LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 190/1

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (EK) Nr. 1013/2006

(2006. gada 14. jūnijs)

par atkritumu sūtījumiem

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

apspriedušies ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

(1) Šīs regulas galvenais un dominējošais mērķis un sastāvdaļa ir vides aizsardzība, un tās ietekmei uz starptautisko tirdzniecību ir tikai gadījuma raksturs.

(2) Padomes Regula (EEK) Nr. 259/93 (1993. gada 1. februāris) par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās (3) jau ir vairākas reizes būtiski grozīta, un tai vajadzīgi turpmāki grozījumi. Minētajā regulā jo īpaši ir jāiekļauj noteikumi, kas ir Komisijas Lēmumā 94/774/EK (1994. gada 24. novembris) par standarta kravas pavadzīmi, kas minēta Padomes Regulā (EEK) Nr. 259/93 (4), un Komisijas Lēmumā 1999/412/EK (1999. gada 3. jūnijs) par dalībvalstu ziņojumu sniegšanas anketu, ievērojot Padomes Regulas (EEK) Nr. 259/93 41. panta 2. punktu (5). Tādēļ Regula (EEK) Nr. 259/93 skaidrības labad būtu jāaizstāj.

(3) Padomes Lēmums 93/98/EEK (6) attiecās uz 1989. gada 22. marta Bāzeles Konvencijas par kontroli par kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu (7) noslēgšanu Kopienas vārdā; minētajā konvencijā Kopiena ir bijusi Līgumslēdzēja puse kopš 1994. gada. Pieņemot Regulu (EEK) Nr. 259/93, Padome ir izstrādājusi noteikumus, lai šādu pārvadājumu apjomu samazinātu un tos kontrolētu, cita starpā, nolūkā pielāgot pastāvošo Kopienas atkritumu pārvietošanas uzraudzības un kontroles sistēmu Bāzeles Konvencijas prasībām.

(4) Padomes Lēmums 97/640/EK (8) attiecās uz tā Bāzeles Konvencijas grozījuma apstiprināšanu Kopienas vārdā, kā noteikts Līgumslēdzēju pušu konferences Lēmumā III/1. Ar šo grozījumu aizliedza visu apglabāšanai paredzēto bīstamo atkritumu eksportu no valstīm, kas uzskaitītas konvencijas VII pielikumā, uz valstīm, kas tajā nav uzskaitītas, kā arī no 1998. gada 1. janvāra aizliedza šādu eksportu attiecībā uz bīstamajiem atkritumiem, kas minēti konvencijas 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā un paredzēti reģenerācijai. Regulu (EEK) Nr. 259/93 attiecīgi grozīja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 120/97 (9).

(5) Ņemot vērā to, ka Kopiena ir apstiprinājusi ESAO Padomes Lēmumu C(2001)107/galīgā versija, ar ko pārskata Lēmumu C(92)39/galīgā versija par reģenerācijai paredzēto atkritumu pārrobežu pārvietošanas kontroli (ESAO Lēmums) , lai saskaņotu atkritumu sarakstus ar Bāzeles Konvenciju un pārskatītu dažas citas prasības, minētā lēmuma saturs ir jāiekļauj Kopienas tiesību aktos.

(6) Kopiena ir parakstījusi 2001. gada 22. maija Stokholmas Konvenciju par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem.

(7) Ir svarīgi atkritumu sūtījumu uzraudzību un kontroli organizēt un reglamentēt tā, lai ņemtu vērā vajadzību saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti un cilvēku veselību, kā arī veicinātu vienādu regulas piemērošanu visā Kopienā.

(8) Ir svarīgi arī ņemt vērā Bāzeles Konvencijas 4. panta 2. punkta d) apakšpunktā paredzēto prasību, lai bīstamo atkritumu sūtījumi tiktu samazināti līdz minimumam saskaņā ar videi drošu un efektīvu šādu atkritumu apsaimniekošanu.

(9) Turklāt ir svarīgi ņemt vērā katras Bāzeles Konvencijas Līgumslēdzējas puses tiesības saskaņā ar konvencijas 4. panta 1. punktu aizliegt bīstamo atkritumu importu vai to atkritumu importu, kuri ir uzskaitīti minētās konvencijas II pielikumā.

(10) To atkritumu sūtījumi, kurus radījuši bruņotie spēki vai palīdzības organizācijas, būtu jāizslēdz no šīs regulas darbības jomas, ja tos importē Kopienā noteiktās situācijās (tostarp tranzītpārvadājumos Kopienas teritorijā, kad atkritumus ieved Kopienā). Attiecībā uz šādiem sūtījumiem būtu jāievēro starptautisko tiesību un starptautisko nolīgumu prasības. Šādos gadījumos jebkura kompetentā tranzīta iestāde un kompetentā galamērķa iestāde Kopienā būtu iepriekš jāinformē par sūtījumu un tā galamērķi.

(11) Jāizvairās no pārklāšanās ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1774/2002 (2002. gada 3. oktobris), ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kas nav paredzēti cilvēku uzturam (10); minētajā regulā jau ir ietvertas prasības, kas attiecas uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vispārēju pārsūtīšanu, plūsmu novirzīšanu un pārvietošanu (savākšanu, transportēšanu, pārkraušanu, apstrādi, izmantošanu, reģenerāciju vai apglabāšanu, uzskaiti, pavaddokumentiem un izsekojamību) Kopienā, ievedot tajā un izvedot no tās.

(12) Līdz šīs regulas spēkā stāšanās dienai Komisijai būtu jāziņo par attiecību starp spēkā esošiem nozaru tiesību aktiem dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzības jomā un šīs regulas normām, un līdz tai dienai būtu jāiesniedz visi vajadzīgie priekšlikumi, lai saskaņotu šādus tiesību aktus ar šo regulu, lai sasniegtu līdzvērtīgu kontroles līmeni.

(13) Lai gan uzraudzība un kontrole pār atkritumu sūtījumiem dalībvalstī ir tās pārziņā, valstu sistēmām, kas attiecas uz atkritumu sūtījumiem, būtu jāņem vērā vajadzība panākt saderību ar Kopienas sistēmu, lai nodrošinātu augstu vides un cilvēku veselības aizsardzības līmeni.

(14) Attiecībā uz to atkritumu sūtījumiem, kas paredzēti apglabāšanai, un uz to reģenerācijai paredzēto atkritumu sūtījumiem, kas nav uzskaitīti III, IIIA vai IIIB pielikumā, ir lietderīgi nodrošināt optimālu uzraudzību un kontroli, prasot iepriekšēju rakstisku piekrišanu šādiem sūtījumiem. Savukārt šādai procedūrai būtu jāparedz iepriekšēja paziņošana, kas ļauj pienācīgi informēt kompetentās iestādes, lai tās varētu veikt visus vajadzīgos pasākumus cilvēku veselības un vides aizsardzībai. Tas arī ļautu šīm iestādēm izteikt pamatotus iebildumus pret šādiem sūtījumiem.

(15) Attiecībā uz to atkritumu sūtījumiem, kuri ir uzskaitīti III, IIIA vai IIIB pielikumā un paredzēti reģenerācijas darbībām, ir lietderīgi nodrošināt minimālo uzraudzības un kontroles līmeni, nosakot, ka šādiem sūtījumiem būtu klāt noteikta informācija.

(16) Ņemot vērā vajadzību piemērot šo regulu vienādi un nodrošināt pareizu iekšējā tirgus darbību, efektivitātes nolūkā būtu jāprasa, ka paziņojumus apstrādā kompetentā nosūtīšanas iestāde.

(17) Tāpat ir svarīgi precizēt finanšu garantiju vai līdzvērtīgas apdrošināšanas sistēmu.

(18) Ņemot vērā, ka atkritumu radītāji ir atbildīgi par videi drošu atkritumu apsaimniekošanu, ja vien iespējams, paziņojuma un atkritumu sūtījumu dokumenti būtu jāaizpilda atkritumu radītājiem.

(19) Paziņotājam jānodrošina procesuāli aizsardzības pasākumi, gan tiesiskās noteiktības interesēs, gan arī lai nodrošinātu šīs regulas vienādu piemērošanu un pareizu iekšējā tirgus darbību.

(20) Attiecībā uz apglabāšanai paredzēto atkritumu sūtījumiem dalībvalstīm būtu jāņem vērā tuvuma, reģenerācijas prioritātes un pašpietiekamības principi gan Kopienas, gan attiecīgo valstu līmenī saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/12/EK (2006. gada 5. aprīlis) par atkritumiem (11), veicot pasākumus saskaņā ar Līgumu, lai pilnīgi vai daļēji aizliegtu vai sistemātiski iebilstu pret šādiem sūtījumiem. Būtu jāņem vērā arī Direktīvā 2006/12/EK ietvertā prasība, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jāizveido integrēts un pietiekams atkritumu apglabāšanas iekārtu tīkls, lai ļautu Kopienai kļūt saimnieciski patstāvīgai atkritumu apglabāšanas ziņā un ļautu katrai dalībvalstij atsevišķi virzīties uz šo mērķi, ņemot vērā ģeogrāfiskos apstākļus vai vajadzību pēc specializētām iekārtām konkrētiem atkritumu veidiem. Dalībvalstīm tāpat būtu jābūt spējīgām nodrošināt, lai atkritumu apsaimniekošanas uzņēmumi, uz kuriem attiecas Padomes Direktīva 96/61/EK (1996. gada 24. septembris) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (12), piemērotu labākās pieejamās metodes atbilstīgi minētajai direktīvai un saskaņā ar uzņēmuma atļauju un lai atkritumus apsaimniekotu saskaņā ar Kopienas tiesību aktos noteiktajiem juridiski saistošiem vides aizsardzības standartiem attiecībā uz apglabāšanas darbībām.

(21) Attiecībā uz to atkritumu sūtījumiem, kuri paredzēti reģenerācijai, dalībvalstīm vajadzētu būt spējīgām nodrošināt, lai atkritumu apsaimniekošanas iekārtas, uz kurām attiecas Direktīva 96/61/EK, piemērotu labākās pieejamās metodes atbilstīgi minētajai direktīvai un saskaņā ar iekārtas ekspluatācijas atļauju. Dalībvalstīm arī vajadzētu būt spējīgām nodrošināt, lai atkritumus apstrādātu saskaņā ar juridiski saistošiem vides aizsardzības standartiem attiecībā uz reģenerācijas darbībām, kuri noteikti Kopienas tiesību aktos, un, ievērojot Direktīvas 2006/12/EK 7. panta 4. punktu, lai apsaimniekotu atkritumus saskaņā ar atkritumu apsaimniekošanas plāniem, kas ir izstrādāti saskaņā ar minēto direktīvu nolūkā nodrošināt Kopienas tiesību aktos noteikto juridiski saistošo reģenerācijas vai pārstrādes saistību izpildi.

(22) Obligātu prasību izstrāde Kopienas līmenī atkritumu apsaimniekošanas iekārtām un konkrētu atkritumu apstrādei papildus jau pastāvošām Kopienas tiesību aktu prasībām var veicināt augsta vides aizsardzības līmeņa radīšanu visā Kopienā, palīdzēt radīt līdzvērtīgus konkurences apstākļus pārstrādes jomā un palīdzēt nodrošināt to, ka netiek radīti šķēršļi ekonomiski stabilam iekšējam pārstrādes tirgum. Tādējādi Kopienā jārada līdzvērtīgi konkurences apstākļi attiecībā uz pārstrādi, konkrētās jomās attiecīgi piemērojot kopējus standartus, tostarp attiecībā uz otrreizējām izejvielām, lai celtu pārstrādes kvalitāti. Komisijai, cik drīz vien iespējams, būtu jāiesniedz attiecīgi priekšlikumi šādiem standartiem attiecībā uz konkrētu veidu atkritumiem un konkrētām pārstrādes iekārtām, pamatojoties uz turpmāku pārbaudi atkritumu apsaimniekošanas stratēģijas kontekstā un ņemot vērā spēkā esošos Kopienas un dalībvalstu tiesību aktus. Pagaidām būtu jāparedz iespēja, ievērojot konkrētus nosacījumus, celt iebildumus pret plānotiem sūtījumiem, ja saistītā reģenerācija neatbilstu nosūtīšanas valsts tiesību aktiem par atkritumu reģenerāciju. Pagaidām Komisijai tāpat būtu pastāvīgi jāpārskata situācija attiecībā uz iespējamiem nevēlamiem atkritumu sūtījumiem uz jaunajām dalībvalstīm un, ja vajadzīgs, jāiesniedz attiecīgi priekšlikumi par to, kā rīkoties šādās situācijās.

(23) Dalībvalstīm saskaņā ar ANO/EEK 1998. gada 25. jūnija Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas Konvencija) būtu jāprasa nodrošināt, ka attiecīgās kompetentās iestādes ar pienācīgiem līdzekļiem publisko informāciju par sūtījumu paziņojumiem, ja šāda informācija nav konfidenciāla saskaņā ar attiecīgās valsts vai Kopienas tiesību aktiem.

(24) Būtu jāuzliek pienākums atkritumus no sūtījuma, kuru nevar pabeigt iecerētajā veidā, ņemt atpakaļ uz nosūtīšanas valsti vai tos reģenerēt vai apglabāt alternatīvā veidā.

(25) Tāpat būtu jānosaka obligāta prasība personai, kuras rīcība ir izraisījusi nelikumīgu sūtījumu, ņemt atpakaļ attiecīgos atkritumus vai veikt alternatīvus pasākumus to reģenerācijai vai apglabāšanai. Ja tas nav iespējams, kompetentajām nosūtīšanas iestādēm vai galamērķa iestādēm būtu jāiejaucas pašām.

(26) Lai aizsargātu attiecīgo valstu vidi, jāprecizē tā aizlieguma apjoms, kurš noteikts saskaņā ar Bāzeles Konvenciju un kurš attiecas uz jebkuru tādu atkritumu eksportu no Kopienas, kuri paredzēti apglabāšanai trešā valstī, kas nav EBTA (Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas) valsts.

(27) Valstis, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzējas puses, var pieņemt kontroles procedūras, kas paredzētas sūtījumiem Kopienā.

(28) Lai aizsargātu attiecīgo valstu vidi, tāpat jāprecizē tā aizlieguma apjoms, kurš arī noteikts saskaņā ar Bāzeles Konvenciju un kurš attiecas uz bīstamo atkritumu eksportu uz tādu valsti, uz kuru neattiecas minētais ESAO lēmums. Jo īpaši jāprecizē to atkritumu saraksts, uz kuriem attiecas aizliegums, un jānodrošina, lai tajā ir iekļauti atkritumi, kas uzskaitīti Bāzeles Konvencijas II pielikumā, proti, no mājsaimniecībām savāktie atkritumi, kā arī mājsaimniecības atkritumu sadedzināšanas atlikumi.

(29) Būtu jāuztur īpaši pasākumi to nebīstamo atkritumu eksportam, kuri paredzēti reģenerācijai valstīs, uz kurām neattiecas ESAO lēmums, un būtu jāparedz iespēja tos vēlāk vienkāršot.

(30) Būtu jāatļauj apglabāšanai paredzēto atkritumu imports Kopienā, ja eksportētājvalsts ir Bāzeles Konvencijas līgumslēdzēja puse. Būtu jāatļauj reģenerācijai paredzēto atkritumu imports Kopienā, ja eksportētājvalsts ir valsts, uz kuru attiecas ESAO lēmums, vai Bāzeles Konvencijas līgumslēdzēja puse. Tomēr pārējos gadījumos imports būtu jāatļauj tikai tad, ja eksportētājvalstij ir saistoši divpusēji vai daudzpusēji līgumi, kas atbilst Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles Konvencijas 11. pantam, izņemot, ja tas nav iespējams krīzes, miera atjaunošanas, miera uzturēšanas vai kara situācijās.

(31) Šī regula būtu jāpiemēro saskaņā ar starptautiskajām jūras tiesībām.

(32) Šai regulai būtu jāatspoguļo noteikumi par atkritumu importu no aizjūras zemēm un teritorijām un eksportu uz tām, kā noteikts Padomes Lēmumā 2001/822/EK (2001. gada 27. novembris) par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu (“Aizjūras zemju un teritoriju asociācijas lēmums”) (13).

(33) Būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu to, ka saskaņā ar Direktīvu 2006/12/EK un citiem Kopienas tiesību aktiem par atkritumiem Kopienā pārvadātos atkritumus, kā arī Kopienā importētos atkritumus visā sūtījuma laikā, tostarp reģenerācijas vai apglabāšanas laikā galamērķa valstī, apsaimnieko, neapdraudot cilvēku veselību un neizmantojot procesus un metodes, kas varētu būt kaitīgi videi. Attiecībā uz eksportu no Kopienas, kas nav aizliegts, ir nepieciešams censties nodrošināt, lai atkritumus to sūtīšanas laikā, tostarp reģenerācijas vai apglabāšanas laikā trešā, galamērķa valstī, apsaimniekotu videi drošā veidā. Iekārta, kas saņem atkritumus, būtu jāekspluatē saskaņā ar cilvēku veselības un vides aizsardzības standartiem, kas ir kopumā līdzvērtīgi standartiem, kas noteikti Kopienas tiesību aktos. Būtu jāizstrādā nesaistošu pamatnostādņu saraksts, kurās varētu meklēt informāciju par apsaimniekošanu videi drošā veidā.

(34) Dalībvalstīm būtu jāsniedz Komisijai informācija par šīs regulas īstenošanu, gan iesniedzot ziņojumus Bāzeles Konvencijas sekretariātam, gan arī aizpildot atsevišķu anketu.

(35) Ir jānodrošina nekaitīga kuģu demontāža, neapdraudot vidi, lai aizsargātu iedzīvotāju veselību un vidi. Turklāt būtu jāatzīmē, ka kuģis var kļūt par atkritumiem saskaņā ar Bāzeles Konvencijas 2. pantu un ka vienlaicīgi to var uzskatīt par kuģi atbilstīgi citiem starptautiskiem noteikumiem. Ir svarīgi atgādināt, ka turpinās darbs, īpaši starpaģentūru sadarbība starp Starptautisko Darba Organizāciju(SDO), Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) un Bāzeles Konvencijas sekretariātu, lai noteiktu obligātās prasības pasaules līmenī, nodrošinot efektīvu un racionālu risinājumu kuģu demontāžas problēmām.

(36) Efektīva starptautiska sadarbība atkritumu sūtījumu kontroles jomā ir noderīga, lai nodrošinātu kontroli pār bīstamo atkritumu sūtījumiem. Būtu jāveicina informācijas apmaiņa starp Kopienu un tās dalībvalstīm un trešām valstīm, kā arī minēto valstu kopīga atbildība un sadarbības centieni, lai nodrošinātu pareizu atkritumu apsaimniekošanu.

(37) Komisijai būtu jāpieņem noteikti pielikumi šai regulai saskaņā ar Direktīvas 2006/12/EK 18. panta 3. punktā minēto procedūru. Šī procedūra arī būtu jāpiemēro, izdarot grozījumus pielikumos, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas attīstību, grozījumus attiecīgos Kopienas tiesību aktos vai notikumus, kas saistīti ar ESAO lēmumu vai Bāzeles Konvenciju, kā arī ar citām saistītām starptautiskajām konvencijām vai nolīgumiem.

(38) Gatavojot norādījumus paziņojuma un pārvietošanas dokumentu aizpildīšanai, kuri būtu jāparedz IC pielikumā, Komisijai, ņemot vērā ESAO lēmumu un Bāzeles Konvenciju, cita starpā būtu jānosaka, ka paziņojuma un pārvietošanas dokumentiem būtu jābūt, ja vien iespējams, uz divām lappusēm, un jānosaka precīzi termiņi to paziņojuma un pārvietošanas dokumentu aizpildīšanai, kas minēti IA un IB pielikumā, ņemot vērā II pielikumu. Papildus tam, ja ESAO Lēmuma vai Bāzeles Konvencijas un šīs regulas terminoloģija un prasības atšķiras, būtu jāprecizē konkrētās prasības.

(39) Izvērtējot atkritumu maisījumus, ko papildus jāuzskaita IIIA pielikumā, cita starpā būtu jāapsver šāda informācija: atkritumu īpašības kā, piemēram, to iespējamās bīstamās īpatnības, spēja piesārņot un fiziskais stāvoklis; ar apsaimniekošanu saistītie aspekti kā, piemēram, tehnoloģiskā kapacitāte atkritumus reģenerēt un labums videi, kas rodas no reģenerācijas operācijas, tostarp, vai var tikt traucēta atkritumu apsaimniekošana videi drošā veidā. Komisijai, cik vien iespējams, būtu jāvirza uz priekšu šā pielikuma gatavošana pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas un jāizpilda šis uzdevums vēlākais sešus mēnešus pēc minētās dienas.

(40) Komisijai saskaņā ar Direktīvas 2006/12/EK 18. panta 3. punktā minēto procedūru būtu jāpieņem arī papildus pasākumi, kas saistīti ar šīs regulas īstenošanu. Tiem būtu jāietver finanšu garantijas vai tai līdzvērtīga nodrošinājuma aprēķināšanas metode, kas Komisijai būtu jāizstrādā, ja iespējams, pirms šīs regulas piemērošanas dienas.

(41) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (14).

(42) Tā kā dalībvalstis nespēj pietiekami labi sasniegt šīs regulas mērķi, proti, nodrošināt vides aizsardzību saistībā ar atkritumus sūtījumiem, un šīs regulas mēroga un seku dēļ to var sasniegt labāk Kopienas līmenī, Kopiena var paredzēt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā izklāstīto proporcionalitātes principu šī regula paredz tikai to, kas vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I SADAĻA

DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Darbības joma

1. Ar šo regulu nosaka procedūras un kontroles režīmus atkritumu sūtīšanas jomā atkarībā no sūtījuma izcelsmes, galamērķa un maršruta, sūtīto atkritumu veida un apstrādes veida, kas tiek piemērota atkritumiem to galamērķa punktā.

2. Šo regulu piemēro atkritumu sūtījumiem:

a) starp dalībvalstīm, Kopienas iekšienē vai tranzītā caur trešām valstīm;

b) importējot tos Kopienā no trešām valstīm;

c) eksportējot tos no Kopienas uz trešām valstīm;

d) tranzītā caur Kopienu, ceļā no trešām valstīm un uz tām.

3. Šī regula neattiecas uz:

a) tādu atkritumu izkraušanu krastā, ko radījusi parasta kuģu darbība un platformu darbība atklātā jūrā, ietverot notekūdeņus un nosēdumus, ar nosacījumu, ka uz šādiem atkritumiem attiecas prasības, kas iekļautas 1973. gada Starptautiskajā konvencijā par kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu, kurā grozījumi izdarīti ar 1978. gada protokolu (Marpol 73/78), vai citi saistoši starptautiskie instrumenti;

b) atkritumiem, kas radušies transportlīdzekļos, vilcienos, lidmašīnās un uz kuģiem līdz brīdim, kad šādi atkritumi tiek izkrauti reģenerācijas vai apglabāšanas nolūkā;

c) radioaktīvo atkritumu pārvadājumiem, kā definēts 2. pantā Padomes Direktīvā 92/3/Euratom (1992. gada 3. februāris) par kontroli un uzraudzību attiecībā uz radioaktīvo atkritumu pārvadājumiem starp dalībvalstīm, to ievešanu Kopienā un izvešanu no Kopienas (15);

d) sūtījumiem, uz kuriem attiecas Regulā (EK) Nr. 1774/2002 paredzētās apstiprināšanas prasības;

e) to atkritumu sūtījumiem, kas minēti Direktīvas 2006/12/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii), iv) un v) daļā, ja uz šādiem sūtījumiem jau attiecas citi Kopienas tiesību akti, kuros ietverti līdzīgi noteikumi;

f) atkritumu sūtījumiem no Antarktikas Kopienā, kuri ir saskaņā ar prasībām, kas ietvertas Antarktikas Līgumam pievienotajā protokolā par vides aizsardzību (1991.);

g) tādu atkritumu ievešanu Kopienā, kas radušies bruņoto spēku vai palīdzības organizāciju darbības rezultātā krīzes situācijās, miera atjaunošanas un uzturēšanas operācijās, ja šādus atkritumus sūta bruņotie spēki vai palīdzības organizācijas vai tas tiek darīts šo spēku vai organizāciju vārdā tieši vai netieši uz galamērķa valsti. Šādos gadījumos jebkuru kompetento tranzītiestādi un kompetento galamērķa iestādi Kopienā informē iepriekš par atkritumu sūtījumu un to galamērķi.

4. Uz atkritumu sūtījumiem no Antarktikas uz valstīm ārpus Kopienas, šķērsojot Kopienu tranzītā, attiecas 36. un 49. pants.

5. Uz atkritumu sūtījumiem tikai dalībvalsts teritorijā attiecas tikai 33. pants.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā:

1) “atkritumi” ir atkritumi, kā definēts Direktīvas 2006/12/EK 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā;

2) “bīstamie atkritumi” ir bīstamie atkritumi, kā definēts 1. panta 4. punktā Padomes Direktīvā 91/689/EEK (1991. gada 12. decembris) par bīstamajiem atkritumiem (16);

3) “atkritumu maisījums” ir atkritumi, kas radušies divu vai vairāku atkritumu veidu apzinātas vai neapzinātas sajaukšanas rezultātā un kam nav paredzēta atsevišķa pozīcija III, IIIB, IV un IVA pielikumā. Atkritumi, kurus sūta vienā sūtījumā, kas sastāv no vismaz diviem atkritumu veidiem, kur katrs atkritumu veids ir atdalīts, nav atkritumu maisījums;

4) “apglabāšana” ir apglabāšana, kā definēts Direktīvas 2006/12/EK 1. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

5) “pagaidu apglabāšana” ir apglabāšanas darbības D 13 līdz D 15, kā definēts Direktīvas 2006/12/EK IIA pielikumā;

6) “reģenerācija” ir reģenerācija, kā definēts Direktīvas 2006/12/EK 1. panta 1. punkta f) apakšpunktā;

7) “pagaidu reģenerācija” ir reģenerācijas darbības R 12 un R 13, kā definēts Direktīvas 2006/12/EK IIB pielikumā;

8) “apsaimniekošana videi drošā veidā” ir visu praktiski iespējamo darbību veikšana, lai nodrošinātu, ka atkritumi tiek apsaimniekoti tādā veidā, kas aizsargās cilvēku veselību un vidi pret nelabvēlīgām sekām, kas varētu rasties saistībā ar šādiem atkritumiem;

9) “radītājs” ir jebkura persona, kuras darbību rezultātā rodas atkritumi (“sākotnējais radītājs”) un/vai jebkura persona, kura veic priekšapstrādi, sajaukšanu vai citas darbības, kuru rezultātā mainās šo atkritumu īpašības vai sastāvs (“jauns radītājs”) (kā definēts Direktīvas 2006/12/EK 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā);

10) “īpašnieks” ir atkritumu radītājs vai fiziska vai juridiska persona, kam pieder atkritumi (un kā definēts Direktīvas 2006/12/EK 1. panta 1. punkta c) apakšpunktā);

11) “savācējs” ir jebkura persona, kas veic atkritumu savākšanu, kā definēts Direktīvas 2006/12/EK 1. panta 1. punkta g) apakšpunktā;

12) “tirgotājs” ir jebkura persona, kas rīkojas savā vārdā, lai pirktu un pēc tam pārdotu atkritumus, tostarp tirgotāji, kas nesaņem atkritumus fiziskajā valdījumā, un kā minēts Direktīvas 2006/12/EK 12. pantā;

13) “starpnieks” ir jebkura persona, kas organizē atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu citu personu vārdā, tostarp starpnieki, kas nesaņem atkritumus fiziskajā valdījumā, kā minēts Direktīvas 2006/12/EK 12. pantā;

14) “saņēmējs” ir persona vai uzņēmums, kas ir galamērķa valsts jurisdikcijā un kam atkritumus sūta reģenerācijai vai apglabāšanai;

15) “paziņotājs” ir: a) kādas dalībvalsts izcelsmes sūtījuma gadījumā – jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ir attiecīgās dalībvalsts jurisdikcijā, kas plāno veikt atkritumu sūtījumu un kam uzlikts paziņošanas pienākums. Paziņotājs ir viena no personām vai struktūrām, kura izvēlēta saskaņā ar secību, kas noteikta šajā sarakstā: i) sākotnējais radītājs; vai ii) licencēts jauns radītājs, kas veic darbības pirms sūtījuma; vai iii) licencēts savācējs, kurš no viena veida atkritumu dažādiem nelieliem apjomiem, kuri iegūti no dažādiem avotiem, ir veidojis sūtījumu, kam jāsākas no vienas paziņotas vietas; vai iv) reģistrēts tirgotājs, kuru rakstiski ir pilnvarojis sākotnējais radītājs, jauns radītājs vai licencēts savācējs, kas minēti i), ii) un iii) apakšpunktā, lai darbotos tā vārdā kā paziņotājs; v) reģistrēts starpnieks, kuru rakstiski ir pilnvarojis sākotnējais radītājs, jauns radītājs vai licencēts savācējs, kas minēti i), ii) un iii) apakšpunktā, lai darbotos tā vārdā kā paziņotājs; vi) gadījumā, ja visas personas, kas minētas i), ii), iii), iv) un v) apakšpunktā, ja kāds no šiem punktiem ir piemērojams, ir nezināmas vai maksātnespējīgas, īpašnieks. Ja iv) vai v) apakšpunktā norādītais paziņotājs nepilda jebkuru no pienākumiem ņemt atkritumus atpakaļ, kā izklāstīts 22. līdz 25. pantā, sākotnējo radītāju, jaunu radītāju vai licencētu savācēju, kā minēts attiecīgi i), ii) vai iii) apakšpunktā, kas pilnvaroja tirgotāju vai starpnieku darboties viņa vārdā, uzskata par paziņotāju saistībā ar minētajiem pienākumiem ņemt atkritumus atpakaļ. Nelikumīga sūtījuma gadījumā, par ko paziņoja tirgotājs vai starpnieks, kā noteikts iv) vai v) apakšpunktā, personu, kas minēta i), ii) vai iii) apakšpunktā un kas pilnvaroja attiecīgo tirgotāju vai starpnieku darboties viņa vārdā, šajā regulā uzskata par paziņotāju; b) gadījumā, ja atkritumus, kuru izcelsme nav dalībvalstī, importē Kopienā vai pārvadā tranzītā caur Kopienu, – jebkura no šādām fiziskām vai juridiskām personām, kas ir nosūtīšanas valsts jurisdikcijā un kas plāno veikt atkritumu sūtījumu vai kas plāno nodrošināt vai jau ir nodrošinājis atkritumu sūtījumu: i) persona, kas noteikta saskaņā ar nosūtīšanas valsts tiesību aktiem; vai, gadījumā, ja šāda persona nav noteikta; ii) īpašnieks eksportēšanas laikā;

16) “Bāzeles Konvencija” ir 1989. gada 22. marta Bāzeles Konvencija par kontroli par kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu;

17) “ESAO lēmums” ir ESAO Padomes lēmums C(2001)107/galīgā versija, ar ko pārskata Lēmumu C(92)39/galīgā versija par reģenerācijai paredzēto atkritumu pārrobežu pārvietošanas kontroli;

18) “kompetentā iestāde” ir: a) dalībvalstu gadījumā iestāde, ko nozīmējusi attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar 53. pantu; vai b) gadījumā, ja ir iesaistīta valsts, kas nav ES dalībvalsts un kas ir viena no pusēm Bāzeles Konvencijā, iestāde, ko attiecīgā valsts nozīmējusi par kompetento iestādi minētās konvencijas mērķiem saskaņā ar tās 5. pantu; vai c) gadījumā, ja ir iesaistīta valsts, kas nav minēta a) vai b) apakšpunktā, iestāde, kuru attiecīgā valsts vai reģions ir nozīmējis par kompetento iestādi, vai, gadījumā, ja šāda iestāde nav nozīmēta, šīs valsts vai reģiona pārvaldes iestāde, kurai ir jurisdikcija attiecībā uz atkritumu sūtījumiem reģenerācijai vai apglabāšanai vai uz to tranzītu, attiecīgajos gadījumos;

19) “kompetentā nosūtīšanas iestāde” ir kompetentā iestāde, kuras kompetence attiecas uz teritoriju, no kuras sūtījumu plāno uzsākt vai no kuras tas tiek uzsākts;

20) “kompetentā galamērķa iestāde” ir kompetentā iestāde, kuras kompetence attiecas uz teritoriju, uz kurieni plāno veikt sūtījumu vai tas tiek veikts vai kurā atkritumi tiek iekrauti pirms reģenerācijas vai apglabāšanas teritorijā, kas nav nevienas valsts jurisdikcijā;

21) “kompetentā tranzīta iestāde” ir kompetentā iestāde, kuras kompetence attiecas uz jebkuru valsti, kas nav kompetentās nosūtīšanas vai galamērķa iestādes valsts un caur kuru plāno veikt sūtījumu vai tas tiek veikts;

22) “nosūtīšanas valsts” ir jebkura valsts, no kuras atkritumu sūtījumu plāno uzsākt vai tas tiek uzsākts;

23) “galamērķa valsts” ir jebkura valsts, uz kuru atkritumu sūtījumu plāno veikt vai tas tiek veikts reģenerācijai vai apglabāšanai, vai tādas iekraušanas nolūkā, kas notiek pirms reģenerācijas vai apglabāšanas teritorijā, kas nav nevienas valsts jurisdikcijā;

24) “tranzīta valsts” ir jebkura valsts, kas nav nosūtīšanas vai galamērķa valsts un caur kuru atkritumu sūtījumu plāno veikt vai tas tiek veikts;

25) “teritorija, kas ir valsts jurisdikcijā” ir jebkura zeme vai jūras teritorija, kurā valsts īsteno administratīvās un regulatīvās funkcijas saskaņā ar starptautiskajām tiesībām attiecībā uz cilvēku veselības vai vides aizsardzību;

26) “aizjūras zemes un teritorijas” ir aizjūras zemes un teritorijas, kas uzskaitītas Lēmuma 2001/822/EK IA pielikumā;

27) “eksporta no Kopienas muitas iestāde” ir muitas iestāde, kā noteikts 161. panta 5. punktā Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (17);

28) “izvešanas no Kopienas muitas iestāde” ir muitas iestāde, kā noteikts 793. panta 2. punktā Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (18);

29) “ievešanas Kopienā muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā Kopienas muitas teritorijā ievestos atkritumus nogādā saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2913/92 38. panta 1. punktu;

30) “imports” ir jebkāda atkritumu ievešana Kopienā, izņemot tranzītu caur Kopienu;

31) “eksports” ir atkritumu izvešana no Kopienas, izņemot tranzītu caur Kopienu;

32) “tranzīts” ir atkritumu sūtījums vai plānotais atkritumu sūtījums caur vienu vai vairākām valstīm, kas nav nosūtīšanas vai galamērķa valstis;

33) “pārvadāšana” ir atkritumu pārvadāšana pa autoceļu, dzelzceļu, gaisu, jūru vai iekšējiem ūdeņiem;

34. “sūtījums” ir atkritumu pārvadāšana reģenerācijas vai apglabāšanas nolūkā, ko ir plānots veikt vai ko veic: a) starp valstīm; vai b) starp valsti un aizjūras zemi vai teritoriju vai citām teritorijām, kas ir minētās valsts aizsardzībā; vai c) starp valsti un jebkuru zemes teritoriju, kas nav nevienas valsts daļa saskaņā ar starptautiskajām tiesībām; vai d) starp valsti un Antarktiku; vai e) no vienas valsts caur jebkuru no iepriekš minētajām teritorijām; vai f) valsts iekšienē caur jebkuru no iepriekš minētajām teritorijām un kura izcelsmes un galamērķa punkts ir vienā un tajā pašā valstī; vai g) no ģeogrāfiskas teritorijas, kas nav nevienas valsts jurisdikcijā, uz kādu valsti;

35. “nelikumīgs sūtījums” ir jebkāds atkritumu sūtījums, ko veic: a) bez paziņojuma visām iesaistītajām kompetentajām iestādēm saskaņā ar šo regulu; vai b) bez iesaistīto kompetento iestāžu piekrišanas saskaņā ar šo regulu; vai c) ar piekrišanu, kas iegūta no iesaistītajām kompetentajām iestādēm, viltojot dokumentus, sagrozot faktus vai krāpšanas ceļā; vai d) veidā, kas nav būtībā izklāstīts paziņojuma vai pārvietošanas dokumentos; vai e) veidā, kā rezultātā notiek atkritumu reģenerācija vai apglabāšana, kas neatbilst Kopienas vai starptautiskajiem noteikumiem; vai f) pretrunā 34., 36., 39., 40., 41. un 43. pantam; vai g) kas, attiecībā uz 3. panta 2. punktā un 4. punktā minētajiem atkritumu sūtījumiem, notiek šādos gadījumos: i) konstatēts, ka atkritumi nav uzskaitīti III, IIIA vai IIIB pielikumā; vai ii) nav ievērots 3. panta 4. punkts; iii) sūtījums tiek veikts tādā veidā, kas nav būtībā noteikts VII pielikumā dotajā dokumentā.

II SADAĻA

SŪTĪJUMI KOPIENAS IEKŠIENĒ TRANZĪTĀ CAUR TREŠĀM VALSTĪM VAI BEZ TĀ

3. pants

Vispārējie procedūras noteikumi

1. Uz šādu atkritumu sūtījumiem attiecas iepriekšējas rakstiskas paziņošanas un piekrišanas procedūra, kas noteikta šīs sadaļas noteikumos:

a) ja sūtījums paredzēts apglabāšanas darbībām: visi atkritumi;

b) ja sūtījums paredzēts reģenerācijas darbībām: i) atkritumi, kas uzskaitīti IV pielikumā, tostarp Bāzeles Konvencijas II un VIII pielikumā uzskaitītie atkritumi; ii) atkritumi, kas uzskaitīti IVA pielikumā; iii) atkritumi, kas nav klasificēti vienā pozīcijā III, IIIB, IV vai IVA pielikumā; iv) atkritumu maisījumi, kas nav klasificēti vienā pozīcijā III, IIIB, IV vai IVA pielikumā, ja vien tie nav uzskaitīti IIIA pielikumā.

2. Uz šādu atkritumu sūtījumiem reģenerācijas nolūkā gadījumā, kad vesto atkritumu daudzums ir lielāks par 20 kg, attiecas vispārējas informācijas prasības atbilstīgi 18. pantam:

a) atkritumi, kas uzskaitīti III vai IIIB pielikumā;

b) atkritumu maisījumi, kas nav klasificēti vienā pozīcijā III pielikumā un kuru sastāvā ietilpst vairāku III pielikumā uzskaitīto veidu atkritumi, ja šo maisījumu sastāvs neaizkavē to reģenerāciju videi drošā veidā un ja šādi maisījumi ir uzskaitīti IIIA pielikumā, saskaņā ar 58. pantu.

3. Atkritumiem, kas uzskaitīti III pielikumā, piemēro attiecīgos noteikumus, kas piemērojami IV ielikumā uzskaitītajiem atkritumu veidiem, ja tiem piemīt jebkura no Direktīvas 91/689/EEK III pielikumā minētajām bīstamām īpašībām. Šādos gadījumos rīkojas saskaņā ar 58. pantu.

4. Šā panta 1. punktā minētā iepriekšējas rakstiskas paziņošanas un piekrišanas procedūra neattiecas uz tādu atkritumu sūtījumiem, kas tieši paredzēti laboratorijas analīžu veikšanai, lai izvērtētu to fizikālās vai ķīmiskās īpašības vai lai noteiktu to piemērotību reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām. Tā vietā piemēro 18. panta procedūras prasības. Šādu atkritumu daudzums, uz ko attiecas atbrīvojums, ja tie ir tieši paredzēti laboratorijas analīžu veikšanai, ir minimālais daudzums, kas pamatoti nepieciešams, lai atbilstīgi veiktu analīzi katrā atsevišķā gadījumā, bet tas nepārsniedz 25 kg.

5. Uz tādu jauktu sadzīves atkritumu sūtījumiem (atkritumu pozīcija 20 03 01), kas savākti no mājsaimniecībām, tostarp gadījumos, kad šāda savākšana ietver arī atkritumus no citiem radītājiem, uz reģenerācijas un apglabāšanas uzņēmumiem saskaņā ar šo regulu attiecas noteikumi, kas piemērojami atkritumu sūtījumiem apglabāšanai.

1. NODAĻA

Iepriekšēja rakstiska paziņošana un piekrišana

4. pants

Paziņojums

Ja paziņotājs vēlas sūtīt atkritumus, kā minēts 3. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktā, tas iesniedz iepriekšēju rakstisku paziņojumu kompetentajai nosūtīšanas iestādei un ar tās starpniecību, kā arī, vispārēja paziņojuma gadījumā, rīkojas saskaņā ar 13. panta noteikumiem.

Iesniedzot paziņojumu, ievēro šādas prasības:

1) Paziņojuma un pārvietošanas dokumenti: Paziņošanu veic, izmantojot šādus dokumentus: a) paziņojuma dokumentu, kas dots IA pielikumā; un b) pārvietošanas dokumentu, kas dots IB pielikumā. Iesniedzot paziņojumu, paziņotājs aizpilda paziņojuma dokumentu un, ja vajadzīgs, arī pārvietošanas dokumentu. Ja paziņotājs nav sākotnējais radītājs saskaņā ar 2. panta 15. punkta a) apakšpunkta i) daļu, paziņotājs nodrošina, ka šis radītājs vai viena no personām, kas minētas 2. panta 15. punkta a) apakšpunkta ii) vai iii) daļā, kur tas iespējams, arī paraksta paziņojuma dokumentu, kas dots IA pielikumā. Paziņojuma dokumentu un pārvietošanas dokumentu paziņotājam izsniedz kompetentā nosūtīšanas iestāde.

2) Informācija un dokumenti, kas ietverti paziņojuma un pārvietošanas dokumentos: Paziņotājs iesniedz vai pievieno paziņojuma dokumentam informāciju un dokumentus, kas uzskaitīti II pielikuma 1. daļā. Paziņotājs iesniedz vai pievieno pārvietošanas dokumentam informāciju un dokumentus, kas minēti II pielikuma 2. daļā, tādā apjomā, kāds iespējams paziņošanas laikā. Paziņojums tiek uzskatīts par pareizi aizpildītu, ja kompetentā nosūtīšanas iestāde uzskata, ka paziņošanas dokuments un pārvietošanas dokuments ir bijuši aizpildīti saskaņā ar pirmo daļu.

3) Papildu informācija un dokumenti: Ja to pieprasa kāda no iesaistītajām kompetentajām iestādēm, paziņotājs iesniedz papildu informāciju un dokumentus. Tās papildu informācijas un dokumentu saraksts, ko var pieprasīt, ir dots II pielikuma 3. daļā. Paziņojums tiek uzskatīts par pareizi aizpildītu, ja kompetentā galamērķa iestāde uzskata, ka paziņojuma dokuments un pārvietošanas dokuments ir bijuši aizpildīti un ka paziņotājs iesniedzis informāciju un dokumentus, kas uzskaitīti II pielikuma 1. un 2. daļā, kā arī jebkuru papildu informāciju un dokumentus, kas pieprasīti saskaņā ar šo punktu un kas uzskaitīti II pielikuma 3. daļā.

4) Līguma noslēgšana starp paziņotāju un saņēmēju: Paziņotājs noslēdz līgumu, kā aprakstīts 5. pantā, ar saņēmēju par paziņoto atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu. Pierādījumu par šo līgumu vai deklarāciju, ar ko apliecina tā esamību, saskaņā ar IA pielikumu iesniedz kompetentajām iestādēm, kas iesaistītas paziņošanas laikā. Līguma kopiju vai šādu pierādījumu, lai apmierinātu iesaistīto kompetento iestādi, iesniedz paziņotājs vai saņēmējs pēc kompetentās iestādes pieprasījuma.

5) Finanšu garantijas vai līdzvērtīga nodrošinājuma sniegšana: Finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu sniedz saskaņā ar 6. pantu. Paziņotājs šajā nolūkā sniedz deklarāciju, aizpildot IA pielikumā dotā paziņojuma dokumenta atbilstīgo daļu. Finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu (vai, ja kompetentā iestāde to pieļauj, pierādījumu par šo garantiju vai nodrošinājumu vai deklarāciju, ar ko apliecina tā esamību) iesniedz kā daļu no paziņojuma dokumenta paziņošanas laikā vai, ja kompetentā iestāde to pieļauj, saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem šādā laikā, pirms sūtījums tiek uzsākts.

6) Paziņojuma joma: Paziņojums attiecas uz atkritumu sūtījumu no sākotnējās nosūtīšanas vietas, tostarp to pagaidu un cita veida reģenerāciju vai apglabāšanu. Ja turpmākas pagaidu vai cita veida darbības notiek valstī, kas nav pirmā galamērķa valsts, paziņojumā norāda darbību, kas nav pagaidu darbība, un tās gala mērķi; piemēro 15. panta f) punktu. Katrā paziņojumā ietver tikai vienu atkritumu identifikācijas kodu, izņemot: a) atkritumus, kas nav klasificēti vienā pozīcijā III, IIIB, IV vai IVA pielikumā. Šādā gadījumā norāda tikai vienu atkritumu veidu; b) atkritumu maisījumus, kas nav klasificēti vienā pozīcijā III, IIIB, IV vai IVA pielikumā, ja vien tie nav uzskaitīti IIIA pielikumā. Šādā gadījumā norāda katras atkritumu daļas kodu to nozīmīguma kārtībā.

5. pants

Līgums

1. Attiecībā uz visiem atkritumu sūtījumiem, kuriem ir nepieciešams paziņojums, ir jānoslēdz līgums starp paziņotāju un saņēmēju par paziņo to atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu.

2. Līgumam jābūt noslēgtam un spēkā esošam paziņošanas laikā un visā sūtījuma laikā, līdz ir sniegts apliecinājums saskaņā ar 15. panta e) apakšpunktu, 16. panta e) apakšpunktu vai, attiecīgajos gadījumos, 15. panta d) apakšpunktu.

3. Līgumā ietver šādus pienākumus:

a) paziņotāja pienākums ņemt atkritumus atpakaļ saskaņā ar 22. pantu un 24. panta 2. punktu, ja atkritumu sūtījums vai reģenerācija, vai apglabāšana nav pabeigta, kā bija paredzēts, vai ja ir bijis veikts nelikumīgs sūtījums;

b) saņēmēja pienākums reģenerēt vai apglabāt atkritumus saskaņā ar 24. panta 3. punktu, ja tie ir sūtīti nelikumīgi; un

c) uzņēmuma pienākums sniegt saskaņā ar 16. panta e) apakšpunktu iesniegt apliecinājumu par to, ka atkritumi ir reģenerēti vai apglabāti, ievērojot paziņojumu un tajā ietvertos nosacījumus, kā arī šīs regulas prasības.

4. Ja sūtītie atkritumi ir paredzēti pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām, līgumā ietver šādus papildu pienākumus:

a) galamērķa uzņēmuma pienākums sniegt saskaņā ar 15 panta d) apakšpunktu un attiecīgos gadījumos saskaņā ar 15. panta e) apakšpunktu apliecinājumus par to, ka atkritumi ir reģenerēti vai apglabāti saskaņā ar paziņojumu un tajā ietvertajiem nosacījumiem, kā arī saskaņā ar šīs regulas prasībām; un

b) saņēmēja pienākums iesniegt attiecīgos gadījumos paziņojumu sākotnējās nosūtīšanas valsts sākotnējai kompetentajai iestādei saskaņā ar 15. panta f) apakšpunkta ii) apakšpunktu.

5. Ja atkritumus sūta starp diviem uzņēmumiem, ko kontrolē viena un tā pati juridiska persona, līgumu var aizvietot ar attiecīgās juridiskas personas deklarāciju, ar kuru tā apņemas reģenerēt vai apglabāt paziņotos atkritumus.

6. pants

Finanšu garantija

1. Uz visiem atkritumu sūtījumiem, kuriem ir nepieciešams paziņojums, attiecas prasība sniegt finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu, kas sedz:

a) transporta izmaksas;

b) reģenerācijas vai apglabāšanas izmaksas, tostarp jebkuru nepieciešamo pagaidu darbību izmaksas; un

c) izmaksas, kas saistītas ar uzglabāšanu 90 dienas.

2. Finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums ir paredzēts, lai segtu izmaksas, kas rodas saistībā ar:

a) gadījumiem, kad sūtījums vai reģenerācija, vai apglabāšana nevar tikt pabeigta, kā tas paredzēts, saskaņā ar 22. pantu; un

b) gadījumiem, kad sūtījums vai reģenerācija, vai apglabāšana ir nelikumīga, kā minēts 24. pantā.

3. Paziņotājs vai cita fiziska vai juridiska persona tā vārdā sniedz finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu, kas ir spēkā paziņojuma iesniegšanas laikā vai, ja kompetentā iestāde, kas apstiprina finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu, to pieļauj, vēlākais tajā brīdī, kad sūtījums tiek uzsākts, un to piemēro paziņotajam sūtījumam vēlākais tajā brīdī, kad sūtījums tiek uzsākts.

4. Kompetentā nosūtīšanas iestāde apstiprina finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu, tostarp to formu, tekstu un seguma summu.

Tomēr gadījumos, kad atkritumus importē Kopienā, kompetentā galamērķa iestāde Kopienā pārskata seguma summu un, ja nepieciešams, apstiprina papildu finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu.

5. Finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums ir derīgi un attiecas uz paziņoto sūtījumu un paziņoto atkritumu reģenerācijas vai apglabāšanas pabeigšanu.

Finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu atbrīvo, kad iesaistītā kompetentā iestāde ir saņēmusi apliecinājumu, kas minēts 16. panta e) apakšpunktā vai attiecīgos gadījumos 15. panta e) apakšpunktā attiecībā uz pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām.

6. Atkāpjoties no 5. punkta, ja sūtītie atkritumi ir paredzēti pagaidu reģenerācijai vai apglabāšanai un turpmākās reģenerācijas vai apglabāšanas darbības notiek galamērķa valstī, finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu atbrīvo, kad atkritumi atstāj uzņēmumus, kuri veic pagaidu darbības, un iesaistītā kompetentā iestāde ir saņēmusi apliecinājumu, kas minēts 15. panta d) apakšpunktā. Šādā gadījumā uz turpmāku sūtījumu uz reģenerācijas vai apglabāšanas uzņēmumu attiecas jauna finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums, ja vien kompetentā galamērķa iestāde neuzskata, ka šāda finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums nav nepieciešams. Šādos apstākļos kompetentā galamērķa iestāde ir atbildīga par pienākumiem, kas rodas nelikumīga sūtījuma gadījumā, vai par ņemšanu atpakaļ, ja sūtījums vai turpmāka reģenerācijas vai apglabāšanas darbība nevar tikt pabeigta, kā paredzēts.

7. Kompetentajai iestādei Kopienā, kas ir apstiprinājusi finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu, ir piekļuve tam un tā izmanto finansējumu, tostarp maksājumu nolūkā citām iesaistītajām iestādēm, lai pildītu pienākumus saskaņā ar 23. un 25. pantu.

8. Vispārēja paziņojuma gadījumā saskaņā ar 13. pantu var sniegt finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu, kas attiecas uz vispārēja paziņojuma daļām, tā vietā, lai sniegtu vienu, kas attiektos uz visu vispārējo paziņojumu. Šādos gadījumos finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums tiek piemērots sūtījumam vēlākais, kad attiecīgais sūtījums sākas.

Finanšu garantiju vai līdzvērtīgu nodrošinājumu atbrīvo, kad iesaistītā kompetentā iestāde ir saņēmusi 16. panta e) apakšpunktā vai attiecīgā gadījumā 15. panta e) apakšpunktā minēto apliecinājumu attiecībā uz pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām ar attiecīgajiem atkritumiem. Šā panta 6. punktu piemēro mutatis mutandis.

9. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktu noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu.

7. pants

Paziņojuma pārsūtīšana, ko veic kompetentā nosūtīšanas iestāde

1. Pēc 4. panta 2. punkta otrajā daļā minētā pareizi aizpildītā paziņojuma saņemšanas kompetentā nosūtīšanas iestāde patur paziņojuma kopiju un pārsūta paziņojumu kompetentajai galamērķa iestādei, kā arī kopijas jebkurai kompetentajai (-ajām) tranzīta iestādei (-ēm) un informē paziņotāju par pārsūtīšanu. To veic trīs darba dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas.

2. Ja paziņojums nav pareizi aizpildīts, kompetentā nosūtīšanas iestāde pieprasa informāciju un dokumentus no paziņotāja saskaņā ar 4. panta 2. punkta otro daļu.

To veic trīs darba dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas.

Šādos gadījumos kompetentajai nosūtīšanas iestādei ir trīs darba dienas pēc pieprasītās informācijas un/vai dokumentu saņemšanas, lai izpildītu 1. punkta prasības.

3. Kompetentā nosūtīšanas iestāde trīs darba dienu laikā pēc pareizi aizpildītā paziņojuma saņemšanas, kā aprakstīts 4. panta 2. punkta otrajā daļā, var izlemt neturpināt darbības ar paziņojumu, ja tai ir iebildumi pret sūtījumu saskaņā ar 11. un 12. pantu.

Tā nekavējoties informē paziņotāju par tās lēmumu un minētajiem iebildumiem.

4. Ja 30 dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas kompetentā nosūtīšanas iestāde nav pārsūtījusi paziņojumu, kā noteikts 1. punktā, tā pēc paziņotāja pieprasījuma sniedz tam pamatotu paskaidrojumu. Šo noteikumu nepiemēro gadījumos, kad nav izpildīts pieprasījums sniegt informāciju atbilstīgi 2. punktam.

8. pants

Iesaistīto kompetento iestāžu informācijas un dokumentu pieprasījums un kompetentās galamērķa iestādes apstiprinājums

1. Pēc tam, kad kompetentā nosūtīšanas iestāde pārsūtījusi paziņojumu, ja kāda no iesaistītajām kompetentajām iestādēm uzskata, ka ir nepieciešama papildu informācija un dokumenti, kā minēts 4. panta 3. punkta otrajā daļā, tā pieprasa šādu informāciju un dokumentus no paziņotāja un informē citas kompetentās iestādes par šādu pieprasījumu. To veic trīs darba dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas. Šādos gadījumos iesaistītās kompetentās iestādes trīs darba dienu laikā pēc pieprasītās informācijas un dokumentu saņemšanas informē kompetento galamērķa iestādi.

2. Ja kompetentā galamērķa iestāde uzskata, ka paziņojums ir pareizi aizpildīts, kā aprakstīts 4. panta 3. punkta otrajā daļā, tā nosūta paziņotājam apstiprinājumu par to un tā kopijas citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm. To veic trīs darba dienu laikā pēc pareizi aizpildītā paziņojuma saņemšanas.

3. Ja 30 dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas kompetentā galamērķa iestāde nav sniegusi apstiprinājumu par paziņojumu, kā noteikts 2. punktā, tā pēc paziņotāja pieprasījuma sniedz tam pamatotu paskaidrojumu.

9. pants

Kompetento galamērķa, nosūtīšanas un tranzīta iestāžu piekrišana un termiņi sūtījumam, reģenerācijai vai apglabāšanai

1. Kompetentās galamērķa, nosūtīšanas un tranzīta iestādes 30 dienu laikā pēc dienas, kad kompetentā galamērķa iestāde pārsūtījusi apstiprinājumu saskaņā ar 8. pantu, pieņem vienu no šādiem attiecīgi pamatotiem lēmumiem rakstiski attiecībā uz paziņoto sūtījumu:

a) piekrišana bez nosacījumiem;

b) piekrišana ar nosacījumiem saskaņā ar 10. pantu; vai

c) iebildumi saskaņā ar 11. un 12. pantu.

Var uzskatīt, ka kompetentā tranzīta iestāde ir izteikusi savu piekrišanu klusējot, ja nekādi iebildumi nav iesniegti minētajā 30 dienu termiņā.

2. Kompetentās galamērķa, nosūtīšanas un, attiecīgajos gadījumos, tranzīta iestādes 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā rakstveidā nosūta savu lēmumu un tā pamatojumu paziņotājam, nosūtot kopijas citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

3. Kompetentās galamērķa, nosūtīšanas un, attiecīgajos gadījumos, tranzīta iestādes apliecina savu rakstisko piekrišanu, atbilstīgi apzīmogojot, parakstot un norādot datumu paziņojuma dokumentam vai tā kopijām.

4. Rakstiska piekrišana plānotajam sūtījumam zaudē spēku vienu kalendāro gadu pēc tās sniegšanas dienas vai paziņojuma dokumentā norādītajā vēlākā dienā. Tomēr tas netiek piemērots, ja iesaistītās kompetentās iestādes norāda īsāku laikposmu.

5. Klusējot izteikta piekrišana plānotajam sūtījumam zaudē spēku vienu kalendāro gadu pēc 1. punktā minētā 30 dienu termiņa beigšanās.

6. Plānotais sūtījums var notikt tikai pēc 16. panta a) un b) punktā izklāstīto prasību izpildes un laikā, kamēr rakstiskas vai klusējot izteiktas piekrišanas no visām kompetentajām iestādēm ir spēkā.

7. Atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu saistībā ar plānoto sūtījumu pabeidz ne vēlāk kā vienu kalendāro gadu pēc tam, kad uzņēmums ir saņēmis atkritumus, ja vien iesaistītā kompetentā iestāde nav norādījusi īsāku laikposmu.

8. Iesaistītās kompetentās iestādes atsauc savu piekrišanu, ja tās konstatē, ka:

a) atkritumu sastāvs neatbilst paziņotajam; vai

b) nav ievēroti nosacījumi, kas uzlikti attiecībā uz sūtījumu; vai

c) atkritumi nav reģenerēti vai apglabāti saskaņā ar tā uzņēmuma atļauju, kas veic minēto darbību; vai

d) atkritumus plāno sūtīt, reģenerēt vai apglabāt vai tie ir nosūtīti, reģenerēti vai apglabāti tādā veidā, kas nav saskaņā ar informāciju, kas sniegta paziņojuma un pārvietošanas dokumentā vai pievienota tam.

9. Jebkuru piekrišanas atsaukumu nosūta ar oficiālu paziņojumu paziņotājam, nosūtot kopijas citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm un saņēmējam.

10. pants

Nosacījumi attiecībā uz sūtījumu

1. Kompetentās nosūtīšanas, galamērķa un tranzīta iestādes var 30 dienu laikā pēc kompetentās galamērķa iestādes apstiprinājuma pārsūtīšanas dienas saskaņā ar 8. pantu paredzēt nosacījumus saistībā ar piekrišanu paziņotajam sūtījumam. Šādi nosacījumi var tikt balstīti uz vienu vai vairākiem iemesliem, kas minēti 11. vai 12. pantā.

2. Kompetentās nosūtīšanas, galamērķa un tranzīta iestādes var arī 30 dienu laikposmā, kas minēts 1. punktā, paredzēt nosacījumus attiecībā uz atkritumu pārvadāšanu savas jurisdikcijas teritorijās. Šādi pārvadāšanas nosacījumi nav stingrāki par tiem, kas noteikti attiecībā uz līdzīgiem sūtījumiem, kurus pilnībā veic to jurisdikcijā esošajās teritorijās, un tajos ņem vērā spēkā esošos nolīgumus, jo īpaši attiecīgos starptautiskos nolīgumus.

3. Kompetentās nosūtīšanas, galamērķa un tranzīta iestādes var arī 30 dienu laikposmā, kas minēts 1. punktā, paredzēt nosacījumu, ka to piekrišana tiek uzskatīta par atsauktu, ja finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums nav piemērojami vēlākais, kad tiek uzsākts paziņotais sūtījums, kā noteikts 6. panta 3. punktā.

4. Iestāde, kas paredz nosacījumus, tos dara zināmus paziņotājam rakstiski, nosūtot kopijas iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

Attiecīgā kompetentā iestāde norāda nosacījumus paziņojuma dokumentā vai pievieno tos tam.

5. Kompetentā galamērķa iestāde 1. punktā noteiktajā 30 dienu laikā arī var noteikt, ka pārstrādes uzņēmums, kas saņem atkritumus, regulāri uzskaita atkritumu ievadi, izvadi un/vai bilanci, kā arī saistītās un paziņojumā minētās pārstrādes vai apglabāšanas darbības, kā arī paziņojuma derīguma laiku. Šādu uzskaiti paraksta juridiski atbildīgā persona uzņēmumā, un mēneša laikā pēc paziņotās pārstrādes vai apglabāšanas darbības pabeigšanas to nosūta kompetentajai galamērķa iestādei.

11. pants

Iebildumi pret atkritumu sūtījumiem apglabāšanas nolūkā

1. Ja ir iesniegts paziņojums attiecībā uz plānoto atkritumu sūtījumu apglabāšanas nolūkā, kompetentās galamērķa un nosūtīšanas iestādes var 30 dienu laikā pēc kompetentās galamērķa iestādes apstiprinājuma pārsūtīšanas dienas saskaņā ar 8. pantu celt pamatotus iebildumus, balstoties uz vienu vai vairākiem šādiem pamatojumiem un saskaņā ar Līgumu:

a) plānotais sūtījums vai apglabāšana nav saskaņā ar veiktajiem pasākumiem, lai īstenotu tuvuma, reģenerācijas prioritātes un pašpietiekamības principu Kopienā un valstu līmenī saskaņā ar Direktīvu 2006/12/EK, lai aizliegtu kopumā vai daļēji vai sistemātiski iebilstu pret atkritumu sūtījumiem; vai

b) plānotais sūtījums vai apglabāšana nav saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas attiecas uz vides aizsardzību, sabiedrisko kārtību, sabiedrības drošību vai veselības aizsardzību, saistībā ar darbībām valstī, kura iesniedz iebildumu; vai

c) paziņotājs vai saņēmējs pirms tam bijis notiesāts par nelikumīgu sūtījumu vai kādu citu nelikumīgu darbību saistībā ar vides aizsardzību. Šādā gadījumā kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes var noraidīt visus sūtījumus, kuros ir iesaistīta attiecīgā persona, saskaņā ar valsts tiesību aktiem; vai

d) uzņēmums vairākkārt neievērojis 15. un 16. pantu saistībā ar iepriekšējiem sūtījumiem; vai

e) dalībvalsts vēlas izmantot savas tiesības saskaņā ar Bāzeles Konvencijas 4. panta 1. punktu, lai aizliegtu bīstamo atkritumu vai minētās konvencijas II pielikumā uzskaitīto atkritumu importu; vai

f) plānotais sūtījums vai apglabāšana ir pretrunā saistībām, kas izriet no starptautiskajām konvencijām, kuras noslēgusi attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) vai Kopiena; vai

g) plānotais sūtījums vai apglabāšana neatbilst Direktīvai 2006/12/EK un jo īpaši tās 5. un 7. pantam, ņemot vērā ģeogrāfiskos apstākļus vai nepieciešamību pēc specializētiem uzņēmumiem noteiktiem atkritumu veidiem: i) lai īstenotu pašpietiekamības principu Kopienas un valsts līmenī; vai ii) gadījumos, kad specializētajam uzņēmumam ir jāapglabā atkritumi no tuvāka avota un kompetentā iestāde ir piešķīrusi prioritāti šiem atkritumiem; vai iii) lai nodrošinātu, ka sūtījums ir saskaņā ar atkritumu apsaimniekošanas plāniem; vai

h) atkritumi tiks apstrādāti uzņēmumā, uz ko attiecas Direktīva 96/61/EK, bet kas nepiemēro labākās pieejamās metodes, kā noteikts minētās direktīvas 9. panta 4. punktā, saskaņā ar uzņēmuma atļauju; vai

i) ja atkritumi ir jaukti sadzīves atkritumi no mājsaimniecībām (postenis 20 03 01); vai

j) attiecīgie atkritumi netiks apstrādāti saskaņā ar tiesiski saistošiem vides aizsardzības standartiem attiecībā uz apglabāšanas darbībām, kas noteikti Kopienas tiesību aktos (arī gadījumos, kad ir piešķirti pagaidu izņēmumi).

2. Kompetentā(-s) tranzīta iestāde(-s) var 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā celt pamatotus iebildumus, balstoties tikai uz 1. punkta b), c), d) un f) apakšpunktu.

3. Gadījumā, ja bīstamie atkritumi nosūtīšanas dalībvalstī tiek radīti tik mazā daudzumā gada laikā, ka jaunu specializētu apglabāšanas uzņēmumu izveidošana šajā valstī būtu neizdevīga, 1. punkta a) apakšpunktu nepiemēro.

Kompetentā galamērķa iestāde sadarbojas ar kompetento nosūtīšanas iestādi, kas uzskata, ka šis punkts un nevis 1. punkta a) apakšpunkts būtu jāpiemēro, lai šo jautājumu atrisinātu divpusēji.

Gadījumā, ja netiek rasts apmierinošs risinājums, katra dalībvalsts var nodot jautājumu Komisijas izskatīšanai. Komisija tad lemj par šo jautājumu saskaņā ar procedūru, kas minēta Direktīvas 2006/12/EK 18. panta 3. punktā.

4. Ja 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā kompetentās iestādes uzskata, ka iebildumu pamatā esošās problēmas ir atrisinātas, tās nekavējoties rakstiski informē paziņotāju, nosūtot kopiju saņēmējam un citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm

5. Ja iebildumu pamatā esošās problēmas nav atrisinātas 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā, paziņojums kļūst nederīgs. Gadījumos, ja paziņotājs joprojām vēlas veikt sūtījumu, tas iesniedz jaunu paziņojumu, ja vien iesaistītās kompetentās iestādes un paziņotājs nevienojas savādāk.

6. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai par atbilstīgi 1. punkta a) apakšpunktam veiktiem pasākumiem, lai aizliegtu kopumā vai daļēji vai lai sistemātiski iebilstu pret atkritumu sūtījumiem apglabāšanas nolūkā, vai par atbilstīgi 1. punkta e) apakšpunktam veiktiem pasākumiem, un Komisijas par to informē pārējās dalībvalstis.

12. pants

Iebildumi pret atkritumu sūtījumiem reģenerācijas nolūkā

1. Ja paziņojumu iesniedz attiecībā uz plānoto atkritumu sūtījumu reģenerācijas nolūkā, kompetentās galamērķa un nosūtīšanas iestādes 30 dienu laikā pēc dienas, kad kompetentā galamērķa iestāde ir pārsūtījusi apstiprinājumu saskaņā ar 8. pantu, var celt pamatotus iebildumus, balstoties uz vienu vai vairākiem šādiem pamatojumiem un saskaņā ar Līgumu:

a) plānotais sūtījums vai reģenerācija nav saskaņā ar Direktīvu 2006/12/EK un jo īpaši tās 3., 4., 7. un 10. pantu; vai

b) plānotais sūtījums vai reģenerācija nav saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas attiecas uz vides aizsardzību, sabiedrisko kārtību, sabiedrības drošību vai veselības aizsardzību, saistībā ar darbībām, kas notiek valstī, kura sniedza iebildumus; vai

c) plānotais sūtījums vai reģenerācija nav saskaņā ar valsts tiesību aktiem nosūtīšanas valstī saistībā ar atkritumu reģenerāciju, tostarp gadījumos, kad plānotais sūtījums attiecas uz atkritumiem, kas paredzēti reģenerācijai uzņēmumā, kurā ir zemāki apstrādes standarti attiecībā uz konkrētiem atkritumiem, nekā standarti nosūtīšanas valstī, ievērojot nepieciešamību nodrošināt pareizu iekšējā tirgus darbību; Tas netiek piemērots, ja: i) pastāv atbilstīgi Kopienas tiesību akti, jo īpaši attiecībā uz atkritumiem, un ja prasības, kuras ir vismaz tikpat stingras kā Kopienas tiesību aktos paredzētās prasības, ir ieviestas valsts tiesību aktos, ar kuriem pārņem šādus Kopienas tiesību aktus; ii) reģenerācijas darbība galamērķa valstī notiek saskaņā ar nosacījumiem, kas ir būtībā līdzvērtīgi tiem, kas paredzēti nosūtīšanas valsts tiesību aktos; iii) nosūtīšanas valsts tiesību akti, kas nav minēti i) daļā, nav bijuši paziņoti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas Sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (19), ja to pieprasa minētā direktīva; vai

d) paziņotājs vai saņēmējs ir bijis pirms tam notiesāts par nelikumīgu sūtījumu vai kādu citu nelikumīgu rīcību saistībā ar vides aizsardzību. Šajā gadījumā kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes var atteikt visus sūtījumus, kuros ir iesaistīta attiecīgā persona, saskaņā ar valsts tiesību aktiem; vai

e) paziņotājs vai uzņēmums vairākkārt neievērojis 15. un 16. pantu saistībā ar iepriekšējiem sūtījumiem;

f) plānotais sūtījums vai reģenerācija ir pretrunā saistībām, kas izriet no starptautiskajām konvencijām, ko noslēgusi attiecīgā dalībvalsts(-is) vai Kopiena; vai

g) reģenerējamu un nereģenerējamu atkritumu attiecība, to materiālu paredzamā vērtība, kas veidojas gala reģenerācijas rezultātā, vai reģenerācijas izmaksas un nereģenerējamās daļas apglabāšanas izmaksas neattaisno reģenerāciju, ņemot vērā ekonomiska rakstura un/vai vides apsvērumus; vai

h) sūtītie atkritumi paredzēti apglabāšanai, nevis reģenerācijai; vai

i) atkritumi tiks apstrādāti uzņēmumā, uz ko attiecas Direktīva 96/61/EK, bet kas nepiemēro labākās pieejamās metodes, kas noteiktas minētās direktīvas 9. panta 4. punktā, saskaņā ar uzņēmuma atļauju; vai

j) attiecīgie atkritumi netiks apstrādāti saskaņā ar tiesiski saistošiem vides aizsardzības standartiem attiecībā uz reģenerācijas darbībām vai saskaņā ar tiesiski saistošiem reģenerācijas vai pārstrādes pienākumiem, kas noteikti Kopienas tiesību aktos (arī gadījumos, ja ir piešķirti pagaidu izņēmumi); vai

k) attiecīgie atkritumi netiks apstrādāti saskaņā ar atkritumu apsaimniekošanas plāniem, kas izstrādāti atbilstīgi Direktīvas 2006/12/EK 7. pantam, lai nodrošinātu to juridiski saistošu reģenerācijas vai pārstrādes pienākumu īstenošanu, kas noteikti Kopienas tiesību aktos.

2. Kompetentā(-s) tranzīta iestāde(-s) var 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā celt pamatotus iebildumus, balstoties tikai uz 1. punkta b), d), e) un f) apakšpunktu.

3. Ja 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā kompetentās iestādes uzskata, ka iebildumu pamatā esošās problēmas ir atrisinātas, tās nekavējoties rakstiski informē paziņotāju, nosūtot kopiju saņēmējam un citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

4. Ja iebildumu pamatā esošās problēmas nav atrisinātas 1. punktā minētajā 30 dienu termiņā, paziņojums kļūst nederīgs. Gadījumā, ja paziņotājs joprojām vēlas veikt sūtījumu, tas iesniedz jaunu paziņojumu, ja vien iesaistītās kompetentās iestādes un paziņotājs nevienojas savādāk.

5. Dalībvalstis saskaņā ar 51. pantu dara Komisijai zināmus iebildumus, ko cēlušas kompetentās iestādes saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu.

6. Nosūtīšanas dalībvalsts dara Komisijai un pārējām dalībvalstīm zināmus savus tiesību aktus, uz kuriem var balstīt iebildumus, ko cēlušas kompetentās iestādes saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu, un paskaidro, uz kurām atkritumu un atkritumu reģenerācijas darbībām tie iebildumi attiecas, pirms šādi tiesību akti tiek izmantoti, lai celtu pamatotus iebildumus.

13. pants

Vispārējs paziņojums

1. Paziņotājs var iesniegt vispārēju paziņojumu attiecībā uz vairākiem sūtījumiem, ja katrā sūtījuma gadījumā:

a) atkritumiem ir ievērojami līdzīgas fizikālās un ķīmiskās īpašības; un

b) atkritumi tiek sūtīti vienam un tam pašam saņēmējam un vienam un tam pašam uzņēmumam; un

c) paziņojuma dokumentā norādītais pārvadājuma maršruts ir tas pats.

2. Ja, neparedzētu apstākļu dēļ, nevar ievērot vienu un to pašu maršrutu, paziņotājs informē iesaistītās kompetentās iestādes, cik ātri vien iespējams, un, ja iespējams, pirms tiek sākts sūtījums, ja ir jau zināma izmaiņu nepieciešamība.

Gadījumā, ja maršruta izmaiņas ir zināmas pirms sūtījuma sākšanas un ir iesaistītas citas kompetentās iestādes, nekā tās, kas saistītas ar vispārēju paziņojumu, vispārējais paziņojums nevar tikt izmantots un ir jāiesniedz jauns paziņojums.

3. Iesaistītās kompetentās iestādes, izsakot piekrišanu izmantot vispārēju paziņojumu, var izvirzīt nosacījumu, ka vēlāk tiks sniegta papildu informācija un dokumenti saskaņā ar 4. panta 2. un 3. punkta otro daļu.

14. pants

Reģenerācijas uzņēmumi, par kuriem ir sniegta iepriekšēja piekrišana

1. Kompetentās galamērķa iestādes, kurām ir jurisdikcija attiecībā uz konkrētiem reģenerācijas uzņēmumiem, var pieņemt lēmumu izsniegt iepriekšēju piekrišanu šādu iekārtu izmantošanai.

Šādus lēmumus pieņem konkrētam laikposmam, un tie var tikt atsaukti jebkurā laikā.

2. Vispārēja paziņojuma gadījumā, ko iesniedz saskaņā ar 13. pantu, piekrišanas derīguma termiņš, kas minēts 9. panta 4. un 5. punktā, var tikt pagarināts līdz trim gadiem, kompetentajai galamērķa iestādei vienojoties ar citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

3. Kompetentās iestādes, kas pieņem lēmumu sniegt iepriekšēju piekrišanu iekārtas izmantošanai saskaņā ar 1. un 2. punktu, informē Komisiju un, attiecīgajos gadījumos, arī ESAO sekretariātu par:

a) reģenerācijas uzņēmuma nosaukumu, reģistrācijas numuru un adresi;

b) izmantoto metožu aprakstu, tostarp R–kodu(-s);

c) atkritumu veidiem, kā uzskaitīts IV un IVA pielikumā, vai atkritumu veidiem, attiecībā uz kuriem piemēro lēmumu;

d) kopējo daudzumu, par kuru ir sniegta iepriekšēja piekrišana;

e) derīguma termiņu;

f) jebkādām izmaiņām iepriekšējā piekrišanā;

g) jebkādām izmaiņām paziņotajā informācijā; un

h) jebkādu iepriekšējas piekrišanas atsaukšanu.

Šajā nolūkā izmanto veidlapu, kas dota VI pielikumā.

4. Atkāpjoties no 9., 10., un 12. panta, termiņš, kurā iesaistītās kompetentās iestādes sniedz piekrišanu saskaņā ar 9. pantu, paredz nosacījumus saskaņā ar 10. pantu vai ceļ iebildumus saskaņā ar 12. pantu, nepārsniedz septiņas darba dienas pēc tam, kad kompetentā galamērķa iestāde pārsūtījusi apstiprinājumu saskaņā ar 8. pantu.

5. Neatkarīgi no 4. punkta, kompetentā nosūtīšanas iestāde var pieņemt lēmumu, ka ir nepieciešams vairāk laika, lai saņemtu papildu informāciju vai dokumentus no paziņotāja.

Šādos gadījumos kompetentā iestāde septiņu darba dienu laikā rakstiski informē paziņotāju, nosūtot kopijas citām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

Kopējais nepieciešamais laiks nepārsniedz 30 dienas pēc tam, kad kompetentā galamērķa iestāde pārsūtījusi apstiprinājumu saskaņā ar 8. pantu.

15. pants

Papildu noteikumi attiecībā uz pagaidu reģenerācijas un apglabāšanas darbībām

Atkritumu sūtījumiem, kas paredzēti pagaidu reģenerācijas un apglabāšanas darbībām, piemēro šādus papildu noteikumus:

a) ja atkritumu sūtījums tiek veikts pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbību nolūkā, visas iekārtas, kur paredzēts veikt turpmākās pagaidu un citas reģenerācijas un apglabāšanas darbības, norāda paziņojuma dokumentā papildus sākotnējām pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām;

b) kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes var sniegt savu piekrišanu tādu atkritumu sūtījumam, kas paredzēti pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām, tikai tad, ja nav pamata celt iebildumu, saskaņā ar 11. vai 12. pantu, pret atkritumu sūtījumu(-iem) uz uzņēmumiem, kas veic jebkādas turpmākās pagaidu vai citas reģenerācijas vai apglabāšanas darbības;

c) trīs dienu laikā pēc tam, kad uzņēmums, kas veic minētās pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbības, saņem atkritumus, minētais uzņēmums sniedz rakstisku apstiprinājumu par atkritumu saņemšanu. Šo apstiprinājumu sniedz pārvietošanas dokumentā vai pievieno tam. Minētais uzņēmums nosūta pārvietošanas dokumenta, kurā ir ietverts šis apstiprinājums, parakstītas kopijas paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm;

d) cik ātri vien iespējams, bet ne vēlāk kā 30 dienas pēc pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbības pabeigšanas un ne vēlāk kā vienu kalendāro gadu vai, saskaņā ar 9. panta 7. punktu, īsākā laikposmā pēc atkritumu saņemšanas, uzņēmums, kas veic šo darbību, uz savu atbildību apliecina, ka pagaidu reģenerācija vai apglabāšana ir pabeigta. Šo apliecinājumu iekļauj pārvietošanas dokumentā vai pievieno tam. Minētais uzņēmums nosūta pārvietošanas dokumenta, kurā ir ietverts šis apliecinājums, parakstītas kopijas paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm;

e) gadījumā, ja reģenerācijas vai apglabāšanas uzņēmums, kas veic pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbības, nogādā atkritumus jebkādām turpmākām pagaidu vai citām reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām uz uzņēmumu, kas atrodas galamērķa valstī, tā, cik ātri vien iespējams, bet ne vēlāk kā vienu kalendāro gadu pēc atkritumu saņemšanas vai, saskaņā ar 9. panta 7. punktu, īsākā laikposmā, iegūst apliecinājumu no minētā uzņēmuma par to, ka turpmākā reģenerācijas vai apglabāšanas darbība, kas nav pagaidu darbība, ir pabeigta. Minētais uzņēmums, kas veic pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbību, nekavējoties pārsūta attiecīgo(-s) apliecinājumu(-us) paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm, norādot sūtījumu(-us), uz ko apliecinājums(-i) attiecas;

f) a e) apakšpunktā aprakstītā piegāde ir veikta uz uzņēmumu, kas attiecīgi atrodas: i) isākotnējā nosūtīšanas valstī vai citā dalībvalstī, ir jāsniedz jauns paziņojums saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem; vai ii) trešā valstī, ir jāsniedz jauns paziņojums saskaņā ar šīs regulas noteikumiem, papildus ievērojot, ka noteikumi, kas attiecas uz iesaistītajām kompetentajām iestādēm, tiek piemēroti arī sākotnējās nosūtīšanas valsts sākotnējai kompetentajai iestādei.

16. pants

Prasības pēc piekrišanas saņemšanas par sūtījumu

Pēc tam, kad iesaistītās kompetentās iestādes sniegusi piekrišanu par paziņoto sūtījumu, visi iesaistītie uzņēmumi aizpilda pārvietošanas dokumentu vai, ja tiek sniegts vispārējs paziņojums, pārvietošanas dokumentus norādītajos punktos, paraksta to vai tos un patur kopiju vai kopijas. Šādas prasības tiek izpildītas:

a) paziņotāja pārvietošanās dokumenta aizpildīšana: līdzko paziņotājs ir saņēmis piekrišanu no kompetentajām nosūtīšanas, galamērķa un tranzīta iestādēm vai, attiecībā uz kompetento tranzīta iestādi, var pieņemt piekrišanu klusējot, tas ieraksta faktisko sūtījuma datumu un citādi aizpilda pārvietošanas dokumentu, cik vien iespējams;

b) iepriekšēja informācija par sūtījuma faktisko sākšanu: paziņotājs nosūta atbilstīgi a) apakšpunktam aizpildītā pārvietošanas dokumenta parakstītas kopijas iesaistītajām kompetentajām iestādēm un saņēmējam vismaz trīs darba dienas pirms sūtījuma sākšanas;

c) pavaddokumenti katram sūtījumam: paziņotājs patur pārvietošanas dokumenta kopiju. Katram sūtījumam pievieno pārvietošanas dokumentu un paziņojuma dokumenta kopijas, kas ietver iesaistīto kompetento iestāžu sniegtās rakstiskas piekrišanas un paredzētos nosacījumus. Pārvietošanas dokumentu patur uzņēmums, kas pieņem atkritumus;

d) uzņēmuma rakstisks apstiprinājums par atkritumu saņemšanu: trīs darba dienu laikā pēc atkritumu saņemšanas uzņēmuma sniedz rakstisku apstiprinājumu par to, ka atkritumi ir saņemti. Šo apstiprinājumu iekļauj pārvietošanas dokumentā vai pievieno tam. Uzņēmums nosūta pārvietošanas dokumenta, kurā ietverts šis apstiprinājums, parakstītas kopijas paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm;

e) uzņēmuma apliecinājums par reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām, kas nav pagaidu darbības: cik ātri vien iespējams, bet ne vēlāk kā 30 dienas pēc tādas reģenerācijas vai apglabāšanas darbības pabeigšanas, kas nav pagaidu darbība, un ne vēlāk kā vienu kalendāro gadu vai, saskaņā ar 9. panta 7. punktu, īsākā laikposmā pēc atkritumu saņemšanas, uzņēmums uz savu atbildību apliecina, ka reģenerācijas vai apglabāšanas darbība, kas nav pagaidu darbība, ir pabeigta. Šo apliecinājumu iekļauj pārvietošanas dokumentā vai pievieno tam. Uzņēmums nosūta pārvietošanas dokumenta, kurā ietverts šis apliecinājums, parakstītas kopijas paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

17. pants

Izmaiņas sūtījumā pēc piekrišanas

1. Ja būtiski mainās informācija vai nosacījumi attiecībā uz sūtījumu, par ko ir saņemta piekrišana, tostarp attiecībā uz paredzēto daudzumu, maršrutu, pārvietošanās shēmu, sūtījuma datumu vai pārvadātāju, paziņotājs informē iesaistītās kompetentās iestādes un paziņotāju nekavējoties un, ja vien iespējams, pirms tiek uzsākts sūtījums.

2. Šādos gadījumos iesniedz jaunu paziņojumu, ja vien visas iesaistītās kompetentās iestādes neuzskata, ka ieteiktās izmaiņas nerada nepieciešamību pēc jauna paziņojuma.

3. Ja šādas izmaiņas iesaista citas kompetentās iestādes, kas nav bijušas iesaistītas sākotnējā paziņojumā, iesniedz jaunu paziņojumu.

2. NODAĻA

Vispārējas informācijas prasības

18. pants

Atkritumi, kuriem jāpievieno noteikta informācija

1. Uz atkritumiem, kas minēti 3. panta 2. un 4. punktā un ko paredzēts sūtīt, attiecas šādas procedūras prasības:

a) lai atvieglotu sekošanu šādu atkritumu sūtījumiem, persona, kas ir nosūtīšanas valsts jurisdikcijā un kas organizē sūtījumu, nodrošina, ka atkritumiem ir pievienots VII pielikumā ietvertais dokuments;

b) dokumentu, kas ietverts VII pielikumā, paraksta persona, kas organizē sūtījumu, pirms sūtījums notiek, kā arī to paraksta reģenerācijas uzņēmums vai laboratorija un saņēmējs, kad attiecīgie atkritumi ir saņemti.

2. Līgums, kas minēts VII pielikumā, starp personu, kas organizē sūtījumu, un atkritumu saņēmēju, kas tos saņem reģenerācijai, ir spēkā, kad tiek uzsākts sūtījums, un tajā tiek ietverts noteikums, ka personai, kas organizē sūtījumu, gadījumos, kad atkritumu sūtījums vai reģenerācija nevar tikt pabeigta, kā tas bija plānots, vai ja tas bija nelikumīgs sūtījums, vai ja šī persona nevar pabeigt atkritumu sūtījumu vai reģenerāciju (piemēram, ir maksātnespējīgs), saņēmējam ir pienākums:

a) ņemt atkritumus atpakaļ vai nodrošināt to reģenerāciju alternatīvā veidā, un

b) nodrošināt, ja nepieciešams, to uzglabāšanu līdz minēto darbību veikšanai.

Persona, kas organizē sūtījumu, vai saņēmējs pēc iesaistītās kompetentās iestādes pieprasījuma sniedz līguma kopiju.

3. Pārbaudes, izpildes, plānošanas un statistikas nolūkā dalībvalstis var saskaņā ar saviem tiesību aktiem pieprasīt 1. punktā minēto informāciju par sūtījumiem, uz kuriem attiecas šis pants.

4. Uz informāciju, kas minēta 1. punktā, attiecas konfidencialitātes prasības saskaņā ar Kopienas un valstu tiesību aktiem.

3. NODAĻA

Vispārējas prasības

19. pants

Aizliegts jaukt atkritumus sūtījuma laikā

No sūtījuma sākuma līdz atkritumu saņemšanai reģenerācijas un apglabāšanas uzņēmumā, kā noteikts paziņojuma dokumentā vai kā minēts 18. pantā, atkritumus nejauc ar citiem atkritumiem.

20. pants

Dokumentu un informācijas glabāšana

1. Visus dokumentus, kas nosūtīti kompetentajām iestādēm vai kurus nosūtījušas kompetentās iestādes saistībā ar paziņoto sūtījumu, kompetentās iestādes, paziņotājs, saņēmējs un uzņēmums, kas pieņem atkritumus, glabā Kopienā vismaz trīs gadus pēc sūtījuma uzsākšanas dienas.

2. Informāciju, kas sniegta saskaņā ar 18. panta 1. punktu, persona, kas organizē sūtījumu, saņēmējs un uzņēmums, kas pieņem atkritumus, glabā Kopienā vismaz trīs gadus pēc sūtījuma uzsākšanas dienas.

21. pants

Paziņojumu publiska pieejamība

Kompetentās nosūtīšanas vai galamērķa iestādes ar attiecīgiem līdzekļiem, piemēram, internetu, nodrošina publisku pieejamību informācijai par to sūtījumu paziņojumiem, kuriem tās ir devušas piekrišanu, ja attiecīgā informācija nav konfidenciāla saskaņā ar attiecīgās valsts vai Kopienas tiesību aktiem.

4. NODAĻA

Pienākums ņemt atkritumus atpakaļ

22. pants

Atkritumu ņemšana atpakaļ, ja sūtījums nevar tikt pabeigts, kā paredzēts

1. Ja kāda no iesaistītajām kompetentajām iestādēm konstatē, ka atkritumu sūtījums, tostarp to reģenerācija vai apglabāšana, nevar tikt veikts, kā paredzēts saskaņā ar paziņojuma un pārvietošanas dokumentu un/vai 4. panta 4. punkta otrajā daļā un 5. pantā minētā līguma noteikumiem, tā nekavējoties informē kompetento nosūtīšanas iestādi. Ja reģenerācijas vai apglabāšanas uzņēmums noraida saņemto kravu, tas nekavējoties informē kompetento galamērķa iestādi.

2. Kompetentā nosūtīšanas iestāde nodrošina, ka, izņemot 3. punktā minētajos gadījumos, paziņotājs, kuru nosaka saskaņā ar 2. panta 15. punktā noteikto secību, vai, ja tas nav iespējams, pati minētā kompetentā iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā attiecīgos atkritumus nogādā atpakaļ tas jurisdikcijā esošajā teritorijā vai kādā citā vietā nosūtīšanas valstī.

To veic 90 dienu laikā vai tādā citā laikposmā, par ko var vienoties iesaistītās kompetentās iestādes pēc tam, kad kompetentā nosūtīšanas iestāde konstatē vai saņem rakstisku paziņojumu no kompetentajām galamērķa vai tranzīta iestādēm par to, ka atkritumu sūtījums vai to reģenerācija vai apglabāšana, par ko saņemta piekrišana, nevar tikt pabeigta, un par iemeslu(-iem) minētajam. Šāds paziņojums var izrietēt no informācijas, ko kompetentajām galamērķa vai tranzīta iestādēm sniedza, cita starpā, citas kompetentās iestādes.

3. Šā panta 2. punkta minēto pienākumu ņemt atkritumus atpakaļ nepiemēro, ja kompetentās nosūtīšanas, tranzīta un galamērķa iestādes, kas iesaistītas atkritumu reģenerācijā vai apglabāšanā, uzskata, ka paziņotājs vai, ja tas nav iespējams, kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā var reģenerēt vai apglabāt atkritumus alternatīvā veidā galamērķa valstī vai citur.

Šā panta 2. punkta minēto pienākumu ņemt atkritumus atpakaļ nepiemēro, ja sūtītie atkritumi attiecīgā uzņēmuma darbības laikā ir bijuši neatgriezeniski sajaukti ar citiem atkritumiem, pirms iesaistītā kompetentā iestāde ir konstatējusi, ka paziņotais sūtījums nevar tikt pabeigts, kā minēts 1. punktā. Šādu maisījumu reģenerē vai apglabā alternatīvā veidā saskaņā ar pirmo daļu.

4. Gadījumos, kad atkritumi tiek ņemti atpakaļ saskaņā ar 2. punktu, iesniedz jaunu paziņojumu, ja vien iesaistītās kompetentās iestādes nevienojas, ka pietiek ar atbilstīgi pamatotu pieprasījumu no sākotnējās kompetentās nosūtīšanas iestādes.

Jaunu paziņojumu, attiecīgajos gadījumos, iesniedz sākotnējais paziņotājs vai, ja tas nav iespējams, jebkuras citas fiziskas vai juridiskas personas saskaņā ar 2. panta 15. punktu, vai, ja tas nav iespējams, sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde vai juridiska vai fiziska persona tās vārdā.

Neviena kompetentā iestāde neiebilst un neceļ iebildumus pret atkritumu atgriešanu no sūtījuma, kas nevar tikt pabeigts, vai pret saistīto reģenerācijas un apglabāšanas darbību.

5. Gadījumos, kad tiek veikti alternatīvi pasākumi ārpus sākotnējās galamērķa valsts, kā minēts 3. punktā, jaunu paziņojumu, attiecīgajos gadījumos, iesniedz sākotnējais paziņotājs vai, ja tas nav iespējams, jebkura citas fiziskas vai juridiskas personas, ko nosaka saskaņā ar 2. panta 15. punktu, vai, ja tas nav iespējams, sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā.

Gadījumos, kad paziņotājs iesniedz šādu jaunu paziņojumu, šis paziņojums tiek iesniegts arī sākotnējās nosūtīšanas valsts kompetentajai iestādei.

6. Gadījumos, kad tiek veikti alternatīvi pasākumi sākotnējā galamērķa valstī, kā minēts 3. punktā, jauns paziņojums nav nepieciešams un pietiek ar atbilstīgi pamatotu pieprasījumu. Šādu atbilstīgi pamatotu pieprasījumu, cenšoties panākt vienošanos par alternatīvajiem risinājumiem, sākotnējais paziņotājs pārsūta kompetentajai galamērķa un nosūtīšanas iestādei vai, ja tas nav iespējams, kompetentā nosūtīšanas iestāde – kompetentajai galamērķa iestādei.

7. Ja saskaņā ar 4. vai 6. punktu jauns paziņojums nav jāiesniedz, sākotnējais paziņotājs vai, ja tas nav iespējams, jebkuras citas fiziskas vai juridiskas personas, ko nosaka saskaņā ar 2. panta 15. punktu, vai, ja tas nav iespējams, sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā aizpilda jaunu pārvietošanas dokumentu saskaņā ar 15. vai 16. pantu.

Ja sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde iesniedz jaunu paziņojumu saskaņā ar 4. vai 5. punktu, jauna finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums netiek pieprasīts.

8. Paziņotāja pienākums un nosūtīšanas valsts papildpienākums ņemt atkritumus atpakaļ vai organizēt alternatīvu reģenerāciju vai apglabāšanu beidzas, kad uzņēmums sniedz apliecinājumu par reģenerācijas vai apglabāšanas darbībām, kas nav pagaidu darbības, kā minēts 16. panta e) apakšpunktā vai attiecīgā gadījumā 15. panta e) apakšpunktā. Pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas gadījumos, kas minēti 6. panta 6. punktā, nosūtīšanas valsts papildpienākums beidzas, kad uzņēmums sniedz 15. panta d) apakšpunktā minēto apliecinājumu.

Ja uzņēmums sniedz reģenerācijas vai apglabāšanas apliecinājumu tādā veidā, ka rezultātā tiek veikts nelikumīgs sūtījums un tiek atbrīvota finanšu garantija, piemēro 24. panta 3. punktu un 25. panta 2. punktu.

9. Ja atkritumi, kas iesaistīti sūtījumā, ko nevar pabeigt, tostarp reģenerācijā vai apglabāšanā, tiek atklāti dalībvalstī, kompetentā iestāde, kuras jurisdikcijā ir teritorija, kur atkritumi tika atklāti, ir atbildīga par to, lai nodrošinātu pasākumus drošai atkritumu glabāšanai, kamēr tiek veikta atkritumu atgriešana vai tāda reģenerācija vai apglabāšana alternatīvā veidā, kas nav pagaidu darbība.

23. pants

Izmaksas, kas saistītas ar atkritumu ņemšanu atpakaļ gadījumos, kad sūtījums nevar tikt pabeigts

1. Izmaksas, kas rodas saistībā ar atkritumu atgriešanu no sūtījuma, kas nevar tikt pabeigts, tostarp to pārvadāšanas, reģenerācijas vai apglabāšanas izmaksas saskaņā ar 22. panta 2. vai 3. punktu, un, sākot ar brīdi, kad kompetentā nosūtīšanas iestāde konstatē, ka atkritumu sūtījums vai to reģenerācija vai apglabāšana nevar tikt pabeigta, glabāšanas izmaksas saskaņā ar 22. panta 9. punktu sedz:

a) paziņotājs, ko nosaka saskaņā ar 2. panta 15. punktā noteikto secību, vai, ja tas nav iespējams;

b) citas fiziskas vai juridiskas personas, attiecīgajos gadījumos, vai, ja tas nav iespējams;

c) kompetentā nosūtīšanas iestāde; vai, ja tas nav iespējams;

d) saskaņā ar vienošanos starp iesaistītajām kompetentajām iestādēm..

2. Šis pants neskar Kopienas un valsts tiesību aktus par atbildību

24. pants

Atkritumu ņemšana atpakaļ gadījumos, kad sūtījums ir nelikumīgs

1. Ja kompetentā iestāde atklāj sūtījumu, ko tā uzskata par nelikumīgu, tā nekavējoties informē pārējās iesaistītās kompetentās iestādes.

2. Ja par nelikumīgu sūtījumu atbild paziņotājs, kompetentā nosūtīšanas iestāde nodrošina, ka attiecīgos atkritumus:

a) ņem atpakaļ de facto paziņotājs vai, ja nav iesniegts paziņojums;

b) ņem atpakaļ de iure paziņotājs, vai, ja tas nav iespējams;

c) ņem atpakaļ pati kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā, vai, ja tas nav iespējams;

d) alternatīvā veidā reģenerē vai apglabā galamērķa vai nosūtīšanas valstī pati kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā, vai, ja tas nav iespējams;

e) alternatīvā veidā reģenerē vai apglabā citā valstī pati kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā, ja visas iesaistītās kompetentās iestādes tam piekrīt.

Minēto ņemšanu atpakaļ, reģenerāciju vai apglabāšanu veic 30 dienu laikā vai tādā citā laikposmā, par ko var vienoties iesaistītās kompetentās iestādes, pēc tam, kad kompetentā nosūtīšanas iestāde ir konstatējusi vai saņēmusi rakstisku paziņojumu no kompetentās galamērķa vai tranzīta iestādes par nelikumīgu sūtījumu un iemeslu(-iem) tam. Šāds paziņojums var izrietēt no informācijas, ko kompetentajām galamērķa vai tranzīta iestādēm sniedza, cita starpā, citas kompetentās iestādes.

Gadījumos, kad atkritumi tiek ņemti atpakaļ a), b) un c) apakšpunktā minētajos gadījumos, iesniedz jaunu paziņojumu, ja vien iesaistītās kompetentās iestādes nevienojas, ka pietiek ar atbilstīgi pamatotu pieprasījumu no sākotnējās kompetentās nosūtīšanas iestādes.

Jaunu paziņojumu iesniedz a), b) vai c) apakšpunktā minētā persona vai iestāde saskaņā ar apakšpunktu secību.

Neviena kompetenta iestāde neiebilst pret nelikumīga sūtījuma atkritumu atgriešanu. Ja kompetentā nosūtīšanas iestāde veic alternatīvus pasākumus, kas minēti d) un e) apakšpunktā, sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā iesniedz jaunu paziņojumu, ja vien iesaistītās kompetentās iestādes nevienojas, ka pietiek ar atbilstīgi pamatotu pieprasījumu no minētās iestādes.

3. Ja par nelikumīgu sūtījumu atbild saņēmējs, kompetentā galamērķa iestāde nodrošina, ka attiecīgos atkritumus reģenerē vai apglabā videi drošā veidā:

a) saņēmējs vai, ja tas nav iespējams;

b) pati kompetentā iestāde vai fiziska vai juridiska persona tās vārdā.

Minēto reģenerāciju vai apglabāšanu veic 30 dienu laikā vai tādā citā laikposmā, par ko var vienoties iesaistītās kompetentās iestādes, pēc tam, kad kompetentā galamērķa iestāde ir konstatējusi vai saņēmusi rakstisku paziņojumu no kompetentās nosūtīšanas vai tranzīta iestādes par nelikumīgu sūtījumu un iemeslu(-iem) tam. Šāds paziņojums var izrietēt no informācijas, ko kompetentajām nosūtīšanas un tranzīta pārvedumu iestādēm sniedza, cita starpā, citas kompetentās iestādes.

Šajā nolūkā iesaistītās kompetentās iestādes sadarbojas atkritumu reģenerācijā vai apglabāšanā, cik tas ir nepieciešams.

4. Ja nav jāiesniedz jauns paziņojums, persona, kas atbildīga par atkritumu ņemšanu atpakaļ, vai, ja tas nav iespējams, sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde aizpilda jaunu pārvietošanas dokumentu saskaņā ar 15. vai 16. pantu.

Ja sākotnējā kompetentā nosūtīšanas iestāde iesniedz jaunu paziņojumu, nav nepieciešama jauna finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums.

5. Jo īpaši gadījumos, kad atbildība par nelikumīgu sūtījumu nevar tikt piemērota paziņotājam vai saņēmējam, attiecīgas kompetentās iestādes sadarbojas, lai nodrošinātu, ka attiecīgie atkritumi ir reģenerēti vai apglabāti.

6. Pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas gadījumos, kas minēti 6. panta 6. punktā, ja nelikumīgs sūtījums tiek atklāts pēc pagaidu reģenerācijas vai apglabāšanas darbības pabeigšanas, nosūtīšanas valsts papildpienākums ņemt atkritumus atpakaļ vai organizēt alternatīvu reģenerāciju vai apglabāšanu tiek izbeigts, kad uzņēmums sniedz 15. panta d) punktā minēto apliecinājumu.

Ja uzņēmums sniedz apliecinājumu par reģenerāciju vai apglabāšanu tādā veidā, ka rezultātā tiek veikts nelikumīgs sūtījums un tiek atbrīvota finanšu garantija, piemēro 3. punktu un 25. panta 2. punktu.

7. Ja nelikumīga sūtījumā iekļautie atkritumi tiek atklāti dalībvalstī, kompetentā iestāde, kuras jurisdikcijā ir teritorija, kurā atkritumi tika atklāti, ir atbildīga par to, lai nodrošinātu pasākumus atkritumu drošai uzglabāšanai, kamēr tiek veikta atkritumu atgriešana vai tāda reģenerācija vai apglabāšana alternatīvā veidā, kas nav pagaidu darbība.

8. Šīs regulas 34. un 36. pantu nepiemēro gadījumos, kad nelikumīgus sūtījumus atgriež nosūtīšanas valstī un kad uz šo nosūtīšanas valsti attiecas minētajos pantos ietvertie aizliegumi.

9. Nelikumīga sūtījuma gadījumā, kā noteikts 2. panta 35. punkta g) apakšpunktā, personai, kas organizē sūtījumu, ir tādi paši pienākumi kā paziņotājam saskaņā ar šo pantu.

10. Šis pants neskar Kopienas un valstu tiesību aktus par atbildību.

25. pants

Izmaksas, kas saistītas ar atkritumu ņemšanu atpakaļ, ja sūtījums ir nelikumīgs

1. Izmaksas, kas rodas saistībā ar nelikumīgā sūtījumā iekļauto atkritumu ņemšanu atpakaļ, tostarp to pārvadāšanas, reģenerācijas vai apglabāšanas izmaksas saskaņā ar 24. panta 2. punktu, un, no dienas, kad kompetentā nosūtīšanas iestāde konstatē, ka sūtījums ir nelikumīgs, glabāšanas izmaksas saskaņā ar 24. panta 7. punktu sedz:

a) de facto paziņotājs, kuru nosaka saskaņā ar 2. panta 15. punktā noteikto secību, vai, ja nav iesniegts paziņojums;

b) de iure paziņotājs vai cita fiziska vai juridiska persona, attiecīgajos gadījumos, vai, ja tas nav iespējams;

c) kompetentā nosūtīšanas iestāde.

2. Izmaksas, kas rodas saistībā ar reģenerāciju vai apglabāšanu saskaņā ar 24. panta 3. punktu, tostarp iespējamas pārvadāšanas un glabāšanas izmaksas saskaņā ar 24. panta 7. punktu, sedz:

a) saņēmējs vai, ja tas nav iespējams;

b) kompetentā galamērķa iestāde.

3. Izmaksas, kas rodas saistībā ar reģenerāciju vai apglabāšanu saskaņā ar 24. panta 5. punktu, tostarp iespējamas pārvadāšanas un glabāšanas izmaksas saskaņā ar 24. panta 7. punktu, sedz:

a) paziņotājs, kuru nosaka saskaņā ar 2. panta 15. punktā noteikto secību, un/vai saņēmējs, atkarībā no lēmuma, ko pieņem iesaistītās kompetentās iestādes, vai, ja tas nav iespējams;

b) citas fiziskas vai juridiskas personas, attiecīgajos gadījumos, vai, ja tas nav iespējams;

c) kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes.

4. Nelikumīga sūtījuma gadījumā, kā noteikts 2. panta 35. punkta g) apakšpunktā, personai, kas organizē sūtījumu, ir tādi paši pienākumi kā paziņotājam saskaņā ar šo pantu.

5. Šīs pants neskar Kopienas un valstu tiesību aktus par atbildību.

5. NODAĻA

Vispārēji administratīvie noteikumi

26. pants

Paziņošanas formāts

1. Šādu informāciju un dokumentus var sūtīt pa pastu:

a) paziņojumu par plānotu sūtījumu saskaņā ar 4. un 13. pantu;

b) informācijas un dokumentu pieprasījumu saskaņā ar 4., 7. un 8. pantu;

c) informāciju un dokumentus, ko iesniedz saskaņā ar 4., 7. un 8. pantu;

d) rakstisku piekrišanu par paziņoto sūtījumu saskaņā ar 9. pantu;

e) sūtījuma nosacījumus saskaņā ar 10. pantu;

f) iebildumus pret sūtījumu saskaņā ar 11. un 12. pantu;

g) informāciju par lēmumiem sniegt iepriekšēju piekrišanu konkrētām reģenerācijas iekārtām saskaņā ar 14. panta 3. punktu;

h) rakstisku apstiprinājumu par atkritumu saņemšanu saskaņā ar 15. un 16. pantu;

i) apliecinājumu par atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu saskaņā ar 15. un 16. pantu; un

j) iepriekšēju informāciju par faktisko sūtījuma sākšanu saskaņā ar 16. pantu;

k) informāciju par izmaiņām sūtījumā pēc piekrišanas saskaņā ar 17. pantu;

l) rakstiskas piekrišanas un pārvietošanas dokumentus, kas jānosūta saskaņā ar IV, V un VI sadaļu.

2. Iesaistītajām kompetentajām iestādēm un paziņotājam vienojoties, 1. punktā minētos dokumentus var sūtīt, alternatīvi, izmantojot kādu no šādiem saziņas paņēmieniem:

a) pa faksu; vai

b) pa faksu un pēc tam pa pastu; vai

c) pa elektronisko pastu, izmantojot elektronisko parakstu. Šādā gadījumā jebkuru nepieciešamo zīmogu vai parakstu aizvieto ar elektronisko parakstu; vai

d) pa elektronisko pastu bez elektroniskā paraksta un pēc tam pa pastu.

3. Dokumenti, kam jābūt pievienotiem katram pārvadājumam saskaņā ar 16. panta c) punktu un 18. pantu, var būt elektroniskā formā ar elektroniskajiem parakstiem, ja tos var izlasīt jebkurā pārvadāšanas brīdī un ja tam piekrīt iesaistītās kompetentās iestādes.

4. Iesaistītajām kompetentajām iestādēm un paziņotājam vienojoties, 1. punktā uzskaitīto informāciju un dokumentus var iesniegt un apmainīties ar tiem, izmantojot elektronisku datu apmaiņu kopā ar elektronisko parakstu vai elektronisko autentificēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu (20), vai salīdzināmu elektronisko autentificēšanas sistēmu, kas nodrošina to pašu drošības līmeni. Šādos gadījumos var noteikt organizatoriskus pasākumus attiecībā uz elektronisku datu apmaiņas plūsmu.

27. pants

Valoda

1. Visus paziņojumus, informāciju, dokumentus vai citus paziņojumus, ko iesniedz saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem, iesniedz valodā, ko akceptē iesaistītās kompetentās iestādes.

2. Pēc iesaistīto kompetento iestāžu pieprasījuma paziņotājs sniedz tām oficiāli apliecinātu (-s) tulkojumu (-s) valodā, ko tās akceptē.

28. pants

Domstarpības par klasifikācijas jautājumiem

1. IJa kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes nevar vienoties par klasifikāciju attiecībā uz atšķirību starp atkritumiem un neatkritumiem, strīdus objektam piemēro atkritumiem paredzēto režīmu. Tas neskar galamērķa valsts tiesības rīkoties ar sūtīto materiālu saskaņā ar tās tiesību aktiem pēc tam, kad sūtītais materiāls ir sasniedzis gala punktu, ja šādi tiesību akti ir saskaņā ar Kopienas vai starptautiskajām tiesībām.

2. Ja kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes nevar vienoties par paziņoto atkritumu klasifikāciju, proti, par to, vai tie ir uzskaitīti III, IIIA, IIIB vai IV pielikumā, atkritumus uzskata par ietvertiem IV pielikuma sarakstā.

3. Ja kompetentās nosūtīšanas un galamērķa iestādes nevar vienoties par atkritumu apstrādes darbību klasifikāciju, proti, par to, vai tās ir reģenerācijas vai apglabāšanas darbības, piemēro noteikumus attiecībā uz apglabāšanu.

4. Šā panta 1. līdz 3. punktu piemēro tikai šīs regulas mērķiem, un tie neskar ieinteresēto pušu tiesības risināt jebkuru strīdu saistībā ar šiem jautājumiem tiesā..

29. pants

Administratīvās izmaksas

Pienākumu segt atbilstīgas un proporcionālas administratīvas izmaksas, kas rodas paziņošanas un uzraudzības procedūru īstenošanā, kā arī atbilstīgas analīzes un pārbaudes parastās izmaksas var uzlikt paziņotājam.

30. pants

Pierobežas nolīgumi

1. Izņēmuma gadījumos, ja īpašā ģeogrāfiskā vai demogrāfiskā situācija attaisno šādu pasākumu, dalībvalstis var noslēgt divpusējus nolīgumus, atvieglojot paziņojuma procedūras noteiktu atkritumu plūsmu sūtījumiem attiecībā uz pārrobežu sūtījumiem uz tuvāko piemēroto uzņēmumu, kas atrodas pierobežā starp divām iesaistītajām dalībvalstīm.

2. Šādus divpusējus nolīgumus arī var noslēgt, ja atkritumus nosūta no nosūtīšanas valsts un apstrādā tajā, bet sūta tranzītā caur citu dalībvalsti.

3. Dalībvalstis var arī noslēgt šādus nolīgumus ar valstīm, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu puses.

4. Par šādiem nolīgumiem paziņo Komisijai, pirms tie stājas spēkā.

6. NODAĻA

Sūtījumi Kopienas iekšienē tranzītā caur trešām valstīm

31. pants

Atkritumu sūtījumi apglabāšanas nolūkā

Ja atkritumu sūtījums notiek Kopienas iekšienē tranzītā caur vienu vai vairākām trešām valstīm, un atkritumi ir paredzēti apglabāšanai, kompetentā nosūtīšanas valsts, papildus šīs sadaļas noteikumiem, jautā kompetentajai iestādei trešās valstīs, vai tā vēlas nosūtīt rakstisku piekrišanu par plānoto sūtījumu:

a) ja valsts ir Bāzeles Konvencijas puse – 60 dienu laikā, ja vien tā nav atteikusies no šīm tiesībām saskaņā ar minētās konvencijas noteikumiem, vai,

b) ja valsts nav Bāzeles Konvencijas puse – laikposmā, par kuru vienojas kompetentās iestādes.

32. pants

Atkritumu sūtījumi reģenerācijas nolūkā

1. Ja atkritumu sūtījums notiek Kopienas iekšienē tranzītā caur vienu vai vairākām trešām valstīm, kurās netiek piemērots ESAO lēmums, un atkritumi ir paredzēti reģenerācijai, piemēro 31. pantu.

2. Ja atkritumu sūtījums notiek Kopienas iekšienē, tostarp sūtījums starp dažādām vietām vienas un tās pašas dalībvalsts teritorijā tranzītā caur vienu vai vairākām trešām valstīm, kurās tiek piemērots ESAO lēmums, un atkritumi ir paredzēti reģenerācijai, 9. pantā minēto piekrišanu var sniegt klusējot, un, ja nav celti iebildumi vai noteikti nosacījumi, sūtījumu var sākt 30 dienas pēc kompetentās nosūtīšanas iestādes apstiprinājuma pārsūtīšanas dienas saskaņā ar 8. pantu.

III SADAĻA

SŪTĪJUMI TIKAI DALĪBVALSTU IEKŠIENĒ

33. pants

Šīs regulas piemērošana attiecībā uz sūtījumiem tikai dalībvalstu iekšienē

1. Dalībvalstis izveido atbilstīgu sistēmu to atkritumu sūtījumu uzraudzībai un kontrolei, ko veic tikai to jurisdikcijā. Šī sistēma ņem vērā nepieciešamību ievērot saskanību ar Kopienas sistēmu, ko nosaka II un VII sadaļa.

2. Dalībvalstis informē Komisiju par to sistēmām atkritumu sūtījumu uzraudzībai un kontrolei. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.

3. Dalībvalstis savā jurisdikcijā var piemērot sistēmu, kas noteikta II un VII sadaļā

IV SADAĻA

EKSPORTS NO KOPIENAS UZ TREŠĀM VALSTĪM

1. NODAĻA

Apglabāšanai paredzēto atkritumu eksports

34. pants

Aizliegtais eksports, izņemot uz EBTA valstīm

1. Visa veida atkritumu eksports no Kopienas apglabāšanas nolūkā ir aizliegts.

2. Aizliegums, kas noteikts 1. punktā, neattiecas uz to atkritumu eksportu, kas paredzēti apglabāšanai EBTA valstīs, kas ir arī Bāzeles Konvencijas puses.

3. Tomēr atkritumu eksports apglabāšanas nolūkā uz EBTA valsti, kas ir Bāzeles Konvencijas puse, ir aizliegts arī:

a) ja EBTA valsts aizliedz šādu atkritumu importu; vai,

b) ja kompetentajai nosūtīšanas iestādei ir pamats uzskatīt, ka attiecīgajā galamērķa valstī atkritumi netiks apsaimniekoti videi drošā veidā, kā minēts 49. pantā.

4. Šis noteikums neskar pienākumus ņemt atkritumus atpakaļ saskaņā ar 22. un 24. pantu.

35. pants

Procedūras, veicot eksportu uz EBTA valstīm

1. Ja atkritumi tiek eksportēti no Kopienas un paredzēti apglabāšanai EBTA valstīs, kas ir Bāzeles Konvencijas puses, II sadaļas noteikumus piemēro mutatis mutandis, ar pielāgojumiem un papildinājumiem, kas uzskaitīti 2. un 3. punktā.

2. Piemēro šādus pielāgojumus:

a) kompetentajām tranzīta iestādēm ārpus Kopienas ir 60 dienas laika pēc apstiprinājuma pārsūtīšanas dienas par paziņojuma saņemšanu, lai pieprasītu papildu informāciju par paziņoto sūtījumu, lai sniegtu, ja attiecīgā valsts ir pieņēmusi lēmumu nepieprasīt iepriekšēju rakstisku piekrišanu un ir informējusi par to citas puses saskaņā ar Bāzeles Konvencijas 6. panta 4. punktu, piekrišanu klusējot vai lai sniegtu rakstisku piekrišanu ar nosacījumiem vai bez tiem; un

b) kompetentā nosūtīšanas iestāde Kopienā pieņem lēmumu sniegt piekrišanu sūtījumam, kā minēts 9. pantā, tikai pēc tam, kad tā saņēmusi rakstisku piekrišanu no kompetentās galamērķa iestādes un, attiecīgajos gadījumos, klusējot izteiktu vai rakstisku piekrišanu no kompetentās tranzīta iestādes ārpus Kopienas, un ne agrāk kā 61 dienu pēc dienas, kad kompetentā tranzīta iestāde ir pārsūtījusi apstiprinājumu. Kompetentā nosūtīšanas iestāde var pieņemt lēmumu pirms 61 dienas termiņa izbeigšanās, ja tai ir pārējo iesaistīto kompetento iestāžu rakstiska piekrišana.

3. Piemēro šādus papildu noteikumus:

a) kompetentā tranzīta iestāde Kopienā sniedz paziņotajam apstiprinājumu par paziņojuma saņemšanu;

b) kompetentās nosūtīšanas iestādes un, attiecīgajos gadījumos, tranzīta iestādes Kopienā nosūta to savu lēmumu apzīmogotu kopiju, ar ko sniedz piekrišanu sūtījumam, eksporta no Kopienas muitas iestādei un izvešanas no Kopienas muitas iestādei;

c) pārvietošanas dokumenta kopiju pārvadātājs iesniedz eksporta no Kopienas muitas iestādei un izvešanas no Kopienas muitas iestādei;

d) tiklīdz atkritumi ir izvesti no Kopienas, izvešanas no Kopienas muitas iestāde nosūta kompetentajai nosūtīšanas iestādei Kopienā apzīmogotu pārvietošanas dokumenta kopiju, apliecinot, ka atkritumi ir izvesti no Kopienas;

e) ja 42 dienas pēc tam, kad atkritumi ir izvesti no Kopienas, kompetentā nosūtīšanas iestāde Kopienā nav saņēmusi nekādu informāciju no uzņēmums par atkritumu saņemšanu, tā nekavējoties informē par to kompetento galamērķa iestādi;

f) līgums, kas minēts 4. panta 4. punkta otrajā daļā un 5. pantā, nosaka, ka: i) gadījumā, ja uzņēmums sniedz nepareizu apliecinājumu par apglabāšanu un tādēļ tiek atbrīvota finanšu garantija, saņēmējs sedz izmaksas, kas rodas saistībā ar pienākumu atgriezt atkritumus teritorijā, kas ir kompetentās nosūtīšanas iestādes jurisdikcijā, kā arī izmaksas, kas rodas saistībā ar atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu alternatīvā un videi drošā veidā; ii) trīs dienu laikā pēc atkritumu saņemšanas apglabāšanas nolūkā uzņēmums nosūta paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm aizpildītā pārvietošanas dokumenta parakstītas kopijas, izņemot apglabāšanas apliecinājumu, kas minēts iii) daļā; un iii) cik ātri vien iespējams, bet ne vēlāk kā 30 dienas pēc apglabāšanas pabeigšanas un ne vēlāk kā vienu kalendāro gadu pēc atkritumu saņemšanas, uzņēmums uz savu atbildību apliecina apglabāšanas pabeigšanu un nosūta paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm pārvietošanas dokumenta parakstītas kopijas, kurās ietverts šis apliecinājums.

4. Sūtījumu var veikt tikai, ja:

a) paziņotājs ir saņēmis rakstisku piekrišanu no kompetentajām nosūtīšanas, galamērķa un, attiecīgajos gadījumos, tranzīta iestādēm ārpus Kopienas, un ja paredzētie nosacījumi ir izpildīti;

b) noslēgts spēkā esošs līgums starp paziņotāju un saņēmēju, kā noteikts 4. panta 4. punkta otrajā daļā un 5. pantā;

c) sniegta spēkā esoša finanšu garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums, kā noteikts 4. panta 5. punkta otrajā daļā un 6. pantā; un

d) nodrošināta apsaimniekošana videi drošā veidā, kā minēts 49. pantā.

5. Ja atkritumus eksportē, tos paredz apglabāšanas darbībām uzņēmumā, kas darbojas vai ir saņēmusi atļauju darboties galamērķa valstī saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem.

6. Ja eksporta no Kopienas muitas iestāde vai izvešanas no Kopienas muitas iestāde atklāj nelikumīgu sūtījumu, tā nekavējoties informē kompetento iestādi muitas iestādes valstī, kas:

a) informē bez kavēšanās kompetento nosūtīšanas iestādi Kopienā; un

b) nodrošina atkritumu aizturēšanu, kamēr kompetentā nosūtīšanas iestāde nav nolēmusi savādāk un paziņojusi minēto lēmumu rakstiski kompetentajai iestādei muitas iestādes valstī, kurā atkritumi ir aizturēti.

2. NODAĻA

Reģenerācijai paredzēto atkritumu eksports

1. iedaļa

Eksports uz valstīm, kurās nepiemēro ESAO lēmumu

36. pants

Eksporta aizliegums

1. Šādu atkritumu eksports no Kopienas reģenerācijas nolūkā valstīs, kurās nepiemēro ESAO lēmumu, ir aizliegts:

a) atkritumi, kas uzskaitīti kā bīstamie V pielikumā;

b) atkritumi, kas uzskaitīti V pielikumā 3. daļā;

c) bīstamie atkritumi, kas nav klasificēti vienā pozīcijā V pielikumā;

d) bīstamo atkritumu maisījumi un maisījumi, kuros ietilpst bīstamie un nebīstamie atkritumi, kas nav vienā pozīcijā V pielikumā;

e) atkritumi, ko galamērķa valsts ir paziņojusi par bīstamajiem saskaņā ar Bāzeles Konvencijas 3. pantu;

f) atkritumi, ko galamērķa valsts ir aizliegusi importēt, vai

g) atkritumi, attiecībā uz kuriem kompetentajai nosūtīšanas iestādei ir pamatojums uzskatīt, ka attiecīgajā galamērķa valstī tie netiks apsaimniekoti videi drošā veidā, kā minēts 49. pantā.

2. Šis noteikums neskar pienākumu ņemt atkritumus atpakaļ, kā noteikts 22. un 24. pantā.

3. Ārkārtas gadījumos dalībvalstis var pieņemt noteikumus, lai noteiktu, balstoties uz dokumentāriem pierādījumiem, ko atbilstīgā veidā ir sniedzis paziņotājs, ka uz konkrētu V pielikumā uzskaitīto bīstamo atkritumu veidu neattiecas eksporta aizliegums, ja tiem nepiemīt neviena no īpašībām, kas uzskaitītas Direktīvas 91/689/EEK III pielikumā, ņemot vērā – attiecībā uz minētajā pielikumā definētajām īpašībām H3 līdz H8, H10 un H11 – robežvērtības, kas noteiktas Komisijas Lēmumā 2000/532/EK (2000. gada 3. maijs), ar ko aizstāj Lēmumu 94/3/EK, ar kuru izveidots atkritumu saraksts saskaņā ar 1. panta a) apakšpunktu Padomes Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem, un Padomes Lēmumu 94/904/EK, ar kuru izveidots bīstamo atkritumu saraksts saskaņā ar 1. panta 4. punktu Padomes Direktīvā 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem (21).

4. Fakts, ka atkritumi nav uzskaitīti kā bīstamie V pielikumā vai ka tie ir uzskaitīti V pielikuma 1. daļas B sarakstā, neliedz, izņēmuma gadījumos, klasificēt šādus atkritumus kā bīstamos un tādējādi attiecināt uz tiem eksporta aizliegumu, ja tiem piemīt jebkāda no īpašībām, kas uzskaitītas Direktīvas 91/689/EEK III pielikumā, ņemot vērā – attiecībā uz minētajā pielikumā definētajām īpašībām H3 līdz H8, H10 un H11 – Lēmumā 2000/532/E