(8)

ESRK ievainojamību novērtējums attiecībā uz Vāciju uzsver tālāk minēto. a) Lielākā daļa pieejamo mājokļu nekustamā īpašuma cenu rādītāju parāda, ka mājokļu cenas Vācijā ir pārmērīgi augstas. Līdzīgi iepriekšējiem novērtējumiem, kas tika veikti attiecībā uz 2016. un 2017. gadu, pašreizējie novērtējumi attiecībā uz 2018. gadu parāda, ka mājokļu cenas pilsētās ir ievērojami pieaugušas. Pēc periodā kopš 2010. gada, kurā tika konstatēts pakāpenisks pieaugums, nominālais mājokļu cenu pieaugums pēdējos gados ir kļuvis straujāks, nedaudz apsteidzot mājsaimniecību ienākumu pieaugumu. Turklāt šis pieaugums ir kļuvis plašāk izplatīts gan pilsētās, gan lauku apvidos. Mājokļu cenu pieaugums lielajās pilsētās un lauku apvidos atspoguļo mājokļu piedāvājuma deficītu attiecībā pret pieprasījumu, un Vācijas federālā valdība ir ieviesusi vairākus pasākumus, kuru mērķis ir mazināt šo deficītu. Tāpēc mājokļu cenu izmaiņas nākotnē, iespējams, būs atkarīgas no šo pasākumu ietekmes. b) Lai gan jaunu kredītu izsniegšana pēdējā laikā ir pieaugusi, hipotēku kreditēšanas pieaugums pēdējo trīs gadu laikā ir bijis mērens. Kreditēšanas standartu visaptverošu analīzi pašlaik kavē tas, ka trūkst detalizētu datu par kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītāju un citiem kredītu rādītājiem attiecībā uz kredītiem, kas piešķirti no jauna. Tomēr ir dažas pazīmes, kas liecina, ka ir palielinājies pieprasījums pēc kredītiem ar augstu un ilgtspējīgu (12) LTV attiecību. Turklāt saskaņā ar euro zonas banku veiktās kreditēšanas apsekojumu apsekotās bankas 2018. gadā ir samazinājušas savas procentu likmes kredītiem mājokļu iegādei. c) Salīdzinot ar citām dalībvalstīm, mājsaimniecību parāda līmeni var uzskatīt par mērenu. Tomēr, lai gan īpašnieku apdzīvotu mājokļu īpatsvars Vācijā ir zemākais Eiropas Savienībā, tādu mājokļu īpašnieku īpatsvars, kuriem ir hipotēku kredīts, veido aptuveni ceturto daļu no kopējā iedzīvotāju skaita, kas ir tuvu ES vidējam rādītājam. Lai gan mājokļa kredītu pieaugums pagātnē ir bijis relatīvi mērens, mājokļu cenu pieaugums ir ievērojams, un nākotnē tas varētu radīt no jauna piešķirtu mājokļu kredītu izsniegšanas strauju pieaugumu. Tādēļ vidējā termiņā varētu turpināt pieaugt kopējais mājsaimniecību parādu slogs. d) Nelabvēlīgu ekonomisko vai finanšu tendenču rosinātājs varētu būt straujas korekcijas mājokļu nekustamā īpašuma tirgos, kas ciklisko ievainojamību kontekstā varētu radīt tiešu un netiešu risku finanšu stabilitātei, ņemot vērā iepriekš minētās ievainojamības. Potenciālie tiešie riski Vācijas banku sistēmā saistīti gan ar iespējamo saistību neizpildi tādu kredītu gadījumā, kas piešķirti ilgstošas ekonomikas augšupejas apstākļos un pārmērīgu un būtiski pieaugošu mājokļu cenu apstākļos, gan ar konkurences spiedienu, kas varētu novest pie kreditēšanas standartu vājināšanas un procentu likmju samazināšanas jauniem kredītiem. Turklāt, ja mājokļu cenu kritums ir ievērojams, dažas mājsaimniecības var piedzīvot to, ka kopējais parādsaistību apjoms pārsniedz aktīvu vērtību vai hipotēku kredīta atlikuma vērtība pārsniedz tā nodrošinājuma vērtību. Piemēram, ja bezdarbs palielinās un/vai mājsaimniecību ienākumu pieaugums samazinās, dažām mājsaimniecībām var būt grūtāk apkalpot hipotekāros kredītus. Ar to saistītās negatīvās sekas, kopējam parādsaistību apjomam pārsniedzot aktīvu vērtību, var papildināt sākotnējo satricinājumu, ja mājsaimniecībām jāsamazina patēriņš, lai apkalpotu hipotekāros kredītus. Tas varētu izraisīt sekundāro ietekmi un risku palielināšanos kredītiestādēm un finanšu sistēmai. e) Tomēr jāatzīmē, ka ilgie periodi, kuros hipotēku kredītu procentu likmes nemainās, samazina risku, ko aizņēmējiem rada procentu likmju palielināšana. Ņemot vērā privāto mājsaimniecību pozitīvo ienākumu izredzes un pastāvīgi labvēlīgos darba tirgus apstākļus, tādu risku iespējamība, kurus mājsaimniecībām rada to finanšu iespēju sašaurināšanās, ir diezgan zema. Tomēr jāatzīmē, ka procentu likmes risks, ko rada ilgie likmes fiksācijas periodi, skar kredītiestādes, un tā ir viena no banku sistēmas cikliskajām ievainojamībām. f) ESRK ņem vērā faktu, ka Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin, Federālā finanšu uzraudzības iestāde) ir paziņojusi, ka Ausschuss für Finanzstabilität (Finanšu stabilitātes komiteja) ieteikusi aktivizēt pretciklisko kapitāla rezervju normu 0,25 %, lai preventīvi uzlabotu iestāžu noturību. BaFin plāno aktivizēt pretcikliskās kapitāla rezerves atbilstoši ieteikumam. Ieteiktā pasākuma kalibrēšanā ir ņemta vērā kredītu dinamika Vācijā, ko papildina izteikta mājokļu cenu dinamika. Tomēr nav paredzams, ka tas ierobežos mājokļu kredītu izsniegšanas pieaugumu vai apturēs kreditēšanas standartu iespējamo pasliktināšanos. Nacionālās iestādes ir uzraudzījušas kreditēšanas nosacījumus, taču tās nav sniegušas oficiālus norādījumus par to, kādiem vajadzētu būt piesardzīgiem standartiem. g) Pašreizējie politikas pasākumi tiek novērtēti kā daļēji piemēroti un daļēji pietiekami, lai mazinātu identificētos sistēmiskos riskus, kas saistīti ar ievainojamībām mājokļu nekustamo īpašumu sektorā. Vācija varētu aktivizēt papildu ar kapitālu saistītos pasākumus, pieprasot kredītiestādēm izveidot papildu kapitāla rezerves, lai palielinātu banku sistēmas noturību pret cikliskiem riskiem un ievainojamībām (t. i., kredītrisku un procentu likmju risku), kas varētu būt uzkrājušies, ņemot vērā ilgstošo ekonomikas augšupeju un mājokļu cenu dinamikas straujo attīstību. Ņemot vērā ievērojamo mājokļu cenas pieaugumu Vācijas pilsētās, kas pastāv jau vairākus gadus, kā arī nenoteiktību attiecībā uz kreditēšanas standartiem, Vācija varētu palīdzēt pienācīgā veidā nodrošināt stabilus kreditēšanas standartus attiecībā uz jauniem aizdevumiem (piemēram, sniedzot ieteikumu vai aktivizējot juridiski saistošus LTV attiecības rādītāju ierobežojumus, ja ir izpildīti aktivizēšanas juridiskie nosacījumi), lai novērstu ievainojamību veidošanos mājokļu nekustamā īpašuma tirgos, tādējādi veicinot finanšu stabilitāti. h) Saskaņā ar Ausschuss für Finanzstabilität 2015. gada ierosinājumu (13) ir svarīgi, lai nacionālo iestāžu rīcībā būtu visi nepieciešamie makroprudenciālās uzraudzības instrumenti, kas nodrošina tām vajadzīgās pilnvaras iespējamo finanšu stabilitātes ievainojamību novēršanai, tostarp pilnvaras noteikt juridiski saistošus kredīta/nodrošinājuma attiecības ierobežojumus, kā arī parāda/ienākumu attiecības ierobežojumus vai parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības ierobežojumus apvienojumā ar dzēšanas termiņa ierobežojumiem, ja tas nepieciešams saistībā ar jauniem mājokļa kredītiem. Tomēr Vācijā pašreiz nav pieejami ar ienākumiem saistīti pasākumi. Lai gan nacionālajām iestādēm ir pilnvaras noteikt juridiski saistošus kredīta/nodrošinājuma vērtības ierobežojumus gadījumos, kad tas vajadzīgs finanšu stabilitātes nodrošināšanai, to noteikšanas nosacījums ir tādu finanšu stabilitātes risku identificēšana, kuru pamatā ir ievērojams mājokļu cenu un hipotēku kredītu izsniegšanas pieaugums, kas izraisa būtisku kreditēšanas standartu vājināšanu. Tāpēc būtu jānovērš arī pašreizējās datu nepilnības attiecībā uz kreditēšanas standartiem jauniem hipotēku kredītiem, lai uzlabotu spēju identificēt minētos riskus un vajadzības gadījumā novērstu tos, un šāda iniciatīva būtu jāiekļauj Vācijas makroprudenciālās uzraudzības regulējumā.