ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5)

Direktīvas 21. pantu groza šādi: a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu: “2. Dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2009. gada 26. septembrim visu pārnēsājamo un automobiļu bateriju un akumulatoru jauda ir uz tiem norādīta redzamā, salasāmā un neizdzēšamā veidā. Šīs prasības īstenošanai nosaka sīki izstrādātus noteikumus līdz 2009. gada 26. martam, tostarp saskaņotas metodes jaudas un pareizas izmantošanas noteikšanai. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”; b) panta 7. punktu aizstāj ar šādu punktu: “7. Var piešķirt atbrīvojumus no šajā pantā izklāstītajām marķējuma prasībām. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”
(13)

Lai konkrētajā teritorijā izvairītos no plūdiem un lai samazinātu to negatīvās sekas, ir lietderīgi izstrādāt plūdu riska pārvaldības plānus. Plūdu cēloņi un sekas dažādos Kopienas reģionos un valstīs ir dažādi. Tādēļ plūdu riska pārvaldības plānos būtu jāņem vērā to konkrēto apgabalu raksturojums, kurus tie aptver, un jānodrošina piemēroti risinājumi saskaņā ar šo apgabalu vajadzībām un prioritātēm, tajā pašā laikā nodrošinot piemērotu koordināciju ar upju baseinu apgabaliem un veicinot Kopienas tiesību aktos noteikto mērķu īstenošanu vides jomā. Dalībvalstīm jo īpaši būtu jāatsakās no tādu pasākumu veikšanas vai iesaistīšanās tādās rīcībās, kuras ievērojami palielina plūdu risku citās dalībvalstīs, izņemot, ja vien šie pasākumi nav bijuši koordinēti un attiecīgās dalībvalstis nav savstarpēji vienojušās par risinājumu.
(1)

Ar Padomes Direktīvu 69/169/EEK (1969. gada 28. maijs) par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos (1) izveidoja Kopienas sistēmu nodokļu atbrīvojumiem. Lai gan šo sistēmu vajadzēs saglabāt arī turpmāk, lai novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu, kā arī gadījumos, kad, ņemot vērā preču ievešanas apstākļus, nav jāpiemēro parastie ekonomikas aizsardzības līdzekļi, tā arī turpmāk būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz precēm, kas atrodas to ceļotāju bagāžā, kuri ierodas no trešām valstīm, ar nosacījumu, ka šāda preču ievešana nav komerciāla.
(4)

Lai nodrošinātu, ka patērētājus atbilstoši aizsargā no to atlieku iedarbības, kas rodas no neatļautas augu aizsardzības līdzekļu lietošanas, attiecīgajām produkta/pesticīda kombinācijām jānosaka MRL pēc minimālā analītiski nosakāmā daudzuma.
(12)

Saskaņā ar Direktīvas 98/24/EK 3. pantu SCOEL ir novērtējusi pavisam 33 vielas, kas uzskaitītas šās direktīvas pielikumā. No šīm 33 vielām 17 jau bija uzskaitītas Direktīvas 91/322/EEK pielikumā. SCOEL 4 no šīm vielām iesaka ieviest jaunas orientējošās robežvērtības, bet 13 vielām paturēt iepriekšējās robežvērtības. Tādēļ tās 17 vielas, kuras tagad uzskaitītas šās direktīvas pielikumā, svītrojamas no Direktīvas 91/322/EEK pielikuma, turpretim pārējās 10 vielas paliek Direktīvas 91/322/EEK pielikumā.
(11)

Iekšzemes ražošana pati dod ieguldījumu apgādes drošībā. Naftas tirgus attīstība var attaisnot attiecīgas atkāpes no pienākuma uzglabāt naftas uzkrājumus dalībvalstīm ar iekšēju naftas ražotni. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalstis var atbrīvot uzņēmumus no pienākuma uzturēt uzkrājumus par daudzumu, kas nepārsniedz produktu daudzumu, ko šie uzņēmumi ražo no iekšzemē iegūtas jēlnaftas.
(6)

Lai nodrošinātu Kopienas ūdens vides efektīvu aizsardzību, ir jāizveido pirmais saraksts, saukts par I sarakstu, kurā iekļauj konkrētas individuālas vielas, kas atlasītas, ņemot vērā galvenokārt to toksiskumu, noturību un bioakumulāciju, izņemot bioloģiski nekaitīgas vielas vai vielas, kuras drīz pārvēršas bioloģiski nekaitīgās vielās, un jāizveido otrais saraksts, saukts par II sarakstu, kurā iekļauj vielas, kam ir kaitīga ietekme uz ūdens vidi, kuru tomēr var ierobežot attiecīgā zonā un kura ir atkarīga no to ūdeņu parametriem un atrašanās vietas, kur šīs vielas novada. Būtu jāsaņem tāda iepriekšēja atļauja šīs vielas novadīt, kurā konkretizēti emisijas standarti.
3.

Direktīvas 65. pantu aizstāj ar šādu pantu: “65.pants Ziņojumi un pārskatīšana 1. Līdz 2007. gada 31. oktobrim Komisija, pamatojoties uz publisku apspriešanu un ņemot vērā apspriedes ar kompetentām iestādēm, ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par iespējām paplašināt darbības jomu šīs direktīvas noteikumiem par pārskatāmības saistībām pirms un pēc tirdzniecības, tos attiecinot uz darījumiem ar finanšu instrumentu kategorijām, kas nav akcijas. 2. Līdz 2008. gada 31. oktobrim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par 27. panta piemērošanu. 3. Līdz 2008. gada 30. aprīlim Komisija, pamatojoties uz publisku apspriešanu un ņemot vērā apspriedes ar kompetentām iestādēm, ziņo Eiropas Parlamentam un Komisijai: a) par to, vai ir lietderīgi saglabāt 2. panta 1. punkta k) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu attiecībā uz uzņēmumiem, kuru pamatdarbība ir darījumu veikšana savā vārdā ar atvasinātiem preču instrumentiem; b) par samērīgu prasību saturu un veidu attiecībā uz atļauju piešķiršanu tādiem uzņēmumiem kā ieguldījumu sabiedrības šīs direktīvas nozīmē un šādu uzņēmumu uzraudzību; c) par to, vai ir lietderīgi noteikumi par saistīto aģentu izraudzīšanu ieguldījumu pakalpojumu un/vai darbību veikšanai, jo īpaši par viņu uzraudzību; d) par to, vai ir lietderīgi saglabāt 2. panta 1. punkta i) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu. 4. Līdz 2008. gada 30. aprīlim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par to, ciktāl ir likvidēti šķēršļi, kas var kavēt tās informācijas konsolidāciju Eiropas līmenī, kura jāpublicē tirdzniecības vietām. 5. Pamatojoties uz 1. līdz 4. punktā minētajiem ziņojumiem, Komisija var iesniegt priekšlikumus par atbilstīgiem šīs direktīvas grozījumiem. 6. Līdz 2006. gada 31. oktobrim Komisija, ņemot vērā apspriedes ar kompetentām iestādēm, ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par to, vai ir lietderīgi saglabāt prasības attiecībā uz profesionālās darbības civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, kuras starpniekiem noteiktas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.”
(18)

Ņemot vērā to, ka dalībvalstis nevar sekmīgi sasniegt piedāvātās rīcības mērķi, proti, izveidot pilnīgi darboties spējīgu iekšējo elektroenerģijas tirgu, kas pamatojas uz godīgu konkurenci un drošām elektroapgādēm, un to, ka rīcības apjoma un ietekmes dēļ to var veiksmīgāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai,
5)

Direktīvas IX pielikumu groza šādi: a) pielikuma 1.2.1. punktu aizstāj šādi: “1.2.1. ESA var atbilst šādu ražotāja izvēlētu testēšanas metožu jebkuras kombinācijas prasībām, ja testēšanas rezultātā ir pārbaudīts pilns frekvenču diapazons, kas noteikts šā pielikuma 3.1. punktā. — Absorbējošās kameras tests: saskaņā ar ISO 11452-2: 2. izdevums, 2004 — Testēšana TEM kamerā: saskaņā ar ISO 11452-3: 2. izdevums, 2001 — Testēšana ar strāvas inžekciju: saskaņā ar ISO 11452-4: 3. izdevums, 2005 — Testēšana ar elektropārvades lokšņu līnijas (Stripline) palīdzību: saskaņā ar ISO 11452-5: 2. izdevums, 2002 — 800 mm elektropārvades lokšņu līnija (Stripline): saskaņā ar šā pielikuma 4.5. punktu Frekvenču diapazons un testēšanas vispārīgie nosacījumi pamatoti uz ISO 11452-1: 3. izdevums, 2005.”; b) pielikuma 2.1. punktu aizstāj šādi: “2.1. Testa apstākļi: saskaņā ar ISO 11452-1: 3. izdevums, 2005”; c) pielikuma 3.1. punktu aizstāj šādi: “3.1. Frekvenču diapazons, aiztures laiki Mērījumus veic 20 līdz 2 000 MHz frekvenču diapazonā, frekvenču posmos saskaņā ar ISO 11452-1: 3. izdevums, 2005. Testa signāla modulācija ir: — AM, ar 1 kHz modulāciju un 80 % modulācijas pakāpi 20–800 MHz frekvenču diapazonā, — PM, t uz 577 μs, periods 4 600 μs 800–2 000 MHz frekvenču diapazonā, ja vien tehniskais dienests un ESA ražotājs nav vienojušies citādi. Frekvenču posma lielumu un aiztures laiku izvēlas saskaņā ar ISO 11452-1: 3. izdevums, 2005.”; d) pielikuma 3.2. punktu aizstāj šādi: “3.2. Tehniskais dienests testu veic intervālos, kas norādīti ISO 11452-1: 3. izdevums, 2005, frekvenču diapazonā no 20 līdz 2 000 MHz. Ja ražotājs nodrošina datus par mērījumiem visā frekvenču diapazonā no testēšanas laboratorijas, kas akreditēta saskaņā ar ISO 17025: 1. izdevums, 1999, attiecīgajām daļām un ko atzinusi apstiprinātāja iestāde, tad tehniskais dienests kā alternatīvu frekvenču diapazonā var izvēlēties samazinātu skaitu izlases frekvenču, piemēram, 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 un 1 800 MHz, lai pārliecinātos par to, vai ESA atbilst šā pielikuma prasībām.”; e) pielikuma 4.1.2. punktu aizstāj šādi: “4.1.2. Testēšanas metodoloģija Lai noteiktu testēšanas lauka apstākļus saskaņā ar ISO 11452-2: 2. izdevums, 2004, izmanto “aizstāšanas metodi”. Testu veic ar vertikālu polarizāciju.”. f) pielikuma 4.2.2. punktu aizstāj šādi: “4.2.2. Testēšanas metodoloģija Testu veic saskaņā ar ISO 11452-3: 2. izdevums, 2001. Atkarībā no testējamā ESA tehniskais dienests izvēlas maksimālā lauka savienojumu vai nu ar ESA, vai ar stiegrojumu TEM kameras iekšienē.”; g) pielikuma 4.3.2. punktu aizstāj šādi: “4.3.2. Testēšanas metodoloģija Testu veic testa stendā saskaņā ar ISO 11452-4: 3. izdevums, 2005. Kā alternatīvu var testēt uz transportlīdzekļa uzstādītu ESA saskaņā ar ISO 11451-4: 1. izdevums, 1995. — Inžekcijas zondi novieto 150 mm attālumā no testējamā ESA. — Lai no tiešās jaudas aprēķinātu inžekcijas strāvas, izmanto references metodi. — Metodes frekvenču diapazonu ierobežo inžekcijas zondes specifikācija.”.
(4)

Tiek uzskatīts, ka energoefektivitātes uzlabošana, kur viena no iespējām ir efektīvāks elektroenerģijas gala patēriņš, ievērojami palīdz sasniegt mērķus attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju Kopienā. Elektroenerģijas pieprasījums ir visātrāk augošā enerģijas gala patēriņa kategorija, un tiek prognozēts, ka tas pieaugs nākamo 20 — 30 gadu laikā, ja netiks izstrādāta neviena politiskā nostādne, kas šo tendenci varētu apturēt. Ir iespējams ievērojami samazināt enerģijas patēriņu, kā to ierosināja Komisija savā Eiropas klimata pārmaiņu programmā (EKPP). Klimata pārmaiņas ir viena no prioritātēm Sestajā vides rīcības programmā, kā norādīts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1600/2002/EK (3). Enerģijas ietaupījums ir rentablākais veids, kā palielināt piegādes drošību un samazināt atkarību no importa. Tādējādi būtu jāparedz būtiski pasākumi attiecībā uz pieprasījumu un jānosaka galvenie mērķi.
a)

pielikuma 4.3., 4.4. un 4.5. punktus aizstāj ar šādiem: “4.3. Graudaugu, žāvētu vīnogu un grauzdētas kafijas paraugu ņemšanas procedūras vispārīgs apraksts 1. TABULA Partiju dalījums apakšpartijās pēc produkta un partijas svara Prece Partijas svars (t) Apakšpartiju svars vai skaits Elementārparaugu skaits Kopparauga svars (kg) Graudaugi un graudaugu produkti ≥ 1 500 500 tonnas 100 10 > 300 un < 1 500 3 apakšpartijas 100 10 ≥ 50 un ≤ 300 100 tonnas 100 10 < 50 — 3–100 (1) 1–10 Žāvētas vīnogas (tumšās bezsēklu rozīnes, rozīnes un sultanīnas) ≥ 15 15–30 tonnas 100 10 < 15 — 10–100 (2) 1–10 Grauzdētas kafijas pupiņas, grauzdēta malta kafija, šķīstošā kafija ≥ 15 15–30 tonnas 100 10 < 15 — 10–100 (2) 1–10 4.4. Paraugu ņemšanas procedūra graudaugiem un graudaugu produktiem (partijas ≥ 50 tonnas) un grauzdētām kafijas pupiņām, grauzdētai maltai kafijai, šķīstošajai kafijai un žāvētām vīnogām (partijas ≥ 15 tonnas) — Ja apakšpartiju var fiziski nošķirt, katra partija jāsadala apakšpartijās saskaņā ar 1. tabulu. Tā kā partijas svars ne vienmēr precīzi sakrīt ar apakšpartijas svara reizinājumu, apakšpartijas svars drīkst pārsniegt minēto svaru, maksimums, par 20 %. — No katras apakšpartijas paraugi jāņem atsevišķi. — Elementārparaugu skaits: 100. — Kopparauga svars = 10 kg — Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transporta līdzekļa veidu un tamlīdzīgi), tad piemēro alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to pilnībā apraksta un dokumentē. 4.5. Paraugu ņemšanas procedūra graudaugiem un graudaugu produktiem (partijas < 50 tonnas) un grauzdētām kafijas pupiņām, grauzdētai maltai kafijai, šķīstošajai kafijai un žāvētām vīnogām (partijas < 15 tonnas) Graudaugu partijām, kas mazākas par 50 tonnām, un grauzdētu kafijas pupiņu, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas un žāvētu vīnogu partijām, kuras mazākas par 15 tonnām, piemēro paraugu ņemšanas plānu, pēc kura atkarībā no partijas svara ņem 10 - 100 elementārparaugu, lai izveidotu kopparaugu, kura svars ir 1 līdz 10 kg. Ļoti mazām graudaugu un graudaugu produktu partijām (≤ 0,5 tonnas) drīkst ņemt mazāku elementārparaugu skaitu, tomēr arī šajā gadījumā visu elementārparaugu apvienojošā kopparauga svaram ir jābūt vismaz 1 kg. Lai noteiktu nepieciešamo elementārparaugu skaitu, var izmantot rādītājus, kas minēti turpmāk sniegtajā tabulā. 2. TABULA Elementārparaugu skaits atkarībā no graudaugu un graudaugu produktu partijas svara Partijas svars (t) Elementārparaugu skaits ≤ 0,05 3 > 0,05–≤ 0,5 5 > 0,5–≤ 1 10 > 1–≤ 3 20 > 3–≤ 10 40 > 10–≤ 20 60 > 20–≤ 50 100

3. TABULA Elementārparaugu skaits atkarībā no grauzdētu kafijas pupiņu, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas un žāvētu vīnogu partijas svara Partijas svars (t) Elementārparaugu skaits ≤ 0,1 10 > 0,1–≤ 0,2 15 > 0,2–≤ 0,5 20 > 0,5–≤ 1,0 30 > 1,0–≤ 2,0 40 > 2,0–≤ 5,0 60 > 5,0–≤ 10,0 80 > 10,0–≤ 15,0 100”
8.

Direktīvas 30. pantu groza šādi: a) 2. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu: “d) projekta mehānismu kredītu izmantošanu, tostarp vajadzību saskaņot SES un ESV pieļauto izmantošanu Kopienas sistēmā;” b) 2. punktu papildina ar šādiem apakšpunktiem: “l) projekta mehānismu ietekmi uz projekta norises valstīm, īpaši uz to attīstības mērķiem, to, vai ir apstiprinātas KĪ un TAM hidroelektroenerģijas ražošanas projektu aktivitātes ar saražotās jaudas daudzumu, kas pārsniedz 500 MW un kam ir negatīva ietekme uz vidi vai negatīvas sociālas sekas, un šādas hidroelektriskās jaudas ražošanas projekta aktivitāšu rezultātā iegūto SES un ESV turpmāko izmantošanu Kopienas sistēmā; m) atbalstu rīcībspējas palielināšanas pasākumiem jaunattīstības valstīs un valstīs, kas ir iekļāvušās pārejas procesā uz tirgus ekonomiku; n) praktiskos pasākumus un procedūras dalībvalsts iekšzemes projekta aktivitāšu apstiprināšanai un kvotu piešķiršanai par emisijas samazinājumiem vai ierobežojumiem, kas radušies no šādām aktivitātēm no 2008. gada; o) tehniskos noteikumus saistībā ar kredītu pagaidu raksturu un ierobežojumu 1 % apmērā zemes lietošanas, zemes lietošanas maiņas un mežsaimnieciskās darbības tiesību piešķiršanai, kā tas noteikts Lēmumā 17/CP.7, kā arī noteikumus, kas saistīti ar rezultātiem, kuri gūti, novērtējot iespējamo risku saistībā ar ģenētiski modificētu organismu un potenciāli invazīvo svešzemju sugu izmantošanu, lai ļautu operatoriem izmantot SES un ESV, kas saistīti ar apmežošanas un mežu atjaunošanas projekta aktivitātēm saskaņā ar Kopienas 2008. gada sistēmu, saskaņā ar lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar UNFCCC vai Kioto Protokolu.” c) 3. punktu aizstāj ar šādu punktu: “3. Pirms katra laikposma, kas minēts 11. panta 2. punktā, katra dalībvalsts publicē savā emisijas kvotu valsts sadales plānā ESV un SES paredzēto izmantošanu un katrai iekārtai piešķirto procentuālo daļu, kuras apjomā operatoriem ir ļauts izmantot ESV un SES saskaņā ar Kopienas sistēmu konkrētajam laikposmam. Kopējais izmantoto ESV un SES daudzums saskan ar dalībvalsts papildsaistībām, ko tā uzņēmusies saskaņā ar Kioto Protokolu un UNFCCC, un lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar tiem. Saskaņā ar 3. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumā Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju (7) dalībvalstis ik pēc diviem gadiem ziņo Komisijai par to, kādā apmērā iekšzemes pasākumi faktiski veido būtisku daļu no valsts līmenī veiktiem centieniem, kā arī to, kādā apmērā kopīgas īstenošanas mehānismu izmantošana faktiski papildina valsts pasākumus un kāda ir to savstarpējā attiecība, saskaņā ar Kioto Protokolu un lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar to. Komisija par to sniedz ziņojumu saskaņā ar minētā lēmuma 5. pantu. Ņemot vērā šo ziņojumu, Komisija vajadzības gadījumā iesniedz priekšlikumu normatīvam aktam vai cita rakstura pasākumam ar mērķi papildināt dalībvalstu piemērotos noteikumus, lai nodrošinātu, ka mehānismu izmantošana ir papildus valsts pasākumiem Kopienas kontekstā.”
Oficiālais Vēstnesis L 170 , 16/06/1998 Lpp. 0015 - 0015



Komisijas Direktīva 98/39/EK (1998. gada 5. jūnijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 75/321/EEK attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru stūres iekārtu (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1975. gada 20. maija Direktīvu 75/321/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru stūres iekārtu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/54/EK [2], un jo īpaši tās 4. pantu, tā kā pašlaik pieņemts uzskatīt, ka kļūmes motorā var izraisīt traucējumus īpašās palīgiekārtas darbībā, kas var bloķēt stūri; tā kā tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 75/321/EEK; tā kā šīs direktīvas noteikumi saskan ar atzinumu, ko paudusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai, kas izveidota ar Padomes Direktīvu 74/150/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/54/EK, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 75/321/EEK pielikuma 2.2.4.1.2. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: "Ja traktors ir aprīkots ar stūres iekārtu ar pastiprinātāju, kā tas norādīts 1.2.1.3. punktā, un, ja šī iekārta ir apgādāta tikai ar hidraulisko stūres pārvadu, īpašas iekārtas vai motora kļūmes gadījumā jānodrošina iespēja veikt divus 2.2.1.3. punktā minētos manevrus ar īpašas papildiekārtas palīdzību" . 2. pants 1. No 1999. gada 1. maija neviena dalībvalsts nedrīkst: - atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Padomes Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam traktora tipam, kā arī: - aizliegt sākt traktoru ekspluatāciju, ja šie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 75/321/EEK prasībām. 2. No 1999. gada 1. oktobra dalībvalstis: - vairs nedrīkst izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu nevienam traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 75/321/EEK prasībām, - var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu jebkuram traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 75/321/EEK prasībām. 3. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, 1999. gada 30. aprīlī izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Pieņemot šos noteikumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis paziņo Komisijai galvenos noteikumus savos tiesību aktos, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 4. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 5. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1998. gada 5. jūnijā Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Martin Bangemann [1] OV L 147, 9.6.1975., 24. lpp. [2] OV L 277, 10.10.1997., 24. lpp. [3] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 159 , 01/07/1993 Lpp. 0133 - 0133

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 24 Lpp. 0079

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 24 Lpp. 0079



Komisijas Direktīva 93/45/EEK 1993. gada 17. jūnijs attiecībā uz nektāru ražošanu, nepievienojot cukuru vai medu EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1975. gada 17. novembra Direktīvu 75/726/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz augļu sulām un dažiem līdzīgiem izstrādājumiem [1], kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/394/EEK [2], un jo īpaši tās 1. panta 7. punkta b) apakšpunktu, kas paredz, ka attiecībā uz noteiktiem augļiem, kuru sulā ir augsts dabīgā cukura saturs, no tiem var ražot nektāru, nepievienojot cukuru, tā kā augļos, kas norādīti Direktīvas 75/726/EEK pielikuma II un III punktā, un aprikozēs var būt dabīgi augsts cukura saturs un tādējādi tos var pieskaitīt attiecīgajai kategorijai; tā kā tādēļ, ja ir izpildīti nosacījumi, jāatļauj ražot nektārus, nepievienojot cukuru vai medu; tā kā, ņemot vērā paredzētās rīcības apjomu un ietekmi, ar šo direktīvu noteiktie Kopienas pasākumi ir ne tikai vajadzīgi, bet arī obligāti izvirzīto mērķu sasniegšanai; tā kā dalībvalstis nevar sasniegt šos mērķus katra atsevišķi; tā kā turklāt šādi Kopienas līmeņa mērķi ir jau izvirzīti Direktīvā 75/726/EEK; tā kā šajā direktīvā noteiktais saraksts atbilst Pārtikas produktu pastāvīgās komitejas atzinumam, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Augļus, kas norādīti Direktīvas 75/726/EEK pielikuma II un III punktā, un aprikozes var izmantot atsevišķi vai sajauktus kopā, lai ražotu nektārus, nepievienojot cukuru vai medu, ja to atļauj šo augļu dabīgi augstais cukura saturs. 2. pants 1. Ne vēlāk kā līdz 1993. gada 31. decembrim dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. 2. Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kā izdarīt šādas atsauces. 3. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1993. gada 17. jūnijā Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Martin Bangemann [1] OV L 311, 1.12.1975., 40. lpp. [2] OV L 186, 30.6.1989., 14. lpp. --------------------------------------------------