ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
23.

Attiecībā uz pielikumiem lietas dalībnieki rūpīgi atlasa dokumentus, kuriem ir nozīme strīda izskatīšanā, ņemot vērā materiāla rakstura un valodu ierobežojumus, kas ir jāievēro Civildienesta tiesai un lietas dalībniekiem. Informācija, kura Civildienesta tiesai pašai ir pieejama (piemēram, Eiropas Savienības tiesu judikatūra, kas citēta procesuālajos dokumentos), nav jāiesniedz. Jāievēro šādas formas prasības: a) pielikumi ir jānumurē, tajos ir jābūt norādei uz procesuālo rakstu, kam tie ir pievienoti (attiecībā uz prasības pieteikumu, piemēram, “A.1, A.2” utt.; attiecībā uz iebildumu rakstu “B.1, B.2”; attiecībā uz repliku “C.1, C.2”; attiecībā uz atbildi uz repliku “D.1, D.2”), un, ja to ir vairāk nekā trīs, vēlams tos iesniegt ar atdalošajām lapām; b) pielikumiem ir jābūt viegli salasāmiem; pielikums, kas nav pietiekami kvalitatīvs, netiks pieņemts; c) pielikumi jāsagatavo tiesvedības valodā vai tiem jāpievieno tulkojums; pielikumi, kas neatbilst šīm prasībām, principā nevar tikt pieņemti (skat. Reglamenta 29. pantu, kurā saistībā ar valodu lietojumu ir norāde uz Eiropas Savienības Vispārējās tiesas Reglamenta 35. panta 3. punktu). Saskaņā ar Norādījumu sekretāram 8. panta 5. punktu no šī noteikuma ir iespējams atkāpties tikai attiecīgi pamatotos gadījumos; d) pielikumi ir jāiesniedz kopā ar pielikumu sarakstu, kurā attiecībā uz katru no tiem ir norādīts numurs (piemēram, A.1), tā raksturs (piemēram, “… gada … X kunga vēstule Y kundzei”), prasības pieteikuma lappuse un punkts, kurā šis pielikums ir minēts (piemēram, “7. lpp., 17. punkts”), tā lappušu skaits un tās lappuses numurs, kurā pielikums sākas; pielikumu saraksta paraugs ir iekļauts Prasības pieteikuma paraugā, kas pieejams interneta vietnē www.curia.europa.eu; e) prasības pieteikuma, kas iesniegts, izmantojot lietojumprogrammu e-Curia, pielikumi ir jāiekļauj vienā vai vairākās datnēs atsevišķi no datnes, kurā ir ietverts prasības pieteikums. Vienā datnē principā var ietvert visus pielikumus. Nav vēlams katram pielikumam izveidot atsevišķu datni; f) prasības pieteikuma, kas iesniegts, izmantojot lietojumprogrammu e-Curia, pielikumus, kuri ir minēti šī prasības pieteikuma tekstā un kurus to rakstura dēļ nevar iesniegt, izmantojot e-Curia, var nosūtīt atsevišķi papīra formā atbilstoši Reglamenta 34. panta 1. punktam, ar nosacījumu, ka tie ir minēti šī prasības pieteikuma, kas iesniegts, izmantojot lietojumprogrammu e-Curia, pielikumu sarakstā. Pielikumu sarakstā ir jānorāda pielikumi, kas tiks iesniegti atsevišķi. Šie pielikumi kancelejā ir jāsaņem vēlākais desmit dienas pēc prasības pieteikuma iesniegšanas, izmantojot e-Curia.
(1)

Jaunākās pārtikas un patēriņa preču cenu tendences ir izraisījušas bažas, it sevišķi attiecībā uz to ietekmi uz jaunattīstības valstīm. Komisija ierosināja izveidot jaunu mehānismu ātrai reaģēšanai uz pārtikas cenu paaugstināšanos jaunattīstības valstīs (1), un abas budžeta lēmējinstitūcijas iestādes 2008. gada 21. novembra saskaņošanas sanāksmē vienojās daļu šim mehānismam nepieciešamā finansējuma nodrošināt no ārkārtas palīdzības rezerves.
8.

Lietas dalībnieku iesniegtajiem procesuālajiem rakstiem ir jābūt tādā formā, kas pieļauj dokumentu elektronisku apstrādi Pirmās instances tiesā, it īpaši iespēju dokumentus skenēt, un ļauj atpazīt rakstu zīmes. Lai varētu izmantot šos tehniskos līdzekļus, ir jābūt ievērotām šādām prasībām: a) ir jāizmanto balts papīrs bez līnijām A4 formātā. Tekstam ir jābūt tikai vienā lapas pusē (“uz vienas puses”, nevis “uz abām pusēm”); b) procesuālā raksta un attiecīgā gadījumā pielikumu lapas ir jāsavieno tā, lai tās viegli varētu atdalīt (tās nedrīkst iesiet vai noturīgi savienot ar līmi, skavām vai tamlīdzīgi); c) tekstam ir jābūt rakstītam bieži lietotā šriftā (piemēram, “Times New Roman”, “Courier” vai “Arial”), rakstu zīmju lielumam tekstā ir jābūt vismaz 12 punktiem un zemsvītras piezīmēs – vismaz 10 punktiem, ar rindstarpu 1,5 un vismaz 2,5 cm platām malām lapas augšā, apakšā, kreisajā un labajā pusē; d) procesuālā raksta lapas ir jānumurē pēc kārtas augošā secībā, numurus norādot augšējā labajā stūrī. Ja procesuālajam rakstam ir pielikumi, lappušu numerācija jāveic atbilstoši šo praktisko norādījumu 52. punktā iekļautajām norādēm.
8.

Līdzekļu piešķiršana pētniecībai un izstrādei un inovācijām gan valstu, gan ES mērogā ir viens no galvenajiem elementiem, lai uzlabotu jaunu sistēmu, lietojumprogrammu un pakalpojumu informācijas un tīklu drošības līmeni; būtu jāpastiprina centieni ES līmenī ar drošību saistītas pētniecības un inovāciju jomās, jo īpaši ar 7. pamatprogrammu (FP7) un Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu (CIP); centieni būtu jāvērš arī uz pasākumiem, lai izplatītu to rezultātus un iedrošinātu to komerciālu izmantošanu, tostarp izvērtējot to noderīgumu plašākai sabiedrībai; tas uzlabos Eiropas piegādātāju spējas sniegt risinājumus drošības jomā, kas atbilst Eiropas tirgus specifiskajām prasībām;
2.

Apglabāšanas kompleksa ekspluatācijas laikā: — radioaktīvie atkritumi tiks ievietoti bez nodoma tos no turienes izņemt, — apglabāšanas kompleksam nebūs jāsaņem noplūžu atļauja attiecībā uz šķidrajiem un gāzveida radioaktīvo vielu efluentiem. Normālos ekspluatācijas apstākļos no apglabāšanas kompleksa neizplūdīs ne gāzveida, ne šķidrie radioaktīvie efluenti, — ja pēc tāda veida un apmēra avārijām, kādas aplūkotas vispārīgajos datos, notiktu neparedzēta radioaktīvo efluentu noplūde, radioaktīvā starojuma dozas, ko saņemtu citas dalībvalsts iedzīvotāji, būtiski neietekmētu to veselību, ņemot vērā standartlīmeņus, kas noteikti drošības pamatstandartos (Direktīva 2013/59/Euratom) (3).
2.

Apglabāšanas kompleksa ekspluatācijas laikā: — radioaktīvie atkritumi tiks ievietoti bez nodoma tos no turienes izņemt, — apglabāšanas kompleksam nebūs jāsaņem noplūžu atļauja attiecībā uz šķidrajiem un gāzveida radioaktīvo vielu efluentiem. Normālos ekspluatācijas apstākļos no apglabāšanas kompleksa neizplūdīs ne gāzveida, ne šķidrie radioaktīvie efluenti, — ja pēc tāda veida un apmēra avārijas, kāda aplūkota vispārīgajos datos, notiktu neparedzēta radioaktīvo efluentu noplūde, radioaktīvā starojuma dozas, ko saņemtu citas dalībvalsts iedzīvotāji, būtiski neietekmētu to veselību, ņemot vērā standartlīmeņus, kas noteikti drošības pamatstandartu direktīvās (3).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 374/3

KOMISIJAS ATZINUMS

(2011. gada 21. decembris)

saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu par to radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas plānu, kuri rodas no jaunām zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtām, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, Skotijā, Dounreay licencētā kodolobjekta tiešā tuvumā

(Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)

2011/C 374/02

Turpmāk sniegtais novērtējums veikts saskaņā ar Euratom līgumu, neskarot nekādus papildu novērtējumus, kas jāveic saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saistības, kas izriet no tā un no sekundāriem tiesību aktiem.

Atbilstīgi Euratom līguma 37. pantam Eiropas Komisija 2011. gada 29. jūnijā saņēma no Apvienotās Karalistes valdības vispārīgus datus saistībā ar to radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas plānu, kuri rodas no jaunām zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtām, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, Skotijā, Dounreay licencētā kodolobjekta tiešā tuvumā.

Pamatojoties uz šiem datiem un papildu informāciju, kuru Komisija pieprasīja 2011. gada 11. jūlijā un kuru Apvienotās Karalistes iestādes sniedza 2011. gada 25. augustā, un apspriedusies ar ekspertu grupu, Komisija ir pieņēmusi šādu atzinumu.

1. Attālums starp jaunām zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtām un tuvāko punktu kādas citas dalībvalsts teritorijā, šajā gadījumā Īrijā, ir aptuveni 600 km.

2. Jauno zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtu ekspluatācijas posmā: — radioaktīvos atkritumus ievietos jaunās zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtās bez nodoma tos no turienes izņemt, — jaunajām zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtām nav jāsaņem izplūžu atļauja šķidro un gāzveida radioaktīvo vielu izplūdēm; Normālas ekspluatācijas apstākļos no jaunajām zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtām nenotiks radioaktīvu gāzu vai šķidrumu noplūdes. Normālos ekspluatācijas apstākļos jaunās zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtas neradīs kaitīgu ietekmi uz citas dalībvalsts iedzīvotāju veselību, — ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neparedzēta radioaktīvā piesārņojuma noplūde, devas, ko saņemtu citu dalībvalstu iedzīvotāji, no veselības viedokļa nebūtu būtiskas.

3. Pēc jauno zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtu ekspluatācijas beigām: jauno zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtu galīgās slēgšanas pasākumi, kas aprakstīti vispārīgajos datos, vieš paļāvību, ka iepriekš 2. punktā minētie secinājumi būs spēkā ilgtermiņā.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka apsaimniekošanas plāna īstenošana attiecībā uz jebkāda veida radioaktīvajiem atkritumiem no jaunām zema radioaktivitātes līmeņa atkritumu noglabāšanas iekārtām, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, Skotijā, Dounreay licencētā kodolobjekta tiešā tuvumā, gan normālas darbības apstākļos un pēc tās galīgās slēgšanas, gan notiekot negadījumam, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, nevarētu radīt ūdens, augsnes vai gaisa radioaktīvo piesārņojumu citā dalībvalstī.
(6)

Sasniedzot budžeta deficīta attiecību 3,9 % no IKP 2010. gadā, par mērķi tiek izvirzīta tā vispārēja stabilizēšana salīdzinājumā ar 2009. gadu. Tāda pati attīstība tiek plānota primārajam budžeta deficītam, kura mērķis ir 0,6 % no IKP. Vērtējot pēc nominālās vērtības, 2010. gada budžeta deficīta mērķis ir saskaņā ar Padomes 2010. gada 16. februāra ieteikumu atbilstīgi 126. panta 7. punktam. Pasākumiem 2010. gada budžetā ir vispārēja neitrāla ietekme uz budžeta pozīciju, un tie ietver, no vienas puses, turpmākus atveseļošanas pasākumus ekonomikas atbalstam un, no otras puses, konsolidācijas pasākumus. Paredzēts, ka ieņēmumu apmērs budžetā palielināsies par 2,4 procentpunktiem no IKP 2010. gadā, ko atkarībā no pieaugošā nozīmīguma panāks ar i) diskrecionāriem nodokļu palielināšanas pasākumiem un labāku nodokļu sistēmas darbību; ii) prognozētiem augstiem nodokļu ieņēmumiem un iii) “citu” ieņēmumu palielināšanu, kuru pamatā ir ES struktūrfondu izmantošana. Plānots izdevumu pieaugums par 2,5 procentpunktiem no IKP, ko izraisa ieguldījumu palielināšana un “citu” izdevumu pieaugums. Papildu atveseļošanas pasākumu izmaksas daļēji neitralizē valsts sektorā strādājošo darba algu samazinājums, kas veido daļu no IKP, pirmkārt, pateicoties labvēlīgajam bāzes efektam (daži neregulāri izdevumi 2009. gadā), bet arī atspoguļo ierobežojumus attiecībā uz pieņemšanu darbā. Saskaņā ar programmu tiek plānots, ka strukturālā bilance, t. i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodikai, pasliktināsies par aptuveni 0,25 procentpunktiem no IKP 2010. gadā, kas liecina par izteikti neitrālu fiskālo nostāju.
(7)

Programmā nav iekļauta labi pamatota vidēja termiņa budžeta stratēģija, un tajā nav ievērotas svarīgas Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Jo īpaši Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 3. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteikts, ka jāiesniedz šāda informācija: “budžeta un citu veikto un/vai ierosināto ekonomikas politikas pasākumu apraksts, lai sasniegtu programmas mērķus un, galvenā budžeta pasākumu gadījumā, novērtējums to kvantitatīvajai ietekmei uz budžetu”. Turklāt rīcības kodeksā ir skaidra atsauce uz nepieciešamību iekļaut informāciju “par izdevumu un ieņēmumu attiecību un atsevišķi par to komponentiem”, kā arī par “valsts budžeta deficītu, sadalot to pa apakšsadaļām”. Šāda informācija nav sniegta. Programmā ir iekļauts budžeta attīstības virziens ar pamatdeficīta samazinājumu, sākot ar 2011. gadu, bet tajā nav iekļauta informācija par paredzētajiem pasākumiem mērķu sasniegšanai, kā arī nav sniegta informācija par plānoto plašo ieņēmumu un izdevumu komponentu attīstību un mērķiem dažādiem valsts pārvaldes līmeņiem. Paredzams, ka pamatdeficīts turpinās palielināties, sasniedzot 4 % 2010. gadā, un pēc tam līdz programmas perioda beigām samazināsies līdz 1,5 %. Primārā bilance kopumā attīstīsies līdzīgi. Paredzams, ka pārrēķinātais strukturālais deficīts 2010. gadā turpinās pasliktināties vēl par 0,2 procentpunktiem, un pēc tam pakāpeniski uzlabosies, jo īpaši 2012. un 2013. gadā. Programmā nav paredzēta vidējā termiņa mērķa (pārpalikums 0,5 % apmērā no IKP cikliski koriģētā izteiksmē, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) sasniegšana programmas periodā. Saskaņā ar programmu šo deficīta mērķu sasniegšanai būs vajadzīgas koriģējošas darbības, jo īpaši tāpēc, ka pasākumiem, par kuriem lēmumi pieņemti iepriekšējos gados, un fiskālās stimulēšanas pasākumiem joprojām ir ekspansīva ietekme programmas perioda lielākās daļas laikā. Atjauninātajā programmā aprēķinātais valsts parāds ir 89,6 % no IKP 2008. gadā, salīdzinājumā ar 84 % 2007. gadā. Papildus tam, ka palielinās budžeta deficīts un samazinās IKP pieaugums, parāda līmeņa paaugstināšanos veicina ievērojama parāda-deficīta korekcija, kas galvenokārt saistīta ar banku glābšanas operācijām (6 % no IKP). Programmā lēsts, ka parāda attiecība pret IKP turpinās palielināties, sasniedzot 95 % 2010. gadā, stabilizēsies 2011. gadā un pēc tam nedaudz samazināsies. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2009. gada pavasara prognozi parāda līmenis 2009. gadā sasniegs aptuveni 96 % no IKP un nedaudz pārsniegs 100 % no IKP 2010. gadā. Prognožu atšķirība salīdzinājumā ar atjaunināto programmu skaidrojama ar atšķirīgiem skaitļiem par izaugsmi un kopējo valsts budžeta deficītu.
(6)

Pēc tam, kad kopējais deficīts būs sasniedzis maksimumu 2009. gadā, gaidāms, ka 2011. gadā tas samazināsies zem 4 % no IKP. Līdzīgā kārtā primārās bilances deficīts līdz 2011. gadam sasniegs 1,9 % no IKP, ko var salīdzināt ar 4,1 % deficītu 2009. gadā. Strukturālā izteiksmē valsts budžeta deficīts palielināsies no 3,5 % no IKP 2008. gadā līdz 4,75 % 2009. gadā, un tas atspoguļo diskrecionāro pasākumu ietekmi uz budžetu, kā arī ieņēmumu samazināšanos saistībā ar korekcijām nekustāmā īpašuma nozarē. Šajā aprēķinā nav ņemti vērā 0,75 procentu punkti no IKP, kurus veido 2009. gada budžetā iekļautie vienreizējie pasākumi, kas samazina ieņēmumus. Atjauninājumā ir noteikts, ka fiskālas korekcijas tiks veiktas, prognozējot, ka strukturālā bilance uzlabosies par 1,25 % un mazliet vairāk par 0,5 % no IKP attiecīgi 2010. un 2011. gadā. Rezultātā programmā ir paredzēts, ka strukturālais deficīts 2011. gadā samazināsies līdz 2,75 % (4). Saskaņā ar programmu šīs korekcijas mērķis ir panākt vidējā termiņa budžeta mērķi (VTM) — līdzsvarotu budžeta stāvokli, bet nav paredzams, ka to izdosies panākt programmas periodā. Uzlabojumu 2010. gadā var daļēji skaidrot ar 2008. gada novembrī pieņemto stimulēšanas pasākumu pagaidu raksturu. Turklāt programmā nav izklāstīti citi pasākumi, kas pamatotu prognozēto strukturālās bilances pasliktināšanos. Prognozē, ka valsts kopējais parāds, ko 2008. gadā lēš 39,5 % apmērā no IKP, programmas periodā palielināsies aptuveni par 14 punktiem. Papildus tam, ka palielinās budžeta deficīts un samazinās IKP pieaugums, parāda attiecības palielināšanos (galvenokārt 2009. gadā) veicina banku aktīvu iegāde finanšu glābšanas pasākumu ietvaros.
(5)

Vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir stiprināt makroekonomisko stabilitāti ar stingrāku fiskālo politiku. Salīdzinājumā ar iepriekšējo atjauninājumu vidēja termiņa mērķa sasniegšanas gads ir atlikts uz vienu gadu vēlāk no 2008. līdz 2009. gadam, neskatoties uz to, ka kopumā makroekonomiskais scenārijs nav mainījies. Tomēr, informācijai programmā piemērojot kopīgi pieņemto metodiku, var spriest, ka no 2008. gada VTO varētu sasniegt. Programmas mērķis ir vispārējās valdības budžeta bilances līmeņa pakāpenisks uzlabojums no 0,9 % deficīta 2007. gadā līdz 0,8 % pārpalikumam 2010. gadā. Tiek prognozēts, ka saskaņā ar kopīgi pieņemtu metodiku aprēķinātā strukturālā bilance uzlabosies no deficīta 1,25 % no IKP 2007. gadā līdz 1 % pieaugumam 2010. gadā ar galvenajām korekcijām, kas pārceltas pēc 2008. gada. Pateicoties nosacīti spēcīgai ekonomiskai izaugsmei, korekcijas plānots veikt, palielinot ieņēmumu attiecību pret IKP salīdzinājumā ar izdevumu attiecību pret IKP (attiecīgi 3,9 procentu punkti salīdzinājumā ar 2,2 procentu punktiem). Neraugoties uz turpmāku tiešo nodokļu samazinājumu, gaidāms, ka ieņēmumi pieaugs, pamatojoties uz pastiprinātu ES līdzekļu ieplūdi, akcīzes nodokļu palielinājumu un ievērojamu turpmāku uzlabojumu nodokļu iekasēšanā. Attiecībā uz izdevumiem pieaugums saistās ar ievērojami paaugstinātiem sociāliem maksājumiem un pieaugošiem valsts ieguldījumiem, kuru pamatā ir galvenokārt ES līdzekļi. Fiskālās disciplīnas tiesību akta pieņemšanas mērķis 2007. gada novembrī bija nodrošināt stingru apņemšanos attiecībā uz fiskāliem ierobežojumiem. Tiesību akts ir spēkā kopš 2008. gada sākuma un ar to nosaka, ka vispārējās valdības finanses būtu jāpārvalda tā, lai sasniegtu bilancei vai pārpalikumam tuvu budžeta stāvokli, un tādēļ tiesību aktā arī paredzēts noteikt izdevumu ierobežojumus. Tomēr tiesību aktā uzmanība vērsta uz gada budžeta sastādīšanu un izpildi, bet tajā nav iekļauts vidējā termiņa budžeta nākotnes plāns, kas ir jānostiprina.
(3)

Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē lēsts, ka 2006. gadā vispārējās valdības deficīts ir 10,1 % no IKP, kas atbilst pārskatītajam mērķim 2006. gada septembra atjauninājumā (2) un jāsalīdzina ar 2005. gada decembrī atjauninātajā konverģences programmā noteikto mērķi 6,1 % no IKP. Pārsniegums, salīdzinot ar sākotnēji paredzēto deficītu, radies galvenokārt tikai izdevumu dēļ (aptuveni 5 % no IKP), ko lielākoties veido centrālo budžeta institūciju darbības izmaksas, pensiju un veselības aprūpes izdevumi un pašvaldību investīcijas. Tas arī atspoguļo autoceļu būves investīciju iekļaušanu vispārējās valdības izdevumos (1,1 % no IKP). 2006. gada vasarā pieņemto budžeta korekciju paketi 1,5 % apmērā no IKP veido pasākumi ieņēmumu palielināšanai un daži tūlītēji izdevumu samazinājumi veselības aprūpes tēriņu, gāzes cenu subsīdiju un valsts pārvaldes jomā. Paredzams, ka šiem pasākumiem (izņemot pilnīgu atsacīšanos no vispārējās budžeta rezerves 0,3 % apmērā no IKP) būs ievērojama ietekme arī 2007. gadā un vēlāk.
(7)

Ir paredzēts, ka strukturālais deficīts (t.i., cikliski koriģēts deficīts, no kā atskaitīti vienreizēji un citi pagaidu pasākumi), kas aprēķināts saskaņā ar kopīgu, saskaņotu metodoloģiju, turpināsies samazināties no 3 % no IKP 2006. gadā līdz aptuveni 3,5 % no IKP 2007. gadā, pirms tas uzlabosies un sasniegs 2,25 % no IKP 2009. gadā. Kā iepriekš norādīts, vidēja termiņa mērķis (VTM) programmā ietvertajam budžetam ir strukturāls deficīts — 0,9 % no IKP, ko programmā paredzēts sasniegt līdz 2011. gadam, t.i., pēc programmas beigām. Tā kā VTM ir striktāks par minimālo kritēriju (ko lēš no deficīta apmēram 1,75 % no IKP, un, to sasniedzot, vajadzētu būt izveidotai drošības rezervei, lai izvairītos no pārmērīga budžeta deficīta). VTM pareizi atspoguļo parāda attiecību un ražošanas potenciālā apjoma vidējo pieaugumu ilgtermiņā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 157/1

KOMISIJAS ATZINUMS

2007. gada 9. jūlijs

par plānu, kā atbilstīgi Euratom Līguma 37. pantam atbrīvoties no radioaktīvajiem atkritumiem, kas radušies no NCS radioaktīvo atkritumu uzglabāšanas iekārtas Hānavas objektā Vācijā

(autentisks ir tikai teksts vācu valodā)

(2007/C 157/01)

2006. gada 18. oktobrī Eiropas Komisija atbilstīgi Euratom Līguma 37. pantam saņēma no Vācijas Federatīvās Republikas valdības vispārīgus datus par plānu, kā atbrīvoties no radioaktīvajiem atkritumiem, kas radušies no NCS iekārtas Hānavas objektā.

Pamatojoties uz šiem datiem un papildu informāciju, kuru Komisijas pieprasīja 2006. gada 7. decembrī un ko Vācijas valdība sniedza 2007. gada 31. janvārī, un apspriedusies ar ekspertu grupu, Komisija ir sagatavojusi šādu atzinumu.

1. Attālums starp iekārtu un tuvāko punktu kādas citas dalībvalsts teritorijā, šajā gadījumā Francijā, ir aptuveni 150 km.

2. Normālas darbības apstākļos šķidrie un gāzveida izmeši neradīs būtisku risku citu dalībvalstu iedzīvotāju veselībai.

3. Cietos radioaktīvos atkritumus, kas radīsies no ražotnes darbības, iznīcinās apstiprinātā objektā.

4. Ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neplānota radioaktīva piesārņojuma noplūde, šo noplūžu apjoms, kas varētu skart citas dalībvalstis, neradītu veselības apdraudējumu attiecīgās dalībvalsts iedzīvotājiem.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka, īstenojot jebkāda veida radioaktīvo atkritumu iznīcināšanas plānu, kuri rastos no NCS iekārtas darbības Hānavas objektā Vācijas Federatīvajā Republikā, gan normālā ekspluatācijas režīmā, gan pēc negadījuma, kura veids un apjoms minēts vispārīgajos datos, citas dalībvalsts ūdeņos, augsnē vai gaisa telpā no veselības aizsardzības viedokļa būtisks radioaktīvais piesārņojums neradīsies.
(3)

2006. gada atjauninātā stabilitātes programma paredz, ka 2006. gadā deficīts būs 5,7 % no IKP (2). Tas ir pretrunā Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozei — 4,7 % no IKP. Komisijas scenārijā nav ņemta vērā novirze 0,9 % apmērā no IKP, lai dzēstu ar ātrvilcienu projektu (Ferrovie dello Stato — RFI/TAV) (3) saistīto dzelzceļa uzņēmuma parādu saskaņā ar lēmumu, kas pieņemts budžeta procesa pēdējā posmā. Savukārt Komisijas dienestu rudens prognozē minētais vispārējās valdības deficīts ir lielāks nekā iepriekšējā atjauninātajā stabilitātes programmā norādītie 3,5 % no IKP. Atšķirība 1,2 % apjomā no IKP ir skaidrojama ar vienreizējo pasākumu atšķirīgo ietekmi (0,8 % no IKP) un pastāvīgo negatīvo ietekmi, ko rada Eiropas Kopienu Tiesas nolēmums par PVN piemērošanu uzņēmumu automašīnām (0,4 % no IKP).
(6)

Atjauninātajā programmā paredzēts samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu zem 3 % no IKP atsauces vērtības 2008. gadā, ņemot vērā Padomes ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu. Jo īpaši tajā paredz samazināt deficītu par vairāk kā 2 IKP procentu punktiem laikā no 2005. gada līdz 2008. gadam, un primāro deficītu par 2,3 procentu punktiem. Taču, neņemot vērā divu vienreizēju izdevumu ietekmi 2005. gadā, nominālā deficīta uzlabojums šajā laikā bija tikai 1 IKP procentu punkts. Deficīta samazinājums galvenokārt atspoguļo izdevumu samazinājumu (par 2,3 procentu punktiem no IKP) programmas laikā, ieņēmumi kopumā paliekot nemainīgiem (-0,2 procentu punkti). Valsts patēriņš un sociālie pabalsti ir tie izdevumu posteņi, ko kā IKP daļu paredzēts samazināt visvairāk. Valsts investīcijām paredzēts būtisks pieaugums no 5 % no IKP 2004. gadā līdz vairāk nekā 6 % no IKP 2008. gadā, ievērojami pārsniedzot ES vidējo rādītāju (2,5 % no IKP 2005. gadā). Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu atjauninātā 2005. gada novembra programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas, kaut arī makroekonomikas scenārijs tās pamatā ir ievērojami stingrāks.
(2)

Laikposmā no 1995. gada līdz 2004. gadam Itālijas IKP vidējā pieauguma likme bija 1 % gadā, nepārsniedzot 2 % likmi eiro zonā. Pēdējo desmit gadu laikā Itālijā ir ievērojami palēninājies ražīguma pieaugums, vērojama pakāpeniska konkurences samazināšanās, kā rezultātā notiek pastāvīga eksporta tirgus daļu zaudēšana, turklāt kopš 2000. gada radies būtisks ražošanas darbības samazinājums. Itālija 1990. gados veica būtiskus fiskālās konsolidācijas pasākumus, samazinot valsts budžeta deficītu no gandrīz 12 % no IKP 1990. gadā līdz līmenim, kas nepārsniedza 2 %, deviņdesmito gadu beigās. Tomēr 2001., 2003. un 2004. gadā deficīts atkal pieauga, pārsniedzot 3 % no IKP, saglabājoties tuvu šādam līmenim, vienīgi pateicoties būtiskiem vienreizējiem pasākumiem ( 2 ). Primārais pārpalikums no 5 % no IKP 1999. gadā samazinājās līdz 1,8 % no IKP 2004. gadā, un ievērojami palēninājās parāda procentuālā vērtības attiecībā pret IKP samazinājums, kas bija sasniedzis 125 % 1994. gadā. Parāds 2004. gada beigās bija 106 % no IKP.