19)

iekļauj šādu pantu: “25.a pants Sadarbība atpakaļuzņemšanas jomā 1. Atkarībā no trešās valsts sadarbības līmeņa ar dalībvalstīm nelikumīgu migrantu atpakaļuzņemšanas jomā, kas novērtēts, pamatojoties uz attiecīgiem un objektīviem datiem, 14. panta 6. punktu, 16. panta 1. punktu, 16. panta 5. punkta b) apakšpunktu, 23. panta 1. punktu un 24. panta 2. un 2.c punktu nepiemēro tādiem pieteikuma iesniedzējiem vai tādu pieteikuma iesniedzēju kategorijām, kas ir tādu trešo valstu valstspiederīgie, par kurām saskaņā ar šo pantu tiek uzskatīts, ka tās sadarbojas nepietiekami. 2. Komisija regulāri, vismaz reizi gadā, novērtē trešo valstu sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā, jo īpaši ņemot vērā šādus rādītājus: a) atgriešanas lēmumu skaits, kas izdoti attiecīgās trešās valsts personām, kuras nelikumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā; b) tādu personu, par kurām izdots atgriešanas lēmums, faktisko piespiedu atgriešanu skaits, kas izteikts procentos no attiecīgās trešās valsts valstspiederīgajiem izdotajiem atgriešanas lēmumiem, tostarp, attiecīgā gadījumā, pamatojoties uz Savienības vai divpusējiem atpakaļuzņemšanas nolīgumiem, ieskaitot to trešo valstu valstspiederīgo skaitu, kuri tranzītā šķērsojuši attiecīgās trešās valsts teritoriju; c) trešās valsts akceptētu atpakaļuzņemšanas pieprasījumu skaits katrā dalībvalstī, izteikts procentos no šādu attiecīgajai trešai valstij iesniegto pieprasījumu skaita; d) praktiskas sadarbības līmenis attiecībā uz atgriešanu dažādos atgriešanas procedūras posmos, piemēram: i) palīdzība, kas sniegta to personu identificēšanai, kuras nelikumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, un ceļošanas dokumentu savlaicīgai izsniegšanai; ii) Eiropas ceļošanas dokumenta tādu trešo valstu valstspiederīgo atgriešanai, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi, vai laissez-passer akceptēšana; iii) tādu personu atpakaļuzņemšanas akceptēšana, kuras likumiski jāatgriež uz viņu valsti; iv) atgriešanas lidojumu un operāciju akceptēšana. Šādu novērtējumu balsta uz dalībvalstu, kā arī Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru sniegtu uzticamu datu izmantošanu. Komisija regulāri, vismaz reizi gadā, par savu novērtējumu ziņo Padomei. 3. Dalībvalsts var arī paziņot Komisijai, ja tā saskaras ar būtiskām un pastāvīgām praktiskām problēmām sadarbībā ar kādu trešo valsti nelikumīgo migrantu atpakaļuzņemšanas jomā, pamatojoties uz tiem pašiem rādītājiem, kas uzskaitīti 2. punktā. Komisija par paziņojumu nekavējoties informē Eiropas Parlamentu un Padomi. 4. Komisija viena mēneša laikā izskata jebkuru paziņojumu, kas sniegts, ievērojot 3. punktu. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par veiktās izskatīšanas rezultātiem. 5. Ja, pamatojoties uz 2. un 4. punktā minēto analīzi un ņemot vērā soļus, ko Komisija spērusi, lai uzlabotu attiecīgās trešās valsts sadarbības līmeni atpakaļuzņemšanas jomā un Savienības vispārējās attiecības ar minēto trešo valsti, tostarp migrācijas jomā, Komisija uzskata, ka valsts nesadarbojas pietiekami un ka tādēļ ir jārīkojas, vai ja 12 mēnešu laikā vienkāršs dalībvalstu vairākums ir sniedzis paziņojumu Komisijai saskaņā ar 3. punktu, Komisija, vienlaikus turpinot centienus uzlabot sadarbību ar attiecīgo trešo valsti, iesniedz Padomei priekšlikumu pieņemt: a) īstenošanas lēmumu, ar kuru uz laiku pārtrauc piemērot jebkuru vai vairākus no šādiem pantiem – 14. panta 6. punktu, 16. panta 5. punkta b) apakšpunktu, 23. panta 1. punktu vai 24. panta 2. un 2.c punktu –attiecībā uz visiem attiecīgās trešās valsts valstspiederīgajiem vai dažām to kategorijām; b) ja – pēc Komisijas veiktā novērtējuma – pasākumi, ko piemēro saskaņā ar šā punkta a) apakšpunktā minēto īstenošanas lēmumu, netiek atzīti par efektīviem – īstenošanas lēmumu, ar kuru vienu no 16. panta 2.a punktā noteiktajām vīzas nodevām pakāpeniski piemēro visiem attiecīgās trešās valsts valstspiederīgajiem vai dažām to kategorijām. 6. Komisija, pamatojoties uz 2. punktā noteiktajiem rādītājiem, regulāri novērtē un ziņo, vai var panākt būtiskus un ilgstošus uzlabojumus sadarbībā ar attiecīgo trešo valsti attiecībā uz nelikumīgu migrantu atpakaļuzņemšanu, un, ņemot vērā Savienības vispārējās attiecības ar minēto trešo valsti, var iesniegt Padomei priekšlikumu atcelt vai grozīt 5. punktā minētos īstenošanas lēmumus. 7. Vēlākais sešus mēnešus pēc 5. punktā minēto īstenošanas lēmumu stāšanās spēkā Komisija sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par progresu, kas gūts attiecībā uz minētās trešās valsts sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā. 8. Ja, pamatojoties uz 2. punktā minēto analīzi un ņemot vērā Savienības vispārējās attiecības ar attiecīgo trešo valsti, jo īpaši sadarbībā atpakaļuzņemšanas jomā, Komisija uzskata, ka attiecīgā trešā valsts sadarbojas pietiekami, tā var iesniegt Padomei priekšlikumu pieņemt īstenošanas lēmumu attiecībā uz tādiem pieteikuma iesniedzējiem vai tādu pieteikuma iesniedzēju kategorijām, kuri ir minētās trešās valsts valstspiederīgie un kuri iesniedz vīzas pieteikumu minētās trešās valsts teritorijā, paredzot vienu vai vairākus šādus aspektus: a) regulas 16. panta 1. punktā minētās vīzas nodevas samazināšana līdz EUR 60; b) regulas 23. panta 1. punktā minētā laikposma, kādā jāpieņem lēmumi par pieteikumu, samazināšana līdz 10 dienām; c) regulas 24. panta 2. punktā paredzētā vairākkārtējas ieceļošanas vīzu derīguma termiņa pagarināšana. Minēto īstenošanas lēmumu piemēro ilgākais vienu gadu. To var atjaunot.”;