Oficiālais Vēstnesis L 065 , 05/03/1998 Lpp. 0031 - 0034



Komisijas Lēmums (1998. gada 23. februāris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par paraugu oficiālu ņemšanu konkrētu vielu un to atlieku kontrolei dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku produktos (Dokuments attiecas uz EEZ) (98/179/EK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvu 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu konkrētas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku produktos un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK [1], un jo īpaši tā 15. panta 1. punkta otro apakšpunktu, tā kā procedūrām, ko izveidojušas dalībvalstu kompetentās iestādes, kuras atbildīgas par paraugu ņemšanu un to apstrādi, kamēr tie nonāk laboratorijā, kas atbildīga par analīžu veikšanu, ir tieša un nekavējoša ietekme uz neatļautu vielu klātbūtni paraugos un iespējas noteikt konkrētu vielu atliekas; tā kā tādēļ procedūras ir svarīga atliekvielu uzraudzības plānu sastāvdaļa; tā kā, lai uzlabotu monitoringa plānu efektivitāti, kuru dalībvalstis īsteno katru gadu, lai noteiktu konkrētu vielu un to atlieku esamību dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un lai nodrošinātu iegūto rezultātu salīdzināmību, jāparedz un jāsaskaņo sīki izstrādāti noteikumi paraugu ņemšanai; tā kā paraugi ir jāņem saskaņā ar iepriekšminētās direktīvas III un IV pielikumu; tā kā šajā sakarā jāprecizē arī paraugu ņemšanas atlases kritēriji; tā kā šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Sīki izstrādāti noteikumi oficiālai paraugu ņemšanai, tai skaitā atlases kritēriji, izklāstīti šā lēmuma pielikumā. 2. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 1998. gada 23. februārī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz Fischler [1] OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Noteikumi oficiālai paraugu ņemšanas un apstrādes procedūrai 1. Pienākumi 1.1. Inspektors Valsts pilnvarotus inspektorus izraugās kompetentās iestādes, kas atbildīgas par oficiālo kontroles paraugu ņemšanu, reģistrēšanu, sagatavošanu un transporta organizēšanu, ievērojot nepieciešamos nosacījumus. 1.2. Sertificētas laboratorijas Paraugu analīze tiek veikta vienīgi laboratorijās, kuras oficiālai atliekvielu kontrolei apstiprinājusi kompetentā iestāde. Sertificētām laboratorijām nepieciešama shēma dalībai starptautiski atzītā ārējās kvalitātes kontroles vērtējumā un akreditācijā. Akreditācija jāiegūst līdz 2002. gada 1. janvārim. Šīm laboratorijām jāpierāda sava kompetence regulāri un veiksmīgi piedaloties atbilstošās piemērotības pārbaudes shēmās, kuras atzīst vai organizē valsts vai kopienas references laboratorijas. 2. Paraugu ņemšana 2.1. Būtiski nosacījumi Veicot jebkādu oficiālu paraugu ņemšanu, tiem jābūt neparedzamiem, negaidītiem un nedrīkst noteikt konkrētu laiku vai konkrētu nedēļas dienu paraugu ņemšanai – dalībvalstīm jāievēro pienācīga piesardzība, lai nodrošinātu, ka, veicot pārbaudes pastāvīgi, tiek ievērots pārsteiguma efekts. Paraugus ņem dažādos laika posmos visa gada laikā uzņēmumos, kas minēti Padomes Direktīvas 96/23/EK [1] III pielikuma 1. punktā. Šajā kontekstā jāņem vērā, ka vairākas vielas tiek izmantotas tikai noteiktos gadalaikos. Neskarot atliekvielu uzraudzības plāna noteikumus, jāņem vērā cita vērtīga informācija izvēloties paraugus, piemēram, pagaidām nezināmu vielu izmantošana, noteiktos reģionos pēkšņi parādījušās slimības, negodīgas rīcības pazīmes utt. 2.2. Paraugu ņemšanas stratēģija Atliekvielu uzraudzības plāna mērķi ir: a) noteikt visu nelikumīgo apstrādi, kā minēts Direktīvas 96/23/EK 2.b) pantā; b) uzraudzīt veterināro zāļu atliekvielu atbilstību maksimālajam atliekvielu līmenim, kas noteikts Padomes Regulas (EEK) Nr. 2377/90 [2] I un III pielikumā, un maksimālo pesticīdu daudzumu, kas noteikts Padomes Direktīvas 86/363/EEK [3] II pielikumā vai valsts noteikumos par vides piesārņotājiem; c) apsekot un atklāt iemeslus atliekvielu esamībai dzīvnieku izcelsmes pārtikā. 2.3. Paraugu ņemšana 2.3.1. Definīcijas 2.3.1.1. Mērķa paraugs Mērķa paraugs ir paraugs, kas paņemts saskaņā ar paraugu ņemšanas stratēģiju, kā minēts iepriekš 2.2. punktā. 2.3.1.2. Aizdomīgs paraugs Aizdomīgs paraugs ir paraugs, kas paņemts: - ņemot vērā pozitīvos rezultātus paraugam, kas paņemts saskaņā ar Direktīvas 96/23/EK 5. panta prasībām, - ņemot vērā 11. pantu, - ņemot vērā 24. panta prasības. 2.3.1.3. Izlases paraugs Izlases paraugs ir paraugs, kas paņemts statistiskiem mērķiem, lai nodrošinātu reprezentatīvus datus. 2.3.2. Mērķa paraugu ņemšana saimniecībā 2.3.2.1. Mērķa parauga izvēles kritēriji Saimniecības mērķa paraugu ņemšanai saimniecībās var izvēlēties, izmantojot vietējās zināšanas vai jebkādu citu noderīgu informāciju, piemēram, nobarošanas sistēmu, šķirni vai dzīvnieka dzimumu. Inspektors novērtē visus saimniecības krājumus, lai izvēlētos dzīvniekus, kuri tiks ņemti paraugiem. Lai veiktu novērtējumu, inter alia, jāievēro arī šādi kritēriji: - farmakoloģiski aktīvu vielu izmantošanas pazīmes, - sekundārās dzimuma raksturīgās īpašības, - uzvedības izmaiņas, - tāds pats attīstības līmenis citas šķirnes/kategorijas dzīvnieku grupā, - dzīvnieki ar labu uzbūvi un mazu tauku kārtu. 2.3.2.2. Mērķa paraugu tips, kas jāievāc Lai noteiktu farmakoloģiski aktīvās vielas, attiecīgie piemērotie paraugi jāņem saskaņā ar atliekvielu uzraudzības plāna noteikumiem. 2.3.3. Mērķa paraugu ievākšana sākotnējās apstrādes uzņēmumos 2.3.3.1. Izvēles kritēriji Veicot dzīvnieku kautķermeņu un/vai dzīvnieku produktu novērtējumu, kuri tiks ņemti kā paraugi, inspektors, inter alia, piemēro šādus kritērijus: - dzimums, vecums, suga un lauksaimniecības sistēma, - informācija par ražotāju, - farmakoloģiski aktīvu vielu izmantošanas pazīmes, - parastā prakse attiecībā uz noteiktu farmakoloģiski aktīvu vielu izmantošanu attiecīgajā lauksaimnieciskās ražošanas sistēmā. Paņemot paraugus, jācenšas neņemt vairākus paraugus no viena ražotāja. 2.3.3.2. Ievākto paraugu tips Lai noteiktu farmakoloģiski aktīvās vielas, attiecīgie piemērotie paraugi jāņem saskaņā ar atliekvielu uzraudzības plāna noteikumiem. 2.4. Paraugu daudzums Minimālie paraugu daudzumi jādefinē valsts atliekvielu uzraudzības plānā. Paraugu skaitam jābūt pietiekošam, lai sertificētās laboratorijas varētu īstenot analītiskās procedūras, kas nepieciešamas, lai pabeigtu izpēti un apstiprinošās analīzes. 2.5. Iedalījums apakšparaugos Ja vien tas ir tehniski iespējams vai tiek pieprasīts valsts tiesību aktos, katrs paraugs jāsadala vismaz divos vienādos apakšparaugos, kur katram var veikt pilnīgu analītisko procedūru. Apakšnodalījumu var īstenot paraugu ņemšanas vietā vai laboratorijā. 2.6. Paraugu ņemšanas trauki Paraugi jāievāc piemērotos traukos, lai saglabātu paraugu viengabalainību un izsekojamību. Jo īpaši, traukiem jānovērš aizstāšana, tālāka piesārņojuma izplatība un noārdīšanās. Trauks ir oficiāli jāaizzīmogo. 2.7. Paraugu ņemšanas atskaite Pēc katras paraugu ņemšanas procedūras jāsastāda atskaite. Paraugu ņemšanas atskaitē inspektors iekļauj vismaz šādus datus: - kompetentās iestādes adresi, - inspektora vārdu vai identifikācijas kodu, - parauga oficiālo koda numuru, - parauga ņemšanas datumu, - personas, kurai pieder dzīvnieki vai dzīvnieku izcelsmes produkti, vai personas, kura ir atbildīga par dzīvniekiem vai to izcelsmes produktiem, vārdu un adresi, - dzīvnieku izcelsmes saimniecības nosaukumu un adresi (ja paraugs tiek ņemts saimniecībā), - uzņēmuma-lopkautuves numura reģistrācijas numuru, - dzīvnieka vai produkta identifikāciju, - dzīvnieka sugu, - parauga formu, - medikamentus, kas izmantoti pēdējo četru nedēļu laikā pirms parauga ņemšanas (ja paraugu ņem saimniecībā), - vielu vai vielu grupu, kas tiks pārbaudīta, - īpašas piezīmes. Jānodrošina atskaites kopijas atkarībā no paraugu ņemšanas procedūras. Paraugu ņemšanas atskaite un tās kopijas jāparaksta vismaz vienam inspektoram: ja paraugus ņem saimniecībā, var uzaicināt, lai zemnieks vai viņa pārstāvis paraksta oriģinālo paraugu ņemšanas atskaiti. Paraugu ņemšanas atskaites oriģināls paliek kompetentajā iestādē, kurai ir jānodrošina, ka nepiederošas personas nevar piekļūt atskaites oriģinālam. Ja vajadzīgs, zemnieku vai uzņēmuma īpašnieku var informēt par veikto paraugu ievākšanu. 2.8. Laboratorijas atskaite Laboratorijas atskaite, kuru ievieš kompetentās iestādes, iekļauj vismaz šādu informāciju: - kompetentās iestādes adresi, - inspektora vārdu vai identifikācijas kodu, - parauga oficiālo koda numuru, - parauga ņemšanas datumu, - dzīvnieka sugu, - parauga formu, - vielu vai vielu grupu, kas tiks pārbaudīta, - īpašas piezīmes. Šo atskaiti kopā ar paraugiem iesniedz laboratorijai, kurā veiks analīzes. 2.9. Transports un uzglabāšana Atliekvielu uzraudzības plāni precizē piemērotos glabāšanas un transportēšanas nosacījumus katram analizējama materiāla/formas kombinācijai, lai nodrošinātu analizējamā materiāla piemērotību un viengabalainību. Īpaša uzmanība jāpievērš transporta kastēm, temperatūrai un piegādes laikiem attiecīgajai laboratorijai. Jebkādas neatbilstības gadījumā uzraudzības plāna noteikumiem, laboratorijas tūlīt informē kompetento iestādi. [1] OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp. [2] OV L 224, 18.8.1990., 1. lpp. [3] OV L 221, 7.8.1989., 43. lpp. --------------------------------------------------