KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2019/576

(2019. gada 10. aprīlis),

ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu par Krievijas, Trinidādas un Tobāgo un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta maisījumu importu

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 7. pantu,

apspriedusies ar dalībvalstīm,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. Procedūras sākšana

(1) Pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (“pamatregula”) 5. pantu, Eiropas Komisija 2018. gada 13. augustā sāka antidempinga izmeklēšanu attiecībā uz Krievijas, Trinidādas un Tobāgo un Amerikas Savienoto Valstu (“attiecīgās valstis”) izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta maisījumu importu Savienībā. Paziņojums par procedūras sākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2).

(2) Komisija sāka izmeklēšanu pēc tam, kad 2018. gada 29. jūnijāFertilizers Europe (“sūdzības iesniedzējs”) iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 50 % no urīnvielas un amonija nitrāta (“UAN”) maisījumu kopējā ražošanas apjoma Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pierādījumi par dempingu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, un tie bija pietiekami, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

1.2. Reģistrācija

(3) Saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5.a punktu Komisija ar 2019. gada 20. marta Īstenošanas regulu (ES) 2019/455 (3) (“reģistrācijas regula”) noteica, ka attiecīgā ražojuma importam jāpiemēro reģistrācija.

1.3. Ieinteresētās personas

(4) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja pieteikties ieinteresētās personas, kuras vēlas piedalīties izmeklēšanā. Turklāt Komisija par izmeklēšanas sākšanu īpaši informēja sūdzības iesniedzēju, zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus un iestādes Krievijas Federācijā (“Krievija”), Trinidādā un Tobāgo (“TT”) un Amerikas Savienotajās Valstīs (“ASV”), kā arī zināmos importētājus un asociācijas, kas pārstāv lietotāju intereses, un citas asociācijas, kuras šis jautājums skar, un aicināja tos piedalīties.

(5) Ieinteresētajām personām bija iespēja sniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un prasīt, lai tās uzklausītu Komisija un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersona.

(6) Krievijas un ASV ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, apgalvoja, ka sūdzībai nav pamata un nav pietiekamu pierādījumu par dempingu un kaitējumu, kas attaisnotu izmeklēšanas sākšanu.

(7) Komisija noraidīja abus apgalvojumus. Komisija veica pārbaudi un vēlreiz pārliecinājās, ka ir pareizi secinājumi, kas izdarīti lietas materiāliem pievienotajā piezīmē attiecībā uz pamatojumu, kas bija pieejama ieinteresētajām personām, proti, sūdzība tika iesniegta to ražotāju vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 50 % no UAN ražošanas kopējā apjoma Savienībā. Turklāt Komisija veica sūdzības pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 5. pantu, secinot, ka prasības attiecībā uz izmeklēšanas sākšanu bija izpildītas, proti, ka sūdzībā sniegto pierādījumu atbilstība un precizitāte bija pietiekama. Saskaņā ar pamatregulas 5. panta 2. punktu sūdzībā jāietver minētajā punktā norādītā informācija, ciktāl tā sūdzības iesniedzējam ir saprātīgi pieejama. Pamatojoties uz sniegtajiem pierādījumiem, Komisija pašas veiktā novērtējuma rezultātā atzina, kā šī prasība ir ievērota.

1.4. Atlase

(8) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā varētu atlasīt ieinteresētās personas saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

1.4.1. Savienības ražotāju atlase

(9) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir nolēmusi ierobežot izmeklējamo Savienības ražotāju skaitu līdz samērīgam skaitam, piemērojot atlasi, un ka tā ir provizoriski izveidojusi Savienības ražotāju izlasi. Veicot pamatojuma novērtējuma analīzi pirms procedūras sākšanas, Komisija, pamatojoties uz Savienības ražotāju paziņoto ražošanas apjomu un pārdošanas apjomu Savienībā, izveidoja pagaidu izlasi. Šādi izveidotajā pagaidu izlasē bija trīs Savienības ražotāji, kas saskaņā ar pieejamo informāciju veidoja aptuveni 70 % no Savienības ražošanas un pārdošanas apjoma. Sīkāka informācija par šo pagaidu izlasi tika iekļauta dokumentos, kuri bija pieejami ieinteresētajām personām, un Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes.

(10) Neilgi pēc procedūras sākšanas viens no provizoriski atlasītajiem ražotājiem – Yara Sluiskil B.V. – informēja Komisiju, ka nevēlas sadarboties. Turklāt divi Savienības ražotāji savas atbildes uz pirmsprocedūras pamatojuma novērtējumu nosūtīja pēc tam, kad bija publicēts paziņojums par procedūras sākšanu. Komisija ņēma vērā minēto Savienības ražotāju datus par ražošanas un pārdošanas apjomu, lai noteiktu galīgo izlasi.

(11) Vairākas ieinteresētās personas sniedza papildu piezīmes attiecībā uz provizorisko izlasi. Komisija izskatīja šīs piezīmes un skaidrojumā, ko tā 2018. gada 5. septembrī pievienoja lietas atklātajiem dokumentiem, izskaidroja, kāpēc minētās piezīmes neietekmē galīgo izlasi.

(12) Līdz ar to tika saglabāta Komisijas pieeja piemērot atlasi saskaņā ar antidempinga pamatregulas 17. pantu, pamatojoties uz līdzīgā ražojuma ražošanas un pārdošanas apjomu Savienībā izmeklēšanas periodā.

(13) Tā kā Yara Sluiskil B.V. nevēlējās sadarboties, Komisija nolēma to aizstāt ar OCI Nitrogen. Savienības ražotāju galīgā izlase, kura ietilpa AB Achema, Grupa Azoty Zaklady Azotowe Pulawy S.A. un OCI Nitrogen B.V., veidoja vairāk nekā 50 % no līdzīgā ražojuma kopējā ražošanas apjoma un pārdošanas apjoma Savienībā. Izlase pienācīgi atspoguļo konkrēto Savienības nozari.

1.4.2. Importētāju atlase

(14) Lai lemtu par to, vai ir jāveic atlase, un vajadzības gadījumā veidotu izlasi, Komisija lūdza nesaistītus importētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu.

(15) Ieinteresēto personu statusā pieteicās vairāki nesaistīti importētāji, bet tikai trīs no tiem sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Ņemot vērā saņemto atbilžu nelielo skaitu, Komisija nolēma, ka atlase nav nepieciešama. Visi trīs importētāji tika aicināti aizpildīt anketu.

1.4.3. Ražotāju eksportētāju atlase Krievijā, TT un ASV

(16) Lai lemtu, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidotu izlasi, Komisija aicināja visus zināmos Krievijas, TT un ASV ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza Krievijas Federācijas misijai Eiropas Savienībā, Trinidādas un Tobāgo misijai Eiropas Savienībā un Amerikas Savienoto Valstu misijai Eiropas Savienībā noteikt citus ražotājus eksportētājus, ja tādi ir, kuri varētu būt ieinteresēti piedalīties izmeklēšanā, un/vai sazināties ar tiem.

(17) Divi ražotāji eksportētāji Krievijā, viens ražotājs eksportētājs TT un viens ražotājs eksportētājs ASV sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē.

(18) Ņemot vērā ražotāju eksportētāju atbilžu nelielo skaitu, Komisija nolēma, ka atlase nav vajadzīga.

(19) Visi attiecīgie zināmie ražotāji eksportētāji un attiecīgo valstu iestādes ar 2018. gada 21. augusta notu tika informēti par izmeklējamo uzņēmumu atlasi. Nekādas piezīmes netika saņemtas.

1.5. Atbildes uz anketas jautājumiem

(20) Komisija nosūtīja anketas trim atlasītajiem Savienības ražotājiem, sūdzības iesniedzējam, trim nesaistītajiem importētājiem, kuri bija pieteikušies, četriem ražotājiem eksportētājiem attiecīgajās valstīs un visām lietotāju asociācijām un ekonomikas dalībniekiem, kas bija pieteikušies un pieprasījuši anketu.

(21) Sūdzības iesniedzējs sūdzībā attiecībā uz attiecīgo ražojumu sniedza pietiekamus pierādījumus par izejmateriālu tirgus izkropļojumiem Krievijā. Tāpēc, kā tika norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, izmeklēšana attiecas uz šiem izkropļojumiem saistībā ar izejmateriāliem, lai noteiktu, vai attiecībā uz Krieviju piemērot pamatregulas 7. panta 2.a punkta un 2.b punkta noteikumus. Šā iemesla dēļ Komisija nosūtīja papildu anketu Krievijas valdībai (“KV”).

(22) Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no trim atlasītajiem Savienības ražotājiem, Fertilizers Europe, trim nesaistītiem importētājiem, četriem ražotājiem eksportētājiem attiecīgajās valstīs un septiņpadsmit dažādiem ekonomikas dalībniekiem, no kuriem daži pārstāvēja lietotāju intereses.

(23) Atbilde uz anketas jautājumiem tika saņemta arī no KV. Tomēr KV atbilde bija ļoti nepilnīga, un tajā trūka pamatinformācijas, kas Komisijai bija vajadzīga, lai pārbaudītu apgalvojumus par izejmateriālu tirgus izkropļojumiem Krievijā un novērtētu, vai kaitējuma novēršanai pietiktu ar maksājumu, kurš ir zemāks par dempinga starpību. KV neatbildēja uz Komisijas pieprasījumu par atbildē uz anketas jautājumiem sniegto datu pārbaudi uz vietas.

(24) Komisija ar divām notām (2018. gada 22. oktobrī un 19. decembrī) informēja KV par atbildes uz anketas jautājumiem nepilnīgumu un par atbildes nesniegšanu uz Komisijas pieprasījumu pārbaudīt iesniegtos datus. Komisija norādīja, ka, KV nesniedzot vajadzīgo informāciju, Komisija secinājumus par izejmateriālu tirgus izkropļojumiem Krievijā izdarīs, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Pēc šīm notām KV tik un tā neiesniedza vajadzīgo informāciju.

1.6. Pārbaudes apmeklējumi

(25) Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai provizoriski noteiktu dempingu, izejmateriālu tirgus izkropļojumus saistībā ar attiecīgo ražojumu Krievijā, radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi saskaņā ar pamatregulas 16. pantu tika veikti šādu uzņēmumu telpās. (a) Savienības ražotāji un to asociācijas — AB Achema, Jonava, Lietuva — Grupa Azoty Zaklady Azotowe Pulawy S. A., Pulawy, Polija — OCI Nitrogen BV, Geleen, Nīderlande — Fertilizers Europe, Brussels, Beļģija (b) Nesaistīti importētāji — UnionInvivo, Paris, Francija — Interore, Wavre, Beļģija (c) Ražotāji eksportētāji Krievijas ražotāji eksportētāji Acron Group: — PJSC Acron (“Acron”), Veliky Novgorod, Krievija (ražotājs) — Agronova Belgorod (“Agronova”), Moscow, Krievija (iekšzemes tirgotājs) EuroChem Group: — Novomoskovsky Azot, JSC, Novomoskovsk, Krievija (ražotājs) — Nevinnomyssky Azot, JSC, Nevinnomyssk, Krievija (ražotājs) — EuroChem Trading Russia, Moscow, Krievija (iekšzemes tirgotājs) TT ražotājs eksportētājs — Methanol Holdings (Trinidad) Limited (“MTHL”), Point Lisas, TT ASV ražotājs eksportētājs — CF Industries Holdings, Inc. (“CFI”), Deerfield, Illinois, ASV (d) Saistītie importētāji — Acron France SAS (“Acron SAS”), Paris, Francija (ar Acron Group saistīts importētājs) — EuroChem Agro GmbH, Mannheim, Vācija (ar EuroChem Group saistīts importētājs) — EuroChem Agro France SAS, Paris, Francija (ar EuroChem Group saistīts importētājs) — Helm AG (“HAG”), Hamburg, Vācija (ar MHTL saistīts importētājs) — Helm Engrais France (“HEF”), Paris, Francija (ar MHTL saistīts importētājs (e) Saistītie eksportētāji — Acron Switzerland AG (“Acron AG”), Baar, Šveice (ar Acron Group saistīts eksportētājs) — EuroChem Trading GmbH, Zug, Šveice (ar EuroChem Group saistīts eksportētājs)

1.7. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

(26) Dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2017. gada 1. jūlija līdz 2018. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2015. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

2.1. Attiecīgais ražojums

(27) Attiecīgais ražojums ir Krievijas, TT un ASV izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta maisījumi ūdens vai amonjaka šķīdumā, kurus patlaban klasificē ar KN kodu 3102 80 00 (“attiecīgais ražojums” jeb “UAN”).

(28) UAN ir šķidrs slāpekļa mēslošanas līdzeklis.

(29) Vissvarīgākais attiecīgā ražojuma elements ir slāpekļa saturs. Tas var būt robežās no 28 % līdz 32 % no UAN. Šādu atšķirību parasti panāk, šķīdumam pievienojot vairāk vai mazāk ūdens. Lielākā daļa importēto šķīdumu parasti satur 32 % slāpekļa. UAN ar 32 % slāpekļa saturu ir koncentrētāks (iepretim 30 % vai mazākai koncentrācijai), tāpēc tā pārvadāšana izmaksā lētāk. Tomēr tiek uzskatīts, ka neatkarīgi no slāpekļa satura visiem urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumiem ir vienas un tās pašas fizikālās un ķīmiskās pamatīpašības, tāpēc tie uzskatāmi par vienu ražojumu.

2.2. Līdzīgais ražojums

(30) UAN neapšaubāmi ir standartprece, un tā kvalitāte un fizikālās pamatīpašības ir identiskas neatkarīgi no izcelsmes valsts. Savienības ražotāji piedāvā UAN ar 28–32 % slāpekļa saturu.

(31) Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visiem turpmāk minētajiem ražojumiem ir vienas un tās pašas fizikālās un ķīmiskās pamatīpašības un viens un tas pats pamatlietojums: — attiecīgais ražojums; — ražojums, ko ražo un pārdod attiecīgo valstu iekšzemes tirgū; un — Savienības ražošanas nozares Savienībā ražotais un pārdotais ražojums.

(32) Tāpēc šajā posmā Komisija nolēma, ka minētie ražojumi ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.

2.3. Apgalvojumi par ražojuma tvērumu

(33) Kāds Savienības ražotājs uzsvēra, ka pat pēc citu vielu (“piedevu”, īpaši amonija sulfāta, bet potenciāli arī citu vielu) pievienošanas UAN attiecīgais maisījums vēl joprojām ir UAN un ietilpst pozīcijā 3102 80 00. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka ir ierasta prakse pievienot piedevas nelielos daudzumos un tirgū tiek uzskatīts, ka šāds ražojums joprojām ir UAN.

(34) Tāpēc Komisija šajā posmā nolēma precizēt, ka ražojumu klāstā, uz ko attiecas izmeklēšana, ietilpst urīnvielas un amonija nitrāta maisījumi ūdens vai amonjaka šķīdumā, kas var saturēt piedevas, ja vien šo piedevu veids un daudzums neliek maisījumu klasificēt ar citu KN kodu.

3. DEMPINGS

3.1. Krievija

3.1.1. Ražotāji eksportētāji

(35) Saskaņā ar izmeklēšanas konstatējumiem Krievijā bija trīs uzņēmumu grupas, kas IP laikā ražoja UAN: Acron Group, Eurochem Group un Kuibyshev Azot. Pirmās divas no tām IP laikā eksportēja UAN uz Savienību. Abas šīs grupas sadarbojās izmeklēšanā.

(36) Par Acron Group jānorāda, ka tajā ietilpa viens UAN ražotājs, kurš darbojās Krievijā. Līdzīgā ražojuma pārdošana iekšzemes tirgū IP laikā notika nepastarpināti nesaistītiem pircējiem, kā arī netieši, izmantojot vienu saistītu iekšzemes tirgotāju. Eksporta pārdošana uz Savienību IP laikā notika tieši neatkarīgiem pircējiem vai netieši, izmantojot vai nu saistītu eksportētāju Šveicē, vai saistītu importētāju Francijā.

(37) Par Eurochem Group jānorāda, ka tajā ietilpa divi UAN ražotāji, kuri darbojās Krievijā. Līdzīgā ražojuma pārdošana iekšzemes tirgū IP laikā pilnībā notika, izmantojot vienu no diviem saistītajiem iekšzemes tirgotājiem. Eksporta pārdošana uz Savienību IP laikā notika vienīgi, izmantojot saistītu eksportētāju Šveicē un pēc tam – saistītu importētāju Vācijā. Pēc tam saistītais importētājs Vācijā veica tālākpārdošanu vai nu nepastarpināti nesaistītiem pircējiem, vai izmantojot vienu no trim saistītajiem tirgotājiem, kas atradās Bulgārijā, Francijā un Spānijā. Pēdējais minētais uzņēmums daļu no pārdošanas veica, izmantojot citu saistīto tirgotāju, kurš arī atradās Spānijā.

3.1.2. Normālā vērtība

(38) Lai aprēķinātu normālo vērtību, Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms katram ražotājam eksportētājam, kas sadarbojās, bija reprezentatīvs. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka IP laikā Acron ražoja, pārdeva iekšzemes tirgū un eksportēja uz Savienību tikai UAN ar 32 % slāpekļa saturu. Iekšzemes pārdošanas apjoms ir uzskatāms par reprezentatīvu, ja izmeklēšanas periodā kopējais ražotāja eksportētāja veiktās līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū neatkarīgiem pircējiem ir vismaz 5 % no ražotāja eksportētāja attiecīgā ražojuma kopējā eksporta pārdošanas apjoma uz Savienību.

(39) Tādējādi tika konstatēts, ka Acron veiktā līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū nebija reprezentatīvs.

(40) Tā kā līdzīgais ražojums iekšzemes tirgū netika pārdots reprezentatīvos apjomos, Komisija aprēķināja salikto normālo vērtību Acron saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu.

(41) Tādējādi salikto normālo vērtību aprēķināja, pie ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, līdzīgā ražojuma vidējām ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot: (a) vidējās svērtās pārdošanas, vispārējās un administratīvās (“PVA”) izmaksas, kas atlasītajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās, radušās, IP laikā pārdodot līdzīgo ražojumu iekšzemes tirgū parastā tirdzniecības apritē, un (b) vidējo svērto peļņu, ko ražotājs eksportētājs, kurš sadarbojās, IP guvis, pārdodot līdzīgo ražojumu iekšzemes tirgū parastā tirdzniecības apritē.

(42) Ražošanas izmaksas, kas tika izmantotas normālās vērtības saliktajam aprēķinam, tika koriģētas, kā paskaidrots turpmāk 52.–55. un 59.–60. apsvērumā.

(43) Attiecībā uz Eurochem, pamatojoties uz 38. apsvērumā aprakstīto reprezentativitātes pārbaudi, tika konstatēts, ka līdzīgais ražojums iekšzemes tirgū tika pārdots reprezentatīvā apjomā. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka IP laikā Eurochem ražoja, pārdeva iekšzemes tirgū un eksportēja uz Savienību tikai vienu ražojuma veidu, proti, UAN ar 32 % slāpekļa saturu. Tāpēc Komisijai nebija jāpārbauda, vai ir reprezentatīvi iekšzemes pārdošanas apjomi katram ražojuma veidam, kas ir identisks vai salīdzināms ar ražojuma veidu, kurš tiek pārdots eksportam uz Savienību.

(44) Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu noteica rentablās pārdošanas īpatsvaru neatkarīgiem pircējiem iekšzemes tirgū, lai lemtu, vai normālās vērtības aprēķinam izmantot faktisko iekšzemes pārdošanas apjomu.

(45) Normālo vērtību nosaka, pamatojoties uz faktisko cenu iekšzemes tirgū katram ražojuma veidam neatkarīgi no tā, vai šī pārdošana ir rentabla, ja: (a) tā ražojuma veida pārdošanas apjoms, ko pārdod par neto pārdošanas cenu, kura vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai augstāka par tām, pārsniedz 80 % no šā ražojuma veida pārdošanas kopapjoma un (b) minētā ražojuma veida vidējā svērtā pārdošanas cena ir vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai pārsniedz tās.

(46) Šajā gadījumā normālā vērtība ir visas IP veiktās minētā ražojuma veida iekšzemes pārdošanas cenu vidējā svērtā vērtība.

(47) Normālā vērtība ir konkrētā ražojuma veida vienīgi rentablās iekšzemes pārdošanas IP faktiskā cena, ja: (a) šā ražojuma veida rentablās pārdošanas apjoms nepārsniedz 80 % no tā kopējā pārdošanas apjoma vai (b) šā ražojuma veida vidējā svērtā cena nepārsniedz vienības ražošanas izmaksas.

(48) Izvērtējot pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū, tika konstatēts, ka mazāk nekā 15 % no visa iekšzemes pārdošanas apjoma bija rentabli un vidējā svērtā pārdošanas cena nepārsniedza ražošanas izmaksas. Tādējādi normālā vērtība tika aprēķināta kā vienīgi rentablās pārdošanas vidējā svērtā vērtība.

(49) Izgatavošanas izmaksas, kas ir daļa no ražošanas izmaksām un tiek izmantotas 45.–48. apsvērumā aprakstītajā parastās tirdzniecības aprites pārbaudē (“PTAP”), tika koriģētas, kā paskaidrots 52.–55. un 59.–60. apsvērumā.

(50) Eurochem apgalvoja, ka, aprēķinot neto iekšzemes pārdošanas cenu, būtu jāpiemēro papildu korekcija saistībā ar saistītā iekšzemes tirgotāja PVA izmaksām un saistībā ar daļu no abu vienas grupas ražotāju PVA izmaksām. Tas apgalvoja, ka šīs izmaksas ir radušās sakarā ar to, ka iekšzemes tirgū ir atšķirīgs pārdošanas līmenis salīdzinājumā ar eksporta pārdošanu, proti, tādēļ, ka, izmantojot saistītos tirgotājus, lielākā daļa iekšzemes pārdošanas tiek veikta tieši lauksaimniekiem.

(51) Tomēr šāda korekcija nespētu pienācīgi atspoguļot neto iekšzemes pārdošanas cenu, jo parasti saistīto iekšzemes tirgotāju un ražotāju PVA izmaksas neatskaita, lai cena tādējādi pienācīgi atspoguļotu iekšzemes tirgū samaksāto vai maksājamo cenu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(52) Galvenā izejviela UAN ražošanas procesā ir dabasgāze, un tā veido ievērojamu daļu – vairāk nekā 50 % (4) – no kopējām ražošanas izmaksām. Pēc sūdzības iesniedzēja pieprasījuma un iepriekšējo izmeklēšanu konstatējumiem par mēslošanas līdzekļiem, kuru izcelsme ir Krievijā, Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu pārbaudīja, vai ar attiecīgā ražojuma ražošanu saistītās dabasgāzes izmaksas ir pienācīgi atspoguļotas Krievijas ražotāju eksportētāju dokumentācijā.

(53) Izmeklēšanā tika konstatēts, ka dabasgāzes cenas Krievijā regulē valsts ar federālajiem tiesību aktiem, un tās pamatojas uz politikas mērķiem. Dabasgāzes cenas Krievijā neatspoguļo parastos tirgus apstākļus. Parastos tirgus apstākļos cenu noteikšanā galvenie faktori ir ražošanas izmaksas un sagaidāmā peļņa. Turpretī Krievijā valsts noteiktās cenas ir tieši piemērojamas Gazprom – Krievijas valstij piederošajam gāzes piegādātājam. Gazprom ir lielākais gāzes piegādātājs valstī (tā tirgus daļa pārsniedz 50 %), tādējādi šis uzņēmums nosaka cenu. Izmeklēšanā apstiprinājās šī cenu noteikšanas prakse, saskaņā ar kuru visi citi gāzes piegādātāji pārdod par līdzīgi zemu cenu. Turklāt Gazprom ir to cauruļvadu īpašnieks, pa kuriem visa gāze, tostarp neatkarīgo ražotāju piegādātā gāze, tiek transportēta par tarifiem, kas arī tiek regulēti.

(54) Attiecībā uz gāzes korekciju KV un abi Krievijas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, sniedza šādas piezīmes: (a) dabasgāzes cenas Krievijā nav izkropļotas, jo tās atspoguļo parastos tirgus apstākļus, kur cenas galvenokārt nosaka ražošanas izmaksas un sagaidāmā peļņa, proti, regulētā cena sedz visas Gazprom izmaksas; (b) pat ja Gazprom regulētā iekšzemes dabasgāzes cena tiktu atzīta par izkropļotu, gāzes korekcija būtu jāpiemēro tikai gāzes cenai bez pārvades izmaksām; (c) korekcija nebūtu jāpiemēro dabasgāzei, kas tiek iepirkta no iekšzemes piegādātājiem, kuri ir neatkarīgi no Gazprom; un (d) Waidhaus cena nav atbilstošs indikators tirgū balstītām dabasgāzes izmaksām.

(55) Atbildot uz minētajām piezīmēm, Komisija provizoriski secināja turpmāko. (a) Izmeklēšanas konstatējumi neapstiprina apgalvojumu, ka regulētā iekšzemes cena sedz visas Gazprom izmaksas. Lai gan Gazprom saskaņā ar tā revidētajiem pārskatiem ir rentabls uzņēmums, peļņu rada uzņēmuma eksporta pārdošana, jo eksporta cenas ir daudz augstākas par iekšzemes cenām. Turklāt, aprēķinot regulētās iekšzemes cenas līmeni (5), viens no vērā ņemtajiem faktoriem ir prognozētā peļņa no gāzes piegādes eksportam. Tāpēc var pieņemt, ka tad, ja Gazprom veiktu tikai iekšzemes pārdošanu, uzņēmums nebūtu rentabls. Šajā sakarā Komisija atzīmēja, ka KV nesadarbošanās dēļ Komisijai nebija iespējams detalizēti pārbaudīt Gazprom iekšzemes regulētās cenas aprēķinu par IP. Tādējādi Komisija secināja, ka KV iejaukšanās gāzes tirgū ietekmē Gazprom paziņoto cenu ticamību. Ja nebūtu šīs iejaukšanās, Gazprom darbotos, parasto komerciālo apsvērumu vadīts, balstoties uz izmaksu nosegšanu un peļņas gūšanu, tostarp attiecībā uz tā iekšzemes noietu. Komisijai netika iesniegti nekādi pierādījumi par to, ka dabasgāzes cenas tiktu brīvi apspriestas starp abiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, un to piegādātājiem – tie ir instruēti ievērot regulēto iekšzemes cenu. (b) Saskaņā ar informāciju, kas saņemta no Krievijas ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās (6), Krievijas valsts regulē arī pārvades tarifus (arī neatkarīgiem uzņēmumiem), ja tiek izmantoti Gazprom piederošie gāzes cauruļvadi (7). Krievijas valsts regulē arī loģistikas atbalsta pakalpojumu cenas un maksas par piegādi un pakalpojumiem. (c) Kā paskaidrots 53. apsvērumā, ņemot vērā Gazprom dominējošo stāvokli Krievijas gāzes tirgū, neatkarīgie gāzes piegādātāji ievēro regulēto cenu un tātad pārdod par līdzīgi zemu cenu. To apstiprina arī Krievijas lielākā privātā dabasgāzes piegādātāja Novatek revidētie pārskati (8). (d) Waidhaus cena tika atzīta par atbilstošu etalonu iepriekšējās izmeklēšanās, kurās tika veikta gāzes korekcija (9). Turklāt IP Waidhaus cenas līmenis bija tuvs citām svarīgām cenu kotācijām Eiropā (UK Heren NBP Index, Netherlands TTF DA Heren Index) (10). Visbeidzot, Komisija uzskatīja, ka ASV cena (US Henry Hub Index), ko Krievijas ieinteresētās personas ierosināja par alternatīvu etalonu, nebūtu piemērota, ņemot vērā atšķirīgo ģeogrāfisko reģionu, citādus dabasgāzes avotus (piemēram, slānekļa gāze) un ASV ierobežotās iespējas eksportēt dabasgāzi gāzveidā (saspiesta dabasgāze jeb CNG).

(56) Visbeidzot, KV un Krievijas ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, atsaucās uz PTO ekspertu grupas nesen pieņemto nolēmumu strīdā starp Krieviju un Ukrainu “DS493 – Ukraine – Anti-Dumping Measures on Ammonium Nitrate”, kurā tika noraidīta Ukrainas veiktā gāzes korekcija.

(57) Jāatzīmē, ka PTO ekspertu grupas ziņojums DS493 attiecas uz strīdu starp Krieviju un Ukrainu, kurā Krievija apstrīdēja Ukrainas noteikto. Savienība minētajā lieta nebija iesaistīta. Kā ekspertu grupa atzīmēja minētajā lietā, jautājums par to, vai eksportētāju vai ražotāju dokumentācija pienācīgi atspoguļo ar attiecīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu saistītās izmaksas, ir “jautājums, kas jāizvērtē katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā izmeklēšanas iestādes rīcībā esošos pierādījumus un tās izdarītos konstatējumus” (11). Lai gan tas jau pats par sevi apliecina, ka minētajam ekspertu grupas ziņojumam pašreizējā izmeklēšanā nav nekādas nozīmes, Komisija arī norāda, ka minētais ekspertu grupas ziņojums pašlaik tiek apstrīdēts. Tāpēc Komisija noraida piezīmi par ekspertu grupas ziņojumu.

(58) Visu minēto iemeslu dēļ Komisija noraidīja minētos apgalvojumus un uzskatīja, ka gāzes korekcija ir pamatota saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu, kā to apstiprinājusi Tiesa (12).

(59) Pēc šiem konstatējumiem Komisija, tāpat kā iepriekšējās izmeklēšanās attiecībā uz Krievijas izcelsmes mēslošanas līdzekļiem, koriģēja Krievijas dabasgāzes izmaksas, aizstājot izkropļoto Krievijas iekšzemes cenu ar neizkropļotu starptautisku etaloncenu (“gāzes korekcija”). Par etaloncenu Komisija izmantoja tā dēvēto Waidhaus cenu, kas ir Krievijas eksportētās gāzes cena pie Vācijas/Čehijas robežas. Cena tika pienācīgi koriģēta Krievijas ražotāju EXW cenu līmenī.

(60) UAN ražošanā ir četri secīgi starpposma ražošanas resursi (t. i., amonjaks, slāpekļskābe, amonija nitrāta šķīdums un urīnviela). Amonjaka ražošanā izmanto dabasgāzi. Pēc tam, kad tika koriģētas dabasgāzes izmaksas amonjaka ražošanas izmaksās, Komisija aizstāja koriģētās amonjaka ražošanas izmaksas otrā starpprodukta, slāpekļskābes, kura tiešā izejviela ir amonjaks, ražošanas izmaksās. Šī ķēdīte tika turpināta, gāzes korekciju attiecinot uz amonija nitrāta šķīdumu, tad uz urīnvielu un, visbeidzot, uz UAN.

(61) Ņemot vērā Acron iekšzemes pārdošanas lielo rentabilitāti, gāzes korekcija neietekmēja Acron aprēķināto normālo vērtību. Pēc gāzes korekcijas visi Acron iekšzemes darījumi joprojām bija rentabli. Tāpēc, salikti aprēķinot normālo vērtību Acron, kā aprakstīts 41. apsvērumā, ražošanas izmaksu pieaugumu precīzi līdzsvaroja tās peļņas samazinājums, kura gūta rentablajā pārdošanā iekšzemes tirgū.

3.1.3. Eksporta cena

(62) Kā paskaidrots 36. un 37. apsvērumā, Krievijas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, eksportēja uz Savienību vai nu tieši neatkarīgiem pircējiem, vai ar tādu saistītu uzņēmumu starpniecību, kuri bija importētāji, eksportētāji vai tirgotāji.

(63) Ja ražotāji eksportētāji attiecīgo ražojumu eksportēja tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā, eksporta cena, kā noteikts pamatregulas 2. panta 8. punktā, bija faktiski samaksātā vai maksājamā cena par attiecīgo ražojumu, kuru pārdod eksportam uz Savienību.

(64) Ja ražotāji eksportētāji eksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību, izmantojot saistītus uzņēmumus, kas bija importētāji, eksporta cena, kā noteikts pamatregulas 2. panta 9. punktā, tika noteikta, pamatojoties uz cenu, par kādu importētais ražojums tika pirmo reizi pārdots tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Šajā gadījumā tika veiktas cenas korekcijas saistībā ar visām izmaksām, kas bija radušās laikposmā starp importēšanu un tālākpārdošanu, tostarp PVA izmaksām un atšķaidīšanas izmaksām, kā arī samērīgu peļņu.

(65) Apskatot atšķaidīšanas izmaksas, kas konkrētajā gadījumā bija īpašs elements, jānorāda, ka Krievijas ražotāji eksportētāji IP eksportēja vienīgi UAN ar slāpekļa saturu 32 %. Tomēr saistītie importētāji neatkarīgiem pircējiem UAN pārdeva ar slāpekļa saturu, kas bija 32 % vai mazāks. Tāpēc, ja attiecīgais ražojums tika atšķaidīts ar ūdeni, lai panāktu zemāku slāpekļa saturu, 64. apsvērumā minētajā korekcijā tika iekļautas arī papildu izmaksas par atšķaidīšanu, kas radās saistītajam importētājam.

3.1.4. Salīdzinājums

(66) Komisija salīdzināja normālo vērtību un Krievijas ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

(67) Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Tika veiktas korekcijas saistībā ar ievedmaksājumiem un netiešajiem nodokļiem, atlaidēm, rabatiem un daudzuma atšķirībām, transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām, kredītizmaksām un saistīto eksportētāju PVA izmaksām, tostarp uzcenojumu.

3.1.5. Dempinga starpības

(68) Attiecībā uz Krievijas ražotājiem eksportētājiem Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja līdzīgā ražojuma vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma vidējo svērto eksporta cenu.

(69) Pamatojoties uz to, vidējā svērtā pagaidu dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šāda: 31,9 % Acron un 34,0 % Eurochem.

(70) Saliktā CIF cena, ko izmantoja, lai aprēķinātu dempinga starpības, tika aprēķināta katram darījumam (pamatojoties uz transfertcenām, ja tālākpārdošanu veica saistīts importētājs) uz robežpunkta, kur notika muitošana, un tas var nebūt tas pats robežpunkts, kurā preces fiziski šķērsoja Savienības robežu.

(71) Visiem pārējiem potenciālajiem Krievijas ražotājiem eksportētājiem Komisija saskaņā ar pamatregulas 18. pantu dempinga starpību noteica, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Tālab Komisija noteica Krievijas ražotāju eksportētāju sadarbības līmeni. Sadarbības līmenis ir ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, eksporta apjoms uz Savienību, kas izteikts procentos no kopējā eksporta apjoma (norādīts Eurostat importa statistikā) no attiecīgās valsts uz Savienību.

(72) Krievijas ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, eksporta apjoms veidoja 100 % no kopējā eksporta no Krievijas uz Savienību IP laikā. Tādējādi Komisija nolēma atlikušo dempinga starpību noteikt tā uzņēmuma, kas sadarbojās, dempinga starpības līmenī, kuram šī starpība bija vislielākā (Eurochem Group).

(73) Pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas. Uzņēmums Pagaidu dempinga starpība Acron Group 31,9 % Eurochem Group 34,0 % Visi pārējie uzņēmumi 34,0 %

3.2. Trinidāda un Tobāgo

3.2.1. Normālā vērtība

(74) MHTL (ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās) izmeklēšanas periodā acīmredzot bija vienīgais attiecīgā ražojuma ražotājs TT.

(75) Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai MHTL kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs.

(76) Tā kā līdzīgais ražojums iekšzemes tirgū netika pārdots, Komisija aprēķināja salikto normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu un 6. punkta b) apakšpunktu.

(77) Salikto normālo vērtību aprēķināja, pie ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, līdzīgā ražojuma vidējām ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot: (a) uzņēmuma MHTL PVA izmaksu faktisko apjomu, ko piemēro tādas pašas kategorijas ražojumu ražošanai un pārdošanai parastā tirdzniecības apritē TT iekšzemes tirgū; (b) peļņas faktisko apjomu, kas piemērojams tādas pašas kategorijas ražojumu ražošanai un pārdošanai parastā tirdzniecības apritē un ko MHTL guva TT iekšzemes tirgū.

(78) Iesniegumā pēc pārbaudes 2018. gada 12. decembrīMHTL norādīja, ka Komisijai būtu jāizmanto PVA izmaksas, ko piemēro tādas pašas kategorijas ražojumu ražošanai un pārdošanai parastā tirdzniecības apritē TT iekšzemes tirgū. Tā kā MHTL sniedza pietiekamu pamatojumu, ka šāda pieeja atbilstu pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktam, Komisija pieņēma šo prasību.

(79) Saskaņā ar 2. panta 3. punktu un 6. punkta b) apakšpunktu Komisija izmantoja arī peļņu, ko MHTL guva, parastā tirdzniecības apritē pārdodot tās pašas kategorijas ražojumus, kā minēts 78. apsvērumā.

3.2.2. Eksporta cena

(80) MHTL izmeklēšanas periodā eksportēja uz Savienību, izmantojot tikai saistītus uzņēmumus, kuri bija importētāji. Visa pārdošana uz Savienību notika, izmantojot saistītu importētāju Vācijā. Šis saistītais importētājs pārdeva attiecīgo ražojumu neatkarīgiem pircējiem Vācijā vai saistītiem uzņēmumiem Francijā un Spānijā, kas savukārt pārdeva attiecīgo ražojumu neatkarīgiem pircējiem savas valsts tirgū.

(81) Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu eksporta cena tika noteikta, pamatojoties uz cenu, par kādu importēto ražojumu pirmo reizi pārdod tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Šajā gadījumā tika veiktas cenas korekcijas saistībā ar visām izmaksām, kas bija radušās laikposmā starp importēšanu un tālākpārdošanu, tostarp PVA izmaksām un atšķaidīšanas un sajaukšanas izmaksām, kā arī samērīgu peļņu.

(82) Apskatot atšķaidīšanas un sajaukšanas izmaksas, kas konkrētajā gadījumā bija īpašs elements, jānorāda, ka MHTL IP eksportēja vienīgi UAN ar slāpekļa saturu 32 %. Tomēr saistītie importētāji neatkarīgiem pircējiem UAN pārdeva ar slāpekļa saturu, kas bija 32 % vai mazāks. Tāpēc, ja attiecīgais ražojums tika atšķaidīts ar ūdeni vai sajaukts ar sēru, lai panāktu zemāku slāpekļa saturu, 81. apsvērumā minētajā korekcijā tika iekļautas arī papildu izmaksas par atšķaidīšanu un sajaukšanu, kas radās saistītajam importētājam.

3.2.3. Salīdzinājums

(83) MHTL normālo vērtību Komisija salīdzināja ar eksporta cenu, par pamatu ņemot EXW cenu.

(84) Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Tika veiktas korekcijas saistībā ar atlaidēm, rabatiem un daudzuma atšķirībām, transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām, kā arī kredītizmaksām.

3.2.4. Dempinga starpība

(85) Attiecībā uz MHTL Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja līdzīgā ražojuma vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma vidējo svērto eksporta cenu.

(86) Šādi iegūtā provizoriskā vidējā svērtā dempinga starpība, izteikta procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir 55,9 %.

(87) Visiem pārējiem TT ražotājiem eksportētājiem (ja tādi būtu) Komisija dempinga starpību noteica saskaņā ar pamatregulas 18. pantu, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Tālab Komisija noteica ražotāju eksportētāju sadarbības līmeni. Sadarbības līmenis ir ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, eksporta apjoms uz Savienību, kas izteikts procentos no kopējā eksporta apjoma (norādīts Eurostat importa statistikā) no TT uz Savienību.

(88) Šajā gadījumā sadarbības līmenis ir augsts, jo ražotāja eksportētāja, kurš sadarbojās, t. i., MHTL, eksporta apjoms izmeklēšanas periodā bija 100 % no TT eksporta kopapjoma uz Savienību. Tādējādi Komisija nolēma atlikušo dempinga starpību noteikt MHTL dempinga starpības apmērā.

(89) Pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas. Uzņēmums Pagaidu dempinga starpība Methanol Holdings (Trinidad) Limited 55,9 % Visi pārējie uzņēmumi 55,9 %

3.3. Amerikas Savienotās Valstis

3.3.1. Normālā vērtība

(90) Sūdzības iesniedzējs sūdzībā sniedza informāciju, ka ASV ir vismaz divi UAN ražotāji. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka attiecīgo ražojumu ražo ne tikai vienīgais ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās (CFI), bet vēl arī citi ražotāji. Tomēr bija arī skaidrs, ka izmeklēšanas periodā tikai CFI ir eksportējis attiecīgo ražojumu uz Savienību.

(91) Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai CFI kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs. Iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja izmeklēšanas periodā kopējais ražotāja eksportētāja veiktās līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū neatkarīgiem pircējiem ir vismaz 5 % no ražotāja eksportētāja attiecīgā ražojuma kopējā eksporta pārdošanas apjoma uz Savienību. Tādējādi CFI kopējais līdzīgā ražojuma pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū ir reprezentatīvs.

(92) Komisija konstatēja, ka CFI izmeklēšanas periodā uz Savienību eksportēja tikai vienu UAN ražojuma veidu, proti, UAN ar 32 % slāpekļa saturu. Tad Komisija noteica ražojumu veidus, ko CFI pārdod iekšzemes tirgū un kas ir identiski vai salīdzināmi ar ražojuma veidu, kuru pārdod eksportam uz Savienību.

(93) Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārbaudīja, vai CFI ir reprezentatīvs iekšzemes pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū attiecībā uz ražojuma veidu, kas ir identisks vai salīdzināms ar to ražojuma veidu, kurš tiek pārdots eksportam uz Savienību. Ražojuma veida iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja izmeklēšanas periodā šā ražojuma veida kopējais pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū neatkarīgiem pircējiem ir vismaz 5 % no identiskā vai salīdzināmā ražojuma veida kopējā apjoma, kas tiek pārdots eksportam uz Savienību. Komisija konstatēja, ka izmeklēšanas periodā tā ražojuma veida, kas ir identisks vai salīdzināms ar ražojuma veidu, kurš tika pārdots eksportam uz Savienību, iekšzemes pārdošanas apjoms bija reprezentatīvs.

(94) Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu katram attiecīgajam ražojuma veidam noteica neatkarīgiem pircējiem veiktās iekšzemes pārdošanas apjoma rentablo daļu izmeklēšanas periodā, lai izlemtu, vai normālās vērtības aprēķinam izmantot faktisko pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū.

(95) Normālo vērtību nosaka, pamatojoties uz faktisko cenu iekšzemes tirgū katram ražojuma veidam neatkarīgi no tā, vai šī pārdošana ir rentabla, ja: (a) tā ražojuma veida pārdošanas apjoms, ko pārdod par neto pārdošanas cenu, kura vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai augstāka par tām, pārsniedz 80 % no šā ražojuma veida pārdošanas kopapjoma un (b) minētā ražojuma veida vidējā svērtā pārdošanas cena ir vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai pārsniedz tās.

(96) Šajā gadījumā normālā vērtība ir minētā ražojuma veida visas izmeklēšanas periodā veiktās iekšzemes pārdošanas vidējā svērtā vērtība.

(97) Normālā vērtība ir konkrētā ražojuma veida vienīgi rentablās iekšzemes pārdošanas faktiskā cena iekšzemes tirgū izmeklēšanas periodā, ja: (a) šā ražojuma veida rentablās pārdošanas apjoms nepārsniedz 80 % no tā kopējā pārdošanas apjoma vai (b) šā ražojuma veida vidējā svērtā cena nepārsniedz vienības ražošanas izmaksas.

(98) Iekšzemes pārdošanas apjoma analīze apliecināja, ka 60–80 % (13) no ražojuma veida, kas bija identisks vai salīdzināms ar eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veidu, kopējā pārdošanas apjoma iekšzemes tirgū bija rentabli un ka vidējā svērtā pārdošanas cena bija augstāka par ražošanas izmaksām. Tādējādi normālā vērtība tika aprēķināta kā vienīgi rentablās pārdošanas vidējā svērtā vērtība.

3.3.2. Eksporta cena

(99) CFI eksportēja tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā.

(100) Šajā gadījumā eksporta cena saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu bija samaksātā vai maksājamā cena par eksportam uz Savienību pārdoto attiecīgo ražojumu.

3.3.3. Salīdzinājums

(101) CFI normālo vērtību Komisija salīdzināja ar eksporta cenu, par pamatu ņemot EXW cenu.

(102) Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Tika veiktas korekcijas saistībā ar ievedmaksājumiem un netiešajiem nodokļiem, atlaidēm, rabatiem un daudzuma atšķirībām, transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām, kā arī kredītizmaksām.

3.3.4. Dempinga starpība

(103) Attiecībā uz CFI Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja konkrēta līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.

(104) Šādi iegūtā provizoriskā vidējā svērtā dempinga starpība, izteikta procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir 37,3 %.

(105) Visiem pārējiem ASV ražotājiem eksportētājiem, ja papildus acīmredzami vienīgajam ražotājam eksportētājam, kurš sadarbojās izmeklēšanā (CFI), tādi būtu, Komisija dempinga starpību noteica saskaņā ar pamatregulas 18. pantu, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Tālab Komisija noteica ražotāju eksportētāju sadarbības līmeni. Sadarbības līmenis ir ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, eksporta apjoms uz Savienību, kas izteikts procentos no kopējā eksporta apjoma (norādīts Eurostat importa statistikā) no ASV uz Savienību.

(106) Šajā gadījumā sadarbības līmenis ir augsts, jo CFI eksporta apjoms izmeklēšanas periodā bija 100 % no ASV eksporta kopapjoma uz Savienību. Tādējādi Komisija nolēma atlikušo dempinga starpību noteikt ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, t. i., CFI, dempinga starpības apmērā.

(107) Pagaidu dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas. Uzņēmums Pagaidu dempinga starpība CF Industries Holdings, Inc. 37,3 % Visi pārējie uzņēmumi 37,3 %

4. KAITĒJUMS

4.1. Savienības ražošanas nozares definīcija un Savienības ražošanas apjoms

(108) Līdzīgo ražojumu Savienībā izmeklēšanas periodā izgatavoja 20 zināmie ražotāji. Tie veido “Savienības ražošanas nozari” pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē.

(109) Tika noteikts, ka Savienības ražošanas kopējais apjoms izmeklēšanas periodā bija apmēram 3,9 milj. tonnu. Komisija šo skaitli noteica, pamatojoties uz visu pieejamo informāciju par Savienības ražošanas nozari, proti, Fertilizers Europe ražošanas apskatu un Fertecon (Fertecon ir atzīts tirgus izlūkošanas pakalpojumu sniedzējs pasaules mēslošanas līdzekļu tirgos). Kā norādīts 12. apsvērumā, atlasīti tika trīs Savienības ražotāji, kuri pārstāv vairāk nekā 50 % no līdzīgā ražojuma kopējā ražošanas apjoma Savienībā.

4.2. Patēriņš Savienībā

(110) Komisija noteica patēriņu Savienībā, pamatojoties uz Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu Savienības tirgū un tam pieskaitot importu no visām trešām valstīm pēc Eurostat datiem.

(111) Patēriņam Savienībā bija šāda dinamika. 1. tabula Patēriņš Savienībā (t) 2015 2016 2017 IP Kopējais patēriņš Savienībā 4 803 732 4 658 736 4 783 671 4 571 721 Indekss 100 97 100 95 Avots: Fertilizers Europe un Eurostat.

(112) Attiecīgajā periodā patēriņš Savienībā svārstījās, kopumā samazinoties par 5 %. 2016. gadā un izmeklēšanas periodā sausums UAN svarīgos tirgos nozīmēja, ka lauksaimnieciskā izmantošana attiecīgi samazinājās.

4.3. Imports no attiecīgajām valstīm

4.3.1. Importa no attiecīgajām valstīm ietekmes kumulatīvs novērtējums

(113) Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu Komisija pārbaudīja, vai attiecīgo valstu izcelsmes UAN imports būtu jāvērtē kopumā.

(114) Minētais noteikums paredz, ka importa no vairākām valstīm ietekmi vērtē kopumā tikai tad, ja konstatē, ka: (a) dempinga starpība, kas noteikta katras valsts izcelsmes importam, pārsniedz 9. panta 3. punktā definēto de minimis apjomu, un katras valsts izcelsmes importa apjoms nav nenozīmīgs, un (b) importa ietekmes novērtējums kopumā ir vēlams, ņemot vērā konkurences apstākļus starp importētajiem ražojumiem un līdzīgo Savienības ražojumu.

(115) Dempinga starpības, kas tika konstatētas attiecībā uz importu no katras no trim attiecīgajām valstīm, pārsniedza pamatregulas 9. panta 3. punktā noteikto de minimis slieksni. Importa apjoms no katras attiecīgās valsts nebija nenozīmīgs pamatregulas 5. panta 7. punkta nozīmē. Importa no Krievijas tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija 13,4 %, no TT – 8,1 % un no ASV – 16,2 %.

(116) Konkurences apstākļi starp importu par dempinga cenām no Krievijas, TT un ASV un starp importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm un līdzīgo Savienības ražojumu bija līdzīgi. Konkrētāk, importētie ražojumi konkurēja savstarpēji un ar Savienībā ražoto UAN, jo tie tiek pārdoti tajos pašos tirdzniecības kanālos un līdzīgām pircēju kategorijām. Attiecīgais ražojums ir viendabīga standartprece, un konkurence pārsvarā notika, pamatojoties tikai uz cenu.

(117) Tādējādi visi pamatregulas 3. panta 4. punktā noteiktie kritēriji bija izpildīti, un kaitējuma noteikšanai imports no Krievijas, TT un ASV tika vērtēts kopumā.

(118) Uzklausīšanā MHTL apgalvoja, ka imports no TT būtu jānodala atsevišķi, jo i) TT cenas pastāvīgi bija augstākas par ASV un Krievijas cenām, ii) attiecīgajā periodā samazinājās importa apjomi (atšķirībā no ASV un Krievijas izcelsmes importa), iii) MHTL pieder pie Eiropas uzņēmumu grupas, iv) MHTL ir cenu sekotājs un v) TT ir jaunattīstības valsts, kas ir PTO dalībniece.

(119) Komisija noraidīja šos apgalvojumus. Lēmums par to, vai imports būtu jāvērtē kopumā, ir jāpieņem, pamatojoties uz pamatregulas 3. panta 4. punktā izklāstītajiem kritērijiem, kas šajā gadījumā, kā norādīts 114.–117. apsvērumā, tika izpildīti. Neviens no MHTL piesauktajiem faktoriem nav pamats apstrīdēt, ka importu no TT nāktos izskatīt kopā ar importu no Krievijas un ASV (14).

4.3.2. Importa no attiecīgajām valstīm apjoms un tirgus daļa

(120) Importa apjomu Komisija noteica, pamatojoties uz Eurostat datiem. Importa tirgus daļa tika noteikta, salīdzinot importa apjomu ar Savienības patēriņu.

(121) Importa no attiecīgajām valstīm Savienībā dinamika bija šāda. 2. tabula Importa apjoms (t) un tirgus daļa 2015 2016 2017 IP Importa apjoms no attiecīgajām valstīm (t) 1 051 602 1 581 863 1 647 295 1 723 839 Indekss 100 150 157 164 Tirgus daļa 21,9 % 34,0 % 34,4 % 37,7 % Indekss 100 155 157 172 Importa apjoms no Krievijas Federācijas (t) 339 075 582 906 557 966 613 491 Indekss 100 172 165 181 Tirgus daļa 7,1 % 12,5 % 11,7 % 13,4 % Indekss 100 177 165 190 Importa apjoms no Trinidādas un Tobāgo (t) 488 392 452 194 444 290 368 178 Indekss 100 93 91 75 Tirgus daļa 10,2 % 9,7 % 9,3 % 8,1 % Indekss 100 95 91 79 Importa apjoms no ASV (t) 224 136 546 763 645 040 742 170 Indekss 100 244 288 331 Tirgus daļa 4,7 % 11,7 % 13,5 % 16,2 % Indekss 100 252 289 348 Avots: Eurostat.

(122) Attiecīgajā periodā imports no attiecīgajām valstīm pieauga par 64 %. Tirgus daļas pieaugums bija vēl izteiktāks: attiecīgā importa tirgus daļa pieauga par 72 % – no 21,9 % 2015. gadā līdz 37,7 % izmeklēšanas periodā. Tā kā patēriņš tajā pašā laikposmā samazinājās par 5 %, krasais attiecīgo valstu tirgus daļas pieaugums nepārprotami kaitēja citiem tirgus dalībniekiem.

4.3.3. Importa no attiecīgajām valstīm cenas un cenu samazinājums

(123) Importa cenas Komisija noteica, pamatojoties uz Eurostat datiem. Ir svarīgi precizēt, ka šo statistikas cenu līmenis var atšķirties no pārbaudītajām sadarbojošos ražotāju eksportētāju cenām, jo lielāko daļu importa no attiecīgajām valstīm veic, izmantojot saistītus importētājus.

(124) Vidējās svērtās cenas dinamika importam Savienībā no attiecīgajām valstīm bija šāda. 3. tabula Importa cenas (EUR/t) 2015 2016 2017 IP Krievijas Federācija 179 130 135 126 Indekss 100 73 75 70 Trinidāda un Tobāgo 197 151 141 140 Indekss 100 77 72 71 ASV 188 137 126 124 Indekss 100 73 67 66 Attiecīgās valstis 189 138 133 128 Indekss 100 73 70 68 Avots: Eurostat.

(125) Attiecīgo valstu importa cenas samazinājās vidēji par 32 %. Faktiski cenas importam no visām trim attiecīgajām valstīm samazinājās par 30–34 % atkarībā no valsts. Šis kritums bija īpaši redzams 2016. gadā, kad samazinājās izejvielu (galvenokārt gāzes) cenas. Tomēr izmeklēšanas periodā importa cenas samazinājās par 4 %, savukārt izejvielu cenas pieauga.

(126) Cenu starpību izmeklēšanas periodā Komisija noteica, salīdzinot šādus faktorus: — katra ražojuma veida vidējās svērtās cenas, kuras jāmaksā pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū par importu no tiem attiecīgo valstu ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, un kuras noteiktas kā izmaksu, apdrošināšanas un vedmaksas (CIF) summa ar atbilstīgām korekcijām attiecībā uz muitas nodokļiem un pēcimporta izmaksām; un — katra atlasīto Savienības ražotāju ražojuma veida atbilstošās vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū.

(127) Komisija parasti ražotāju eksportētāju CIF cenu pie Savienības robežas salīdzina ar Savienības ražotāju EXW cenu, jo šāda pieeja parasti nodrošina taisnīgu salīdzinājumu. Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka šajā gadījumā pastāv ārkārtēji apstākļi, jo attiecībā uz aptuveni trešo daļu atlasīto Savienības ražotāju pārdošanas darījumiem EXW pārdošanas cenu izmantošana radītu tādas Savienības ražošanas nozares cenas, kuras nav tādā līmenī, kas konkurences ziņā būtu salīdzināms ar importa cenām.

(128) Attiecībā uz Savienības ražošanas nozares pārdošanu, kas paredzēja pārvadājumus pa jūru, lai nogādātu ražojumus uz tādām ostām kā Ruāna (Francijā) un Ģente (Beļģijā), tika atzīts par lietderīgu izmantot cenas piegādei uz šo ostu, nevis aprēķināt EXW cenas šai pārdošanai. Šī pārdošana veidoja aptuveni 40 % no Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma. Šī pieeja tika uzskatīta par precīzāku nekā EXW cenu izmantošana šādu iemeslu dēļ: i) UAN ir korozīvs šķidrums, kura piegāde lietotājiem un izplatītājiem prasa īpašus transportlīdzekļus un uzglabāšanas iekārtas. Tas palielina loģistikas izmaksas tādējādi, ka šīs izmaksas bieži ir vairāk nekā 20 % no Rietumeiropā pārdotā UAN pārdošanas cenas un saskaņā ar noteiktiem piegādes noteikumiem var sasniegt 30 % no pārdošanas cenas; ii) divi lielākie atlasītie ražotāji atrodas Polijā un Lietuvā, bet lielākie UAN tirgi atrodas Rietumeiropā – tas nozīmē, ka loģistikas izmaksas ir īpaši augstas un ietver jūras kravu pārvadājumus. Šo divu ražotāju konkurencei Austrumeiropā ar importu no Krievijas atbilst EXW un CIF cenas, bet Rietumeiropā ar importu no Trinidādas un Tobāgo, Krieviju un ASV – piegādes cenas. Tika konstatēts, ka šo ražotāju pārdošanas cenu galvenā atšķirība Austrumeiropā salīdzinājumā ar Rietumeiropu bija šīs loģistikas un transporta izmaksas; iii) daudzas ieinteresētās personas, tostarp ražotāji eksportētāji, ir norādījušas, ka galvenais salīdzināšanas elements attiecībā uz UAN cenām Rietumeiropā piegādei uz Ruānas (Francijā) un Ģentes (Beļģijā) ostā ir CIF cena (attiecīgā gadījumā pieskaitot ievedmuitas nodokli); iv) lielākā daļa importa no attiecīgajām valstīm izmeklēšanas periodā uz Rietumeiropu tika piegādāta kā CIF lielos jūras kravas tankkuģos. Tas attiecās uz gandrīz visām piegādēm, kuru izcelsme ir Trinidādā un Tobāgo un ASV, kā arī uz lielu daudzumu pārdošanas apjoma no Krievijas Federācijas; v) UAN ir viendabīga standartprece, tāpēc vairākums pircēju šo ražojumu pērk, vadoties vienīgi pēc cenas; vi) izplatītāja un gala lietotāja līmenī var nebūt iespējams izsekot attiecīgā ražojuma izcelsmei, jo tādās Rietumeiropas ostās kā Ruāna vai Ģente piegādātais UAN glabājas vienās tvertnēs neatkarīgi no izcelsmes; un vii) gan importa, gan Savienības ražošanas nozares pārdoto ražojumu konkurence pārdošanā no piegādes ostas pastāvēja attiecībā uz vieniem un tiem pašiem pircējiem, izmantojot salīdzināmus inkoterminus, un tos bieži piegādāja pircējiem vienos un tajos pašos piegādes transportlīdzekļos.

(129) Tāpēc Komisija secināja, ka, izvērtējot cenu samazinājuma esību, aptuveni trešdaļa divu atlasīto Savienības ražotāju pārdošanas darījumu būtu jākoriģē, lai šos darījumus ar attiecīgo importu varētu salīdzināt atbilstoši faktiskajiem konkurences apstākļiem. Attiecībā uz šīm divām trešdaļām Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma, kas neparedzēja jūras kravu pārvadājumus, tika saglabāta parastā CIF attiecībā pret EXW metode.

(130) Cenu salīdzinājums tika veikts pa ražojuma veidiem darījumiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Salīdzinājuma rezultāts tika izteikts procentos no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Tas uzrādīja vidējo svērto cenu samazinājuma starpību 3,4 % apmērā importam no Krievijas, 6,2 % – importam no TT un 9,9 % – importam no ASV. Paturot prātā, ka attiecīgais ražojums ir standartprece un ka konkurence lielā mērā balstās tikai uz cenu, bet cenas ir ļoti pārredzamas (proti, tās tirgū ir zināmas), šāda starpība ir uzskatāma par ievērojamu. Nelielas cenu starpības rezultātā pircējs pāries pie cita piegādātāja. To apliecināja arī lietotāju pārstāvju atbildes.

(131) Izmeklēšanas periodā salīdzinot pārdošanas cenas pa ražojuma veidiem darījumiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, importa no attiecīgajām valstīm cenas bija vidēji par 6,8 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.

4.4. Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis

4.4.1. Vispārīgas piezīmes

(132) Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu, pārbaudot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, tika izvērtēti visi ekonomiskie rādītāji, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.

(133) Kā minēts 13. apsvērumā, lai noteiktu iespējamo Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tika izmantota atlase.

(134) Lai noteiktu kaitējumu, Komisija nošķīra makroekonomiskos un mikroekonomiskos kaitējuma rādītājus. Komisija izvērtēja makroekonomiskos rādītājus, balstoties uz datiem, kas bija ietverti Fertilizers Europe sniegtajās atbildēs uz anketas jautājumiem. Minētie dati attiecas uz visiem Savienības ražotājiem. Komisija izvērtēja mikroekonomiskos rādītājus, balstoties uz datiem, kas bija ietverti atlasīto Savienības ražotāju sniegtajās atbildēs uz anketas jautājumiem. Abi datu kopumi tika atzīti par reprezentatīviem attiecībā uz Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.

(135) Makroekonomiskie rādītāji ir šādi: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums un dempinga starpības lielums.

(136) Mikroekonomiskie rādītāji ir šādi: vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.

4.4.2. Makroekonomiskie rādītāji

4.4.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums

(137) Attiecīgajā laikposmā Savienības kopējam ražošanas apjomam, ražošanas jaudai un jaudas izmantojumam bija šāda dinamika. 4. tabula Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums 2015 2016 2017 IP Ražošanas apjoms (t) 4 238 411 3 695 546 4 253 903 3 890 476 Indekss 100 87 100 92 Ražošanas jauda (mērvienībās) 8 055 000 8 205 000 8 385 000 8 385 000 Indekss 100 102 104 104 Jaudas izmantojums 53 % 45 % 51 % 46 % Indekss 100 86 96 88 Avots: pārbaudītas Fertilizers Europe atbildes uz anketas jautājumiem.

(138) Savienībā UAN parasti tiek ražots integrētās ķīmisku vielu ražotnēs. Šīs ražotnes pārvērš gāzi un slāpekli par slāpekli saturošiem mēslošanas līdzekļiem un citādiem līdzīgiem rūpniecības ražojumiem, piemēram, melamīnu. Ražošanas process ietver dažādus posmus, piemēram, amonjaka un slāpekļskābes ražošanu, tāpēc tas ir ļoti atkarīgs no piekļuves gāzes (galvenā izejmateriāla) avotiem, izmantojot cauruļvadus vai termināļus, un ir ļoti kapitālietilpīgs. Ražotāji var pārorientēt ražošanu starp galaražojumiem, taču šī spēja ir ierobežota un starp dažādiem ražotājiem atšķiras. Tas atkarīgs no integrētās ražotnes konfigurācijas un ražotāja klientu bāzes. Katra uzņēmuma mērķis ir panākt maksimālu ražotnes rentabilitāti. Tomēr šī izmeklēšana attiecas tikai uz UAN.

(139) Kopumā attiecīgajā periodā UAN ražošanas apjoms samazinājās par 8 %. Ražošanas apjoms ievērojami samazinājās 2016. gadā, kad imports no attiecīgajām valstīm salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu palielinājās par 50 % un pieprasījumu ietekmēja sausums galvenajos UAN tirgos. Lai gan 2017. gadā situācija uzlabojās, UAN cenu un rentabilitātes samazināšanās dēļ dažiem Savienības ražotājiem izmeklēšanas periodā bija jāpārorientē ražošana uz citiem mēslošanas līdzekļiem uz slāpekļa bāzes. Ja ražošanas pārorientēšana ekonomisku iemeslu dēļ nebija iespējama, Savienības ražotāji pārtrauca ražošanu.

(140) Ražošanas jauda attiecīgajā periodā palielinājās par 4 %, savukārt jaudas izmantojums samazinājās par 12 %. Kā minēts 138. apsvērumā, ražošanas jaudu un jaudas izmantojumu šim ražošanas veidam un šajā ražošanas nozarē var ietekmēt tādu citu ražojumu ražošana, kurus var ražot ar to pašu aprīkojumu, un to šīs tendences arī atspoguļo.

4.4.2.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa

(141) Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomam un tirgus daļai attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 5. tabula Pārdošanas apjoms un tirgus daļa 2015 2016 2017 IP Pārdošanas apjoms Savienības tirgū (t) 3 348 196 2 796 506 2 934 634 2 645 143 Indekss 100 84 88 79 Tirgus daļa 69,7 % 60,0 % 61,3 % 57,9 % Indekss 100 86 88 83 Avots: pārbaudītas Fertilizers Europe atbildes uz anketas jautājumiem.

(142) Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms tika aprēķināts, ņemot vērā pārdošanu makroekonomiskā līmenī nesaistītām un saistītām personām. Tomēr neliels šādas pārdošanas apjoms (aptuveni 3 % no visa) ietvēra no dažādiem avotiem importētas produkcijas tālākpārdošanu. Šāda pārdošana nav ietverta iepriekš minētajos pārdošanas apjoma rādītājos, jo tajos būtu jāietver tikai Savienības ražotāju pārdošanas apjoms. Lai izvairītos no dubultas uzskaites, šī tālākpārdošana tika izslēgta arī no patēriņa rādītājiem 114. apsvērumā. Tādējādi Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienībā attiecīgajā periodā samazinājās par 21 %. Šajā laikposmā zaudētais pārdošanas apjoms ir tuvs attiecīgo valstu pārdošanas apjoma pieaugumam.

(143) Savienības ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā samazinājās par 17 %. To izraisīja sliktie tirgus apstākļi, īpaši zemās cenas, un tas nozīmēja, ka Savienības pārdošanas apjoms tika zaudēts par labu importam no attiecīgajām valstīm.

4.4.2.3. Izaugsme

(144) Iepriekš minētie skaitļi attiecībā uz ražošanu, pārdošanas apjomu un tirgus daļu liecina, ka attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozare nespēja augt ne absolūtā izteiksmē, ne saistībā ar patēriņu.

4.4.2.4. Nodarbinātība un ražīgums

(145) Nodarbinātībai un ražīgumam attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 6. tabula Nodarbinātība un ražīgums 2015 2016 2017 IP Nodarbināto skaits 2 164 2 029 2 104 2 005 Indekss 100 94 97 93 Ražīgums (t uz darbinieku) 1 959 1 821 2 022 1 940 Indekss 100 93 103 99 Avots: pārbaudītas Fertilizers Europe atbildes uz anketas jautājumiem.

(146) Sakarā ar tirgus apstākļu pasliktināšanos Savienības ražošanas nozares nodarbināto skaits attiecīgajā periodā samazinājās par 7 %. Tomēr, tā kā ražošanas apjoms samazinājās vēl vairāk, ražīgums attiecīgajā periodā tāpat samazinājās par 1 %.

4.4.2.5. Dempinga starpības lielums

(147) Visas dempinga starpības ievērojami pārsniedza de minimis līmeni. Ņemot vērā attiecīgo valstu izcelsmes importa apjomu un cenas, faktisko dempinga starpību lieluma ietekme uz Savienības ražošanas nozari bija būtiska.

4.4.3. Mikroekonomiskie rādītāji

4.4.3.1. Cenas un tās ietekmējošie faktori

(148) Atlasīto Savienības ražotāju vidējai svērtajai vienības pārdošanas cenai nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 7. tabula Pārdošanas cenas Savienībā 2015 2016 2017 IP Vidējā vienības EXW pārdošanas cena nesaistītiem pircējiem Savienībā (EUR/t) 176 130 127 127 Indekss 100 74 72 72 Vienības ražošanas izmaksas EXW (EUR/t) 146 115 123 130 Indekss 100 79 84 89 Avots: pārbaudītas atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

(149) Attiecīgajā periodā pārdošanas cenas samazinājās par 28 %, un vienības ražošanas izmaksas samazinājās par 11 %. Lielākais cenu kritums notika 2016. gadā, kad imports par zemām cenām no attiecīgajām valstīm palielinājās par 50 % un pieprasījums bija nedaudz vājāks. Ražošanas izmaksu tendenci galvenokārt noteica gāzes cenu svārstības. Tomēr izmaksu pieaugumam 2017. gadā un izmeklēšanas periodā nesekoja attiecīgs līdzīgā ražojuma pārdošanas cenu pieaugums, tādējādi šīs cenas tika vēl vairāk nospiestas uz leju.

4.4.3.2. Darbaspēka izmaksas

(150) Atlasīto Savienības ražotāju vidējām darbaspēka izmaksām attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 8. tabula Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku 2015 2016 2017 IP Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku (EUR) 24 876 24 323 27 143 27 410 Indekss 100 98 109 110 Avots: pārbaudītas atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

(151) Atlasīto Savienības ražotāju vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku attiecīgajā periodā palielinājās par 10 %. Darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku sevišķi pieauga 2017. gadā, kad palielinājās ražošanas apjoms un ražīgums.

4.4.3.3. Krājumi

(152) Atlasīto Savienības ražotāju krājumiem attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 9. tabula Krājumi 2015 2016 2017 IP Krājumi perioda beigās (t) 83 826 54 411 72 814 38 961 Indekss 100 65 87 46 Krājumi gada beigās procentos no ražošanas apjoma 3,7 % 2,7 % 3,2 % 1,8 % Indekss 100 71 85 49 Avots: pārbaudītas atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

(153) Krājumi perioda beigās un krājumi procentos no ražošanas apjoma attiecīgajā periodā samazinājās. Tomēr, tā kā krājumi procentos no ražošanas apjoma ir nelieli visā periodā un krājumi perioda beigās ir pakļauti sezonālām svārstībām, šis faktors šajā izmeklēšanā netiek uzskatīts par nozīmīgu kaitējuma rādītāju.

4.4.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu

(154) Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitātei, naudas plūsmai, ieguldījumiem un ienākumam no ieguldījumiem attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 10. tabula Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem 2015 2016 2017 IP Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma) 14,0 % 10,0 % 1,1 % – 3,5 % Indekss 100 71 8 – 25 Naudas plūsma (EUR) 78 775 697 39 007 376 19 727 317 5 827 513 Indekss 100 50 25 7 Ieguldījumi (EUR) 18 082 767 15 044 306 5 110 610 8 593 605 Indekss 100 83 28 48 Ienākums no ieguldījumiem 57,2 % 28,3 % 7,9 % – 8,7 % Indekss 100 49 14 – 15 Avots: pārbaudītas atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

(155) Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāti Komisija noteica, tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma. Visā attiecīgajā periodā rentabilitāte ievērojami samazinājās sakarā ar 152. apsvērumā aprakstīto vidējo pārdošanas cenu un ražošanas izmaksu attīstību. Pieaugošās ražošanas izmaksas no 2017. gada un uz leju nospiestas pārdošanas cenas sakarā ar importu no attiecīgajām valstīm izmeklēšanas periodā radīja zaudējumus Savienības ražošanas nozarei.

(156) Neto naudas plūsma ir Savienības ražotāju spēja pašfinansēt savu darbību. Neto naudas plūsmas tendence visā attiecīgajā periodā attīstījās negatīvā virzienā.

(157) Ienākums no ieguldījumiem ir peļņa, kas izteikta procentos no ieguldījumu neto uzskaites vērtības. Attiecīgajā periodā tas attīstījās negatīvā virzienā, atspoguļojot iepriekš aprakstītās rentabilitātes un naudas plūsmas tendences.

(158) Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā turpināja ieguldīt. Ieguldījumi tika veikti, lai uzlabotu ražošanas efektivitāti, samazinātu enerģijas patēriņu un veiktu uzlabojumus saistībā ar vidi. Tomēr ieguldījumi 2017. gadā un izmeklēšanas periodā bija ievērojami zemāki nekā 2015. un 2016. gadā. Ieguldījumu līmenis samazinājās, jo samazinājās spēja piesaistīt kapitālu, par ko liecināja naudas plūsmas situācijas pasliktināšanās.

4.4.4. Secinājums par kaitējumu

(159) Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozare piedzīvoja ievērojamu pārdošanas cenu kritumu (par 28 %), kas kopā ar lielākām izmaksām 2017. gadā un izmeklēšanas periodā noveda pie tā, ka stāvoklis no 14 % peļņas 2015. gadā mainījās uz zaudējumiem izmeklēšanas periodā. Šī tendence radīja līdzīgu naudas plūsmas, ienākuma no ieguldījumiem un ieguldījumu samazinājumu. Ievērojama negatīva ietekme bija jūtama arī tādos apjoma rādītājos kā ražošanas apjoms, kas samazinājās par 8 %, pārdošanas apjoms, kurš samazinājās par 21 %, un tirgus daļa, kas samazinājās no 69,7 % 2015. gadā līdz 57,9 % izmeklēšanas periodā. Šie notikumi nostādīja Savienības ražošanas nozari neaizsargātā stāvoklī.

(160) Tikai ļoti nedaudzi izskatītie rādītāji attīstījās pozitīvi. Ražošanas jauda attiecīgajā periodā nedaudz palielinājās, bet, kā minēts iepriekšējā apsvērumā, ražošanas apjoms samazinājās. Arī krājumi samazinājās, taču krājumu līmenis bija zems visā attiecīgajā periodā.

(161) Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija šajā posmā tādēļ secināja, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.

5. CĒLOŅSAKARĪBA

(162) Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. punktu Komisija pārbaudīja, vai imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm ir izraisījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 7. punktu Komisija arī pārbaudīja, vai kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tajā pašā laikā varētu būt izraisījuši citi zināmi faktori. Komisija pārliecinājās, ka importam par dempinga cenām netiek piedēvēts iespējamais kaitējums, ko varētu būt izraisījuši citi faktori, kas nav saistīti ar importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm. Cita starpā šie faktori ir šādi: imports no trešām valstīm, patēriņa kritums, pārmaiņas (pasaules) urīnvielas tirgū, gāzes cenu pieaugums 2017. gadā un izmeklēšanas periodā, Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji, augstākas izmaksas Savienības ražotājiem un konkrētas Savienības ražotāju UAN iegādes un pārdošana.

5.1. Importa par dempinga cenām radītā ietekme

(163) Imports no attiecīgajām valstīm attiecīgajā periodā pieauga par 64 %, to tirgus daļai palielinoties par 72 %, kā parādīts 2. tabulā. Tas notika, lai gan patēriņš attiecīgajā periodā samazinājās par 5 %.

(164) Attiecīgo valstu importa cenas samazinājās vidēji par 32 %. Faktiski cenas no visām trim attiecīgajām valstīm samazinājās par 30–34 % atkarībā no valsts. Šis pārdošanas cenu kritums bija īpaši izteikts 2016. gadā, kad tajā pašā laikā importa apjoms no attiecīgajām valstīm palielinājās par 50 % salīdzinājumā ar 2015. gadu. Izmeklēšanas periodā salīdzinot pārdošanas cenas pa ražojuma veidiem darījumiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, importa no attiecīgajām valstīm cenas bija vidēji par 6,8 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.

(165) Ir skaidrs, ka lielajam importa pieaugumam pie krītošām cenām bija ievērojama loma tajā, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskie rādītāji strauji pasliktinājās. Šo ietekmi saasināja divi ar ražojumu saistīti faktori. Pirmkārt, UAN ir standartprece, ko pircējiem pārdod gandrīz tikai pēc cenas. Tāpēc pat nelielai cenu starpībai var būt būtiskas sekas. Otrkārt, UAN ir šķidrs produkts, kuram vajadzīgas īpašas glabāšanas tvertnes – tas nozīmē, ka tirgus cenas jāakceptē drīz pēc saražošanas, lai kādas arī tobrīd būtu attiecīgās ražošanas izmaksas.

(166) Zemās pārdošanas cenas no attiecīgajām valstīm vislielāko ļaunumu nodarīja 2017. gadā un izmeklēšanas periodā, kad sakarā ar augstākām gāzes cenām pieauga izmaksas. Uz leju nospiestās Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas, kuras nebija iespējams celt atbilstoši pieaugošajām izmaksām, ko radīja importa cenu spiediens, lika Savienības ražošanas nozares darbības rādītājiem pasliktināties un tādēļ izmeklēšanas periodā radās zaudējumi. Tādējādi 2017. gadā un izmeklēšanas periodā vairāki ražotāji nevarēja izvairīties no ražošanas pārtraukumiem un ieguldījumu līmenis ievērojami samazinājās. Tas savukārt vēl vairāk palielināja kaitējumu, jo pastāvīgi ieguldījumi integrētā ķīmiskajā ražotnē ir būtiski tās pastāvēšanai ilgtermiņā.

(167) Dažas personas norādīja uz neatbilstību starp importa līmeni un Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām un peļņu tādā ziņā, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas un peļņa bija augsta laikā, kad bija vērojams liels importa apjoms, un otrādi. Tomēr šajā iedaļā iepriekš minētais un Savienības ražošanas nozares nespēja izmantot sava iekšzemes tirgus priekšrocības tādā pašā mērā kā ražotājiem no attiecīgajām valstīm liecina par to, ka pastāv kaitējums, kuru ir izraisījis imports par dempinga cenām.

5.2. Citu faktoru ietekme

5.2.1. Imports no trešām valstīm

(168) Importa apjomam no citām trešām valstīm attiecīgajā periodā bija šāda dinamika. 11. tabula Imports no trešām valstīm 2015 2016 2017 IP Trešās valstis kopā, izņemot attiecīgās valstis Apjoms (t) 403 934 280 367 201 741 202 738 Indekss 100 69 50 50 Tirgus daļa 8,0 % 5,7 % 3,8 % 4,1 % Indekss 100 72 48 51 Vidējā cena 189 140 136 129 Indekss 100 74 72 68 Avots: Comext.

(169) Imports no trešām valstīm (galvenokārt no Baltkrievijas, Ziemeļmaķedonijas, Serbijas un Alžīrijas) attiecīgajā periodā samazinājās par 50 %, un izmeklēšanas periodā tā tirgus daļa bija tikai 4,1 %.

(170) Tāpēc tika provizoriski secināts, ka šim importam varēja būt tikai nebūtiska ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli.

5.2.2. Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji

(171) Savienības ražošanas nozares eksporta apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda. 12. tabula Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji 2015 2016 2017 IP Eksporta apjoms (t) 272 077 306 840 559 840 552 979 Indekss 100 113 206 203 Vidējā cena (EUR/t) 171 124 122 125 Indekss 100 72 72 73 Avots: Fertilisers Europe un atlasītie ražotāji.

(172) Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozare palielināja pārdošanas apjomu eksporta tirgos par aptuveni 280 000 tonnām. Tādējādi pārdošanas apjoma pieaugums eksporta tirgū kompensēja tikai nelielu daļu no aptuveni 700 000 tonnu noieta zaudējuma Savienības tirgū. Savienības ražošanas nozares eksporta cenas bija līdzīgas tās cenām Savienības tirgū.

(173) Tāpēc tika provizoriski secināts, ka šis eksports neveicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

5.2.3. Patēriņš

(174) Izmeklēšanas laikā dažas personas norādīja uz mainīgo patēriņu un/vai nelabvēlīgiem laika apstākļiem galvenajos tirgos – tie esot Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēloņi. Kā liecina 1. tabula, patēriņš Savienības tirgū attiecīgajā periodā patiešām svārstījās un kopumā samazinājās par 5 %. Tomēr, neraugoties uz šīm svārstībām un samazinājumu kopumā, imports no attiecīgajām valstīm attiecīgajā periodā stabili pieauga uz cita importa un uz Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu rēķina.

(175) Tāpēc tika provizoriski secināts, ka pieprasījuma attīstība neveicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

5.2.4. Urīnvielas (pasaules mēroga) cena

(176) Dažas personas apgalvoja, ka Savienības ražotājiem nodarīto kaitējumu izraisīja pasaules urīnvielas cena, jo tā esot pazeminājusi Savienības UAN cenas. Tomēr izmeklēšana apliecināja, ka nav tādas pasaules mēroga urīnvielas cenas, kas būtu varējusi ietekmēt Savienības ražošanas nozares stāvokli. Ir neatkarīgi operatori, kas dažādās vietās visā pasaulē publicē urīnvielas tūlītējās cenas. Šīs cenas attiecīgajā periodā dažādās vietās atšķiras (15). Turklāt, lai gan visā pasaulē urīnviela veido 56 % no visiem izmantotajiem mēslošanas līdzekļiem, Savienībā tai netiek dota priekšroka – starp izmantotajiem mēslošanas līdzekļiem tā aptver aptuveni 19 %.

(177) Tāpēc provizoriski tika secināts, ka (pasaules mēroga) urīnvielas cena nevarēja būtiski ietekmēt Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas un kaitējumu tai.

5.2.5. Augstākas Savienības ražotāju izmaksas

(178) Vairākas personas norādīja uz Savienības ražotāju pārdošanas, vispārējo un administratīvo izdevumu pieaugumu un/vai norādīja, ka dažiem Savienības ražotājiem, kas iesniedza sūdzību, tiek nodarīts kaitējums, jo viņi maksā augstu cenu par gāzi.

(179) Izmeklēšanā netika konstatēta atlasīto Savienības ražotāju pārdošanas, vispārējo un administratīvo izdevumu nenormāla attīstība. Par gāzes cenu līmeni attiecīgajā periodā jānorāda, ka to attīstība šajā gadījumā neizskaidro peļņas samazināšanos. Augstas gāzes cenas varētu izskaidrot pastāvīgu nespēju sasniegt pienācīgu rentabilitātes līmeni, taču šajā gadījumā tā tas nav, jo 2015. un 2016. gadā rentabilitātes līmenis bija attiecīgi 14 % un 10 %.

(180) Tāpēc tiek uzskatīts, ka gāzes cenu attīstība ir pastiprinošs faktors kaitējumam, kas nodarīts dažiem Savienības ražotājiem. Tomēr ne gāzes, ne citu izmaksu pieaugums nebija galvenais kaitējuma cēlonis. Šis cēlonis bija cenu spiediens, ko radīja imports no attiecīgajām valstīm un kas neļāva Savienības ražošanas nozarei pārnest izmaksu pieaugumu uz pārdošanas cenām.

5.2.6. Konkrēts UAN, ko iepērk un pārdod Savienības ražotāji

(181) Vairākas personas norādīja, ka iespējamais kaitējums dažiem Savienības ražotājiem bija pašizraisīts, jo daži Savienības ražotāji iepirka UAN.

(182) Izmeklēšana apliecināja, ka daži Savienības ražotāji vai to tirdzniecības nodaļas iepirka konkrētu UAN no importētājiem vai tirgotājiem Savienībā, lai izpildītu konkrētus pasūtījumus, vai arī loģistikas apsvērumu dēļ. Tā kā UAN no vairākiem avotiem tiek sajaukts kopā tvertnēs un dažkārt šīs tvertnes izmanto vairāki tirgus dalībnieki, nevar izslēgt, ka Savienības ražotāji faktiski no jauna pirka daļu UAN, ko paši iepriekš bija pārdevuši. Jebkurā gadījumā Savienības ražotāju veiktā UAN iegāde apjoma izteiksmē bija nebūtiska salīdzinājumā ar Savienības kopējo noietu.

(183) Kāda Krievijas ražotāja eksportētāja apgalvojums, ka daži Savienības ražotāji pārdod UAN Savienībā par pazeminātām cenām, kuras ir zemākas par tirgus cenu, netika pamatots ar pierādījumiem.

(184) Ņemot vērā iepriekš minēto, tika provizoriski secināts, ka neviena no iepriekš minētajām darbībām būtiski neietekmēja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

5.2.7. Citi faktori

(185) Izmeklēšanas laikā dažas personas norādīja uz citiem faktoriem, kas esot Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēloņi. Šie citi faktori ietver i) UAN cenu sezonalitāti, ii) Savienības ražotāju rezerves jaudas, iii) dažu Savienības ražotāju veiktas neregulāras piegādes un iv) digitālu platformu, kas pārdodot mēslojumu tīmeklī par agresīvām cenām.

(186) Tomēr izmeklēšana apliecināja – i) tā kā analīze tika veikta par 12 mēnešu periodu, UAN cenu sezonalitātes ietekme ir izlīdzināta; ii) Savienības ražotāji rezerves jaudu izmanto kā aizsardzības pasākumu; iii) dažas Savienības ražotāju neregulāras piegādes bija saistītas ar parastām tehniskās apkopes darbībām; iv) UAN pārdošana tiešsaistē ir ierobežota un tika veikta par līdzīgām tirgus cenām.

(187) Tāpēc tika provizoriski secināts, ka neviens no šiem faktoriem nebija Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis.

5.3. Secinājums par cēloņsakarību

(188) Attiecīgajā periodā kopā ar patēriņa samazināšanos Savienībā importa apjomi no attiecīgajām valstīm un to tirgus daļas ievērojami palielinājās, savukārt importa no attiecīgajām valstīm cenas samazinājās vidēji par 33 %. Importa tirgus daļas pieaugums sakrita ar līdzīgu Savienības ražošanas nozares tirgus daļas samazinājumu. Tā kā UAN ir cenu ziņā jutīga standartprece, ka importa no attiecīgajām valstīm tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija 37,7 % un ka šis imports tika veikts par cenām, kas bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, šāds imports nodarīja būtisku ļaunumu. Cenu spiediens, ko attiecīgo valstu izcelsmes imports radīja uz Savienības ražotājiem, bija īpaši kaitējošs 2017. gadā un izmeklēšanas periodā, kad palielinājās izmaksas. Šis spiediens izraisīja Savienības ražošanas nozares snieguma rādītāju pasliktināšanos un noveda pie zaudējumiem izmeklēšanas periodā.

(189) Iepriekš 171.–188. apsvērumā veiktā analīze liecina, ka nekādi citi faktori ievērojami neietekmēja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

(190) Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija šajā posmā secināja, ka attiecīgo valstu izcelsmes imports par dempinga cenām ir izraisījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei un citi faktori ne atsevišķi, ne kopā neizjauc šo cēloņsakarību.

(191) Komisija nošķīra un nodalīja visu zināmo faktoru radīto ietekmi uz Savienības ražošanas nozares stāvokli no kaitējuma ietekmes, ko izraisīja imports par dempinga cenām. Lielākā daļa šo faktoru praktiski nepastāvēja, bet gāzes cenu attīstības ietekme uz Savienības ražošanas nozares negatīvo attīstību peļņas sarukuma ziņā bija ierobežota.

6. PASĀKUMU LĪMENIS

(192) Lai noteiktu pasākumu līmeni, Komisija pārbaudīja, vai par dempinga starpību mazāks maksājums būtu pietiekams, lai novērstu kaitējumu, ko Savienības ražošanas nozarei ir nodarījis imports par dempinga cenām.

(193) Šajā gadījumā sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka attiecībā uz vienu no izmeklējamajām valstīm, proti, Krieviju, pastāv izejmateriālu tirgus izkropļojumi pamatregulas 7. panta 2.a punkta nozīmē. Novērtējums par Krieviju sniegts 6.3. punktā.

(194) Viens no Krievijas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, apgalvoja, ka pamatregulas 7. panta 2.a punkta noteikumu iespējamā piemērošana attiecībā uz Krieviju būtu diskriminējoša, jo izejmateriālu tirgus izkropļojumi minētā panta izpratnē attiecas arī uz dabasgāzes tirgiem TT un ASV.

(195) Komisija pārbaudīja šos apgalvojumus un provizoriski secināja, ka: (a) dabasgāzes, ko izmanto UAN ražotājs TT, iegādes iespējamā subsidēšana nav starp pamatregulas 7. panta 2.a punktā uzskaitītajiem izejmateriālu tirgus izkropļojumiem; (b) lai gan piesauktais aizliegums veikt dabasgāzes eksportu bez iepriekšējas atļaujas ASV, iespējams, varētu būt starp pamatregulas 7. panta 2.a punktā uzskaitītajiem izejmateriālu tirgus izkropļojumiem, izmantotā eksporta licencēšanas sistēma, šķiet, ir automātiska, un nenozīmīgā licences maksa neietekmē eksporta cenu.

(196) Tāpēc Komisija provizoriski noraidīja apgalvojumu par diskriminējošu attieksmi saistībā ar pamatregulas 7. panta 2.a punkta piemērošanu attiecībā uz Krieviju.

6.1. Vērtējums par Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma likvidēšanai nepieciešamo starpību attiecībā uz Trinidādu un Tobāgo un Amerikas Savienotajām Valstīm

(197) Komisija vispirms noteica maksājuma summu, kas būtu nepieciešama, lai novērstu Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, ja nebūtu izkropļojumu pamatregulas 7. panta 2.a punkta nozīmē. Šajā gadījumā kaitējums būtu novērsts, ja Savienības ražošanas nozare spētu segt savas ražošanas izmaksas, tostarp izmaksas, kas izriet no daudzpusējiem vides nolīgumiem un to protokoliem, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse, un SDO konvencijām, kas uzskaitītas pamatregulas I.a pielikumā, un gūt samērīgu peļņu (“mērķa peļņa”).

(198) Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.c punktu, lai noteiktu mērķa peļņu, Komisija ņēma vērā šādus faktorus: rentabilitātes līmenis, pirms palielinājās imports no valsts, uz kuru attiecas izmeklēšana, rentabilitātes līmenis, kas vajadzīgs, lai segtu visas izmaksas un ieguldījumus, pētniecību, izstrādi un inovāciju, un rentabilitātes līmenis, kas sagaidāms normālos konkurences apstākļos.

(199) Kā redzams 2. tabulā, 2016. gadā imports no attiecīgajām valstīm sāka strauji pieaugt. Tāpēc peļņas procents šim nolūkam būtu jāaprēķina par iepriekšējiem gadiem. Lai izvairītos no tā, ka tiek izmantots īpašas peļņas gads, tika nolemts izmantot vidējo svērto peļņu, ko Savienības ražošanas nozare guva laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam. Tādējādi iegūtā mērķa peļņa 10 % apmērā tika uzskatīta par veselīgu peļņu normālos konkurences apstākļos.

(200) Viens atlasītais Savienības ražotājs apgalvoja, ka Komisijai pie mērķa peļņas būtu jāpieskaita plānotie ieguldījumi, kas attiecīgajā periodā netika īstenoti. Komisija šo apgalvojumu izskatīja saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.c punktu. Tomēr attiecīgais uzņēmums neiesniedza dokumentārus pierādījumus, lai pamatotu šo apgalvojumu, un tāpēc tas tika provizoriski noraidīts.

(201) Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.d punktu Komisija pēdējā solī novērtēja turpmākās izmaksas, kas izriet no daudzpusējiem vides nolīgumiem un to protokoliem, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse, un SDO konvencijām, kas uzskaitītas pamatregulas I.a pielikumā, un kas Savienības ražošanas nozarei radīsies pasākuma piemērošanas periodā saskaņā ar 11. panta 2. punktu. Balstoties uz pieejamajiem pierādījumiem, Komisija noteica, ka papildu izmaksas ir 3,7 % apmērā, un pieskaitīja tās kaitējumu neradošajai cenai. Lietas materiālos, kuri bija pieejami ieinteresētajām personām, ir iekļauta piezīme pie lietas materiāliem par to, kā Komisija noteica šīs papildu izmaksas.

(202) Šīs izmaksas ietver turpmākās papildu izmaksas saistībā ar ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (ES ETS) prasībām. ES ETS ir centrālais elements ES politikā par daudzpusējo vides nolīgumu ievērošanu. Papildu izmaksas tika aprēķinātas, balstoties uz papildu ES kvotu (ESK) vidējo lēsto apjomu, kas būs jāiegādājas pasākumu īstenošanas periodā. Aprēķinā izmantotais ESK apjoms neietver bez maksas piešķirtās kvotas, un tāpat kā visas ražošanas izmaksas, tika pārbaudīts, lai pārliecinātos, ka kvotas pareizi attiecinātas uz attiecīgo ražojumu. ESK izmaksas tika ekstrapolētas, lai ņemtu vērā paredzamās cenu izmaiņas pasākumu īstenošanas periodā. Šo prognozēto cenu avots ir Bloomberg New Energy Finance izvilkums piektdiena, 2019. gada 8. februārī. Šajā periodā vidējā prognozētā ESK cena ir EUR 24,14 par katru saražotās CO2 tonnu.

(203) Uz šā pamata Komisija aprēķināja Savienības ražošanas nozarei kaitējumu neradošu līdzīgā ražojuma cenu.

(204) Pēc tam Komisija noteica kaitējuma novēršanas līmeni, salīdzinot TT un ASV ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, vidējo svērto importa cenu, kura noteikta cenas samazinājuma aprēķiniem, ar izlasē iekļauto Savienības ražotāju izmeklēšanas periodā Savienības tirgū pārdotā līdzīgā ražojuma vidējo svērto cenu, kas neizraisa kaitējumu. Šā salīdzinājuma rezultātā iegūto starpību izteica procentos no importa vidējās svērtās CIF vērtības. Šo aprēķinu rezultāti atspoguļoti nākamajā tabulā. Valsts Uzņēmums Dempinga starpība (%) Mērķa cenas samazinājuma starpība (%) Trinidāda un Tobāgo Methanol Holdings (Trinidad) Limited 55,9 16,3 Trinidāda un Tobāgo Visi pārējie uzņēmumi 55,9 16,3 Amerikas Savienotās Valstis CF Industries Holdings, Inc. 37,3 22,6 Amerikas Savienotās Valstis Visi pārējie uzņēmumi 37,3 22,6

6.2. Vērtējums par Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma likvidēšanai nepieciešamo starpību attiecībā uz Krieviju

6.2.1. Dempinga starpības un mērķa cenas samazinājuma starpības salīdzinājums

(205) Komisija saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu attiecībā uz Krieviju vispirms pārbaudīja, vai provizoriski noteiktā dempinga starpība būtu augstāka nekā Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma likvidēšanai nepieciešamā starpība. Šajā nolūkā tā veica salīdzinājumu starp Krievijas ražotāju eksportētāju, kuri sadarbojās, vidējo svērto importa cenu un Savienības ražošanas nozares mērķa cenu, kuras aprēķins paskaidrots 6.1. iedaļā. Šo aprēķinu rezultāti atspoguļoti nākamajā tabulā. Valsts Uzņēmums Dempinga starpība (%) Mērķa cenas samazinājuma starpība (%) Krievija PJSC Acron 31,9 12,5 Krievija Novomoskovsky Azot JSC 34,0 15,8 Krievija Nevinnomyssky Azot JSC 34,0 15,8 Krievija Visi pārējie uzņēmumi 34,0 13,6

(206) Tā kā šādi aprēķinātā mērķa cenas samazinājuma starpība bija zemāka nekā dempinga starpība, Komisija veica pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.a punktu.

6.3. Izejmateriālu tirgus izkropļojumi

(207) Sūdzības iesniedzējs iesniedza pietiekamus pierādījums tam, ka Krievijā attiecībā uz attiecīgo ražojumu pastāv izejmateriālu tirgus izkropļojumi pamatregulas 7. panta 2.a punkta nozīmē. Sūdzībā sniegtie pierādījumi liecina, ka dabasgāzei, kuras īpatsvars attiecīgā ražojuma ražošanas izmaksās ievērojami pārsniedz 17 %, Krievijā piemēro divējādas cenas.

(208) Tāpēc, kā pieteikts paziņojumā par procedūras sākšanu, saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.a punktu Komisija, izvērtējot pasākumu piemēroto līmeni attiecībā uz Krieviju, pārbaudīja minēto izkropļojumu citus izkropļojumus Krievijā, uz ko attiecas pamatregulas 7. panta 2.a punkts.

(209) Komisija vispirms noteica galvenos izejmateriālus, ko attiecīgā ražojuma ražošanā izmanto katrs ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās. Par galvenajiem izejmateriāliem tika atzīti tie, kuru īpatsvars attiecīgā ražojuma ražošanas izmaksās, visticamāk, būtu vismaz 17 %.

(210) Komisija konstatēja, ka attiecīgā ražojuma ražošanā galvenais izejmateriāls ir dabasgāze. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka abiem Krievijas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, dabasgāzes izmaksas atbilst vairāk nekā 17 % no UAN ražošanas izmaksām, kā prasīts 7. panta 2.a punktā. Saskaņā ar šo divu uzņēmumu sniegto informāciju tiem abiem dabasgāzes izmaksas (gāzes cenas ņemtas no uzņēmumu sniegtajiem datiem) atbilda vairāk nekā 50 % no UAN kopējām ražošanas izmaksām. Piemērojot gāzes korekciju, kas minēta 52.–55. un 59.–60. apsvērumā, gāzes cenas īpatsvars kopējās UAN ražošanas izmaksās ir 70–85 % diapazonā.

(211) Pēc tam Komisija izvērtēja, vai attiecībā uz attiecīgā ražojuma ražošanā izmantoto dabasgāzi attiecas kāds no pamatregulas 7. panta 2.a punktā uzskaitītajiem izkropļojumiem, t. i.: dubultu cenu shēmas, eksporta nodokļi, eksporta papildnodokļi, eksporta kvota, eksporta aizliegums, eksporta nodeva fiskālos nolūkos, licencēšanas prasības, minimālā eksporta cena, pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atmaksas samazināšana vai atcelšana, ierobežojumi attiecībā uz muitošanu eksportētājiem, kvalificējušos eksportētāju saraksts, vietējā tirgus pienākums, pašpatēriņa ieguve. Šajā nolūkā Komisija izskatīja attiecīgo Krievijas Federācijas regulējumu, ieinteresēto personu (ieskaitot KV) iesniegumus, publiski pieejamos ziņojumus un pētījumus (16), Krievijas gāzes piegādātāju revidētos gada pārskatus un KV stratēģijas dokumentus (17).

(212) Komisija konstatēja, ka Krievijā IP laikā pastāvēja un dabasgāzes noietu ietekmēja viens no 7. panta 2.a punkta otrajā daļā uzskaitītajiem izejmateriālu tirgus izkropļojumiem, proti, eksporta nodoklis 30 % apmērā (18).

(213) Turklāt Vienotās gāzes piegādes sistēmas (“UGSS”) īpašniekam ir piešķirtas ekskluzīvas gāzes eksporta tiesības. Tāpat tiesību normas paredz, ka UGSS īpašnieks var būt tikai valsts kontrolēts subjekts. Tādējādi Gazprom ir vienīgais uzņēmums, kuram ir dabasgāzes eksporta licence. Aprakstītā situācija varētu kvalificēties vai nu kā “licencēšanas prasības”, vai kā “kvalificējušos eksportētāju saraksts”.

(214) Visbeidzot, sūdzības iesniedzējs kā iespējamu izejmateriālu tirgus izkropļojumu minēja dubultu dabasgāzes cenu noteikšanu. Izmeklēšanā patiešām tika konstatēti pierādījumi par dubultu dabasgāzes cenu noteikšanu Krievijā attiecīgi iekšzemes un eksporta pārdevumiem, kura balstās uz gāzes cenas formulu, ko izmanto regulēto iekšzemes cenu noteikšanai.

(215) Krievijas iekšzemes cenas tiek regulētas valstij piederošajam gāzes piegādātājam Gazprom, bet netiek regulētas pārējiem piegādātājiem. Tomēr, kā izriet no izmeklēto ražotāju eksportētāju piezīmēm un publiski pieejamas informācijas (19), piegādātāji, kas nav Gazprom, cieši seko cenai, ko KV nosaka uzņēmumam Gazprom. Atkarībā no gada iekšzemes cenu nosaka, izmantojot gāzes cenas formulu vai piemērojot indeksu. Izmantojamo indeksu Krievijas Federācijas Ekonomikas attīstības ministrija regulāri publicē prognozēs par sociālekonomisko attīstību (20). Atbilstoši gāzes cenu formulai atbilstīgo iekšzemes cenas līmeni nosaka, no dabasgāzes starptautiskās cenas atņemot eksporta nodokļus, starptautiskās un iekšzemes pārvades izmaksas un tā saukto samazinājuma koeficientu. Komisija atzina, ka par dubultās cenu noteikšanas efektu var uzskatīt samazinājuma koeficientu, kas ir neatkarīgs no eksporta nodokļa efekta.

(216) Komisija salīdzināja dabasgāzes cenu ar cenu reprezentatīvā starptautiskajā tirgū. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka dabasgāzes iekšzemes cena Krievijā ir ievērojami, vairāk nekā divas reizes mazāka nekā Waidhaus cena, kas aprēķināta, kā paskaidrots 59. un 60. apsvērumā.

(217) Kā paskaidrots 55. apsvēruma d) apakšpunktā, Komisija uzskatīja, ka Waidhaus cena ir piemērots reprezentatīvas starptautiskās tirgus cenas etalons, attiecībā pret kuru novērtēt dabasgāzes iekšzemes tirgus cenas izkropļojumus Krievijā.

(218) Viens no Krievijas ražotājiem, kas sadarbojās, apgalvoja, ka dabasgāze nav izejmateriāls UAN ražošanai, tāpēc to nevar analizēt saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.a punktu. Turklāt attiecīgā ieinteresētā persona apgalvoja, ka no sūdzības nav skaidrs, vai dabasgāzes izmaksas atbilst 17 % slieksnim no kopējām UAN ražošanas izmaksām.

(219) Kā skaidrots 52. apsvērumā, dabasgāzes īpatsvars attiecīgā ražojuma ražošanas izmaksās pārsniedz 50 %. Tas, ka to izmanto, lai ražotu amonjaku, kas ir viens no pirmajiem attiecīgā ražojuma ražošanas posmiem, kā paskaidrots 60. apsvērumā, nemaina tās kā attiecīgā ražojuma ražošanai nepieciešama izejmateriāla statusu. Abi Krievijas UAN ražotāji ir pilnībā integrētas ķīmiskās ražotnes, tādējādi tie abi attiecīgā ražojuma ražošanā gūst labumu no identificētajiem izkropļojumiem. Tāpēc šis apgalvojums tiek provizoriski noraidīts.

(220) Ņemot vērā novērtējumu, kas izklāstīts 205.–215. apsvērumā, Komisija provizoriski secināja, ka uz dabasgāzi attiecas izkropļojumi pamatregulas 7. panta 2.a punkta nozīmē.

6.4. Savienības intereses saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.b punktu.

(221) Secinājusi, ka Krievijā pastāv izejmateriālu tirgus izkropļojumi pamatregulas 7. panta 2.a punkta nozīmē, Komisija pārbaudīja, vai tā var nepārprotami secināt, ka saskaņā ar 7. panta 2.b punktu pagaidu maksājumu summas noteikšana ir Savienības interesēs. Nosakot Savienības intereses, tika izvērtēta visa šajā izmeklēšanā būtiskā informācija, ieskaitot neizmantotās jaudas eksportētājvalstī, konkurenci attiecībā uz izejvielām un ietekmi uz piegādes ķēdēm Savienības uzņēmumiem, kā paredzēts pamatregulas 7. panta 2.b punktā. Lai veiktu šo izvērtējumu, Komisija visām ieinteresētajām personām nosūtītajās anketās iekļāva attiecīgus jautājumus. Sūdzības iesniedzējs un daži ražotāji, kas iesniedza sūdzību, atbildēja uz šiem jautājumiem. Uz šiem jautājumiem atbildēja arī dažas citas personas, taču lielākā daļa atbilžu, kas tika saņemtas no šīm nedaudzajām personām, bija nepilnīgas.

6.4.1. Neizmantotās jaudas eksportētājvalstī

(222) Kā minēts 141. un 143. apsvērumā, UAN parasti tiek ražots integrētās ķīmisku vielu ražotnēs. Tādējādi neizmantotā jauda ir lielā mērā atkarīga no konkrēto integrēto ražotņu konfigurācijas un ražotāja klientu bāzes. Katra uzņēmuma mērķis ir panākt maksimālu ražotnes rentabilitāti, tāpēc ir grūti precīzi noteikt neizmantoto jaudu.

(223) Ņemot vērā šo faktu un balstoties uz izmeklēšanā ievākto informāciju, Komisija konstatēja, ka neizmantotā jauda Krievijā ir robežās no 330 000 līdz 750 000 tonnām gadā, kas atbilst 7 % līdz 16 % no Savienībā patērētā UAN. Šie skaitļi tika noteikti, pamatojoties uz pārbaudītu informāciju par divu Krievijas ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās un pārstāv lielāko daļu Krievijas ražošanas apjoma jaudu (faktiskā neizmantotā jauda, neņemot vērā “jaudas drošības rezervi”), un informāciju, ko sniedza sūdzības iesniedzēji (potenciālā neizmantotā jauda, ņemot vērā “jaudas drošības rezervi”).

(224) Krievijas UAN tirgus (21) ir salīdzinoši neliels, salīdzinot ar Krievijas UAN ražošanas jaudu (22). Krievija, kuras ražošanas apjoms ievērojami pārsniedz iekšzemes patēriņu, ir UAN neto eksportētāja.

(225) 2017. gadā Krievija eksportēja uz Ukrainu vairāk nekā 100 000 tonnu UAN. Pēc tam, kad Ukraina 2017. gada maijā noteica antidempinga pasākumus attiecībā uz Krievijas izcelsmes UAN, šie eksporta daudzumi atbrīvojās, un tos varēja novirzīt uz citiem interesantākiem tirgiem, tostarp Savienības tirgu.

(226) Krievijas eksporta potenciāls ir neapšaubāms. Pat ja Krievijas ražotāju “jaudas drošības rezerves” tiktu uzskatītas par ierobežotām, nav noliedzams, ka kopš 2018. gada augusta UAN importa apjoms uz Savienību no Krievijas turpināja pieaugt, kā redzams 2. tabulā (skatīt arī 1. tabulu reģistrācijas regulā). Jānorāda arī tas, ka 2018. gada 19. septembra iesnieguma 9. lappusē Eurochem prognozēja Krievijas UAN eksporta pieaugumu 2018. un 2019. gadā.

6.4.2. Konkurence attiecībā uz izejmateriāliem

(227) Kā norādīts 54. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Krievijā gāzes cenas ar federālajiem aktiem regulē valsts, un tās neatspoguļo normālos tirgus apstākļus, kuros cenas galvenokārt nosaka ražošanas izmaksas un sagaidāmā peļņa.

(228) Acron iesniedza 2016. gadā ne šīs izmeklēšanas vajadzībām KV sagatavotu prezentāciju par konkurenci Krievijas gāzes tirgū (proti, par gāzes cenām, regulēto un neregulēto cenu rentabilitāti un piegādes avotiem). Tomēr Komisija neuzskatīja, ka šī prezentācija, kas ir aplūkota 56.–57. apsvērumā, jebkādi mainītu iepriekšējā apsvērumā minētos konstatējumus.

(229) Gāzes tirgus regulējums Krievijā rada netaisnīgas priekšrocības Krievijas UAN ražotājiem, jo tiem iekšzemes tirgū ir pieejama gāze par mākslīgi zemām cenām 209.–217. apsvērumā skaidroto vietējo noteikumu dēļ. Tajā pašā laikā Savienības ražotājus negatīvi ietekmē cenu diskriminācija, ko rada šie noteikumi Krievijā, kas tiem liek par to pašu gāzi maksāt ievērojami augstākas cenas, nekā maksā Krievijas ražotāji.

(230) Komisija uzskata, ka tuvākajā nākotnē šī situācija nemainīsies (23).

6.4.3. Ietekme uz Savienības uzņēmumu piegādes ķēdēm

(231) Saskaņā ar izmeklēšanas konstatējumiem paredzamā ietekme uz piegādes ķēdēm ir ierobežota. Lielākā daļa personu, tostarp importētāji, norādīja, ka UAN galalietotāji, t. i., lauksaimnieki, ir vienīgās personas, ko ietekmē no pasākumiem izrietošais cenu pieaugums, jo piegādes ķēdē nav starpnieku, kas varētu absorbēt maksājumus. Tā kā UAN ir šķidra un visai viendabīga standartprece, tvertnēs tiek sajaukts dažādas izcelsmes UAN, un lielākā daļa piegādes ķēdes dalībnieku nezina, kāda ir iegādātā/izmantotā UAN izcelsme. Tādējādi nav paredzams, ka piegādes ķēdes būtiski mainīsies, ja tiks noteikti pasākumi. Savienības ražotāji turpinās ražot UAN, savukārt imports no Krievijas (kā arī no citām izmeklētajām valstīm) turpināsies, ņemot vērā UAN pieprasījuma prognozēto pieaugumu un to, ka Savienības ražotāji var zināmā mērā pāriet uz citiem ražojumiem.

(232) Saskaņā ar izmeklēšanas konstatējumiem paredzamā ietekme uz Savienības lauksaimniekiem kopumā būtu neliela. Komisija konstatēja, ka UAN veido mazāk nekā 1 % no kopējām lauksaimniecības izmaksām Savienībā. Tāpēc pasākumu izraisītajam cenu pieaugumam, ja tāds vispār būs, kopumā nevajadzētu būtiski ietekmēt Savienības lauksaimniecības nozari.

(233) Tā kā UAN kā mēslošanas līdzekli izmanto ļoti dažādos apstākļos un tā lietošana ievērojami atšķiras atšķirībā no kultūraugu veida, reģiona utt., Komisija novērtēja ietekmi uz saimniecībām, kuras ir specializējušās parasto kviešu (galvenā kultūra, kurai izmanto UAN) audzēšanā Francijā (galvenā kviešu ražotājvalsts Savienībā) un kurās UAN izmanto kā vienīgo slāpekļa mēslošanas līdzekļu avotu.

(234) Šādās specializētās saimniecībās visi mēslošanas līdzekļi 2013. gadā veidoja 21,94 % no kopējām izmaksām (24). Komisija aplēsa, ka 2017./2018. gadā UAN veidoja līdz 10 % no to kopējām ražošanas izmaksām (25). Pieņemot, ka tiktu piemērots augstākais pagaidu antidempinga maksājums, ražošanas izmaksas pieaugtu par lielākais 3 % (26), ja pasākumu izmaksas tiktu pārnestas tādā pašā proporcijā. Tādējādi Komisija secināja, ka pasākumiem nebūtu nesamērīgas ietekmes pat uz šīm saimniecībām. Turklāt daudzas saimniecības Savienībā (tostarp Francijā) audzē vairāku veidu kultūraugus.

6.4.4. Secinājumi

(235) Izvērtējusi visu šajā izmeklēšanā būtisko informāciju, Komisija provizoriski secināja, ka attiecībā uz Krieviju Savienības interesēs ir noteikt pagaidu maksājuma summu saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2.a punktu.

(236) Pirmkārt, Komisija konstatēja, ka saistībā ar attiecīgo ražojumu Krievijā pastāv izejmateriālu tirgus izkropļojumi. Otrkārt, Komisija konstatēja, ka Krievijai ir neizmantota jauda, ko var izmantot, lai palielinātu eksportu uz Savienību. Turklāt Komisija konstatēja, ka Krievijas ražotājiem ir netaisnīgas priekšrocības iepretim Savienības ražotājiem attiecībā uz dabasgāzi Krievijas tirgus regulējuma dēļ. Visbeidzot, Komisija secināja, ka pasākumiem nebūtu negatīvas ietekmes uz piegādes ķēdi Eiropā. Konkrētāk, Komisija konstatēja, ka, lai gan pasākumi potenciāli varētu ietekmēt ierobežotu skaitu Savienības lauksaimnieku, attiecīgā ietekme būtu ierobežota un nebūtu nesamērīga kopumā. Visbeidzot, Komisija uzskatīja, ka UAN imports turpināsies un tāpēc pasākumi neizjauks apgādi. Imports no attiecīgajām valstīm, kuru tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija virs 37 %, turpināsies, ņemot vērā UAN pieprasījuma prognozēto pieaugumu un to, ka Savienības ražotāji var zināmā mērā pāriet uz citiem ražojumiem. Jebkurā gadījumā Savienības ražotāji, kuriem ir neizmantota jauda, var saražot ievērojamus UAN apjomus.

(237) Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija secināja, ka attiecībā uz Krieviju par dempinga starpību mazāks maksājums nebūtu pietiekams, lai novērstu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Savienības ražotājiem salīdzinājumā ar Krievijas ražotājiem eksportētājiem kaitējumu nodara ne tikai dempings, bet arī vēl citi tirdzniecības izkropļojumi. Tādēļ, lai pienācīgi aizsargātu tirdzniecību, pasākumu līmenim attiecībā uz Krieviju ir jābūt vienādam ar provizoriski noteikto dempinga starpību.

7. SAVIENĪBAS INTERESES

(238) Lai gan ir konstatēts dempings, kas rada kaitējumu, Komisija saskaņā ar pamatregulas 21. pantu pārbaudīja, vai tā var nepārprotami secināt, ka šajā gadījumā Savienības interesēs nav pieņemt pasākumus attiecībā uz importu no Krievijas, Trinidādas un Tobāgo un ASV. Nosakot Savienības intereses, tika ņemtas vērā visas dažādās intereses, ieskaitot Savienības ražošanas nozares, importētāju, lietotāju un citu attiecīgo ekonomikas dalībnieku intereses.

7.1. Savienības ražošanas nozares intereses

(239) Visā Savienībā ir 20 zināmi UAN ražotāji. Izmeklēšanā sadarbojās Savienības ražotāji, kas saražo 80 % no Savienības ražošanas apjoma. Divi uzņēmumi vai uzņēmumu grupas, kas pārstāv 30 % UAN ražošanas apjoma Savienībā, pauda iebildumus šajā lietā.

(240) Pasākumu nenoteikšana, visticamāk, būtiski negatīvi ietekmētu Savienības ražošanas nozari tādā ziņā, ka samazinātos pārdošanas apjomi un turpinātos cenu nospiešana, tādējādi samazinot rentabilitāti un ieguldījumus. Pasākumi ļautu Savienības ražošanas nozarei atraisīt savu potenciālu Savienības tirgū, kurā ir vienlīdzīgi konkurences apstākļi, atgūt zaudēto tirgus daļu un uzlabot rentabilitāti līdz līmenim, kas uzskatāms par ilgtspējīgu.

7.2. Nesaistīto importētāju intereses

(241) Atbildes uz anketas jautājumiem iesniedza arī trīs nesaistīti importētāji. Tikai divi no tiem piekrita turpināt sadarboties izmeklēšanā.

(242) Vienam no šiem diviem importētājiem, kas sadarbojās, kurš faktiski ir kooperatīvu savienība, kas darbojas biedru vārdā, UAN ir tikai neliels īpatsvars to uzņēmējdarbībā. Otrs importētājs, kuram UAN ir svarīgāks, pielāgo pārdošanas cenas, ņemot vērā UAN tirgus attīstību. Abi importētāji, kas sadarbojās, piedāvā plašu pakalpoju