ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(6)

Publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāte Slovākijā joprojām ir problemātisks jautājums. Tas galvenokārt ir saistīts ar prognozēto ar novecošanu saistīto izmaksu pieaugumu veselības aprūpes un pensiju jomās. Sagaidāms, ka Slovākijas pensiju izdevumu pieaugums līdz 2060. gadam būs viens no lielākajiem Savienībā, kas skaidrojams ar sabiedrības novecošanu. Likumā noteiktais pensionēšanās vecums Slovākijā ir salīdzinoši neliels, daļēji saistībā ar paredzamā mūža ilguma faktoriem. Veselības aprūpes izdevumi ir galvenais faktors, kas ietekmē ar novecošanu saistītās izmaksas. Sagaidāms, ka publiskie veselības aprūpes izdevumi ilgtermiņā būtiski pieaugs, lai arī no salīdzinoši zema līmeņa. Neraugoties uz nelielu uzlabojumu, veselības rādītāji Slovākijā joprojām ir ļoti slikti. Lai palielinātu izmaksu lietderību veselības aprūpes nozarē, valdība ir veikusi pasākumus gan stacionārās aprūpes, gan ambulatorās aprūpes nozarē. Turpinās centieni ieviest integrētu veselības aprūpes modeli. Šīs reformas panākumi, šķiet, ir atkarīgi no ieinteresēto dalībnieku iesaistīšanās, veselības aprūpes centru un slimnīcu integrācijas un no personāla piemērotības. Neraugoties uz pasākumiem, kas pieņemti, lai ierobežotu turpmāku parāda palielināšanos publiskajās slimnīcās, daudzu slimnīcu finansiālais stāvoklis joprojām ir slikts. Grūtības joprojām sagādā negatīvo izdevumu tendenču pilnīga mainīšana, piemēram, pārstrukturējot slimnīcu kapacitāti, ieviešot perspektīvu maksājumu sistēmu un palielinot publiskā iepirkuma konkurenci veselības aprūpes nozarē. Attiecībā uz ambulatoro aprūpi – ģimenes ārstu vājā “norīkošanas” funkcija ir daļēji skaidrojama ar neoptimālu kompetenču sadalījumu starp ģimenes ārstiem un speciālistiem un veicina to, ka tiek izmantota specializēta aprūpe, kas ir dārgāka. Attiecībā uz nodokļiem – valdības pasākumi, lai apkarotu krāpšanu nodokļu jomā, ir veicinājuši labāku nodokļu iekasēšanu, jo īpaši pievienotās vērtības nodokļa (PVN) jomā. Tomēr starpība starp plānoto un faktiski iekasēto PVN joprojām ir augsta, un tas norāda uz vēl pastāvošām problēmām nodokļu saistību izpildes jomā. Stingra uzsvara likšana uz PVN iekasēšanu pēdējos gados ir mazinājusi citām nozīmīgām nodokļu jomām, piemēram, ienākumu nodokļiem, pievērsto uzmanību. Turklāt, koncentrējoties uz revīziju, nepietiekami izstrādātas ir palikušas citas nodokļu administrācijas funkcijas, piemēram, nodokļu parāda piedziņas funkcija. Tas liek secināt, ka vēl ir daudz iespēju uzlabot resursu sadalījumu nodokļu sistēmā. Stratēģija, lai noteiktu mērķus nodokļu saistību izpildes jomā, vēl nav izstrādāta.
(5)

Uz Franciju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Kā teikts tās 2016. gada stabilitātes programmā, valdība plāno atbilstoši Padomes 2015. gada 10. marta ieteikumam līdz 2017. gadam novērst pārmērīgo budžeta deficītu. Tiek plānots, ka nominālais deficīts turpinās samazināties, 2019. gadā sasniedzot 1,2 % no IKP. Tiek plānots, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,4 % apmērā no IKP – tiks sasniegts līdz 2018. gadam. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2016. gadā sasniegs maksimālo apmēru – 96,5 % no IKP, pirms tā samazināsies līdz 93,3 % no IKP 2019. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir visumā ticams. Tomēr pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2017. gadu, netika pietiekamā mērā precizēti. Balstoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka nominālais deficīts atbilstoši Padomes 2015. gadā ieteiktajam deficīta rādītājam 2016. gadā sasniegs 3,4 % no IKP. Attiecībā uz 2017. gadu tiek prognozēts, ka nemainīgas politikas apstākļos nominālais deficīts sasniegs 3,2 % no IKP, un tas rada risku, ka netiks ievērots pārmērīgā deficīta novēršanas termiņš. Tiek prognozēts, ka ieteiktais fiskālais stimuls 2016. un 2017. gadā nesniegs rezultātus, jo Francijas īstenotā konsolidācijas stratēģija galvenokārt balstās uz ciklisko apstākļu uzlabošanos un zemu procentu likmju vides turpināšanos, kas ir ārpus iestāžu kontroles un tādējādi ir saistīts ar darbības atbilstības riskiem. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata – kaut arī pašlaik tiek prognozēts, ka Francija 2016. gadā sasniegs nominālā deficīta mērķi, pastāv risks, ka tā neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai līdz 2017. gadam nodrošinātu pārmērīgā deficīta ilgstošu novēršanu, būs nepieciešami papildu pasākumi.
(1)

Niķelis (Ni) dzīvnieku barībā var nokļūt gan no dabiskiem, gan antropogēniem avotiem. Turklāt atsevišķas barības sastāvdaļas satur metālisko niķeli, jo to izmanto kā katalizatoru to ražošanā.
(7)

Itālijai 2015. gada pavasarī tika atļauta īslaicīga novirze – proti, par 0,4 procentpunktiem no IKP – no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā apjomīgas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Itālija savā 2016. gada budžeta plāna projektā lūdza atļaut papildu novirzi – proti, par 0,1 procentpunktu no IKP – no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā citas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Sīkāk par to, kas ir pamatā visām šīm reformām, minēts Itālijas 2016. gada valsts reformu programmā, kas visumā apstiprina reformu programmu. Programmā ierosinātās reformu jomas, kuras ietekmēs publisko finanšu stabilitāti, ir šādas: i) valsts pārvalde un vienkāršošana; ii) preču un pakalpojumu tirgi; iii) darba tirgus; iv) civiltiesiskā justīcija; v) izglītība; vi) nodokļu pārbīde; vii) pasākumi ienākumus nenesošu aizdevumu apjoma samazināšanai un maksātnespējas procedūru reformēšanai; un vii) izdevumu pārskatīšana kā finansēšanas pasākums. Saskaņā ar iestāžu aplēsēm visu šo reformu ietekme uz reālo IKP līdz 2020. gadam būs 2,2 procentpunkti, un tā varētu būt ticama. Ja reformas īstenos pilnībā un paredzētajā laikā, tās labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti. Var uzskatīt, ka Itālijai pašlaik var atļaut lūgto īslaicīgo novirzi pilnā apmērā – proti, par 0,5 procentpunktiem no IKP 2016. gadā –, ja vien tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, ko uzraudzīs Eiropas pusgada ietvaros, un ievēros 10. apsvērumā minētos nosacījumus.
(9)

Valdība 2015. gada stabilitātes programmā plāno kopumā stabilu nominālo deficītu 1,4 % apmērā no IKP 2016. gadā un 1,3 % apmērā 2017. gadā, paceļot to līdz 1,7 % 2018. gadā. Lai sasniegtu šos mērķus, valdība plāno 2016. gadā panākt strukturālo deficītu 1,8 % apmērā no IKP un 1,4 % apmērā no IKP, sākot no 2017. gada. Stabilitātes programmas korekcijas virziens iekļauj novirzi, kas balstīta uz strukturālo reformu klauzulu un uz kuru Latvija, šķiet, nevar pretendēt, un klasificē paredzētos papildu aizsardzības izdevumus laikposmā no 2016. līdz 2019. gadam kā vienreizējus pasākumus. Saskaņā ar stabilitātes programmu paredzams, ka valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 37 % no IKP 2015. gadā līdz 34 % no IKP līdz 2018. gadam, starplaikā notiekot nelielām ikgadējām svārstībām likvīdo aktīvu uzkrāšanās dēļ parāda pārvaldības nolūkiem. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. 2015. gadam paredzētie pasākumi lielākoties ir īstenoti, kā paredzēts budžetā. Tomēr pasākumi paredzēto budžeta deficīta mērķu atbalstam 2016. gadā un turpmākajos gados nav pietiekami konkrēti norādīti. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Latvija 2015. gadā prasību ievēro, ņemot vērā sistēmiskās pensiju reformas klauzulas piemērošanu. Attiecībā uz 2016. gadu pastāv būtiskas novirzes risks. Strukturālā bilance ir jāuzlabo par 0,3 % no IKP, ņemot vērā pielaidi attiecībā uz sistēmisko pensiju reformu. Pamatojoties uz Komisijas prognozi, tā pasliktinās par 0,3 % no IKP, kas ir saistīts arī ar to, ka aizsardzības izdevumus nevar klasificēt kā vienreizējus pasākumus. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Latvija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
(8)

Uz Zviedriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Savā 2015. gada konverģences programmā valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu līdz 1,4 % no IKP 2015. gadā un panākt līdzsvaru 2018. gadā, kā arī plāno arī turpmāk visā programmas periodā izpildīt vidējā termiņa mērķi, proti, strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP. Sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP maksimumu 44,2 % apmērā sasniegs 2015. gadā un pēc tam tā pakāpeniski samazināsies līdz 40,0 % 2018. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tomēr pasākumi plānoto budžeta deficīta mērķu sasniegšanai, sākot no 2016. gada, būs jākonkretizē. Ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka strukturālā bilance atbildīs vidēja termiņa mērķim un būs – 1 % 2015. gadā un uzlabosies līdz – 0,9 % no IKP 2016. gadā. Pamatojoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata – sagaidāms, ka Zviedrija ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
(8)

Uz Austriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un 2014.–2016. gadā tai piemēro pārejas noteikumus par valsts parādu. Savā 2015. gada stabilitātes programmā valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu – 2015. gadā līdz 2,2 % no IKP un 2019. gadā vēl līdz 0,5 % no IKP. Saskaņā ar stabilitātes programmu vidēja termiņa mērķis, proti, strukturālais deficīts, kas nepārsniedz 0,45 % no IKP, tika sasniegts 2014. gadā, un valdība plāno sasniegt vidēja termiņa mērķi visā programmas periodā. Tomēr pārrēķinātā strukturālā bilance liecina par novirzīšanos no vidēja termiņa mērķa, sākot ar 2015. gadu. Paredzams, ka valdības parāda/IKP attiecība 2015. gadā sasniegs 86,8 % un pēc tam pakāpeniski samazināsies līdz 79,7 % 2019. gadā. Stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Tomēr nav pietiekamā mērā precizēti pasākumi, kuru mērķis ir veicināt plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, sākot ar 2016. gadu. Balstoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, tiek paredzēts, ka strukturālā bilance 2015. gadā novirzīsies no vidēja termiņa mērķa par 0,4 % no IKP. Paredzams, ka 2016. gadā novirze kļūs būtiska, ņemot vērā prognozēto strukturālās bilances pasliktināšanos par 0,6 % no IKP salīdzinājumā ar strukturālo korekciju 0,3 % apmērā no IKP, kas ir nepieciešama, lai sasniegtu vidējā termiņa mērķi. Tas nozīmētu, ka novirze no Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām būtu aptuveni 0,9 % no IKP. Tāpēc būs vajadzīgi papildu pasākumi. Vienlaikus saskaņā ar stabilitātes programmu un Komisijas 2015. gada pavasara prognozi bruto parādam 2015. un 2016. gadā būs tendence samazināties atbilstoši pārejas noteikumiem par valsts parādu. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Austrija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
(4)

Visas sastāvdaļas jānorāda uz tādu fasētu pārtikas produktu etiķetes, kuri paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem. Jo īpaši gaļu saturošiem pārtikas produktiem, ja tie paredzēti galapatērētājiem vai sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem, tieši uz iepakojuma vai tam pievienotās etiķetes ir jānorāda arī to dzīvnieku sugas, no kā gaļa iegūta. Ja sastāvdaļa ir norādīta pārtikas produkta nosaukumā, tās procentos izteiktais daudzums jānorāda arī sastāvdaļu sarakstā, lai izvairītos no patērētāju maldināšanas attiecībā uz pārtikas produkta identitāti un sastāvu.
2014. gada stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2016. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi, proti, strukturālo deficītu, kas nepārsniedz 0,45 % no IKP un tādējādi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Vispārējās valdības budžeta deficīts 2013. gadā ir ilgtspējīgi samazināts un ir mazāks par 3 % no IKP. Bija plānots, ka 2014. gadā (pārrēķinātā) strukturālā bilance saglabāsies nemainīga un 2015. gadā uzlabosies par 0,3 procentu punktiem no IKP, kas abos gados ir ievērojami mazāk par nepieciešamo korekciju. Arī izdevumu pieaugums 2014.–2015. gadā būtiski novirzīsies no izdevumu kritērija. 2014. gada 12. maijā Austrija paziņoja par papildu ieņēmumu un izdevumu pasākumu kopumu. Ja šie pasākumi tiks stingri un savlaicīgi īstenoti, Austrijas budžeta stratēģijā vairs nebūs paredzēta plānotā ievērojamā novirze no korekcijām vidējā termiņa mērķa sasniegšanai 2014. gadā. Plānotās korekcijas vidējā termiņa mērķa sasniegšanai vienlaikus joprojām ir saistītas ar riskiem, kuri attiecas uz atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Saskaņā ar stabilitātes programmu vispārējās valdības bruto parāds ievērojami palielināsies – no gandrīz 74,5 % no IKP 2013. gadā līdz 79 % no IKP 2014. gadā; tam par iemeslu ir likvidācijas struktūras izveide bankas Hypo Alpe Adria aktīvu likvidācijai; savukārt no 2015. gada parāds sāks samazināties.

Makroekonomiskais scenārijs, kas ir pamatā stabilitātes programmā iekļautajām budžeta prognozēm, ir ticams, un to izstrādāja neatkarīga struktūra – Austrijas Ekonomikas pētniecības institūts (WIFO). Saskaņā ar Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozi ir paredzams, ka budžeta deficīts 2014. un 2015. gadā saglabāsies zem 3 % līmeņa. Tomēr tajā tiek prognozēts, ka strukturālā bilance 2014. gadā pasliktināsies, savukārt 2015. gadā tā uzlabosies tikai par 0,1 % no IKP. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un Komisijas prognozi, kā arī uz savu novērtējumu par 12. maijā paziņotajiem pasākumiem, Padome saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka Austrija ir ilgtspējīgi novērsusi savu pārmērīgo budžeta deficītu, tomēr saglabājas ievērojamas novirzes risks no korekcijām vidējā termiņa mērķa sasniegšanai 2014. un 2015. gadā.
(9)

2014. gada stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2016. gadam novērst pārmērīgo budžeta deficītu un 2017. gadā sasniegt vidējā termiņa mērķi. Stabilitātes programmā ir apstiprināts vidējā termiņa mērķis, t. i., līdzsvarots budžets strukturālajā izteiksmē, kas ir tālejošāks mērķis, nekā noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Saskaņā ar stabilitātes programmu ir plānots 2016. gadā samazināt budžeta deficītu zem 3 % no IKP atbilstīgi termiņam, kas noteikts Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumā (6), un iecerēts 2014. gada deficītu samazināt vēl vairāk nekā ieteikts (5,5 % no IKP pretstatā 5,8 % no IKP). Tomēr, sākot no 2014. gada, stabilitātes programmā plānotais (pārrēķinātās) strukturālās bilances ikgadējais uzlabojums ir mazāks par ieteikto uzlabojumu. Plānā ir paredzēts 2017. gadā gūt pietiekamus panākumus, lai sasniegtu vidējā termiņa mērķi, kaut arī ar to var nepietikt, lai sasniegtu šo mērķi tajā pašā gadā, kā noteikts stabilitātes programmā. Stabilitātes programmā prognozēts, ka valsts parāda attiecība sasniegs maksimumu 2015. gadā (101,7 % no IKP) un pēc tam sāks samazināties. Budžeta stratēģija, kas izklāstīta stabilitātes programmā, kopumā tikai daļēji atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Stabilitātes programmas, kuru nav sniegusi vai apstiprinājusi neatkarīga struktūra, budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir lielā mērā ticams attiecībā uz 2014. gadu, savukārt attiecībā uz 2015. gadu tas ir pakļauts negatīviem riskiem salīdzinājumā ar Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozi. Stabilitātes programmā plānotie IKP izaugsmes rādītāji 2016. un 2017. gadā, šķiet, ir diezgan optimistiski salīdzinājumā ar pašreizējām aplēsēm par potenciālo ekonomikas izaugsmes rādītāju un atlikušajām pēckrīzes ekonomikas korekciju vajadzībām. Tāpēc negatīvi riski apdraud arī deficīta un parāda korekciju. Turklāt vēl nav pietiekami precīzi norādīti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir no 2015. gada sekmēt kopējā deficīta mērķu sasniegšanu, jo īpaši saistībā ar izmaiņām nodokļu jomas tiesību aktos atbilstoši plānotajai nodokļu reformai. Citi riski ir saistīti ar neparedzēto izdevumu saistībām un ieguvumiem, kas gūti plānoto ietaupījumu rezultātā vietējā un reģionālajā līmenī. Balstoties uz Komisijas prognozi, fiskālo pasākumu apmērs 2013. un 2014. gadā ir par 1,1 procentpunktu mazāks strukturālās bilances (pārrēķināto) izmaiņu izteiksmē (kaut gan šo skaitli palielina potenciālā produkcijas apjoma novērtēšanas metodoloģijas nesenās izmaiņas) un par 0,4 procentpunktiem mazāks salīdzinājumā ar to pasākumu apmēru, kuri tika uzskatīti par vajadzīgiem brīdī, kad tika pieņemts ieteikums saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Pamatojoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un Komisijas prognozi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka budžeta stratēģijas pamatā esošie pasākumi vēl vairāk jākonkretizē un ka ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai pilnībā izpildītu Padomes ieteikumu saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.
c)

“in vitro diagnostikas medicīniska ierīce” ir jebkura medicīniska ierīce, kas ir reaktīvs, reaktīva produkts, kalibrators, kontroles materiāls, komplekts, instruments, aparāts, aprīkojums vai sistēma, ko lieto atsevišķi vai kopā ar citām ierīcēm un ko ražotājs paredzējis lietot in vitro, lai pētītu no cilvēka ķermeņa iegūtus paraugus, tai skaitā nodotās asinis un audus, vienīgi vai galvenokārt nolūkā iegūt informāciju: — par kādu fizioloģisku vai patoloģisku stāvokli, — par iedzimtu anomāliju, — lai noteiktu drošību un saderību ar potenciālajiem saņēmējiem vai — uzraudzītu terapeitiskos pasākumus. Paraugu traukus uzskata par in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm. “Paraugu trauki” ir ierīces, arī vakuumierīces, ko ražotājs īpaši paredzējis no cilvēka ķermeņa iegūtu paraugu ievietošanai primārajā tvertnē un uzglabāšanai in vitro diagnostiskās izmeklēšanas nolūkā. Vispārīgam lietojumam laboratorijā paredzētie produkti nav medicīniskās ierīces, ko lieto in vitro diagnostikā, ja vien to ražotājs šādus produktus, ievērojot to īpašības, nav īpaši paredzējis izmantot in vitro diagnostiskajā izmeklēšanā (13);
(9)

Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Konkrētāk, stabilitātes programmas scenārijs 2013. gadam ir ļoti tuvs Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozei, bet 2014. gadam tas ir mazliet optimistiskāks. Vidēja termiņa deficīta prognozes drīzāk atbilst optimistiskam izaugsmes scenārijam, kas paredz augstāku rādītāju nekā potenciālā izaugsme. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir samazināt deficītu no 0,8 % no IKP 2012. gadā līdz 0,6 % no IKP 2014. gadā. Taču programmas aptvertā laikposma pēdējos gados – 2015. un 2016. gadā – prognozēts, ka deficīts pieaugs līdz 1,3 % no IKP. To izraisīs jaunā PVN tiesiskā regulējuma ieviešana attiecībā uz elektroniskajiem pakalpojumiem, kas stāsies spēkā 2015. gada 1. janvārī. Saskaņā ar šo regulējumu no e-komercijas darbībām gūtie PVN ieņēmumi tiks no dalībvalsts, kurā atrodas pakalpojuma sniedzējs, nodoti tai dalībvalstij, kurā uzturas pakalpojuma saņēmējs. Iestādes lēš, ka jaunā tiesiskā regulējuma rezultātā PVN ieņēmumi samazināsies par 1,4 % no IKP. Valdība jau ir paziņojusi, ka nolūkā kompensēt daļu no zaudētajiem ieņēmumiem tiks paaugstināta PVN pamatlikme. Stabilitātes programmā ir apstiprināts iepriekšējais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) – strukturāls pārpalikums 0,5 % apmērā no IKP. VTM atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Pamatojoties gan uz Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi, gan uz stabilitātes programmā iekļauto (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci, paredzams, ka 2012. gadā strukturāls pārpalikums Luksemburgā būs 0,1 % apmērā no IKP, kas ir par mazu VTM sasniegšanai, bet VTM tiks sasniegts 2013. gadā. Tomēr prognozēts, ka 2014. gadā Luksemburga atkal novirzīsies no sava VTM par 0,3 % no IKP, bet 2015. un 2016. gadā vēl lielākā mērā. Valsts iestādes ir atkārtoti apstiprinājušas savu mērķi atkal sasniegt VTM ne vēlāk kā 2017. gadā, lai atstātu plašāku rīcības brīvību. Valdības kopējais parāds, kas 2012. gadā bija 20,8 % no IKP, ir krietni zem Līguma atsauces vērtības.
(12)

Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi 2013. gadā valdības deficīts samazināsies līdz 6,5 % no IKP pretstatā EDP mērķim – 4,5 % no IKP. Paredzams, ka primārā bilance uzlabosies par 4,5 procentu punktiem (0,9 procentu punktiem bez kapitāla pārvedumiem bankām). Pēc jaunākā Padomes ieteikuma Spānijas valdība 2012. gada augustā iepazīstināja ar daudzgadu budžeta plānu laikposmam no 2013. gada līdz 2014. gadam, ieskicējot dažus vidēja termiņa konsolidācijas stratēģijas aspektus. Kopumā aplēsts, ka diskrecionāro pasākumu ietekme uz budžetu 2013. gadā būs par aptuveni 1 % no IKP izdevumu pusē un par 1,5 % no IKP ieņēmumu pusē. Paredzamā novirze no budžeta mērķa par 2 % no IKP salīdzinājumā ar EDP mērķi daļēji skaidrojama ar sliktāku izejas stāvokli. Tomēr galvenais novirzes iemesls ir nelabvēlīga izaugsmes struktūra kopā ar negaidīti lielāku privātā patēriņa samazinājumu un negaidīti sliktākām tendencēm darba tirgū, salīdzinot ar Padomes 2012. gada 10. jūlija ieteikuma prognozi. Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē lēsts, kas strukturālais deficīts 2013. gadā samazināsies par 1,1 procentu punktu pretstatā ieteiktajam uzlabojumam – 2,5 procentu punktiem. Ja veic korekciju par izmaiņām lēstajā potenciālajā izaugsmē un negaidīti lielu ieņēmumu samazinājumu, lēstā fiskālā konsolidācija palielinās par 1,4 procentu punktiem, tādējādi koriģētā fiskāla konsolidācija ir 2,5 % no IKP, kas ir saskaņā ar pārskatītajā Padomes 2012. gada 10. jūlija ieteikumā ieteikto uzlabojumu. Spānijas valdība 2013. gada stabilitātes programmā paziņoja vispārējās valdības deficīta mērķi 2013. gadam – 6,3 % no IKP, ko jāpanāk ar papildu konsolidācijas pasākumiem par EUR 3 miljardiem (0,3 % no IKP), kuri vēl jāpieņem un jāīsteno šogad.