ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(10)

Atbrīvojuma beigu termiņš būtu jānosaka atbilstoši minētās direktīvas 5. panta 6. punktam. Būtu jānosaka agrākais iespējamais atbrīvojuma atcelšanas termiņš, proti, 12 mēneši pēc Komisijas lēmuma, jo nav praktisku apstākļu, kas pamatotu ilgāku spēkā esamību, īpaši ņemot vērā to, ka uz daudzām no minētajām spuldzēm attiecas arī Komisijas Regula (ES) 2019/2020, kurā noteiktas minimālās energoefektivitātes prasības, kas jāievēro, lai ražojumus varētu laist tirgū, un tas nozīmē, ka šādas spuldzes de facto netiks laistas tirgū no 2021. gada 1. septembra.
(6)

Ņemot vērā nepieciešamību budžeta apsvērumu dēļ izvairīties no samazinātu likmju biežākas piemērošanas un ņemot vērā vienlīdzīgas attieksmes principu, dalībvalstīm būtu jāatļauj piemērot samazinātas likmes, kas nav zemākas par 5 % minimumu, to preču piegādei vai to pakalpojumu sniegšanai, kas minēti ne vairāk kā 24 punktos Direktīvas 2006/112/EK III pielikumā. To pašu iemeslu dēļ dalībvalstīm būtu jāvar piemērot samazinātu likmi, kas ir zemāka nekā 5 % minimums, un atbrīvojumu ar tiesībām atskaitīt PVN, bet tikai to preču piegādei vai to pakalpojumu sniegšanai, kas minēti ne vairāk kā septiņos punktos Direktīvas 2006/112/EK III pielikumā, ko tās izvēlējušās no tādu preču piegādes un tādu pakalpojumu sniegšanas, kas paredzēti pamatvajadzību apmierināšanai, proti, tiem, kas saistīti ar pārtikas produktu, ūdens, zāļu, farmaceitisko produktu, veselības un higiēnas produktu piegādi, personu un atsevišķu kultūras priekšmetu (grāmatu, laikrakstu un periodisko izdevumu) pārvadāšanu, vai no citu to preču piegādes un to pakalpojumu sniegšanas, kas uzskaitīti Direktīvas 2006/112/EK III pielikumā un kam citas dalībvalstis piemēro samazinātas likmes, kas ir zemākas par 5 % minimumu, vai atbrīvojumus ar tiesībām atskaitīt PVN, ja vien tās ievēro piemērojamos termiņus. Ir lietderīgi dalībvalstīm, kas jau piemēro šādas samazinātas likmes vai atbrīvojumus, piešķirt laiku, kas vajadzīgs, lai pielāgotos minētajiem ierobežojumiem.
(12)

Deviņas dalībvalstis piemēro kontroles pasākumus MDMB-4ēn-PINACA saskaņā ar valsts tiesību aktiem narkotiku kontroles jomā, četras dalībvalstis piemēro kontroles pasākumus saskaņā ar tiesību aktiem par jaunām psihoaktīvām vielām un viena dalībvalsts piemēro kontroles pasākumus saskaņā ar citiem tiesību aktiem. Septiņas dalībvalstis piemēro kontroles pasākumus 4F-MDMB-BICA saskaņā ar valsts tiesību aktiem narkotiku kontroles jomā, četras dalībvalstis piemēro kontroles pasākumus saskaņā ar tiesību aktiem par jaunām psihoaktīvām vielām un viena dalībvalsts piemēro kontroles pasākumus saskaņā ar citiem tiesību aktiem. Ņemot vērā to, ka minētie valsts kontroles pasākumi jau ir ieviesti, MDMB-4ēn-PINACA un 4F-MDMB-BICA iekļaušana “narkotiskās vielas” definīcijā un tādējādi Pamatlēmuma 2004/757/TI noteikumu par likumpārkāpumiem un sankcijām attiecināšana uz tiem palīdzētu izvairīties no šķēršļu rašanās pārrobežu tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu sadarbībā un palīdzētu aizsargāt pret riskiem, ko var radīt to pieejamība un lietošana.
direktīvas 31. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

“3. Vēlākais no 2019. gada 16. jūnija Aģentūra, ievērojot 10. pantu, veic sertificēšanas uzdevumus attiecībā uz darbības telpām dalībvalstīs, kuras nav paziņojušas Aģentūrai vai Komisijai saskaņā ar 33. panta 2. punktu. Atkāpjoties no 10. panta, to dalībvalstu valsts drošības iestādes, kuras ir paziņojušas Aģentūrai un Komisijai saskaņā ar 33. panta 2. punktu, līdz 2020. gada 16. jūnijam var turpināt izsniegt sertifikātus saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK. Atkāpjoties no 10. panta, to dalībvalstu valsts drošības iestādes, kuras ir paziņojušas Aģentūrai un Komisijai saskaņā ar 33. panta 2.a punktu, var turpināt izsniegt sertifikātus saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK līdz 2020. gada 31. oktobrim.”;
(9)

Lai atvieglinātu tiesību nokārtošanu attiecībā uz papildinošu tiešsaistes pakalpojumu sniegšanu pāri robežām, ir nepieciešams nodrošināt, ka attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām būtiskām darbībām, kas notiek papildinoša tiešsaistes pakalpojuma sniegšanā, piekļūšanā tam vai tā izmantošanā, tiek iedibināts izcelsmes valsts princips. Minētais princips būtu jāattiecina gan uz tiesību nokārtošanu, kas jāveic raidorganizācijai, lai tā, sniedzot papildinošus tiešsaistes pakalpojumus, varētu publiskot vai darīt sabiedrībai pieejamas savas programmas, gan arī uz autortiesību un blakustiesību nokārtošanu attiecībā uz programmās izmantotajiem darbiem vai blakustiesību objektiem, piemēram, uz tiesībām, kas saistītas ar fonogrammām vai izpildījumu. Minētais izcelsmes valsts princips būtu jāpiemēro tikai attiecībām starp tiesību īpašniekiem vai tiesību subjektiem, kas pārstāv tiesību īpašniekus, piemēram, kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, un raidorganizācijām, kā arī vienīgi nolūkā sniegt papildinošu tiešsaistes pakalpojumu, piekļūt tam vai to izmantot. Izcelsmes valsts principam nebūtu jāattiecas ne uz to, kā darbus vai blakustiesību objektus tālāk publisko, izmantojot vadu vai bezvadu līdzekļus, vai kā darbus vai blakustiesību objektus tālāk dara pieejamus sabiedrībai, izmantojot vadu vai bezvadu līdzekļus, tādā veidā, ka sabiedrības locekļi tiem var piekļūt no individuāli izraudzītas vietas un individuāli izraudzītā laikā, ne uz tādu darbu vai blakustiesību objektu reproducēšanu, kas ir ietverti papildinošā tiešsaistes pakalpojumā.
(23)

Darba ņēmējiem vajadzētu būt tiesībām, sākot darbu, saņemt rakstisku informāciju par savām tiesībām un pienākumiem, kas izriet no darba attiecībām. Tādēļ attiecīgā pamatinformācija viņiem būtu jāsaņem pēc iespējas drīz un vēlākais vienas kalendārās nedēļas laikā no pirmās darba dienas. Pārējā informācija viņiem būtu jāsaņem viena mēneša laikā no viņu pirmās darba dienas. Pirmā darba diena būtu jāsaprot kā diena, kad darba attiecībās esošais darba ņēmējs faktiski sāk veikt darbu. Dalībvalstīm būtu jācenšas panākt to, lai darba devēji sniegtu attiecīgo informāciju par darba attiecībām, pirms beidzas sākotnēji noteiktais līguma termiņš.
4)

direktīvas 92. pantu aizstāj ar šādu: “92. pants 1. Dalībvalstis nodrošina, lai PVKIU katrā dalībvalstī, kurā tas plāno tirgot savus sertifikātus, dara pieejamas struktūras šādu uzdevumu veikšanai: a) apstrādāt parakstīšanās, atpirkšanas un izpirkšanas rīkojumus un veikt citus maksājumus sertifikātu turētājiem, kas saistīti ar PVKIU sertifikātiem, saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti dokumentos, kuri prasīti saskaņā ar IX nodaļu; b) sniegt ieguldītājiem informāciju par to, kā var sniegt a) apakšpunktā minētos rīkojumus un kā tiek izmaksāti atpirkšanas un izpirkšanas ieņēmumi; c) palīdzēt apstrādāt informāciju un veicināt piekļuvi 15. pantā minētajām procedūrām un kārtībai, ar kurām ieguldītāji izmanto savas tiesības, kas izriet no viņu ieguldījuma PVKIU tajā dalībvalstī, kurā tiek tirgoti konkrētā PVKIU sertifikāti; d) darīt pieejamu ieguldītājiem informāciju un dokumentus, kas prasīti saskaņā ar IX nodaļu, saskaņā ar 94. pantā paredzētajiem nosacījumiem, lai būtu iespējams veikt to pārbaudi un iegūt kopijas; e) sniegt ieguldītājiem informāciju, kas attiecas uz uzdevumiem, ko struktūras veic, pastāvīgā informācijas nesējā; un f) veikt kontaktpunkta funkciju saziņā ar kompetentajām iestādēm. 2. Dalībvalstis nepieprasa PVKIU 1. punkta nolūkos nodrošināt fizisku klātbūtni uzņēmējā dalībvalstī vai iecelt trešo personu. 3. PVKIU nodrošina, ka struktūras, kas vajadzīgas, lai veiktu 1. punktā minētos uzdevumus, tostarp elektroniski: a) ir tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no tās oficiālajām valodām, kurā tirgo konkrētā PVKIU sertifikātus, vai valodā, ko apstiprinājušas attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes; b) nodrošina pats PVKIU, trešā persona, uz kuru attiecas uzraudzība un noteikumi, kas reglamentē veicamos uzdevumus, vai abi. Piemērojot b) apakšpunktu gadījumos, kad uzdevumus veiks trešā persona, attiecīgās trešās personas iecelšanu apliecina ar rakstisku līgumu, kur ir precizēts, kurus no 1. punktā minētajiem uzdevumiem neveiks PVKIU, un ka trešā persona saņems visu attiecīgo informāciju un dokumentus no PVKIU.”;
(5)

Svins un kadmijs iespiedkrāsās, ko izmanto uz stikla, dod iespēju ilgizturīgi marķēt izstrādājumus, jo īpaši stikla spuldzes gaismekļos. Šāds marķējums pilda vairākas funkcijas – ar to var norādīt CE (Eiropas atbilstības) un EEIA (elektrisko un elektronisko atkritumu) marķējumu, identificēt ražotāju, gaismekļa tipu un jaudu, un tas ir vajadzīgs no drošuma, gaismekļu pareizas nomaiņas un reciklēšanas viedokļa. No marķējuma ilgizturības ir atkarīgs, vai izstrādājuma marķējums būs salasāms visā tā kalpošanas laikā, kā to paredz tiesību akti un izstrādājumu drošuma standarti.
(5)

Visbeidzot, zinātnes un tehnikas sasniegumu izvērtēšana liecina, ka dažiem 5. izņēmuma aptvertajiem materiāliem un detaļām jau pastāv svina aizstājēji, taču tie nav izmantojami visos izņēmuma aptvertajos transportlīdzekļos. Vēl aizvien nav iespējams izvairīties no svina izmantošanas pārējos 5. izņēmuma aptvertajos materiālos un detaļās. Tāpēc šo izņēmumu vajadzētu sadalīt divos izņēmumos. Attiecībā uz materiāliem un detaļām, kur alternatīvas jau pastāv, būtu jānosaka tāds izņēmuma darbības termiņš, kas dod pietiekamu laiku nodrošināt, ka ir iespējams izvairīties no svina izmantošanas visos attiecīgajos transportlīdzekļos. Savukārt attiecībā uz materiāliem un detaļām, kur nav iespējams izvairīties no svina izmantošanas, būtu jānosaka jauns pārskatīšanas datums, ņemot vērā, cik sekmīga ir šādi aizstājēju izstrāde.
(22)

Pierādīšanas pienākums, lai noteiktu aizdomās turētā un apsūdzētā vainu, gulstas uz apsūdzību, un jebkuras šaubas būtu jātulko par labu aizdomās turētajam vai apsūdzētajam. Nevainīguma prezumpcija tiktu pārkāpta gadījumā, ja pierādīšanas pienākums tiktu pārlikts no apsūdzības uz aizstāvību, neskarot tiesas jebkuras ex officio faktu noskaidrošanas pilnvaras un tiesu iestāžu neatkarību, kad tā izvērtē aizdomās turētā vai apsūdzētā vainu, kā arī fakta vai likuma prezumpciju izmantošanu par aizdomās turētā vai apsūdzētā kriminālatbildību. Šādi pieņēmumi būtu saprātīgi jāierobežo, ņemot vērā to, cik svarīgs ir attiecīgais jautājums un cik svarīgi ir saglabāt tiesības uz aizstāvību, kā arī izmantotajiem līdzekļiem vajadzētu būt saprātīgi atbilstīgiem izvirzītajam leģitīmajam mērķim. Šādiem pieņēmumiem vajadzētu būt atspēkojamiem, un jebkurā gadījumā tie būtu jāizmanto tikai tad, ja tiek ievērotas tiesības uz aizstāvību.
2)

direktīvas II nodaļas II iedaļā iekļauj šādu pantu: “8.aa pants Obligātās automātiskās informācijas apmaiņas attiecībā uz pārskatiem par katru valsti darbības joma un nosacījumi 1. Katra dalībvalsts veic nepieciešamos pasākumus, lai no Starptautiskas uzņēmumu grupas Galīgā mātesuzņēmuma, kas minētās dalībvalsts teritorijā ir rezidents nodokļu vajadzībām, vai no jebkuras Pārskatu sniedzošās vienības saskaņā ar III pielikuma II iedaļu pieprasītu iesniegt pārskatu par katru valsti attiecībā uz Pārskata fiskālo gadu 12 mēnešu laikā pēc Starptautiskas uzņēmumu grupas Pārskata fiskālā gada pēdējās dienas saskaņā ar III pielikuma II iedaļu. 2. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā pārskats par katru valsti saņemts saskaņā ar 1. punktu, 4. punktā noteiktajā termiņā, veicot automātisku apmaiņu, nosūta pārskatu par katru valsti jebkurai citai dalībvalstij, kurā, pamatojoties uz informāciju pārskatā par katru valsti, viena vai vairākas vienības, kas ir Pārskatu sniedzošās vienības Starptautiskās uzņēmumu grupas Sastāvā esošās vienības, ir rezidentes nodokļu vajadzībām vai kurā tām uzlikti nodokļi par darījumdarbību, ko veic ar pastāvīgās iestādes starpniecību. 3. Pārskatā par katru valsti ietver šādu informāciju par Starptautisku uzņēmumu grupu: a) apkopotu informāciju, kura attiecas uz ieņēmumu summu, peļņu (zaudējumiem) pirms ienākuma nodokļa nomaksas, samaksāto ienākuma nodokli, uzkrāto ienākuma nodokli, pamatkapitālu, uzkrātajiem ienākumiem, darbinieku skaitu un materiālajiem aktīviem, kas nav nauda vai naudas ekvivalenti, attiecībā uz katru jurisdikciju, kurā darbojas Starptautiska uzņēmumu grupa; b) katras Starptautiskas uzņēmumu grupas Sastāvā esošas vienības identifikāciju, norādot minētās Sastāvā esošās vienības nodokļu vajadzībām izmantotās rezidences jurisdikciju un, ja tā atšķiras no minētās nodokļu vajadzībām izmantotās rezidences jurisdikcijas, to jurisdikciju, saskaņā ar kuras tiesību aktiem minētā Sastāvā esošā vienība ir izveidota, un minētās Sastāvā esošās vienības galvenās darījumdarbības vai darījumdarbību būtību. 4. Paziņošana notiek 15 mēnešu laikā pēc tās Starptautiskās uzņēmumu grupas Fiskālā gada pēdējās dienas, uz kuru attiecas pārskats par katru valsti. Pirmo pārskatu par katru valsti paziņo par Starptautiskas uzņēmumu grupas Fiskālo gadu, kas sākas 2016. gada 1. janvārī vai pēc šā datuma, un to dara 18 mēnešu laikā pēc minētā Fiskālā gada pēdējās dienas.”;
(6)

Ir svarīgi, lai procedūras to personu aizsardzībai, kas strādā saskaņā ar darba līgumu, neatkarīgi no to darba attiecību rakstura un no tā, vai tie būtu algoti darbinieki vai ne, un kas ziņo par Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem vai tiek apsūdzēti tajos, aizsargātu šādas personas pret atriebību, diskrimināciju vai cita veida tiešu vai netiešu netaisnīgu attieksmi. Atkarībā no apstākļiem netaisnīga attieksme var izpausties ļoti dažādos veidos. Tādējādi atsevišķi gadījumi ir jāizvērtē, izmantojot strīdu izšķiršanas noteikumus vai tiesu procedūras, kas pieejamas saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
(39)

Dalībvalstu kompetentajām iestādēm lēmumi par pieteikumiem atļaujai sezonas darba veikšanai būtu jāpieņem pēc iespējas drīzāk pēc to iesniegšanas. Saistībā ar pieteikumiem atļaujas pagarināšanai vai atjaunošanai, ja tie ir iesniegti atļaujas derīguma laikposmā, dalībvalstīm būtu jāveic visi pamatotie pasākumi, lai nodrošinātu, ka notiekošo administratīvo procedūru dēļ sezonas darbiniekam nav jāpārtrauc savas darba attiecības ar to pašu darba devēju, vai novērstu to, ka viņam ir jāmaina darba devēji. Pieteikumi atļaujas pagarināšanai vai atjaunošanai pieteikuma iesniedzējiem būtu jāiesniedz pēc iespējas drīzāk. Jebkurā gadījumā sezonas darbiniekam vajadzētu ļaut palikt attiecīgās dalībvalsts teritorijā un vajadzības gadījumā turpināt strādāt, kamēr kompetentās iestādes nav pieņēmušas galīgu lēmumu par viņa pieteikumu atļaujas pagarināšanai vai atjaunošanai.
(6)

Ir gūta pieredze un ir attīstīta tehnika, jo īpaši izveidojot sadarbspējīgu datu apmaiņas sistēmu, kas var apvienot informāciju no SafeSeaNet ar informāciju no citām Savienības uzraudzības un izsekošanas sistēmām (CleanSeaNet, Eiropas Savienības Kuģu tāldarbības identifikācijas un uzraudzības datu centra (ES LRIT datu centrs) un THETIS), kā arī no ārējām sistēmām (piemēram, satelīta AIS), lai vēl vairāk integrētu jūras pārvadājumu pakalpojumus. Ir ierosinātas vairākas satelītu AIS iniciatīvas, tostarp dalībvalstu iniciatīvas, kas apstiprina darbības ieguvumus, ko sniedz pieeja SAT-AIS datiem.
(3)

Starptautiskās konvencijas atbilstoši definīcijai Direktīvas 2009/15/EK 2. panta d) punktā ir 1974. gada 1. novembra Starptautiskā konvencija par cilvēka dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS konvencija), izņemot tās pielikuma XI-2. nodaļu, 1966. gada 5. aprīļa Starptautiskā konvencija par kravas marku [zīmi] (Kravas zīmes konvencija) un 1973. gada 2. novembra Starptautiskā konvencija par piesārņošanas novēršanu no kuģiem (MARPOL konvencija) kopā ar to protokoliem un grozījumiem, kā arī attiecīgiem visās dalībvalstīs juridiski saistošiem kodeksiem to jaunākajā redakcijā.
1.

Direktīvas 2006/126/EK II pielikumu groza šādi: a) pielikuma 2.1.3. punktu aizstāj ar šādu: “2.1.3. Ceļš: — svarīgākie principi attiecībā uz drošas distances ievērošanu starp transportlīdzekļiem, bremzēšanas ceļu un saķeri ar ceļu dažādos laika un ceļa apstākļos, — braukšanas riska faktori dažādos ceļa apstākļos, jo īpaši to izmaiņas atkarībā no laika apstākļiem un diennakts laika, — dažāda veida ceļu pazīmes un attiecīgās ar tiesību aktiem noteiktās prasības, — transportlīdzekļa droša vadīšana autoceļu tuneļos.”; b) pielikuma 5.1.3. punktu aizstāj ar šādu: “5.1.3. Īpaši noteikumi attiecībā uz C, CE, D un DE kategorijas transportlīdzekļiem Dalībvalstis var nolemt, ka C, CE, D vai DE kategorijas transportlīdzekļa vadītāja apliecībā nenorāda ierobežojumus transportlīdzekļiem ar automātisko ātrumkārbu, kas minēti 5.1.2. punktā, ja pretendentam jau ir vadītāja apliecība, kas iegūta par transportlīdzekli ar manuālo ātrumkārbu vismaz vienā no kategorijām B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 vai D1E un ja pretendents braukšanas prasmes un stila pārbaudē ir veicis 8.4. punktā minētās darbības.”; c) pielikuma 6.3.8. punktu aizstāj ar šādu: “6.3.8. ceļa īpatnības (vajadzības gadījumā): apļveida krustojumi; dzelzceļa pārbrauktuves; tramvaja/autobusa pieturvietas; gājēju pārejas; braukšana augšup/lejup pa garām nokalnēm; tuneļi;”; d) pielikuma 7.4.8. punktu aizstāj ar šādu: “7.4.8. ceļa īpatnības (vajadzības gadījumā): apļveida krustojumi; dzelzceļa pārbrauktuves; tramvaja/autobusa pieturvietas; gājēju pārejas; braukšana augšup/lejup pa garām nokalnēm; tuneļi;”; e) pielikuma 8.3.8. punktu aizstāj ar šādu: “8.3.8. ceļa īpatnības (vajadzības gadījumā): apļveida krustojumi; dzelzceļa pārbrauktuves; tramvaja/autobusa pieturvietas; gājēju pārejas; braukšana augšup/lejup pa garām nokalnēm; tuneļi;”.
1)

Iekļauj šādu pantu: "199.b pants 1. Lai apkarotu pēkšņu un masveida krāpšanu, kas varētu radīt ievērojamus un neatgriezeniskus finansiālus zaudējumus, dalībvalsts kā ātrās reaģēšanas mehānisma ("ĀRM") īpašo pasākumu nenovēršamu un steidzamu iemeslu gadījumos un saskaņā ar 2. un 3. punktu saņēmēju var noteikt par personu, kas, atkāpjoties no 193. panta, ir atbildīga par PVN samaksu par konkrētām preču piegādēm un konkrētu pakalpojumu sniegšanu. ĀRM īpašajam pasākumam dalībvalsts piemēro atbilstīgus kontroles pasākumus attiecībā uz nodokļa maksātājiem, kas piegādā tādas preces vai sniedz tādus pakalpojumus, kuriem piemēro minēto pasākumu, un tas nepārsniedz deviņu mēnešu laikposmu. 2. Dalībvalsts, kas vēlas ieviest ĀRM īpašo pasākumu, kā paredzēts 1. punktā, nosūta paziņojumu Komisijai, izmantojot saskaņā ar 4. punktu noteikto standarta veidlapu, un vienlaikus šo paziņojumu nosūta pārējām dalībvalstīm. Dalībvalsts Komisijai sniedz informāciju, norādot attiecīgo nozari, krāpšanas veidu un iezīmes, absolūtas steidzamības iemeslus, krāpšanas pēkšņo un masveida raksturu un tās sekas saistībā ar ievērojamiem un neatgriezeniskiem finansiāliem zaudējumiem. Ja Komisija uzskata, ka tās rīcībā nav visa vajadzīgā informācija, tā divu nedēļu laikā pēc paziņojuma saņemšanas sazinās ar attiecīgo dalībvalsti un norāda, kāda papildu informācija ir nepieciešama. Jebkādu papildu informāciju, ko attiecīgā dalībvalsts sniedz Komisijai, vienlaikus nosūta pārējām dalībvalstīm. Ja sniegtā papildu informācija nav pietiekama, Komisija attiecīgo dalībvalsti par to informē vienas nedēļas laikā. Dalībvalsts, kas vēlas ieviest ĀRM īpašo pasākumu, kā paredzēts 1. punktā, vienlaikus saskaņā ar 395. panta 2. un 3. punktā izklāstīto procedūru arī izdara pieprasījumu Komisijai. 3. Tiklīdz Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu 2. punkta pirmajā daļā minēto paziņojumu, tā par to paziņo dalībvalstīm. Ja Komisija iebilst pret ĀRM īpašo pasākumu, tā viena mēneša laikā pēc minētā paziņojuma izstrādā negatīvu atzinumu un par to informē attiecīgo dalībvalsti un PVN komiteju. Ja Komisijai nav iebildumu, tā tajā pašā laikposmā to rakstiski apstiprina attiecīgajai dalībvalstij un PVN komitejai. Dalībvalsts var pieņemt ĀRM īpašo pasākumu no dienas, kad tā ir saņēmusi minēto apstiprinājumu. Izvērtējot paziņojumu, Komisija ņem vērā jebkuras citas dalībvalsts iesūtītos rakstiskos viedokļus. 4. Komisija pieņem īstenošanas aktu, ar ko nosaka standarta veidlapu, lai iesniegtu paziņojumu par 2. punktā minēto ĀRM īpašo pasākumu un 2. punkta pirmajā daļā minēto informāciju. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 5. punktā minēto pārbaudes procedūru. 5. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (4) 5. pantu, un šajā nolūkā komiteja ir komiteja, kas ir izveidota ar Padomes Regulas (ES) Nr. 904/2010 (5) 58. pantu.
1)

direktīvas 4. pantu groza šādi: a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā ietvertais aizliegums neattiecas uz podziņelementiem, kuru svarā nav vairāk kā 2 % dzīvsudraba, – līdz 2015. gada 1. oktobrim.”; b) panta 3. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “c) bezvada elektriskajos instrumentos; šo atbrīvojumu attiecībā uz bezvada elektriskajiem instrumentiem piemēro līdz 2016. gada 31. decembrim.”; c) panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Attiecībā uz dzirdes aparātiem paredzētiem podziņelementiem Komisija pārskata 2. punktā minēto atbrīvojumu un ne vēlāk kā 2014. gada 1. oktobrī ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par tādu dzirdes aparātiem paredzētu podziņelementu pieejamību, kas atbilst 1. punkta a) apakšpunktam. Gadījumos, kad to pamato tādu dzirdes aparātiem paredzētu podziņelementu pieejamības trūkums, kuri atbilst 1. punkta a) apakšpunktam, Komisija savam ziņojumam pievieno atbilstīgu priekšlikumu, lai 2. punktā minēto atbrīvojumu attiecinātu arī uz dzirdes aparātiem paredzētiem podziņelementiem.”;
11)

pielikuma 3. papildinājuma 1.5. punktu aizstāj ar šādu: 1.5. Pirms 1.4.2. punktā minētajiem testiem jāveic tests, kur sākotnējā slodze trīskārt pārsniedz ražotāja noteikto maksimāli pieļaujamo vertikālo spēku (daN, vienāds ar g · S/10), ko pakāpeniski palielina no sākotnējās slodzes 500 daN, to pieliekot sakabes ierīces atskaites punktā. Testa laikā sakabes ierīces pastāvīgā deformācija nedrīkst pārsniegt 10 % no maksimālās elastīgās deformācijas. Pārbaudi veic pēc vertikālā spēka (daN, vienāds ar g · S/10) noņemšanas un, atgriežoties pie sākotnējās slodzes 500 daN.”;