Oficiālais Vēstnesis L 118 , 19/05/2000 Lpp. 0041 - 0043



Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/18/EK (2000. gada 17. aprīlis) par minimālajām eksaminācijas prasībām drošības konsultantiem bīstamo kravu pārvadājumos pa autoceļiem, dzelzceļu un iekšējiem ūdensceļiem EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju, rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru [3], (1) tā kā transporta drošības un vides aizsardzības uzlabošana ir svarīgs jautājums, jo īpaši attiecībā uz bīstamo kravu pārvadājumiem pa autoceļiem, dzelzceļu un iekšējiem ūdensceļiem, tāpat kā šo pārvadājumu drošai veikšanai svarīgs ir cilvēka faktors; (2) tā kā saskaņā ar Padomes 1996. gada 3. jūnija Direktīvu 96/35/EK par drošības konsultantu iecelšanu bīstamo kravu pārvadājumiem pa autoceļiem, dzelzceļu un iekšējiem ūdensceļiem un viņu profesionālo kvalifikāciju [4] visiem uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar bīstamo kravu pārvadājumiem vai iekraušanas vai izkraušanas operācijām, kas saistītas ar šādiem pārvadājumiem, obligāti jāieceļ viens vai vairāki drošības konsultanti. Minētajā direktīvā nav paredzēti ne sīkāki noteikumi par drošības konsultantu eksaminācijas prasību saskaņošanu, ne noteikumi attiecībā uz eksaminācijas organizācijām; (3) tā kā dalībvalstīm jāievieš kopīgi obligāti noteikumi drošības konsultantu eksaminācijai un nosacījumiem, kas attiecas uz eksaminācijas organizācijām, lai garantētu noteiktu kvalitātes līmeni un veicinātu EK izglītības apliecību savstarpēju atzīšanu; (4) tā kā drošības konsultantu eksāmenos jebkurā gadījumā jāiekļauj rakstiska pārbaude par jautājumiem, kas saistīti vismaz ar tiem tematiem, kuri uzskaitīti Direktīvas 96/35/EK II pielikumā, kā arī praktisks uzdevums, kurā pretendenti var apliecināt, ka spēj pildīt drošības konsultanta pienākumus; (5) tā kā dalībvalstis var paredzēt, ka pretendentus, kas plāno strādāt uzņēmumos, kuru darbība saistīta tikai ar konkrētām bīstamām kravām, eksaminē tikai par tiem jautājumiem, kas attiecas uz šādām darbībām. Tādos gadījumos EK izglītības apliecībā skaidri jānorāda joma, uz kuru apliecība attiecas; (6) tā kā eksāmeni, ko organizē eksaminācijas organizācijas, vēlāk jāapstiprina dalībvalstu kompetentām iestādēm. Dalībvalstīm jādefinē kritēriji, ko piemērot eksaminācijas organizācijām, lai saglabātu augstu kvalitātes līmeni. Eksaminācijas organizācijām jābūt tehniski kompetentām, uzticamām un neatkarīgām; (7) tā kā dalībvalstīm savstarpēji jāpalīdz īstenot šo direktīvu, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. I NODAĻA Piemērošanas joma un definīcijas 1. pants 1. Šajā direktīvā noteiktas minimālās eksaminācijas prasības eksāmeniem, kas ir vajadzīgi, lai drošības konsultanti iegūtu EK izglītības apliecību darbam ar tādu bīstamo kravu pārvadājumiem, kas minētas Direktīvā 96/35/EK. 2. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka bīstamo kravu pārvadājumu drošības konsultantus eksaminē tā, lai tie atbilstu šādām minimālajām prasībām. 2. pants Šajā direktīvā: a) "drošības konsultants bīstamo kravu pārvadājumiem", še turpmāk — "konsultants", nozīmē jebkuru personu, kas minēta Direktīvas 96/35/EK 2. panta b) apakšpunktā; b) "bīstamās kravas" nozīmē kravas, kas definētas Direktīvas 94/55/EK [5] 2. pantā un Direktīvas 96/49/EK [6] 2. pantā; c) "uzņēmums" nozīmē uzņēmumus, kas minēti Direktīvas 96/35/EK 2. panta a) apakšpunktā; d) "eksāmens" nozīmē eksāmenu, kas minēts Direktīvas 96/35/EK 5. panta 2. punktā; e) "eksaminācijas organizācija" nozīmē jebkuru organizāciju, ko eksāmenu rīkošanai izraugās dalībvalstu kompetentās iestādes; f) "EK apliecība" nozīmē apliecību, kas izdota atbilstīgi Direktīvas 96/35/EK III pielikumā norādītajam paraugam. II NODAĻA Eksāmeni 3. pants 1. Kompetentā iestāde vai eksaminācijas organizācija organizē obligātu rakstisku eksāmenu, kuru var papildināt ar mutisku eksāmenu, lai pārbaudītu, vai pretendentiem ir attiecīgs zināšanu līmenis, kas vajadzīgs konsultanta pienākumu veikšanai un EK apliecības saņemšanai. 2. Obligātais eksāmens ir rakstisks eksāmens, kas pielāgots tiem pārvadājumu veidiem, par kuriem paredzēts izsniegt EK apliecību. 3. a) Pretendentiem izsniedz jautājumu lapu. Jautājumu lapā tiek uzdoti vismaz 20 brīvu atbilžu jautājumi, kas atbilstīgi Direktīvas 96/35/EK 5. panta 4. punktam ir saistīti vismaz ar tām tēmām, kas uzskaitītas minētās direktīvas II pielikumā. Tomēr ir iespējams izmantot jautājumus ar atbilžu variantiem. Tādā gadījumā divi jautājumi ar atbilžu variantiem tiek pielīdzināti vienam brīvas atbildes jautājumam. Izvēloties jautājumus, atkarībā no konkrētā pārvadājumu veida īpašu uzmanību pievērš šādiem tematiem: - vispārējie profilakses un drošības pasākumi, - bīstamo kravu klasifikācija, - vispārējas iepakošanas prasības, tostarp tvertnes, cisternas un cisternvagoni, - marķējumi un etiķetes par kravu bīstamību, - atsauces pārvadājumu dokumentos, - apstrādes un nostiprināšanas operācijas, - apkalpes arodizglītība, - transportlīdzekļu dokumenti un pārvadājumu apliecības, - drošības instrukcijas, - pārvadāšanas aprīkojuma prasības; b) pretendenti izpilda praktisku uzdevumu atbilstīgi Direktīvas 96/35/EK I pielikumam, kurā viņi var apliecināt, ka spēj pildīt konsultanta pienākumus; c) dalībvalstis var paredzēt, ka pretendentus, kas plāno strādāt uzņēmumos, kuri specializējas konkrētu veidu bīstamo kravu pārvadāšanā, atbilstīgi Direktīvas 96/35/EK II pielikumam eksaminē tikai par tiem jautājumiem, kas attiecas uz šādām darbībām. Minētie bīstamo kravu veidi ir: - 1. klase (sprāgstvielas), - 2. klase (gāzes), - 7. klase (radioaktīvi materiāli), - 3., 4.1., 4.2., 4.3., 5.1., 5.2., 6.1., 6.2., 8. un 9. klase (cietas un šķidras vielas), - ANO numuri 1202, 1203, 1223 (minerāleļļas). EK apliecības virsrakstā skaidri norāda, ka apliecība derīga tikai attiecībā uz šajā punktā norādītajiem bīstamo kravu veidiem, par kuriem konsultants nolicis eksāmenu saskaņā ar a) un b) apakšpunkta prasībām. 4. Kompetentā iestāde vai eksaminācijas organizācija pakāpeniski apkopo eksāmenos iekļautos jautājumus. III NODAĻA Kritēriji, ko piemēro eksaminācijas organizācijām 4. pants 1. Ja dalībvalsts pati tieši neuzņemas eksāmenu organizēšanu, tad tā izraugās eksaminācijas organizāciju, pamatojoties uz šādiem kritērijiem: a) eksaminācijas organizācijas kompetence; b) eksāmenu kārtība, ko ierosinājusi eksaminācijas organizācija; c) pasākumi, ar kuriem plāno nodrošināt eksāmenu objektivitāti; d) eksaminācijas organizācijas neatkarība no jebkurām fiziskām vai juridiskām personām, kuras nodarbina konsultantus. 2. Eksaminācijas organizāciju izraudzīšanu apstiprina rakstiski. Tādu apstiprinājumu var piešķirt uz noteiktu termiņu. 5. pants Dalībvalstis cita citai palīdz īstenot šo direktīvu. Katra dalībvalsts regulāri iesniedz Komisijai 3. panta 4. punktā minēto jautājumu apkopojumu. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis. IV NODAĻA Nobeiguma noteikumi 6. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības trīs mēnešos pēc tās stāšanās spēkā. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 7. pants Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 8. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Luksemburgā, 2000. gada 17. aprīlī Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētāja N. Fontaine Padomes vārdā — priekšsēdētājs L. Capoulas Santos [1] OV C 148, 14.5.1998., 21. lpp., and OV C 52, 23.2.1999., 16. lpp. [2] OV C 407, 28.12.1998., 118. lpp. [3] Eiropas Parlamenta 1998. gada 20. oktobra Atzinums (OV C 341, 9.11.1998., 29. lpp.), apstiprināts 1999. gada 16. septembrī, Padomes 1999. gada 29. marta Kopējā nostāja (OV C 36, 8.2.2000., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2000. gada 18. janvāra Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2000. gada 28. marta Lēmums. [4] OV L 145, 19.6.1996., 10. lpp. [5] Padomes Direktīva 94/55/EK (1994. gada 21. novembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem (OV L 319, 12.12.1994., 7. lpp.). Direktīva grozīta ar Komisijas Direktīvu 96/86/EK (OV L 335, 24.12.1996., 43. lpp. un OV L 251, 15.9.1997., 1. lpp.). [6] Padomes Direktīva 96/49/EK (1996. gada 23. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa dzelzceļu (OV L 235, 17.9.1996., 25. lpp.). Direktīva grozīta ar Komisijas Direktīvu 96/87/EK (OV L 335, 24.12.1996., 45. lpp.). --------------------------------------------------