ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7)

direktīvas 9. pantu groza šādi: a) panta 2. punktu groza šādi: — svītro a) apakšpunktu, — punkta b) un c) apakšpunktu aizstāj ar šādu punktu: “2. Dalībvalsts, no kuras ostas pasažieru kuģis atiet, var tam paredzēt atbrīvojumu no pienākuma ziņot uz kuģa esošo personu skaitu vienotajam kontaktpunktam, kas izveidots saskaņā ar Direktīvas 2010/65/ES 5. pantu, ar noteikumu, ka attiecīgais kuģis nav ātrgaitas kuģis, tas kursē regulārā satiksmē, kas nav ilgāka par stundu līdz nākamajai ostai, tikai D klases jūras rajonā, kas noteikts, ievērojot Direktīvas 2009/45/EK 4. pantu, un minētajā jūras rajonā ir nodrošināts meklēšanas un glābšanas iespēju tuvums. Dalībvalsts var atbrīvot no šīs direktīvas 5. pantā noteiktajiem pienākumiem pasažieru kuģus, kuri veic reisus starp divām ostām vai reisus, kas sākas un beidzas vienā un tajā pašā ostā, nepiestājot citās ostās, ar noteikumu, ka attiecīgais kuģis kursē tikai D klases jūras rajonā, kas noteikts, ievērojot Direktīvas 2009/45/EK 4. pantu, un minētajā jūras rajonā ir nodrošināts meklēšanas un glābšanas iespēju tuvums.”, — pievieno šādu daļu: “Atkāpjoties no 5. panta 2. punkta un neskarot 5. panta 3. punktā noteikto pārejas laiku, šādām dalībvalstīm ir tiesības piemērot šādus izņēmumus: i) attiecībā uz pasažieru kuģiem, kas kursē uz Helgolandes salu un no tās, Vācija 5. panta 1. punktā minēto termiņu informācijas savākšanai un ziņošanai par to var pagarināt līdz vienai stundai pēc atiešanas, un ii) attiecībā uz pasažieru kuģiem, kas kursē uz Bornholmas salu un no tās, Dānija un Zviedrija 5. panta 1. punktā minēto termiņu informācijas savākšanai un ziņošanai par to var pagarināt līdz vienai stundai pēc atiešanas.”; b) panta 3. punkta a) un b) apakšpunktu aizstāj ar šādiem: “a) dalībvalsts nekavējoties paziņo Komisijai par lēmumu piešķirt atbrīvojumu no 5. pantā noteiktajiem pienākumiem, pienācīgi pamatojot savu rīcību. Šo paziņošanu veic, izmantojot datubāzi, ko minētajā nolūkā izveido un uztur Komisija, un kas ir pieejama Komisijai un dalībvalstīm. Komisija pieņemtos pasākumus dara pieejamus publiski pieejamā tīmekļa vietnē; b) ja sešu mēnešu laikā pēc šādas paziņošanas Komisija uzskata, ka minētais atbrīvojums nav pamatots vai varētu negatīvi ietekmēt konkurenci, Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, prasot attiecīgajai dalībvalstij grozīt vai atcelt tās lēmumu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 13. panta 2. punktā.”; c) panta 4. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu: “Šādu lūgumu iesniedz Komisijai, izmantojot 3. punktā minēto datubāzi. Ja sešu mēnešu laikā pēc šāda lūguma iesniegšanas Komisija uzskata, ka minētais izņēmums nav pamatots vai varētu negatīvi ietekmēt konkurenci, Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, prasot attiecīgajai dalībvalstij grozīt ierosināto lēmumu vai to nepieņemt. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 13. panta 2. punktā.”;
3)

direktīvas 4. pantu groza šādi: a) panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Panta 1. punktu piemēro medicīnas ierīcēm un monitoringa un kontroles instrumentiem, kas laisti tirgū no 2014. gada 22. jūlija, medicīnas ierīcēm in vitro diagnostikai, kas laistas tirgū no 2016. gada 22. jūlija, rūpnieciskā monitoringa un kontroles instrumentiem, kas laisti tirgū no 2017. gada 22. jūlija, un visām pārējām EEI, kas neietilpa Direktīvas 2002/95/EK darbības jomā un kas laistas tirgū no 2019. gada 22. jūlija.”; b) panta 4. punktā iekļauj šādu apakšpunktu: “ea) visās pārējās EEI, kas neietilpa Direktīvas 2002/95/EK darbības jomā un kas laistas tirgū pirms 2019. gada 22. jūlija;”; c) panta 5. punktu aizstāj ar šādu: “5. Ar noteikumu, ka rezerves daļu atkārtota izmantošana notiek revidējamās slēgta cikla uzņēmumu mijmaiņas sistēmās un par atkārtoto izmantošanu ir paziņots patērētājam, panta 1. punktu nepiemēro atkārtoti izmantotām rezerves daļām: a) kas atgūtas no EEI, kuras laistas tirgū pirms 2006. gada 1. jūlija un izmantotas EEI, kas laistas tirgū pirms 2016. gada 1. jūlija; b) kas atgūtas no medicīnas ierīcēm vai monitoringa un kontroles instrumentiem, kuri laisti tirgū pirms 2014. gada 22. jūlija un izmantoti EEI, kas laistas tirgū pirms 2024. gada 22. jūlija; c) kas atgūtas no medicīnas ierīcēm in vitro diagnostikai, kuras laistas tirgū pirms 2016. gada 22. jūlija un izmantotas EEI, kas laistas tirgū pirms 2026. gada 22. jūlija; d) kas atgūtas no rūpnieciskiem monitoringa un kontroles instrumentiem, kuri laisti tirgū pirms 2017. gada 22. jūlija un izmantoti EEI, kas laistas tirgū pirms 2027. gada 22. jūlija; e) kas atgūtas no visām EEI, kuras ir ārpus Direktīvas 2002/95/EK darbības jomas un laistas tirgū pirms 2019. gada 22. jūlija, un izmantotas EEI, kas laistas tirgū pirms 2029. gada 22. jūlija.”;
(12)

Lielākā daļa dalībvalstu un Savienība, attiecīgi ratificējot un noslēdzot 2006. gada 13. decembrī pieņemto Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām (“ANO Konvencija”), ir apņēmušās veikt atbilstīgus pasākumus, lai personām ar invaliditāti – vienlīdzīgi ar citiem – nodrošinātu pieeju tostarp informācijas un komunikāciju tehnoloģijām un sistēmām, un izstrādāt un ieviest minimālos standartus un pamatnostādnes par tādu objektu un pakalpojumu piekļūstamību, kas ir atvērti vai ko sniedz sabiedrībai, un pārraudzīt to īstenošanu, un veicināt personu ar invaliditāti piekļuvi jaunām informācijas un komunikācijas tehnoloģijām un sistēmām, tostarp internetam, un ir apņēmušās atturēties no iesaistīšanās jebkādās darbībā vai praksē, kas neatbilst minētajai konvencijai, un nodrošināt, ka valsts iestādes rīkojas saskaņā ar to. ANO Konvencijā arī ir noteikts, ka produktu, vides, programmu un pakalpojumu dizainam būtu jānodrošina, lai, cik vien iespējams, visi cilvēki tos var izmantot bez pielāgošanas vai īpaša dizaina nepieciešamības. Šādam “universālajam dizainam” būtu jāietver arī personu ar invaliditāti grupām paredzētas atbalsta ierīces, ja tās ir nepieciešamas. Saskaņā ar ANO Konvenciju personas ar invaliditāti ietver personas, kurām ir ilgstoši fiziski, garīgi, intelektuāli vai maņu orgānu traucējumi, kas mijiedarbībā ar citiem šķēršļiem var apgrūtināt to pilnvērtīgu un efektīvu līdzdalību sabiedrības dzīvē vienlīdzīgi ar citiem.
(7)

Lai atvieglotu pāreju un mazinātu iespējamo sociālekonomisko ietekmi, būtu jāparedz pienācīgs pārejas periods, kas ļautu uzņēmējiem iesniegt pieteikumus par atbrīvojumiem no vielu izmantošanas ierobežojumiem saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. pantu. Nosakot pārejas perioda ilgumu, būtu jāņem vērā medicīnas ierīcēm un monitoringa un kontroles instrumentiem raksturīgais ilgākais inovācijas cikls. Tāpēc DEHP, BBP, DBP un DIBP izmantojuma ierobežojums medicīnas ierīcēm, tostarp in vitro medicīnas ierīcēm, un monitoringa un kontroles instrumentiem, tostarp rūpnieciskā monitoringa un kontroles instrumentiem, būtu jāpiemēro, sākot no 2021. gada 22. jūlija.
1)

direktīvas I pielikumu groza šādi: a) pielikuma 5. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: “Kultūraugi sertificētu Avena nuda, Avena sativa, Avena strigosa, Oryza sativa, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta un pašapputes xTriticosecale hibrīdu sēklu ražošanai un kultūraugi sertificētu Hordeum vulgare hibrīdu sēklu ražošanai, izmantojot metodi, kas nav citoplazmatiskā vīrišķā sterilitāte (CVS)”; b) pēc 5. punkta iekļauj šādu punktu: “5.a Kultūraugi Hordeum vulgare hibrīdu bāzes un sertificētu sēklu ražošanai, izmantojot CVS metodi a) Kultūraugs atbilst šādiem standartiem attiecībā uz attālumiem no tuvumā esošiem putekšņu avotiem, kā rezultātā var notikt nevēlama svešappute: Kultūraugs Minimālais attālums bāzes sēklu ražošanai 100 m sertificētu sēklu ražošanai 50 m b) Kultūraugam piemīt pietiekama šķirnes identitāte un tīrība attiecībā uz komponentu īpašībām. Kultūraugs jo īpaši atbilst šādiem standartiem: i) to augu skaita procentuālais daudzums, kas acīmredzami nepieder pie tipa, nepārsniedz: — attiecībā uz kultūraugiem, ko izmanto bāzes sēklu ražošanai, 0,1 % – uzturētāja līnijai un atjaunojošajai līnijai un 0,2 % – CVS sievišķajam komponentam, — attiecībā uz kultūraugiem, ko izmanto sertificētu sēklu ražošanai, 0,3 % – atjaunojošajai līnijai un CVS sievišķajam komponentam un 0,5 % gadījumos, kad CVS sievišķais komponents ir vienkāršs hibrīds; ii) sievišķā komponenta vīrišķās sterilitātes līmenis ir vismaz: — 99,7 % kultūraugiem, ko izmanto bāzes sēklu ražošanai, — 99,5 % kultūraugiem, ko izmanto sertificētu sēklu ražošanai; iii) i) un ii) apakšpunkta prasības pārbauda oficiālā pēckontroles testā. c) Sertificētas sēklas var ražot sievišķās un vīrišķās sterilitātes komponentu jauktās kultūrās, kur vīrišķais komponents atjauno reproduktīvās spējas.”;
(4)

Ar Direktīvu 93/7/EEK tika ieviesti pasākumi, kas ļauj dalībvalstīm nodrošināt to kultūras priekšmetu atgriešanu savā teritorijā, kuri klasificēti kā nacionālās bagātības LESD 36. panta nozīmē, kuri pieder kādai no minētās direktīvas pielikumā minētajām kultūras priekšmetu vispārējām kategorijām un kuri izvesti no to teritorijas, pārkāpjot valsts pasākumus vai Padomes Regulu (EK) Nr. 116/2009 (5). Minētā direktīva aptvēra arī kultūras priekšmetus, kuri klasificēti kā nacionālās bagātības un veido publisko kolekciju vai kristīgās baznīcas institūciju inventāra neatņemamu sastāvdaļu, un kuri neietilpst minētajās vispārējās kategorijās.
(6)

No I pielikuma būtu jāsvītro prasības attiecībā uz kaitīgo organismu Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., jo tā klātbūtni sēklas kartupeļos reglamentē Padomes Direktīva 69/464/EEK (3). No I un II pielikuma būtu jāsvītro prasības attiecībā uz kaitīgo organismu Corynebacterium sepedonicum (Spieck. et Kotth.) Skapt. un Burkh., kura nosaukums ir aizstāts ar Clavibacter michiganensis subsp. sepedonicus (Spieck. et Kotth.) Davis et al., jo tā klātbūtni sēklas kartupeļos reglamentē Padomes Direktīva 93/85/EEK (4). No II pielikuma būtu jāsvītro prasības attiecībā uz kaitīgo organismu Heterodera rostochiensis Woll., kura nosaukums ir aizstāts ar Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens, jo tā klātbūtni sēklas kartupeļos reglamentē Padomes Direktīva 2007/33/EK (5). No II pielikuma būtu jāsvītro prasības attiecībā uz kaitīgo organismu Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith, kura nosaukums ir aizstāts ar Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al., jo tā klātbūtni sēklas kartupeļos reglamentē Padomes Direktīva 98/57/EK (6).
1)

direktīvas 6. pantu groza šādi: a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Ikviens Savienības pilsonis, kas dzīvo dalībvalstī, kuras pilsonis tas nav, un kam ar atsevišķu tiesas nolēmumu vai administratīvu lēmumu ar noteikumu, ka pēdējam var piemērot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, saskaņā ar dzīvesvietas dalībvalsts vai piederības dalībvalsts tiesību aktiem ir atņemtas tiesības kandidēt, nevar izmantot šīs tiesības Eiropas Parlamenta vēlēšanās dzīvesvietas dalībvalstī.”; b) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Dzīvesvietas dalībvalsts pārbauda, vai Savienības pilsoņiem, kas izteikuši vēlēšanos tajā izmantot tiesības kandidēt, piederības dalībvalstī šīs tiesības nav atņemtas ar atsevišķu tiesas nolēmumu vai administratīvu lēmumu ar noteikumu, ka pēdējam var piemērot tiesiskās aizsardzības līdzekļus.”; c) pantam pievieno šādus punktus: “3. Piemērojot šā panta 2. punktu, dzīvesvietas dalībvalsts paziņo piederības dalībvalstij par 10. panta 1. punktā minēto deklarāciju. Šajā nolūkā atbilstīgo un pieejamo informāciju piederības dalībvalsts jebkādā pienācīgā veidā sniedz piecu darbdienu laikā, sākot no paziņojuma saņemšanas brīža, vai, ja iespējams, īsākā termiņā, ja tā lūgusi dzīvesvietas dalībvalsts. Šāda informācija var ietvert tikai ziņas, kas tieši nepieciešamas šā panta piemērošanai, un to var izmantot tikai šim mērķim. Ja dzīvesvietas dalībvalsts informāciju nesaņem noteiktajā termiņā, kandidātam tomēr ļauj piedalīties. 4. Ja sniegtā informācija padara par spēkā neesošu deklarācijas saturu, dzīvesvietas dalībvalsts, neatkarīgi no tā, vai tā saņem informāciju noteiktajā termiņā vai vēlāk, veic atbilstīgus pasākumus saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem, lai liegtu attiecīgajai personai kandidēt vai, ja tas nav iespējams, liegtu šai personai vai nu tikt ievēlētai, vai arī izmantot mandātu. 5. Dalībvalstis norāda kontaktpunktu, kuram uzdots saņemt un pārsūtīt informāciju, kas vajadzīga 3. punkta piemērošanai. Tās paziņo Komisijai šo kontaktpunktu vārdus un informāciju, kā ar tiem sazināties, un jebkuru atjauninātu informāciju vai izmaiņas attiecībā uz tiem. Komisija izveido kontaktpunktu sarakstu un dara to pieejamu dalībvalstīm.”;
(8)

Pirms aktīvās vielas iekļaušanas Direktīvas 98/8/EK I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās aprindas varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.
(11)

Gadījumos, kad saskaņā ar Direktīvu 2004/83/EK ir atļauta starptautiskās aizsardzības saņēmēja izraidīšana no Savienības teritorijas, dalībvalstīm vajadzētu būt pienākumam nodrošināt to, ka visu informāciju iegūst no attiecīgiem avotiem, vajadzības gadījumā arī no dalībvalsts, kas piešķīrusi starptautisko aizsardzību, un šo informāciju rūpīgi izvērtē, lai garantētu, ka lēmums izraidīt starptautiskās aizsardzības saņēmēju ir saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 4. pantu un 19. panta 2. punktu.
(2)

Attiecībā uz šīm divām neoksidējošajām matu krāsvielām HC Orange No. 2 un 2-hydroxyethylamino-5-nitroanisole, kas ir uzskaitītas III pielikuma 2. daļā ar 26. un 29. atsauces numuru, Patērētāju drošības zinātniskā komiteja (turpmāk “SCCS”) sniedza galīgos atzinumus par to drošumu. SCCS ierosināja maksimāli pieļaujamo koncentrāciju gatavā kosmētikas līdzeklī 1,0 % apmērā HC Orange No. 2 un 0,2 % apmērā 2-hydroxyethylamino-5-nitroanisole. Tādējādi HC Orange No. 2 un 2-hydroxyethylamino-5-nitroanisole var galīgi reglamentēt III pielikuma 1. daļā.
(22)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, aizsargāt cilvēku veselību un vidi no iespējamā riska, kas saistīts ar pesticīdu lietošanu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā paredzēto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.
b)

Atkarībā no apstākļiem, analīžu paraugu ņemšanai jāizmanto asini, zemākas šķiras cāļus, dūnas vai putekļus no šķildināmiem inkubatoriem, paraugus, kas ņemti no inkubācijas nodaļas sienām ar vates tamponu, pakaišus vai ūdeni no dzirdnes.
2.

Apstiprinātā pārbaudes iestāde un tās darbinieki veic verifikācijas testus ar visaugstāko profesionālo godīgumu un tehnisko kompetenci neatkarīgi no jebkāda spiediena un pamudinājumiem, galvenokārt finansiāliem, kas var ietekmēt lēmumu vai pārbaudes rezultātus, īpaši no to personu vai personu grupu puses, kuras ir ieinteresētas pārbaudes rezultātos.
(2)

Direktīva 75/311/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, kura aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (5), un kas nosaka tehniskos priekšrakstus attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru stūres iekārtas projektēšanu un izgatavošanu. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūra, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Tātad Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai.
d)

robežvērtības: 1. Koncentrācijas līmenis nedrīkst pārsniegt līmeni, kas norādīts uz plāksnītes, atbilstoši Direktīvai 72/306/EEK (10). 2. Ja šī informācija nav pieejama vai arī ja dalībvalstu kompetentās iestādes nolemj neizmantot to kā atsauci, tad koncentrācijas līmenis nedrīkst pārsniegt to līmeni, kuru noteicis ražotājs, vai arī absorbcijas koeficienta robežvērtības, kuras ir šādas: maksimālais absorbcijas koeficients: — dīzeļmotoriem bez turbopūtes = 2,5 m-1, — dīzeļmotoriem ar turbopūti = 3,0 m-1, — 1,5 m-1 robežvērtību piemēro turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem, kuri ir tipa apstiprināti atbilstoši robežvērtībām, kuras norādītas: a) Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.4.1. punkta tabulas B rindā (Mazjaudas transportlīdzekļu dīzeļmotori – Euro 4); b) Direktīvā 88/77/EEK (11) I pielikuma 6.2.1. punkta tabulu B1 rindā (Lieljaudas transportlīdzekļu dīzeļmotori – Euro 4); c) Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6.2.1. punkta tabulu B2 rindā (Lieljaudas transportlīdzekļu dīzeļmotori – Euro 5); d) Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6.2.1. punkta tabulu C rindā (Lieljaudas transportlīdzekļi – EEV); vai robežvērtībām turpmākajos grozījumos Direktīvai 70/220/EEK vai robežvērtībām turpmākajos grozījumos Direktīvai 88/77/EEK, vai līdzvērtīgām robežvērtībām, ja tiek lietota tāda iekārta, kas atšķiras no tās, kura tika lietota EK tipa apstiprināšanā. Ja atbilstība Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.1.4. punktam vai Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6.2.1. punktam nav iespējama, tad iepriekš minētos noteikumus piemēro transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 2008. gada 1. jūlija. 3. Transportlīdzekļi, kas reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā līdz 1980. gada 1. janvārim, ir atbrīvoti no šīm prasībām. 4. Transportlīdzekļus noraida tikai tad, ja vismaz pēdējo triju brīvā paātrinājuma ciklu vidējais aritmētiskais pārsniedz robežvērtību. To var aprēķināt, neievērojot mērījumus, kuri būtiski atšķiras no izmērītā vidējā vai arī no citu statistisko aprēķinu rezultāta, kurā ņem vērā mērījumu izkliedi. Dalībvalstis var ierobežot testa ciklu skaitu. 5. Nevajadzīgas testēšanas novēršanai dalībvalstis, paredzot to kā izņēmumu no 8.2.2. punkta d) apakšpunkta 4. daļas noteikumiem, var noraidīt tādus transportlīdzekļus, kuru izmērītie lielumi mazāk nekā pēc trīs brīvā paātrinājuma cikliem vai pēc 8.2.2. punkta b) apakšpunkta 2. daļas ii) punktā minētajiem attīrīšanas cikliem (vai tam līdzvērtīgiem) būtiski pārsniedz robežvērtības. Lai līdzīgi novērstu nevajadzīgu testēšanu, dalībvalstis, paredzot to kā izņēmumu no 8.2.2. punkta d) apakšpunkta 4. daļas noteikumiem, apstiprina transportlīdzekļus, kuru izmērītie lielumi mazāk nekā pēc trīs brīvā paātrinājuma cikliem vai pēc 8.2.2. punkta b) apakšpunkta 2. daļas ii) punktā norādītajiem tīrīšanas cikliem ir daudz zemāki nekā robežvērtības.
2.

Tekstu, kas attiecas uz E 400 algīnskābi, aizstāj ar šādu tekstu: “E 400 ALGĪNSKĀBE Definīcija Lineārs glikuronglikāns, kas sastāv galvenokārt no β-(1-4)-D-mannuronskābes un α-(1-4)-L-guluronskābes atliekām piranozes gredzena veidā. Tā ir hidrofils koloidāls ogļhidrāts, ko izdala no dažādām brūnaļģu (Phaeophyceae) sugām ar atšķaidītu sārma šķīdumu Einecs numurs 232-680-1 Ķīmiskā formula (C6H8O6)n Molekulmasa 10 000–600 000 (vidēji) Pamatvielas saturs No bezūdens algīnskābes var iegūt ne mazāk kā 20 % un ne vairāk kā 23 % oglekļa dioksīda (CO2), kas atbilst ne mazāk kā 91 % un ne vairāk kā 104,5 % algīnskābes (C6H8O6)n (pamatviela aprēķināta vielai ar nosacītu molekulmasu 200) Apraksts Algīnskābe ir šķiedrveida, granulu, graudu vai pulverveida viela. Tā ir balta līdz dzeltenbrūna, gandrīz bez smaržas Identifikācija A. Šķīdība Nešķīst ūdenī un organiskos šķīdinātājos, lēni šķīst nātrija karbonāta, nātrija hidroksīda un trinātrija fosfāta šķīdumos B. Izgulsnēšana ar kalcija hlorīdu Pie 0,5 % parauga šķīduma 1M nātrija hidroksīdā pievieno vienu piekto daļu tilpuma 2,5 % kalcija hlorīda šķīduma. Veidojas apjomīgas želatīnveida nogulsnes. Ar šo testu var atšķirt algīnskābi no akāciju sveķiem, nātrija karboksimetilcelulozes, karboksimetilcietes, karagināna, želatīna, gati sveķiem, karaja sveķiem, karoba sēklu sveķiem, metilcelulozes un tragakanta sveķiem C. Izgulsnēšana ar amonija sulfātu Pie 0,5 % parauga šķīduma 1 M nātrija hidroksīdā pievieno pusi no tā tilpuma piesātinātu amonija sulfāta šķīdumu. Nogulsnes neveidojas. Tā var atšķirt algīnskābi no agara, nātrija karboksimetilcelulozes, karagināna, deesterificēta pektīna, želatīna, karoba sēklu sveķiem, metilcelulozes un cietes D. Krāsas reakcija Izšķīdina, cik iespējams pilnīgi, 0,01 g parauga, sakratot ar 0,15 ml 0,1 N nātrija hidroksīda, pievieno 1 ml skāba dzelzs (III) sulfāta šķīduma. 5 minūšu laikā parādās ķiršu sarkans krāsojums, kas vēlāk kļūst tumši purpursarkans. Tīrības pakāpe 5 pH (3 % suspensijā) No 2,0 līdz 3,5 Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 15 % (105 °C, 4 h) Sulfātpelni Ne vairāk kā 8 %, rēķinot uz bezūdens vielu Nātrija hidroksīds (1 M šķīdums) Ne vairāk kā 2 %, aprēķinātas nešķīstošai bezūdens vielai Formaldehīds Ne vairāk kā 50 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 5 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kopējais mikroorganismu daudzums Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g Raugs un pelējums Ne vairāk kā 500 kolonijas/g E. coli Nekonstatē 5 g paraugā Salmonella spp. Nekonstatē 10 g paraugā”
Gada vidējais

75 % no vienas stundas vērtības vasarā (no aprīļa līdz septembrim) un 75 % – ziemā (no janvāra līdz martam, un no oktobra līdz decembrim) atsevišķi
(8)

Ņemot vērā to, ka ar PVN saistītās krāpniecības apkarošanas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, kuru darbība šajā jomā ir atkarīga no pārējo dalībvalstu apkopotās informācijas, un to, ka visu dalībvalstu iesaistīšanas dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.
(5)

Neatkarīgi no šā secinājuma ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punkts noteic, ka, iekļaujot vielu I pielikumā, var paredzēt nosacījumus. Tādēļ ir lietderīgi pieprasīt, lai attiecībā uz abamektīnu tiktu turpināti pētījumi par specifikāciju, un ir vajadzīga sīkāka informācija, lai apstiprinātu iespējamu risku putniem un zīdītājiem, ūdens organismiem un gruntsūdeņiem saistībā ar metabolītu U8. Attiecībā uz epoksikonazolu jāturpina testi, lai noteiktu endokrīnos traucējumus potenciāli izraisošas īpašības, un jāīsteno monitoringa programma, lai novērtētu pārnesi atmosfērā lielos attālumos un ar to saistītos vides riskus; turklāt ir vajadzīga plašāka informācija par minētās vielas metabolītu atliekām galvenajās kultūrās, rotācijas kultūrās un dzīvnieku izcelsmes produktos, kā arī informācija, ar kuras palīdzību varētu novērst ilgtermiņa risku zālēdājiem putniem un zīdītājiem. Attiecībā uz fenpropimorfu jāturpina testi, lai apstiprinātu metabolīta BF-421-7 pārvietošanos augsnē. Fenpiroksimātam jāveic turpmāki testi, lai apstiprinātu, ka benzila daļiņas saturošie metabolīti rada risku ūdens organismiem, kā arī to, ka rodas bioloģiskās pastiprināšanās risks ūdens barības ķēdēs. Attiecībā uz tralkoksidimu jāveic turpmāki testi, lai apstiprinātu ilgtermiņa risku zālēdājiem zīdītājiem. Ziņotājām dalībvalstīm visi minētie pētījumi un informācija jāiesniedz šīs direktīvas I pielikumā paredzētajā termiņā.
(3)

No 2007. gada 1. janvāraSAFA programma ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē, un to ar Eiropas Aviācijas drošības aģentūras (EASA) palīdzību pārvalda Komisija, kā to paredz Komisijas 2006. gada 19. maija Regula (EK) Nr. 768/2006, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/36/EK par informācijas vākšanu un apmaiņu attiecībā uz to gaisa kuģu drošību, kuri izmanto Kopienas lidostas, un informācijas sistēmu pārvaldību (2).