Oficiālais Vēstnesis L 375 , 31/12/1985 Lpp. 0020 - 0044

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 7 Lpp. 0088

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0135

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 7 Lpp. 0088

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0135



Padomes Lēmums (1985. gada 20. decembris) par tādu programmu un pasākumu pieņemšanu Kopienas vārdā, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, saskaņā ar Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem (85/613/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 235. pantu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu [1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], tā kā 1975. gada 3. martā Kopiena apstiprināja Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem [3]; tā kā Kopiena ir arī kļuvusi par minētās konvencijas līgumslēdzēju pusi; tā kā Parīzes komisijai, kas realizē konvenciju, ir bijušas sarunas par programmām un pasākumiem, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, un Kopienai ir lūgts tos apstiprināt rakstveidā līdz 1985. gada 31. decembrim; tā kā šo programmu un pasākumu noteikumi ir saskaņā ar noteikumiem, kas ir Kopienas direktīvās par šo priekšmetu, proti Direktīvā 76/464/EEK [4], 83/513/EEK [5] un 84/156/EEK [6]; tā kā tāpēc Kopienai vēlams apstiprināt minētās programmas un pasākumus; tā kā Līgumā nav paredzētas šim nolūkam vajadzīgās pilnvaras, izņemot tās, kas noteiktas 235. pantā, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. Vienīgais pants 1. Kopienas vārdā Padome apstiprina programmas un pasākumus, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, saskaņā ar Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem. Minēto programmu un pasākumu teksti ir pievienoti šim lēmumam. 2. Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personu vai personas, kas ir pilnvarota(s) šo apstiprinājumu paziņot Parīzes komisijai līdz 1985. gada 31. decembrim. decembrī Briselē, 1985. gada 20. decembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs R. Krieps [1] OV Nr. C 286, 9.11.1985., 4. lpp. [2] OV Nr. C 352, 31.12.1985. [3] OV Nr. L 194, 25.7.1975., 5. lpp. [4] OV Nr. L 129, 18.5.1976., 23. lpp. [5] OV Nr. L 291, 24.10.1983., 1. lpp. [6] OV Nr. L 74, 17.3.1984., 49. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS PARCOM Lēmums 85/1 PROGRAMMAS UN PASĀKUMI (1985. gada 5. jūnijs) par dzīvsudraba izplūdes robežvērtībām un kvalitātes mērķiem nozarēs, kas nav sārmu metālu hlorīdu elektrolīzes rūpniecība KOMISIJA, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR KONVENCIJU PAR JŪRAS PIESĀRŅOŠANAS NOVĒRŠANAS NO SAUSZEMES AVOTIEM, KURA PARAKSTĪTA PARĪZĒ 1974. GADA 4. JŪNIJĀ, ņemot vērā konvencijas noteikumus un jo īpaši tās 18. panta 3. punktu, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDAS PROGRAMMAS UN PASĀKUMUS. 1. pants 1. Rūpniecības nozarēs, kas nav sārmu metālu hlorīdu elektrolīzes rūpniecība, katrai dzīvsudraba izplūdei jūras zonā, kura definēta konvencijas 3.a pantā, vai ūdenstecēs, kas ietekmē jūras zonu, vajadzīga attiecīgās līgumslēdzējas puses kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Šādās atļaujās nosaka emisijas standartus izplūdei, un tos periodiski pārskata. 2. Emisijas standarti nedrīkst pārsniegt robežvērtības, kas noteiktas 3. punktā tālāk, izņemot gadījumu, kad līgumslēdzēja puse piemēro kvalitātes mērķus atbilstīgi II un IV pielikumam. 3. Robežvērtības, termiņi, kuros jānodrošina atbilstība šīm robežvērtībām, un izplūdes uzraudzības procedūra ir noteikta I pielikumā. Robežvērtības parasti piemēro vietā, kur notekūdeņi, kas satur dzīvsudrabu, iztek no rūpniecības uzņēmuma. Ja dzīvsudrabu saturošus notekūdeņus apstrādā ārpus rūpniecības uzņēmuma esošā attīrīšanas iekārtā, kas paredzēta dzīvsudraba atdalīšanai, tad attiecīgā līgumslēdzēja puse var atļaut robežvērtības piemērot vietā, kur notekūdeņi iztek no attīrīšana iekārtas. 4. Neskarot to saistības, kas izriet no 1., 2. un 3. punkta, un konvencijas noteikumus, līgumslēdzējas puses jauniem uzņēmumiem var piešķirt atļaujas tikai tad, ja šie uzņēmumi piemēro standartus, kuri atbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, kad tas ir vajadzīgs piesārņojuma novēršanai un likvidēšanai. Neatkarīgi no metodes, ko līgumslēdzēja puse pieņem, gadījumos, kad tehnisku iemeslu dēļ paredzētie pasākumi neatbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, tā pirms atļaujas piešķiršanas sniedz Komisijai pierādījumus, kuri apstiprina minēto iemeslu esamību. Komisija savā nākamajā sanāksmē izskata iesniegto informāciju. 5. Šajās programmās un pasākumos "jauns uzņēmums" ir: - rūpniecības uzņēmums, kurš sācis darboties pēc šo programmu vai pasākumu pieņemšanas, - esošs rūpniecības uzņēmums, kurā dzīvsudraba apstrādes jauda ir būtiski palielināta pēc šo programmu un pasākumu pieņemšanas. 6. Analīzes standartmetode dzīvsudraba klātbūtnes noteikšanai ir III pielikuma 1. punktā. Citas metodes var izmantot ar nosacījumu, ka šādu metožu noteikšanas robežas, precizitāte un pareizība ir vismaz tikpat augsta kā tām metodēm, kas noteiktas III pielikuma 1. punktā. Notekūdeņu plūsmas mērījumu pareizībai jābūt tādai, kāda noteikta III pielikuma 2. punktā. 2. pants 1. Līgumslēdzējas puses izstrādā speciālas programmas dzīvsudraba izplūdēm no daudziem avotiem, kas nav rūpniecības uzņēmumi un kam faktiski nevar piemērot 1. pantā noteiktos emisijas standartus. 2. Šo speciālo programmu mērķis ir novērst vai likvidēt piesārņojumu. Tajās iekļauj piemērotākos pasākumus un metodes dzīvsudraba aizstāšanai, uzkrāšanai un pārstrādei. 3. Speciālo programmu izpildi sāk tiklīdz iespējams un katrā gadījumā ne vēlāk kā 1989. gada 1. jūlijā, un to dara zināmu Komisijai. 3. pants Attiecīgās līgumslēdzējas puses konvencijas piemērošanas jomā uzrauga ūdens vidi, ko ietekmē izplūde. Ja izplūde ietekmē vairāk nekā vienas līgumslēdzējas puses ūdeņus, tad attiecīgās līgumslēdzējas puses sadarbojas, lai saskaņotu uzraudzības procedūras. 4. pants 1. Ik pa četru gadu intervāliem Komisija salīdzinoši novērtē šo līgumslēdzēju pušu programmu un pasākumu izpildi, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņem no šīm līgumslēdzējām pusēm, ievērojot konvencijas 17. pantu. Attiecīgajai informācijai īpaši jāsatur: - ziņas par atļaujām, kurās paredzēti emisijas standarti dzīvsudraba izplūdei, - rezultāti, kas iegūti no savāktās informācijas vai uzskaites, kura attiecas uz dzīvsudrabu, kas izplūdis jūras zonā un ūdenstecēs, kuras ietekmē jūras zonu, kas minēta 1. panta 1. punktā, - informācija, kas noteikta IV pielikuma 2. punktā attiecībā uz tām līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro kvalitātes mērķus, - rezultāti, kas iegūti ūdens vides uzraudzībā saskaņā ar 3. pantu. Pēc vajadzības tos iesniedz kopējā vadības programmā. 2. Ja mainās uzkrātā zinātniskā pieredze, kas galvenokārt attiecas uz dzīvsudraba toksicitāti, persistenci un akumulāciju dzīvos organismos un nogulsnēs, vai ja tiek uzlaboti labākie pieejamie tehniskie līdzekļi, tad Komisija apsver attiecīgus priekšlikumus, lai pēc vajadzības noteiktu stingrākas robežvērtības un stingrākus kvalitātes mērķus vai lai noteiktu papildu robežvērtības un papildu kvalitātes mērķus. 5. pants 1. Šīs programmas un pasākumus līgumslēdzējas puses izpilda līdz 1986. gada 1. janvārim. 2. Līgumslēdzējas puses dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šīs programmas un pasākumi. -------------------------------------------------- PARCOM Lēmums 85/2 PROGRAMMAS UN PASĀKUMI (1985. GADA 5. jūnijs) par kadmija izplūdes robežvērtībām un kvalitātes mērķiem KOMISIJA, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR KONVENCIJU PAR JŪRAS PIESĀRŅOŠANAS NOVĒRŠANU NO SAUSZEMES AVOTIEM, KURA PARAKSTĪTA PARĪZĒ 1974. GADA 4. JŪNIJĀ, ņemot vērā konvencijas noteikumus un jo īpaši tās 18. panta 3. punktu, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDAS PROGRAMMAS UN PASĀKUMUS. 1. pants 1. Katrai kadmija izplūdei jūras zonā, kas definēta konvencijas 3.a pantā, vai ūdenstecēs, kuras ietekmē jūras zonu, vajadzīga attiecīgās līgumslēdzējas puses kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Šādās atļaujās nosaka emisijas standartus izplūdei, un tos periodiski pārskata. 2. Emisijas standarti nedrīkst pārsniegt robežvērtības, kas noteiktas 3. punktā tālāk, izņemot gadījumu, kad līgumslēdzēja puse piemēro kvalitātes mērķus atbilstīgi II un IV pielikumam. 3. Robežvērtības, termiņi, kuros jānodrošina atbilstība šīm robežvērtībām, un izplūdes uzraudzības procedūra ir noteikta I pielikumā. Robežvērtības parasti piemēro vietā, kur notekūdeņi, kas satur kadmiju, iztek no rūpniecības uzņēmuma. Ja kadmiju saturošus notekūdeņus apstrādā ārpus rūpniecības uzņēmuma esošā attīrīšanas iekārtā, kas paredzēta kadmija atdalīšanai, tad attiecīgā līgumslēdzēja puse var atļaut robežvērtības piemērot vietā, kur notekūdeņi iztek no attīrīšana iekārtas. 4. Neskarot to saistības, kas izriet no 1., 2. un 3. punkta, un konvencijas noteikumus, līgumslēdzējas puses jauniem uzņēmumiem var piešķirt atļaujas tikai tad, ja šie uzņēmumi piemēro standartus, kas atbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, kad tas ir vajadzīgs piesārņojuma novēršanai un likvidēšanai. Neatkarīgi no metodes, ko līgumslēdzēja puse pieņem, gadījumos, kad tehnisku iemeslu dēļ paredzētie pasākumi neatbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, tā pirms atļaujas piešķiršanas sniedz Komisijai pierādījumus, kuri apstiprina minēto iemeslu esamību. Komisija savā nākamajā sanāksmē izskata iesniegto informāciju. 5. "Jauns uzņēmums" ir: - rūpniecības uzņēmums, kurš sācis darboties pēc šo programmu vai pasākumu pieņemšanas, - esošs rūpniecības uzņēmums, kurā kadmija pārstrādes jauda ir būtiski palielināta pēc šo programmu un pasākumu pieņemšanas. 6. Analīzes standartmetode kadmija klātbūtnes noteikšanai ir norādīta III pielikuma 1. punktā. Citas metodes var izmantot ar nosacījumu, ka šādu metožu noteikšanas robežas, precizitāte un pareizība ir vismaz tikpat augsta kā tām metodēm, kas noteiktas III pielikuma 1. punktā. Notekūdeņu plūsmas mērījumu pareizībai jābūt tādai, kāda noteikta III pielikuma 2. punktā. 2. pants Attiecīgās līgumslēdzējas puses konvencijas piemērošanas jomā uzrauga ūdens vidi, ko ietekmē izplūde. Ja izplūde ietekmē vairāk nekā vienas līgumslēdzējas puses ūdeņus, tad attiecīgās līgumslēdzējas puses sadarbojas, lai saskaņotu uzraudzības procedūras. 3. pants 1. Ik pa piecu gadu intervāliem Komisija salīdzinoši novērtē šo līgumslēdzēju pušu programmu un pasākumu izpildi, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņem no šīm līgumslēdzējām pusēm, ievērojot konvencijas 17. pantu. Attiecīgajai informācijai īpaši jāsatur: - ziņas par atļaujām, kurās noteikti emisijas standarti kadmija izplūdei, - rezultāti, kas iegūti no savāktās informācijas vai uzskaites, kura attiecas uz kadmiju, kas izplūdis jūras zonā un ūdenstecēs, kuras ietekmē jūras zonu, kas minēta 1. panta 1. punktā, - informācija, kas noteikta IV pielikuma 2. punktā attiecībā uz tām līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro kvalitātes mērķus, - rezultāti, kas iegūti ūdens vides uzraudzībā saskaņā ar 2. pantu. Pēc vajadzības tie jāiesniedz kopējā vadības programmā. 2. Ja mainās uzkrātā zinātniskā pieredze, kas galvenokārt attiecas uz kadmija toksicitāti, persistenci un akumulāciju dzīvos organismos un nogulsnēs, vai ja tiek uzlaboti labākie pieejamie tehniskie līdzekļi, tad Komisija apsver attiecīgus priekšlikumus, lai pēc vajadzības noteiktu stingrākas robežvērtības un stingrākus kvalitātes mērķus vai lai noteiktu papildu robežvērtības un papildu kvalitātes mērķus. 4. pants 1. Šīs programmas un pasākumus līgumslēdzējas puses izpilda līdz 1986. gada 1. janvārim. 2. Līgumslēdzējas puses dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šīs programmas un pasākumi. -------------------------------------------------- ANNEXE DÉCISION PARCOM 85/1 PROGRAMMES ET MESURES du 5 juin 1985 concernant les valeurs limites et les objectifs de qualité pour les rejets de mercure des secteurs autres que celui de l'électrolyse des chlorures alcalins LA COMMISSION CRÉÉE PAR LA CONVENTION POUR LA PRÉVENTION DE LA POLLUTION MARINE D'ORIGINE TELLURIQUE, SIGNÉE À PARIS LE 4 JUIN 1974, eu égard aux dispositions de la convention, et notamment son article 18 paragraphe 3, A ARRÊTÉ LES PROGRAMMES ET MESURES CI–APRÈS: Article premier 1. Tout rejet de mercure de secteurs industriels autres que celui de l'électrolyse des chlorures alcalins, dans la zone maritime définie à l'article 3a de la convention ou dans des cours d'eau qui affectent la zone maritime, fait l'objet d'une autorisation préalable délivrée par l'autorité compétente de la partie contractante concernée. De telles autorisations spécifient des normes d'émission pour le rejet et sont revues périodiquement. 2. Les normes d'émission ne doivent pas dépasser les valeurs limites décrites au paragraphe 3 ci–après, sauf dans les cas ol une partie contractante applique des objectifs de qualité conformément aux annexes II et IV. 3. Les valeurs limites, les délais fixés pour le respect de ces valeurs et la procédure de surveillance et de contrôle à appliquer aux rejets figurent à l'annexe I. Les valeurs limites s'appliquent normalement au point ol les eaux usées contenant du mercure sortent de l'établissement industriel. Si les eaux usées contenant du mercure sont traitées hors de l'établissement industriel dans une installation de traitement destinée à éliminer le mercure, la partie contractante concernée peut permettre que les valeurs limites soient appliquées au point ol les eaux usées sortent de l'installation de traitement. 4. Sans préjudice de leurs obligations résultant des paragraphes 1, 2 et 3 ainsi que des dispositions de la convention, les parties contractantes ne peuvent accorder d'autorisations pour les établissements nouveaux que si ces établissements appliquent les normes correspondant aux meilleurs moyens techniques disponibles lorsque cela est nécessaire afin de prévenir et d'éliminer la pollution. Quelle que soit la méthode qu'elle adopte, la partie contractante, dans le cas oł, pour des raisons techniques, les mesures envisagées ne correspondent pas aux meilleurs moyens techniques disponibles, informe la commission préalablement a toute autorisation des justifications de ces raisons. Lors de sa réunion suivante, la commission examine l'information présentée. 5. Aux fins des présents programmes et mesures, on entend par "établissement nouveau": - tout établissement industriel mis en service après la date d'adoption des présents programmes et mesures, - tout établissement industriel existant dont la capacité de traitement du mercure a été augmentée considérablement après la date d'adoption des présents programmes et mesures. 6. La méthode d'analyse de référence à utiliser pour déterminer la présence de mercure figure à l'annexe III point 1. D'autres méthodes peuvent être utilisées à condition que les limites de détection, la précision et l'exactitude de ces méthodes soient au moins aussi valables que celles qui figurent à l'annexe III point 1. L'exactitude requise pour la mesure du débit des effluents figure à l'annexe III point 2. Article 2 1. Les parties contractantes établissent des programmes spécifiques pour les rejets de mercure effectués par des sources multiples qui ne sont pas des établissements industriels et pour lesquelles les normes d'émission mentionnées à l'article 1er ne peuvent pas être appliquées dans la pratique. 2. L'objectif de ces programmes spécifiques est d'éviter ou d'éliminer la pollution. Ils comportent notamment les mesures et les techniques les plus appropriées en vue d'assurer la substitution, la rétention et le recyclage du mercure. 3. Les programmes spécifiques sont d'application aussitôt que possible, et en tout cas au plus tard le 1er juillet 1989, et sont communiqués à la commission. Article 3 Les parties contractantes concernées assurent la sur– veillance, dans la zone couverte par la convention, du milieu aquatique affecté par les rejets. Dans le cas de rejets affectant les eaux de plusieurs parties contractantes, les parties contractantes concernées collaborent en vue d'harmoniser les procédures de surveillance. Article 4 1. À des intervalles de quatre ans, la commission procède à une évaluation comparative de l'application des présents programmes et mesures par les parties contractantes sur la base des informations que celles–ci présentent à la com– mission conformément à l'article 17 de la convention, en particulier en ce qui concerne: - les détails relatifs aux autorisations fixant les normes d'émission pour les rejets de mercure, - les résultats de l'information rassemblée ou des inventaires établis, relatifs aux rejets de mercure effectués dans la zone maritime et dans les cours d'eau qui affectent la zone maritime, visés à l'article 1er paragraphe 1, - l'information figurant à l'annexe IV point 2 pour les parties contractantes qui appliquent des objectifs de qualité, - les résultats du contrôle et de la surveillance continus du milieu aquatique conformément à l'article 3. Ol cela s'applique, ces résultats devraient être soumis dans le cadre du programme conjoint de contrôle et de sur– veillance continus. 2. En cas de modification des connaissances scientifiques relatives principalement à la toxicité, à la persistance et à l'accumulation du mercure dans les organismes vivants et dans les sédiments, ou en cas d'amélioration des meilleurs moyens techniques disponibles, des propositions appropriées sont examinées par la commission visant à renforcer, si nécessaire, les valeurs limites et les objectifs de qualité, ou à adopter des valeurs limites supplémentaires et des objectifs de qualité supplémentaires. Article 5 1. Les parties contractantes mettent en oeuvre les présents programmes et mesures à compter du 1er janvier 1986. 2. Les parties contractantes informent la commission des dispositions de droit interne prises en application des présents programmes et mesures. -------------------------------------------------- DÉCISION PARCOM 85/2 Programmes et Mesures du 5 juin 1985 concernant les valeurs limites et les objectifs de qualité pour les rejets de cadmium LA COMMISSION CRÉÉE PAR LA CONVENTION POUR LA PRÉVENTION DE LA POLLUTION MARINE D'ORIGINE TELLURIQUE, SIGNÉE À PARIS LE 4 JUIN 1974, eu égard aux dispositions de la convention, et notamment son article 18 paragraphe 3, A ARRÊTÉ LES PROGRAMMES ET MESURES CI–APRÈS: Article premier 1. Tout rejet de cadmium dans la zone maritime définie à l'article 3a de la convention ou dans un cours d'eau affectant la zone maritime fait l'objet d'une autorisation préalable délivrée par l'autorité compétente de la partie contractante concernée. De telles autorisations spécifient des normes d'émission pour le rejet et sont revues périodiquement. 2. Les normes d'émission ne doivent pas dépasser les valeurs limites spécifiées au paragraphe 3 ci–après, sauf dans les cas ol une partie contractante applique des objectifs de qualité conformément aux annexes II et IV. 3. Les valeurs limites, les délais fixés pour le respect de ces valeurs et la procédure de surveillance et de contrôle à appliquer aux rejets figurant à l'annexe I. Les valeurs limites s'appliquent normalement au point ol les eaux usées contenant du cadmium sortent de l'établissement industriel. Si les eaux usées contenant du cadmium sont traitées hors de l'établissement industriel dans une installation de traitement destinée à éliminer le cadmium, la partie contractante peut permettre que les valeurs limites soient appliquées au point ol les eaux usées sortent de l'installation de traitement. 4. Sans préjudice de leurs obligations résultant des paragraphes 1, 2 et 3 ainsi que des dispositions de la convention, les parties contractantes ne peuvent accorder d'autorisation pour les établissements nouveaux que si ces établissements appliquent les normes correspondant aux meilleurs moyens techniques disponibles, lorsque cela est nécessaire afin de prévenir et d'éliminer la pollution. Quelle que soit la méthode qu'elle adopte, la partie contractante, dans le cas oł, pour des raisons techniques, les mesures envisagées ne correspondent pas aux meilleurs moyens techniques disponibles, doit informer la commission préalablement a toute autorisation des justifications de ces raisons. Lors de sa réunion suivante, la commission doit examiner l'information présentée. 5. Aux fins des présents programmes et mesures, on entend par "établissement nouveau": - l'établissement industriel mis en service après la date d'adoption des présents programmes et mesures, - l'établissement industriel existant dont la capacité de traitement du cadmium a été augmentée considérablement après la date d'adoption des présents programmes et mesures. 6. La méthode d'analyse de référence à utiliser pour déterminer la présence de cadmium figure à l'annexe III point 1. D'autres méthodes peuvent être utilisées à condition que les limites de détection, la précision et l'exactitude de ces méthodes soient au moins aussi valables que celles qui figurent à l'annexe III point 2. Article 2 Les parties contractantes concernées assurent la sur– veillance, dans la zone couverte par la convention, du milieu aquatique affecté par les rejets. Dans le cas de rejets affectant les eaux de plusieurs parties contractantes, les parties contractantes concernées collaborent en vue d'harmoniser les procédures de surveillance. Article 3 1. À des intervalles de cinq ans, la commission procède à une évaluation comparative de l'application des présents programmes et mesures par les parties contractantes, sur la base des informations que les parties contractantes présentent à la commission, conformément à l'article 17 de la convention, en particulier en ce qui concerne: - les détails relatifs aux autorisations fixant les normes d'émission pour les rejets de cadmium, - les résultats de l'information rassemblée ou des inventaires établis, relatifs aux rejets de cadmium effectuées dans la zone maritime ou dans les cours d'eau qui affectent la zone maritime visés à l'article 1er paragraphe 1, - l'information figurant à l'annexe IV point 2 pour les parties contractantes qui appliquent des objectifs de qualité, - les résultats du contrôle et de la surveillance continus du milieu aquatique conformément à l'article 2. Ol cela s'applique, ces résultats devraient être soumis dans le cadre du programme conjoint de contrôle et de surveillance continus. 2. En cas de modification des connaissances scientifiques relatives principalement à la toxicité, à la persistance et à l'accumulation du cadmium dans les organismes vivants dans les sédiments, ou en cas d'amélioration des meilleurs moyens techniques disponibles, des propositions appropriées sont examinées par la commission visant à renforcer, si nécessaire, les valeurs limites et les objectifs de qualité, ou à fixer des valeurs limites supplémentaires et des objectifs de qualité supplémentaires. Article 4 1. Les parties contractantes mettent en oeuvre les présents programmes et mesures à compter du 1er janvier 1986. 2. Les parties contractantes informent la commission des dispositions de droit interne prises en application des présents programmes et mesures. --------------------------------------------------