījumu klasifikācija

A. Varbūtīgs gadījums Zīdainis vai auglis, kas atbilst klīniskajiem kritērijiem un kam ir epidemioloģiska saikne.

B. Apstiprināts gadījums Zīdainis vai auglis, kas atbilst klīniskajiem un laboratoriskajiem kritērijiem.

4. AR ĪPAŠAJIEM VESELĪBAS JAUTĀJUMIEM SAISTĪTU GADĪJUMU DEFINĪCIJAS

4.1. NOZOKOMIĀLAS INFEKCIJAS (AR VESELĪBAS APRŪPI SAISTĪTAS INFEKCIJAS (HAI)) GADĪJUMU VISPĀRĪGA DEFINĪCIJA

Ar pacienta pašreizēju uzturēšanos stacionārā saistīta nozokomiāla infekcija ir infekcija, kas atbilst kādai no gadījumu definīcijām UN šādiem nosacījumiem:

— simptomi parādās trešajā dienā vai vēlāk pēc pašreizējās uzņemšanas stacionārā (uzņemšanas diena = pirmā diena), VAI

— pacientam pirmajā vai otrajā dienā ir veikta ķirurģiska operācija un pirms trešās dienas parādās ķirurģiskās brūces infekcijas simptomi, VAI

— pacientam pirmajā vai otrajā dienā ir ievietota invazīva ierīce un pirms trešās dienas rodas ar veselības aprūpi saistīta infekcija.

Ar pacienta iepriekšēju uzturēšanos stacionārā saistīta nozokomiāla infekcija ir infekcija, kas atbilst kādai no gadījumu definīcijām

UN

— pacientam konstatēta infekcija, bet viņš ir atkārtoti uzņemts stacionārā, kad pagājušas mazāk nekā 48 stundas pēc iepriekšējas uzņemšanas akūtās palīdzības stacionārā, VAI

— pacients ir uzņemts ar infekciju, kas atbilst ķirurģiskās brūces infekcijas gadījuma (SSI) definīcijai, t. i., SSI ir radusies 30 dienu laikā pēc operācijas (vai ar implanta ievietošanu saistītas operācijas gadījumā 90 dienu laikā no operācijas dienas izveidojusies dziļā SSI vai orgānu/dobumu SSI) un pacientam ir vai nu gadījuma definīcijai atbilstoši simptomi, un/vai pacients šīs infekcijas ārstēšanai saņem antimikrobiālu terapiju, VAI

— mazāk nekā 28 dienas kopš iepriekšējas izrakstīšanas no akūtās palīdzības stacionāra pacients ir uzņemts ar Clostridium difficile infekciju (vai tās simptomi viņam parādās divu dienu laikā).

Piezīme. Punkta prevalences pētījumu vajadzībām pētījuma dienā konstatēta aktīva nozokomiāla infekcija ir infekcija, kuras pazīmes un simptomi konstatēti pētījuma dienā vai kuras pazīmes un simptomi konstatēti agrāk, bet pētījuma dienā pacients (joprojām) saņem terapiju šīs infekcijas ārstēšanai. Lai noteiktu, vai ārstējamā infekcija atbilst kādai nozokomiālās infekcijas gadījuma definīcijai, par pazīmēm un simptomiem jāpārliecinās līdz terapijas sākšanai.

4.1.1. BJ: kaulu un locītavu infekcija

BJ-BONE: osteomielīts

Osteomielītam jāatbilst vismaz vienam no šādiem kritērijiem:

— pacienta kaula uzsējumā konstatēti mikroorganismi,

— pacientam osteomielīta pierādījumi konstatēti kaula tiešā izmeklēšanā, ķirurģiskas operācijas laikā vai histopatoloģiskā izmeklēšanā,

— pacientam bez cita zināma cēloņa ir vismaz divas no šādām pazīmēm vai simptomiem: drudzis (> 38 °C), lokalizēts pietūkums, sāpīgums, karstums vai izdalījumi vietā, kur ir aizdomas par kaula infekciju, UN vismaz vienam no šādiem kritērijiem: — asins uzsējumā konstatēti mikroorganismi, — pozitīvs asins antigēna tests (piemēram, Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae), — radiogrāfiski infekcijas pierādījumi (piemēram, patoloģiskas atrades rentgena, datortomogrāfijas, magnētiskās rezonanses, radioizotopiskās diagnostikas (ar galliju, tehnēciju utt.) izmeklējumos).

Norādījumi par ziņošanu

Par mediastinītu, kas konstatēts pēc sirds ķirurģijas un ko pavada osteomielīts, jāziņo kā par orgānu/dobumu ķirurģiskās brūces infekciju (SSI-O).

BJ-JNT: locītavu vai gļotsomiņu infekcija

Locītavu vai gļotsomiņu infekcijām jāatbilst vismaz vienam no šādiem kritērijiem:

— pacienta locītavu šķidruma vai sinoviālās biopsijas materiāla uzsējumā konstatēti mikroorganismi,

— ķirurģiskas operācijas laikā vai histopatoloģiskā izmeklēšanā pacientam konstatētas liecības par locītavu vai gļotsomiņu infekciju,

— pacientam bez cita zināma cēloņa ir vismaz divas no šādām pazīmēm vai simptomiem: locītavu sāpes, pietūkums, sāpīgums, karstums, liecības par izsvīdumu vai ierobežotu kustināmību UN ir vismaz viens no šādiem simptomiem: — locītavu šķidruma Grama krāsojumā redzami mikroorganismi un leikocīti, — pozitīvs asins, urīna vai locītavu šķidruma antigēna tests, — locītavu šķidruma šūnu prof