Oficiālais Vēstnesis L 311 , 12/12/2000 Lpp. 0017 - 0020



Eiropas Parlamenta un padomes Regula (EK) Nr. 2700/2000 (2000. gada 16. novembris) par grozījumiem Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienu muitas kodeksa izveidi EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 26., 95. un 133. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3], tā kā: (1) 253. panta 4. punkts Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienu muitas kodeksa izveidi [4] nosaka, ka līdz 1998. gada 1. janvārim, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, ko var papildināt priekšlikumi, Padomei ir jāpārskata kodekss, lai izdarītu pielāgojumus, kas varētu būt vajadzīgi, ņemot vērā iekšējā tirgus izveidi. (2) Katra kodeksa pārskatīšana, neradot šķēršļus starptautiskajai tirdzniecībai, ir jāuzskata par iespēju ieviest līdzekļus un procedūras krāpšanas novēršanai, jo krāpšanas novēršana ir viens no labākajiem paņēmieniem, kā taupīt nodokļu maksātāju naudu, kā uzsvērts Padomes 1998. gada 19. maija secinājumos. (3) Būtu jāņem vērā Padomes 1996. gada 25. oktobra Rezolūcija par Kopienas muitas noteikumu un procedūru vienkāršošanu un racionalizāciju [5]. (4) Vēl nav pieņemts lēmums par dažādu dienestu pilnvarām noteikt maiņas kursu pēc eiro ieviešanas. (5) Būtu jāparedz iespēja nepievienot dažus dokumentus muitas deklarācijām, kas iesniegtas, izmantojot datu apstrādes tehniku. (6) Lai vienkāršotu režīmu, kādā veic ievešanu pārstrādei, pārstrādi muitas kontrolē un pagaidu ievešanu, noteikumi būtu jādara elastīgāki. (7) Ir lietderīgi saskaņā ar komitejas procedūru paredzēt citus gadījumus, kuros maksājumus, kas saistīti ar izvešanu pārstrādei, aprēķina, pamatojoties uz pārstrādes izmaksām. (8) Dažās brīvajās zonās attiecībā uz glabāšanu muitas noliktavās un uz muitas dienestu izdarītajām muitas pārbaudēm var būt lietderīgi formalitātes ļaut veikt saskaņā ar minēto procedūru. (9) Dažos gadījumos labums, ko gūst no labvēlīga tarifa režīma, kuru piešķir preču rakstura vai paredzētā galapatēriņa dēļ, un no diferencētiem maksājumiem saskaņā ar izvešanu pārstrādei, būtu jādara pieejams arī tad, ja muitas parāds radies tādu iemeslu dēļ, kas nav preču laišana brīvā apgrozībā. (10) Noteikumos, kas attiecas uz vietu, kur radies muitas parāds, būtu jāietver īpaši noteikumi tādiem gadījumiem, kuros attiecīgā summa ir zemāka par attiecīgo ierobežojumu. (11) Lai varētu piešķirt preferenciāla tarifa režīmu, ir jādefinē muitas dienestu kļūdas jēdziens un tās personas labas ticības jēdziens, kam ir jāizdara maksājums. No personas, kam ir jāizdara maksājums, nevajadzētu prasīt atbildību par sistēmas darbības traucējumiem, kuri radušies trešās valsts dienestu kļūdas dēļ. Šādu dienestu izdots nepareizs sertifikāts tomēr nebūtu jāuzskata par kļūdu, ja sertifikāts pamatojas uz pieteikumu, kurā ir nepatiesas ziņas. Eksportētāja iesniegumā sniegto ziņu nepatiesums ir jānovērtē, pamatojoties uz visiem faktiem, kas ir attiecīgajā pieteikumā. Persona, kam jāizdara maksājums, var pamatot savu labu ticību, ja spēj pierādīt, ka ir rīkojusies ar pietiekamu rūpību, ja vien Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī nav publicēts paziņojums, kurā konstatēts, ka ir pamatotas šaubas. (12) Kopienas finanšu intereses un tās personas tiesības, kam jāizdara maksājums, būtu jāaizsargā pret pārmērīgi ilgu tiesvedību. (13) Būtu jāparedz iespēja atlikt pienākumu samaksāt nodokļa parādu, kas radies, kad preces ir izņemtas no muitas uzraudzības, ja ir vairāk par vienu debitoru, tā, lai muitas dienesti varētu uzsākt piedziņu pret vienu konkrētu debitoru. (14) Regulas (EEK) Nr. 2913/92 īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāapstiprina saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, kas nosaka Komisijai uzticēto izpildes pilnvaru īstenošanas kārtību [6]. (15) Regula (EEK) Nr. 2913/92 tādēļ būtu attiecīgi jāgroza, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Regulu (EEK) Nr. 2913/92 groza šādi: 1. Regulas 4. panta 24. punktu aizstāj ar šādu: "24. Komitejas procedūra, kas minēta 247. un 247.a pantā vai 248. un 248.a pantā." 2. Regulas 35. panta pirmo daļu aizstāj ar šādu: "Ja elementus, ko izmanto preču muitas vērtības noteikšanā, izsaka valūtā, kas nav vērtēšanas dalībvalsts valūta, tad ir jāizmanto valūtas maiņas kurss, ko attiecīgi publicējuši šajā jautājumā kompetentie dienesti." 3. Regulas 77. panta līdzšinējais teksts kļūst par 1. punktu, un pantu papildina ar šādu punktu: "2. Ja muitas deklarāciju sagatavo ar datu apstrādes tehniku, muitas dienesti var atļaut 62. panta 2. punktā minētos pavaddokumentus nepievienot deklarācijai. Tādā gadījumā dokumentus patur muitas dienesta rīcībā." 4. 115. panta 4. punktu aizstāj ar šādu: "4. Pasākumus, kuru mērķis ir aizliegt izmantot 1. punktu, paredzēt dažus nosacījumus 1. punkta izmantošanai vai atvieglot 1. punkta izmantošanu, var pieņemt saskaņā ar komitejas procedūru." 5. Regulas 117. panta c) punktam pievieno šādu teikumu:"Gadījumus, kad ekonomiskos nosacījumus uzskata par izpildītiem, var noteikt saskaņā ar komitejas procedūru." 6. Regulas 124. pantu aizstāj ar šādu: "124. pants 1. Nodokļu atmaksas sistēmu var izmantot visām precēm. To tomēr nevar izmantot, ja laikā, kad pieņem deklarāciju par laišanu brīvā apgrozībā: - uz ievedamajām precēm attiecas ievedamo daudzumu ierobežojumi, - ievedamajām precēm piemēro tarifu pasākumus kvotās noteiktajos daudzumos, - par ievedamajām precēm saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku ir jāuzrāda ievešanas vai izvešanas atļauja vai sertifikāts vai - kompensācijas produktiem ir noteikta eksporta kompensācija vai nodoklis. 2. Turklāt ievedmuitas nodokļa atmaksāšana saskaņā ar nodokļu atmaksas sistēmu nav iespējama, ja brīdī, kad pieņemta apstrādāto ražojumu izvešanas deklarācija, par šiem ražojumiem ir bijusi jāuzrāda ievešanas vai izvešanas atļauja vai sertifikāts saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku vai tiem ir bijusi noteikta eksporta kompensācija vai nodoklis. 3. Atkāpes no 1. un 2. punkta var noteikt saskaņā ar komitejas procedūru." 7. Regulas 131. pantu aizstāj ar šādu: "131. pants Tos gadījumus un konkrētos nosacījumus, kad var izmantot pārstrādi muitas kontrolē, nosaka saskaņā ar komitejas procedūru." 8. Regulas 133. panta e) punktam pievieno šādu teikumu:"Gadījumus, kad ekonomiskos nosacījumus uzskata par izpildītiem, var noteikt saskaņā ar komitejas procedūru." 9. Regulas 142. pantu aizstāj ar šādu: "142. pants 1. Pagaidu ievešanas procedūras izmantošanu ar daļēju atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa piešķir par precēm, uz kurām neattiecas saskaņā ar 141. pantu pieņemtie noteikumi vai uz kurām šādi noteikumi attiecas, bet kuras neatbilst visiem tur izklāstītajiem nosacījumiem, kas jāievēro, lai piešķirtu pagaidu ievešanas atļauju ar pilnīgu atbrīvojumu. 2. To preču sarakstu, kurām nevar izmantot pagaidu ievešanas procedūru ar daļēju atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa, un nosacījumus, ar kuriem šo procedūru var izmantot, nosaka saskaņā ar komitejas procedūru." 10. Regulas 153. pantam pievieno šādu daļu: "Atkāpjoties no 151. panta, komitejas procedūru var izmantot, lai noteiktu gadījumus un konkrētos nosacījumus, kuros preces var laist brīvā apgrozībā pēc izvešanas pārstrādei, izmantojot pārstrādes izmaksas par novērtējuma pamatu, lai piemērotu Eiropas Kopienu muitas tarifu." 11. 167. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: "3. Brīvās zonas, izņemot tās, kas norādītas saskaņā ar 168.a pantu, norobežo. Dalībvalstis norāda katras brīvās zonas vai brīvās muitas noliktavas caurlaides punktus." 12. Regulas 168. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: "1. Brīvo zonu robežas un caurlaides punktus, ja vien tās nav saskaņā ar 168.a pantu norādītās brīvās zonas, un brīvo muitas noliktavu robežas un caurlaides punktus uzrauga muitas dienesti." 13. Aiz 168. panta un pirms B nodaļas ( "Preču ievešana brīvajās zonās vai brīvajās muitas noliktavās" ) iekļauj šādu pantu: "168.a pants 1. Muitas dienesti var norādīt brīvās zonas, kurās veic muitas pārbaudes un formalitātes un kurās piemēro noteikumus attiecībā uz muitas parādu saskaņā ar preču glabāšanas muitas noliktavā prasībām. Tā norādītajām brīvajām zonām nepiemēro 170., 176. un 180. pantu. 2. Atsauces uz brīvajām zonām 37., 38. un 205. pantā nepiemēro 1. punktā minētajām brīvajām zonām." 14. Regulas 212.a pantu aizstāj ar šādu: "212.a pants Ja muitas noteikumi paredz labvēlīga tarifa režīmu precēm to rakstura vai paredzētā galapatēriņa dēļ vai ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļu atvieglojumus vai daļēju vai pilnīgu atbrīvošanu no tiem saskaņā ar 21., 82., 145. vai 184. līdz 187. pantu, šādu labvēlīga tarifa režīmu, atvieglojumus vai atbrīvojumus piemēro arī gadījumos, kad muitas parāds ir jāmaksā saskaņā ar 202. līdz 205., 210. vai 211. pantu ar nosacījumu, ka attiecīgās personas rīcība neietver maldināšanu vai acīmredzamu nolaidību un persona sniedz pierādījumus, ka ir ievēroti pārējie nosacījumi labvēlīga tarifa režīma, atvieglojumu vai atbrīvojumu piemērošanai." 15. Regulas 215. pantu papildina ar šādu punktu: "4. Ja muitas dienests konstatē, ka saskaņā ar 202. pantu ir radies muitas parāds citā dalībvalstī un šā parāda summa ir mazāka par EUR 5000, tad uzskata, ka parāds radies dalībvalstī, kurā tā rašanās konstatēta." 16. Regulas 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu: "b) likumā noteiktā, bet nesamaksātā nodokļa summa nav bijusi iegrāmatota muitas dienestu kļūdas dēļ, kuru par maksājumu atbildīgā persona praktiski nav varējusi konstatēt, šī persona ir rīkojusies labā ticībā un izpildījusi visus spēkā esošo tiesību aktu noteikumus attiecībā uz muitas deklarāciju. Ja preču preferenciālais statuss ir noteikts, pamatojoties uz administratīvās sadarbības sistēmu, kas ietver trešās valsts dienestus, tad šo dienestu izdots sertifikāts, ja tas izrādītos nepatiess, būtu kļūda, ko nevarētu praktiski konstatēt punkta pirmās daļas nozīmē. Nepareizi izdots sertifikāts tomēr nav kļūda, ja sertifikāts pamatojas uz eksportētāja nepareizi sniegtiem faktiem, izņemot gadījumus, kad ir acīmredzams, ka izdevēji dienesti ir bijuši informēti vai ka tiem ir bijis jābūt informētiem, ka preces neatbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai tiem varētu noteikt preferenciālu režīmu. Parādnieks var pamatot savu labo ticību, ja spēj parādīt, ka attiecīgo tirdzniecības darbību laikā ir ar pietiekamu rūpību pūlējies nodrošināt, lai visi preferenču režīma nosacījumi būtu izpildīti. Parādnieks tomēr nevar pamatot savu labo ticību, ja Eiropas Komisija Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī ir publicējusi paziņojumu, kurā konstatēts, ka ir pamats šaubām par to, vai saņēmēja valsts pareizi piemēro preferenču režīmu;". 17. Regulas 221. panta 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem: "3. Paziņojumu debitoram nesniedz pēc tam, kad beidzies trīs gadu laika posms pēc dienas, kurā radies muitas parāds. Šo termiņu var pārtraukt uz pārsūdzības procesa laiku, sākot no brīža, kad ir iesniegta pārsūdzība 243. panta nozīmē. 4. Ja muitas parāds ir tādas darbības iznākums, par kuru tajā laikā, kad tā izdarīta, būtu paredzēta kriminālatbildība, summu atbilstīgi spēkā esošajos noteikumos izklāstītajiem nosacījumiem var paziņot debitoram pēc tam, kad beidzies 3. punktā minētais trīs gadu laika posms." 18. 222. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: "2. Gadījumus un nosacījumus, kuros atliek debitora pienākumu samaksāt nodokli, var paredzēt arī saskaņā ar komitejas procedūru: - ja saskaņā ar 236., 238. vai 239. pantu ir iesniegts pieteikums nodokļa atlaišanai vai - ja preces ir apķīlātas, lai vēlāk tās konfiscētu saskaņā ar 233. panta c) punkta otro ievilkumu vai d) punktu, vai - ja saskaņā ar 203. pantu radies muitas parāds un ir vairāk par vienu debitoru." 19. Regulas 247., 248. un 249. pantu aizstāj ar šādiem: "247. pants Šīs regulas īstenošanai vajadzīgos pasākumus, tostarp 184. pantā minētās regulas īstenošanu, izņemot VIII sadaļu un ievērojot Regulas (EEK) Nr. 2658/87 [7] 9. un 10. pantu un šīs regulas 248. pantu, pieņem saskaņā ar 247.a panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru, ievērojot starptautiskās saistības, ko uzņēmusies Kopiena. 247.a pants 1. Komisijai palīdz Muitas kodeksa komiteja, šeit turpmāk "Komiteja". 2. Atsaucoties uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais laika posms ir trīs mēneši. 3. Komiteja apstiprina savu reglamentu. 248. pants Regulas 11., 12. un 21. panta īstenošanai vajadzīgos pasākumus apstiprina saskaņā ar 248.a panta 2. punktā minēto vadības procedūru. 248.a pants 1. Komisijai palīdz Muitas kodeksa komiteja, šeit turpmāk "Komiteja". 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu. Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laika posms ir trīs mēneši. 3. Komiteja apstiprina savu reglamentu. 249. pants Komiteja var izskatīt jebkuru jautājumu, kas saistīts ar muitas noteikumiem, kuru izvirza tās priekšsēdētājs vai nu pēc savas ierosmes, vai pēc kādas dalībvalsts pārstāvja lūguma." 2. pants Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2000. gada 16. novembrī Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētāja N. Fontaine Padomes vārdā — priekšsēdētājs R. Schwartzenberg [1] OV C 228, 21.7.1998., 8. lpp. unOV C 248 E, 29.8.2000., 1. lpp. [2] OV C 101, 12.4.1999., 6. lpp. [3] Eiropas Parlamenta 1999. gada 12. marta atzinums (OV C 175, 21.6.1999., 420. lpp.), Padomes 2000. gada 25. maija kopējā nostāja (OV C 208, 20.7.2000., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2000. gada 5. oktobra lēmums. [4] OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 955/99 (OV L 119, 7.5.1999., 1. lpp.). [5] OV C 332, 17.11.1996., 1. lpp. [6] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. [7] OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp. --------------------------------------------------