Oficiālais Vēstnesis L 090 , 02/04/1999 Lpp. 0001 - 0005



Padomes Regula (EK) Nr. 718/1999 (1999. gada 29. marts) par Kopienas flotes jaudas politiku iekšējo ūdensceļu pārvadājumu veicināšanai EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 75. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], saskaņā ar Līguma 189.c pantā paredzēto procedūru [3], (1) tā kā ar Regulu (EEK) Nr. 1101/89 [4] ir ieviesti pasākumi, lai veiktu struktūras uzlabojumus iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozarē tajās flotēs, kas darbojas Beļģijas, Vācijas, Francijas, Luksemburgas, Nīderlandes un Austrijas savienotajos iekšējo ūdensceļu tīklos; tā kā minētās regulas mērķis ir mazināt jaudas pārpalikumu iekšējo ūdensceļu flotēs, izmantojot sistēmas kuģu norakstīšanai lūžņos, kuras koordinē Kopienas līmenī; tā kā minētās regulas termiņš beidzas 1999. gada 28. aprīlī; (2) tā kā no šo struktūras uzlabojumu atbalsta pasākumiem ar mērķi novērst esošā jaudas pārpalikuma palielināšanos vai jauna jaudas pārpalikuma veidošanos noteikums "vecs par jaunu" ir izrādījies nepieciešams iekšējo ūdensceļu pārvadājumu tirgus līdzsvarotai darbībai; tā kā šis noteikums paliek arī svarīgs intervences līdzeklis, ja šajā tirgū rodas nopietns traucējums, kas definēts Direktīvas 96/75/EK [5] 1. pantā; tā kā būtu jāveic pasākumi, lai novērstu to, ka panākumus, kas gūti kopš 1990. gada, īstenojot sistēmas kuģu norakstīšanai lūžņos, neitralizē jaunas jaudas nodošana ekspluatācija, tiklīdz beidzas iepriekšminētais noteikums; tā kā tāpēc ierobežotu laiku, kas nav ilgāks par četriem gadiem, jāsaglabā noteikums "vecs par jaunu", pakāpeniski attiecības samazinot līdz nullei, lai nodrošinātu pāreju un izbeigtu Kopienas intervences posmu; tā kā ir svarīgi arī saglabāt līdzekli "vecs par jaunu", lai regulētu Kopienas flotu jaudu pēc minētajiem četriem gadiem, bet tāda rezerves mehānisma statusā, kas noregulēts uz nulles un ko var no jauna iedarbināt tikai tāda nopietna tirgus traucējuma gadījumā, kas minēts Direktīvas 96/75/EK 7. pantā; (3) tā kā jauna jaudas pārpalikuma veidošanās efektīvi jākontrolē visās iekšējo ūdensceļu pārvadājumu tirgus nozarēs; tā kā tāpēc ir svarīgi, lai paredzamie pasākumi būtu vispārīgi piemērojami un attiektos uz visiem kravas kuģiem un stūmējkuģiem; tā kā šos pasākumus nevajadzētu attiecināt uz kuģiem, kuri darbojas tikai slēgtos valsts vai starptautiskos tirgos, nekādi nepiedaloties jaudas pārpalikuma veidošanā savienoto iekšējo ūdensceļu tīklā, un būtu jāparedz iespēja šos pasākumus neattiecināt arī uz kuģiem, kuri nepiedalās jaudas pārpalikuma veidošanā sakarā ar to, ka to pilnā kravnesība ir mazāka par 450 tonnām; tā kā turpretī privātās flotes, kas sniedz pašpārvadājumu pakalpojumus, nevar izslēgt no šo pasākumu jomas sakarā ar to ietekmi uz pārvadājumu tirgiem; (4) tā kā kopēja pieeja, kas ļauj dalībvalstīm veikt kopīgus pasākumus viena un tā paša mērķa sasniegšanai, ir obligāts nosacījums jaudas regulēšanai; tā kā šajā nolūkā ar Regulu (EEK) Nr. 1101/89 ieviestie fondi kuģu norakstīšanai lūžņos dalībvalstīs, kurās ir iekšējie ūdensceļi, būtu jāuztur, bet ar jaunu nosaukumu, un tiem būtu jānodrošina noteikuma "vecs par jaunu" īstenošana; tā kā virsnormas fondi, ko veido nozares iemaksas struktūras uzlabojumu sistēmās, kuras īsteno līdz 1999. gada 28. aprīlim, būtu jāieskaita rezerves fondā, ko pievieno iepriekšminētajiem fondiem; (5) tā kā, ņemot vērā sauskravu, šķidro kravu un stūmējkuģu tirgus būtiskās atšķirības, sauskravu pārvadātājus, tankkuģus un stūmējkuģus katrā fondā ir ieteicams uzskaitīt atsevišķi; (6) tā kā saskaņā ar ekonomikas politiku, kas ir saderīga ar Līgumu, par jaudas regulēšanu atbild pirmām kārtām nozares operatori; tā kā tāpēc ieviesto pasākumu izmaksas būtu jāsedz iekšējo ūdensceļu nozares uzņēmumiem; tā kā pie minētās jaudas regulēšanas pieder to nosacījumu izstrāde, kas piemērojami noteiktas jaunas jaudas nodošanai ekspluatācijā, pilnīgi nebloķējot piekļuvi tirgum; tā kā ir iespējams ierobežot šo nosacījumu termiņu un ietekmi un tos var pēc vajadzības pielāgot tirgus tendencēm, bet attiecības četros gados, sākot ar 1999. gada 29. aprīli, pakāpeniski jāsamazina līdz nullei; tā kā šis regulēšanas mehānisms, kura nosaukums ir "vecs par jaunu", pēc attiecības noregulēšanas uz nulles būtu jāsaglabā rezervē; tā kā īpašās iemaksas, ko izdara saskaņā ar noteikumu "vecs par jaunu", būtu jāieskaita rezerves fondā un tās var izlietot piemaksām par kuģu norakstīšanu lūžņos, ja intervence tirgū izrādās vajadzīga; (7) tā kā ir ieteicams nodrošināt to, lai šajā regulā paredzētie pasākumi un to īstenošana neradītu vai nedraudētu radīt konkurences izkropļojumus, jo īpaši piešķirot dažiem uzņēmumiem tādas priekšrocības, kas ir pretrunā kopējām interesēm; tā kā, lai attiecīgajiem uzņēmumiem radītu līdzīgus konkurences nosacījumus, īpašās iemaksas fondos, kas attiecas uz jaunu kuģu būvi un piemaksām par kuģu norakstīšanu lūžņos, ja tādas izrādās vajadzīgas nopietna tirgus traucējuma gadījumā un saskaņā ar Direktīvas 96/75/EK 8. pantā paredzēto procedūru, būtu jānosaka pēc vienotiem tarifiem un ar vienotiem nosacījumiem; (8) tā kā iekšējo ūdensceļu flotes ir Kopienas flotes, lēmumi par šā jaudas regulēšanas mehānisma darbību būtu jāpieņem Kopienas līmenī; tā kā minēto lēmumu pieņemšanas, to īstenošanas kontroles un šajā regulā noteikto konkurences nosacījumu nodrošināšanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai; tā kā ir svarīgi, lai Komisija minētos lēmumus pieņemtu, apspriežoties ar dalībvalstīm un organizācijām, kas iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozari pārstāv Kopienas līmenī; (9) tā kā sakarā ar Kopienas flotu modernizāciju un pārstrukturēšanu, kuras mērķis ir radīt videi un drošībai labvēlīgus nosacījumus, vienlaikus ar pasākumiem, lai stimulētu uzņēmumu grupu veidošanu, pilnveidotu operatoru prasmes un veicinātu kuģu pielāgošanu tehnikas attīstībai, būtu jāparedz sociāli pasākumi, lai palīdzētu darbiniekiem, kas vēlas aiziet no iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozares vai pārkvalificēties darbam citā nozarē, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Uz iekšējo ūdensceļu kuģiem, ko izmanto kravu pārvadājumiem pa iekšējo ūdensceļu starp diviem vai vairākiem punktiem dalībvalstīs, attiecas Kopienas flotes jaudas politika, kura ir izklāstīta šajā regulā. Četru gadu laikposmam, kas sākas 1999. gada 29. aprīlī, šajā jaudas politikā saskaņā ar šo regulu ir iekļauti nosacījumi jaunu jaudu nodošanai ekspluatācijā. 2. pants 1. Šo regulu piemēro kravas kuģiem un stūmējkuģiem, kuri sniedz pašpārvadājumu vai komercpārvadājumu pakalpojumus un kuri ir reģistrēti kādā dalībvalstī, vai, ja nav reģistrēti, kuru operators ir uzņēmums, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī. Šajā regulā "uzņēmums" nozīmē visas fiziskās vai juridiskās personas, kas veic saimniecisku darbību nerūpnieciskā vai rūpnieciskā mērogā. 2. No šīs regulas prasībām ir atbrīvoti: a) kuģi, kas darbojas tikai uz vienas valsts ūdensceļiem, kuri nav savienoti ar citiem Kopienas ūdensceļiem; b) kuģi, kas savu izmēru dēļ nevar izbraukt ārpus tās valsts ūdensceļiem, kurā tie darbojas, un nevar iebraukt citos Kopienas ūdensceļos ("ieslodzītie kuģi"), ar noteikumu, ka šie kuģi nevar konkurēt ar kuģiem, uz kuriem attiecas šī regula; c) kuģi, kas, no tās neizbraucot, darbojas tikai Donavā (un tās pietekās) līdz Kelheimai; d) stūmējkuģi, kuru vilces jauda nepārsniedz 300 kilovatu; e) iekšējo ūdensceļu jūras kuģi un kuģu tipa liellaivas, ko izmanto vienīgi starptautiskiem vai valsts līmeņa pārvadājumiem reisos, kuros šķērso jūru; f) kuģi, ko izmanto tikai preču glabāšanai, t. i., kuģi, ko izmanto preču iekraušanai un pēc tam izkraušanai tajā pašā vietā; g) bagarēšanas iekārtas, piemēram, pašizkrāvēji kuģi un pontoni, kā arī peldošas celtniecības iekārtas, ja šīs iekārtas neizmanto kravu pārvadājumiem 1. panta nozīmē; h) prāmji; i) kuģi, kas sniedz bezpeļņas sabiedriskus pakalpojumus. 3. Visas attiecīgās dalībvalstis, kā tas definēts 3. panta 1. punktā, var izslēgt no šīs regulas piemērošanas jomas savus kuģus, kuru pilnā kravnesība ir mazāka par 450 tonnām. Ja dalībvalsts izmanto šo iespēju, tā par to sešos mēnešos attiecīgi ziņo Komisijai; Komisija informē pārējās dalībvalstis. 3. pants 1. Visas dalībvalstis, kuru iekšējie ūdensceļi ir savienoti ar citas dalībvalsts iekšējiem ūdensceļiem un kuru flotes tonnāža ir lielāka nekā 100000 tonnu, turpmāk "attiecīgās dalībvalstis", saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem un izmantojot savus administratīvos resursus, izveido Iekšējo ūdensceļu fondu, turpmāk "fonds". 2. Fondu pārvalda attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes. Katra dalībvalsts iesaista fonda pārvaldīšanā savas organizācijas, kas šajā pārvaldē pārstāv iekšējo ūdensceļu pārvadātājus. 3. Katram fondam ir rezerves fonds, kas sastāv no trijiem atsevišķiem kontiem, no kuriem viens ir sauskravu pārvadātājiem, viens tankkuģiem un viens stūmējkuģiem. Šā rezerves fonda finansējumu veido: - virsnormas finansējums no struktūras uzlabojumu sistēmām, kuras īsteno līdz 1999. gada 28. aprīlim, un šis finansējums sastāv tikai no nozares iemaksām, - īpašās iemaksas, kas minētas 4. pantā, - finanšu resursi, ko varētu izmantot tāda nopietna tirgus traucējuma gadījumā, kāds minēts Direktīvas 96/75/EK 7. pantā. 4. Rezerves fondu var izlietot sakarā ar attiecīgajiem pasākumiem, kas minēti Direktīvas 96/75/EK 7. pantā, un īpaši Kopienas līmenī organizētajos uzlabošanas pasākumos, saskaņā ar procedūru, kas noteikta regulas 6. panta 6. punktā. 5. Rezerves fondu var izlietot 8. pantā minētajos pasākumos, ja to vienprātīgi lūdz organizācijas, kuras pārstāv iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozari. Tādā gadījumā šiem pasākumiem jābūt Kopienas līmeņa rīcības priekšmetam. 6. Fondi savstarpēji cits citu finansiāli atbalsta attiecībā uz atsevišķajiem kontiem, kas minēti 3. punkta pirmajā apakšpunktā. To izmanto saistībā ar visiem izdevumiem un visu finansējumu, kas minēts 3. punkta otrajā apakšpunktā, lai garantētu vienādu attieksmi pret visiem pārvadātājiem, uz kuriem attiecas šī regula, neatkarīgi no tā, pie kura fonda pieder attiecīgais kuģis. 7. Attiecīgās dalībvalstis turpina pārvaldīt Regulas (EEK) Nr. 1101/89 3. pantā minēto fondu līdz 1. punktā minētā jaunā fonda izveidei. 4. pants 1. Jaunbūvētus, no trešām valstīm importētus kuģus vai kuģus, kam jāatstāj ūdensceļi, kas minēti 2. panta 2. punkta a), b) vai c) apakšpunktā, uz kuriem attiecas šī regula, var nodot ekspluatācijā ar nosacījumu (noteikums "vecs par jaunu"), ka ekspluatācijā nododamā kuģa īpašnieks: - nesaņemot piemaksu par kuģa norakstīšanu lūžņos, noraksta tonnāžu atbilstīgi jaunās un vecās tonnāžas attiecībai, ko noteikusi Komisija, - vai fondā, kas attiecas uz jauno kuģi, vai fondā, kuru kuģa īpašnieks izvēlas saskaņā ar 5. panta 2. punktu, izdara īpašu iemaksu, pamatojoties uz iepriekšminēto attiecību, vai samaksā par jaunā un vecā kuģa tonnāžas starpību, ja īpašnieks noraksta tonnāžu, kas ir mazāka par iepriekšminētās attiecības prasīto. 2. Attiecību dažādiem tirgus sektoriem, t. i., sauskravu pārvadātājiem, tankkuģiem un stūmējkuģiem, var noteikt dažādā līmenī. Attiecību pastāvīgi un vienmērīgi samazina, lai pēc iespējas ātrāk un, vēlākais, līdz 2003. gada 29. aprīlim tā būtu vienāda ar nulli. Kad attiecība ir vienāda ar nulli, pasākumi kļūst par rezerves mehānismu, ko var no jauna iedarbināt tikai nopietna tirgus traucējuma gadījumā, kā paredzēts 6. pantā. 3. Kuģa īpašniekam jādod izvēle izdarīt īpašo iemaksu vai norakstīt veco tonnāžu: - pasūtot jaunā kuģa būvi vai iesniedzot ievešanas pieteikumu, ja kuģi nodod ekspluatācijā divpadsmit mēnešos no minētā brīža, - vai nododot ekspluatācijā jauno vai ievesto kuģi. Izvēlētais laiks jānorāda, kuģi pasūtot vai iesniedzot kuģa ievešanas pieteikumu. Tonnāžas kompensācijas nolūkā norakstīšanai lūžņos piedāvātais kuģis jānoraksta lūžņos līdz jaunā kuģa nodošanai ekspluatācijā. Ekspluatācijā nododamo kuģu īpašnieki, kas ir norakstījuši lielāku tonnāžu, nekā vajadzīgs, nesaņem finansiālu kompensāciju par tonnāžas starpību. Visas attiecīgās dalībvalstis var atļaut no tirgus galīgi atsauktos kuģus, ko neizmanto kravu pārvadāšanai, bet citiem mērķiem, piemēram, humānās palīdzības mērķiem, uz kuģiem iekārtotiem muzejiem, ārpus Eiropas esošām attīstības valstīm paredzētos kuģus vai kuģus, kas nodoti bezpeļņas iestādēm, uzskatīt par tonnāžas kompensāciju, t. i., uzskatīt par lūžņos norakstītiem. Par tādu atļauju tās ziņo Komisijai, kas informē pārējās attiecīgās dalībvalstis. 4. Stūmējkuģu gadījumā jēdzienu "tonnāža" aizstāj ar jēdzienu "vilces jauda". 5. Šā panta 1. punktā izklāstītos nosacījumus piemēro arī jaudas pieaugumam, kas rodas, pagarinot kuģi vai nomainot stūmējkuģa dzinējus. 6. Komisija, apspriežoties ar dalībvalstīm un organizācijām, kas Kopienas līmenī pārstāv iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozari, var atbrīvot specializētus kuģus no 1. punkta piemērošanas jomas. Specializētajiem kuģiem jābūt speciāli un tehniski konstruētiem viena veida kravu pārvadāšanai un tehniski nepiemērotiem citu kravu pārvadāšanai; šā vienīgā veida kravu pārvadāšanai ar citiem kuģiem bez speciāla tehniskā aprīkojuma uzstādīšanas jābūt neiespējamai, un kuģu īpašniekiem rakstveidā jāuzņemas atbildība par to, ka ar viņu kuģiem nepārvadās citas kravas, kamēr ir piemērojams noteikums "vecs par jaunu". 5. pants 1. Par vienā no attiecīgajām dalībvalstīm reģistrētu kuģi iemaksu veic tās dalībvalsts fondā, kurā kuģis ir reģistrēts. Par nereģistrētiem kuģiem, kuru operators ir uzņēmums, kas veic uzņēmējdarbību vienā no attiecīgajām dalībvalstīm, īpašo iemaksu veic tās dalībvalsts fondā, kurā uzņēmums veic uzņēmējdarbību. 2. Īpašo iemaksu par kuģiem, kas reģistrēti dalībvalstī, kura nav attiecīgā dalībvalsts, vai par nereģistrētiem kuģiem, kuru operators ir uzņēmums, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kura nav attiecīgā dalībvalsts, pēc kuģu īpašnieka izvēles veic vienā no attiecīgajā dalībvalstī izveidotajiem fondiem. 6. pants Nopietna tirgus traucējuma gadījumā, kas definēts Direktīvas 96/75/EK 7. pantā, pēc kādas dalībvalsts lūguma pēc tam, kad minētās direktīvas 8. pantā minētā komiteja ir sniegusi atzinumu, un ievērojot tajā pašā pantā izklāstīto procedūru, Komisija saskaņā ar minētās direktīvas 7. pantu var uz ierobežotu laiku no jauna iedarbināt noteikumu "vecs par jaunu", vienlaikus veicot vai neveicot struktūras uzlabojumiem vajadzīgus pasākumus. Saskaņā ar šādiem struktūras uzlabojumu pasākumiem 2. panta 1. punktā minēto kuģu īpašnieki, kas noraksta lūžņos kuģi, t. i., kuru kuģa korpusu pilnīgi sadala, vai stūmējkuģu gadījumā iznīcina korpusu un dzinēju, par kuģa norakstīšanu lūžņos no fonda, uz kuru attiecas kuģis, atkarībā no pieejamiem finanšu resursiem var saņemt piemaksu pēc tarifa, kādu Komisija noteikusi saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti 7. pantā. Tomēr šo piemaksu var piešķirt tikai par tiem kuģiem, kuru piederību pie viņa aktīvās flotes īpašnieks pierāda, t. i.: - par kuģiem, kuri ir labā darba kārtībā, un - par kuģiem, par kuriem īpašnieks var uzrādīt ūdens izmēģinājumu un tonnāžas sertifikātus vai atļauju iesaistīties iekšzemes pārvadājumos, ko izdevusi kādas attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde, un - par kuģiem, kuri ir veikuši vismaz 10 reisus 24 mēnešos pirms pieteikuma iesniegšanas piemaksas saņemšanai par kuģu norakstīšanu lūžņos. "Reiss" ir komerciālas pārvadāšanas operācija, kurā veic attālumu, kas ir normāls viena veida kravas pārvadājumam (vairāk par 50 km), un ved tāda tilpuma kravu, kas ir lietderīga attiecībā pret kuģa kravas ietilpību (vismaz 70 %). Piemaksu nepiešķir par kuģiem, kuri pēc avārijas vai cita bojājuma vairs nav labojami vai kuru remonta izmaksas pārsniedz tās piemaksas apmēru, ko piešķir par kuģa norakstīšanu lūžņos. Ja kompetentajām iestādēm ir pamats apšaubīt, ka kuģis, par kuru ir iesniegts piemaksas pieteikums par norakstīšanu lūžņos, ir labā darba kārtībā, tās var lūgt inspektora izziņu par to, ka kuģis ir tādā tehniskā stāvoklī, ka var pārvadāt kravas. Piemaksu par kuģa norakstīšanu lūžņos nepiešķir, ja kuģis neatbilst šai prasībai. 7. pants 1. Apspriežoties ar dalībvalstīm un organizācijām, kas pārstāv iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozari Kopienas līmenī, Kopiena nosaka atsevišķi sauskravu pārvadātājiem, tankkuģiem un stūmējkuģiem: - attiecības saskaņā ar noteikumu "vecs par jaunu" 2. pantā minētajiem kuģiem, - īpašo iemaksu tarifu, - laiku, kurā maksā 6. pantā minētās piemaksas par kuģu norakstīšanu lūžņos, to piešķiršanas nosacījumus un tarifus, - korekcijas koeficientus (attiecīgu tonnāžu) visu veidu un kategoriju iekšējo ūdensceļu kuģiem. 2. Īpašās iemaksas un piemaksas par kuģu norakstīšanu lūžņos izsaka eiro. Piemērojamās likmes visos fondos ir vienādas. 3. Īpašās iemaksas un piemaksas par kravas kuģu norakstīšanu lūžņos aprēķina, pamatojoties uz pilnās kravnesības tonnāžu un — stūmējkuģu norakstīšanai lūžņos — pamatojoties uz to vilces jaudu. 4. Apspriežoties ar dalībvalstīm un organizācijām, kas pārstāv iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozari Kopienas līmenī, Komisija pieņem sīki izstrādātus noteikumus savstarpējam finansiālam atbalstam, kas minēts 3. panta 6. punktā. 5. Komisijas lēmumos ņem vērā arī Kopienas pārvadājumu tirgu izpētes rezultātus un visas paredzamās pārmaiņas šajos tirgos, kā arī vajadzību novērst visus konkurences izkropļojumus, ciktāl tie ir pretrunā kopējām interesēm. Lai dotu ieguldījumu tirgus izpētē, būvēto vai ievesto kuģu īpašniekiem fondi jāinformē sešus mēnešus pirms šo kuģu nodošanas ekspluatācijā. 8. pants Neierobežojot 3. panta 5. punktu, jebkura dalībvalsts var veikt pasākumus, īpaši, lai: - iekšējo ūdensceļu pārvadātājiem, kas aiziet no darba šajā nozarē, atvieglotu priekšlaicīgu pensionēšanos vai pāriešanu darbā citā saimnieciskā jomā, - organizētu arodmācības vai pārkvalificēšanās programmas darbiniekiem, kas aiziet no šīs nozares, - veicinātu šīs nozares privātu uzņēmēju iestāšanos aroda apvienībās, - veicinātu kuģu pielāgošanu tehnikas attīstībai, lai uzlabotu darba apstākļus un pilnveidotu tehniskās drošības prasības, - pilnveidotu šīs nozares uzņēmēju prasmes, lai nodrošinātu nozares attīstību un nākotni. 9. pants 1. Dalībvalstis paredz pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu šīs regulas prasības, un paziņo par tiem Komisijai. Šie pasākumi paredz inter alia arī pastāvīgi un efektīvi pārbaudīt, vai uzņēmumi ievēro šīs regulas uzliktos pienākumus un valsts noteikumus, kas pieņemti, īstenojot šo regulu, un paredz atbilstīgus sodus pārkāpumu gadījumā. 2. Dalībvalstis katru gadu dara Komisijai zināmu visu informāciju, kas attiecas uz sasniegto sakarā ar sistēmu "vecs par jaunu" un uz fondu un rezerves fonda finansiālo stāvokli. 3. Komisija pieņem lēmumus, kas tai jāpieņem saskaņā ar 7. pantu. 4. Komisija nodrošina, lai fondi kuģu norakstīšanai lūžņos šo regulu piemērotu vienādi, un koordinē šo piemērošanu. 10. pants Šī regula stājas spēkā 1999. gada 29. aprīlī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 29. martā Padomes vārdā — priekšsēdētāja F. MünteFering [1] OV C 320, 17.10.1998., 4. lpp., un OV C 15, 20.1.1999., 15. lpp. [2] 1998. gada 2. decembra atzinums (OV C 40, 15.2.1999., 47. lpp.). [3] Eiropas Parlamenta 1998. gada 3. decembra atzinums (OV C 398, 21.12.1998.), Padomes 1998. gada 21. decembra kopējā nostāja (OV C 55, 25.2.1999.) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 25. februāra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). [4] OV L 116, 28.4.1989., 25. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 1998. gada 2. aprīļa Regulu (EK) Nr. 742/98 (OV L 103, 3.4.1998., 3. lpp.). [5] Padomes Direktīva 96/75/EK (1996. gada 19. novembris) par fraktēšanas un cenu noteikšanas sistēmu valsts un starptautiskajos pārvadājumos pa iekšējiem ūdensceļiem Kopienā (OV L 304, 27.11.1996., 12. lpp.). --------------------------------------------------