Padomes Rezolūcija par jaunu Eiropas izglītības programmu pieaugušajiem 2021.–2030. gadam

(2021/C 504/02)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

TĀ KĀ:

Ir ārkārtīgi svarīgi attiecībā uz nākotni rīkoties pozitīvi, to darot atbilstoši pieaugušo izglītības vajadzībām un iedibinot formālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās iespējas, kas spēj nodrošināt visas vajadzīgās zināšanas, prasmes un kompetences, ar ko veidot iekļaujošu, ilgtspējīgu, sociāli taisnīgu un noturīgāku Eiropu. Saskaroties ar arvien sarežģītāku un biežāku pārkārtošanos (īpaši digitālo un zaļo pārkārtošanos) un pievēršoties esošiem un turpmākiem izaicinājumiem (piemēram, klimata pārmaiņu, demogrāfijas, tehnoloģiju, veselības jomā utt.), pieaugušo izglītība kā svarīga mūžizglītības daļa var palīdzēt stiprināt ekonomikas un sabiedrības un vairot to noturību. Tāpat ir svarīgi radīt vajadzīgos apstākļus, lai cilvēki būtu pārmaiņu rosinātāji – ar izvēlēm, ko viņi veic.

ATGĀDINOT, KA:

1. ES līderi 2017. gada Gēteborgas sociālajā samitā par taisnīgām darbvietām un izaugsmi kopīgi proklamēja Eiropas sociālo tiesību pīlāru, kā pirmo principu tajā nosakot ikviena tiesības uz kvalitatīvu un iekļaujošu izglītību un mācībām un mūžizglītību, un kā ceturto principu – tiesības saņemt atbalstu darba meklējumiem, mācībām un pārkvalifikācijai, kā arī tiesības darba maiņas brīdī pārcelt sociālās aizsardzības tiesības un tiesības uz mācībām.

2. Eiropadomes 2017. gada 14. decembra secinājumos (1) izglītība tika izcelta kā ļoti svarīga, lai veidotu iekļaujošas un saliedētas sabiedrības un lai uzturētu Eiropas konkurētspēju; tādējādi izglītība un mācības pirmoreiz tika izvirzīta Eiropas politiskās darba kārtības centrā.

3. ES Stratēģiskajā programmā 2019.–2024. gadam ES līderi vienojās palielināt investīcijas cilvēku prasmēs un izglītībā.

4. 2021. gada 7. maijā ES līderi tikās Portu sociālajā samitā, lai padziļinātu Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanu, izvirzot izglītību un prasmes politiskās rīcības centrā.

5. Eiropadomes 2021. gada jūnija secinājumos ES līderi atzinīgi novērtēja Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānā izklāstītos ES pamatmērķus saistībā ar nodarbinātību, prasmēm un nabadzības mazināšanu atbilstīgi Portu deklarācijai, tostarp ES līmeņa mērķrādītāju līdz 2030. gadam panākt, ka vismaz 60 % pieaugušo katru gadu ir iesaistīti mācībās.

6. Būtu jāņem vērā attiecīgie pamatojuma dokumenti, kas izklāstīti šīs rezolūcijas III pielikumā.

UN ŅEMOT VĒRĀ:

7. Atjaunoto Eiropas izglītības programmu pieaugušajiem (EIPP), kuru Eiropas Savienības Padome pieņēma 2011. gadā, lai turpinātu, papildinātu un konsolidētu darbu pieaugušo izglītības jomā saskaņā ar četriem stratēģiskajiem mērķiem, ko Padome noteica stratēģiskajā satvarā ET2020.

8. Padomes Ieteikumu “Prasmju pilnveides ceļi – jaunas iespējas pieaugušajiem” (2016), kurā uzsvērtas pieaugušo specifiskās vajadzības, jo īpaši mazkvalificētās, bezdarbnieku un neaizsargātās grupās, kurām ir jāpievērš papildu uzmanība un vajadzīgs papildu atbalsts, lai uzlabotu viņu pamatprasmes un radītu iespējas progresēt.

9. Ziņojumu “Achievements under the Renewed European Agenda for Adult Learning” (Sasniegumi saskaņā ar atjaunoto Eiropas izglītības programmu pieaugušajiem), kurā izvērtēti sasniegumi laikposmā no 2011. līdz 2018. gadam. Tajā arī apzināti jautājumi un prioritātes, kas kļūst aktuāli un ko varētu ņemt vērā laikposmā pēc 2020. gada, tostarp darba turpināšana pie pārvaldības, piedāvājuma un izmantošanas, elastības un piekļuves, kā arī kvalitātes nodrošināšanas.

10. Eiropas Prasmju programmā ilgtspējīgai konkurētspējai, sociālajam taisnīgumam un noturībai (2020) cita starpā ir ierosināta 8. darbība “Prasmes visam mūžam”, kurā paredzēts Komisijas un dalībvalstu darbs pie jaunām prioritātēm Eiropas izglītības programmai pieaugušajiem, lai veidotu visaptverošas, kvalitatīvas un iekļaujošas pieaugušo izglītības sistēmas.

11. Padomes ieteikumā par profesionālo izglītību un apmācību (PIA) ilgtspējīgai konkurētspējai, sociālajam taisnīgumam un noturībai (2020) un Osnabrikas deklarācijā par profesionālo izglītību un mācībām (2020) ir aicināts turpināt pilnveidot PIA kā pievilcīgu un kvalitatīvu ceļu nodarbinātībā un dzīvē un veidot un sekmēt pieaugušo apziņu, ka mācīšanās ir mūža darbs.

12. Padomes Rezolūcijā par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) ir paredzēta Eiropas līmeņa sadarbība izglītībā un mācībās laikposmam līdz 2030. gadam (2021–2030), kas jāīsteno, ņemot vērā iekļaujošu, holistisku un mūžizglītības perspektīvu; tajā tāpat ir norādīts, ka mūžizglītība aptver visus izglītības un mācību veidus un līmeņus no agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes līdz pieaugušo izglītībai, tostarp arī profesionālo izglītību un apmācību (PIA) un augstāko izglītību.

UZSKATA, KA:

13. Eiropas Savienības dalībvalstīs pastāv daudzveidīgi pieaugušo izglītības modeļi atkarībā no valsts, reģionālām un vietējām vajadzībām, apstākļiem, politikām, stratēģijām un tradīcijām. Ziņojumi liecina, ka Covid-19 pandēmijas rezultātā ir notikušas korekcijas pieaugušo izglītībā un izglītības vidē, un tas ir vēl vairāk dažādojis pieaugušo izglītības praksi visā Eiropā (2).

14. Izglītības un mācību pārskatā par 2020. gadu (3) ir norādīts, ka līdzdalība pieaugušo izglītībā ir zema – ES vidējais rādītājs ir tikai 10,8 % pieaugušo (sievietes: 11,9 %, vīrieši: 9,8 %) vecumā no 25 līdz 64 gadiem, kas piedalījušies pieaugušo izglītībā pēdējās četrās nedēļās pirms 2019. gada apsekojuma. Turklāt Eurostat dati par 2020. gadu rāda, ka līdzdalība pieaugušo izglītībā ir mazāka nekā pirms Covid-19 pandēmijas, un ES vidējais rādītājs ir tikai 9,2 % pieaugušo (sievietes: 10,0 %, vīrieši: 8,3 %) vecumā no 25 līdz 64 gadiem, kas piedalās pieaugušo izglītībā pēdējo četru nedēļu laikā pirms apsekojuma.

15. Eurydice ziņojums “Adult education and training in Europe: Building inclusive pathways to skills and qualifications” (Pieaugušo izglītība un mācības Eiropā: veidot iekļaujošu ceļu uz prasmēm un kvalifikāciju) (2021) liecina, ka apmēram piektā daļa pieaugušo Eiropas Savienībā nav pabeiguši vidējo izglītību un ka ievērojamai daļai pieaugušo Eiropā rakstpratība, rēķinpratība un/vai digitālās prasmes ir zemā līmenī. Valstis atšķiras arī pēc pieaugušo līdzdalības izglītībā un mācībās; tomēr kopīga iezīme ir tā, ka lielākajai daļai mācību pasākumu, kuros piedalās pieaugušie, ir neformāls raksturs.

ATZĪST, KA:

16. Jaunā mācīšanās kultūrā būtu jāakcentē, cik nozīmīgas ir pamatprasmes ikvienam un cik svarīgi ir pastāvīgi apgūt aktuālas zināšanas, prasmes un kompetences visos līmeņos formālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās kontekstā visa mūža garumā. Indivīdi, kam ir attīstīta mūžizglītības mentalitāte ir labāk sagatavoti pielāgoties jauniem apstākļiem un attīstīt prasmes, kas viņiem ir vajadzīgas darbam, kā arī pilnvērtīgai līdzdalībai sabiedrībā un personiskajai izaugsmei.

17. Pieaugušo izglītībai ir īpaša vieta stratēģiskā satvara Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu stratēģiskajā prioritātē “Mūžizglītību un mobilitāti padarīt par realitāti ikvienam”, kas šobrīd ir vajadzīga vairāk nekā jebkad sakarā ar izaicinājumiem, ko rada atgūšanās no Covid-19 krīzes un vajadzība pēc noturības, mainīgās darba tirgus vajadzības, prasmju neatbilstība, zaļā un digitālā pārkārtošanās un pastāvīgi lielais tādu Eiropas pieaugušo īpatsvars, kam pamata zināšanas, prasmes un kompetences ir zemā līmenī.

18. Ir jāpievēršas pieaugušo izglītības sadrumstalotībai dažādās nozarēs, politikas jomās un tiesiskajos regulējumos. Ir vajadzīgs dialogs starp visām pusēm, lai panāktu vienotu redzējumu spēcīgākam pieaugušo izglītības nodrošinājumam, kur tiek ņemta vērā pieaugušo izglītības sociālā dimensija, kā arī nodarbināmība. Tā kā no pieaugušo izglītības labumu gūst indivīdi, darba devēji un valsts, būtu jāatzīst katras puses atbildība un ieguldījums.

19. Ārkārtīgi svarīgi ir veicināt darba devēju lielāku apziņu, ka pieaugušo izglītība sekmē darba procesu un iznākumu kvalitāti, kā arī darba ņēmēju kvalitatīvu iesaistīšanos savā darbā. Pieaugušo izglītība var veicināt produktivitāti, konkurētspēju, sociālo iekļaušanu, dzimumu līdztiesību, radošumu, inovāciju un uzņēmējdarbību. Tā ir svarīgs faktors, kā stimulēt darba devējus uzņemties aktīvāku lomu kvalifikācijas celšanā un pārkvalifikācijā un pastāvīgi uzlabot savu darbinieku nodarbināmību un statusa maiņu darba tirgū. Tāpēc ir svarīgi, lai visās darbavietās tiktu radīta mācīšanās kultūra, lai tiktu plānotas un organizētas mācīšanās iespējas darbavietā un lai visas ieinteresētās personas tās veicinātu un atbalstītu.

20. Tomēr pieaugušo izglītība nedrīkst aprobežoties tikai ar tādu prasmju attīstīšanu, kas saistītas ar darbu. Ir svarīgi arī sekmēt lielāku sabiedrības apziņu par to, cik svarīga ir piedalīšanās mūžizglītībā un kādus ieguvumus tā sniedz. Pieaugušo izglītībai jābūt savstarpēji saistītai ar visu veidu un līmeņu izglītību un mācībām, arī augstāko izglītību, izmantojot elastīgus formālus, neformālus un ikdienējus kanālus.

21. Pieaugušo izglītība var uzlabot dzīves un darba iespējas pieaugušajiem neatkarīgi no viņu sociāli demogrāfiskajiem un personīgajiem apstākļiem. Individuālā atbildība par karjeras attīstību būtu uzskatāma par daļu no mūžilgas profesionālās orientācijas un atbalsta. Papildus tam pieaugušo izglītība var sekmēt aktīvu pilsoniskumu un mācīšanos kopienā. Tā arī atbalsta personisko, sociālo un profesionālo izaugsmi un piepildījumu, veselību un labbūtību atbilstoši indivīda attiecīgā brīža un nākotnes vajadzībām, dotībām un vēlmēm. Pieaugušo izglītībai ir izšķiroši svarīga loma reaģēšanā uz aktuālajiem un nākotnes izaicinājumiem un iespējām dzīvē un darbā, tā panākot ilgtspējīgas kopienas.

22. Demogrāfisko pārmaiņu ietekme, kā arī zaļā un digitālā pārkārtošanās rada vajadzību pēc jaunām pieejām, kā atvieglot pieaugušo (tostarp tādu, kas nesliecas apmeklēt mācību pasākumus, un vecuma grupā virs 65 gadiem) līdzdalību pieaugušo izglītībā, lai palīdzētu viņiem pilnībā integrēties un līdzdarboties sabiedrībā.

UZSVER, KA:

23. Pieaugušo izglītība prasa holistisku pieeju, tostarp starpnozaru un dažādu ieinteresēto personu sadarbību, kā arī efektīvu koordināciju Eiropas, valstu, reģionu un vietējā līmenī, respektējot Eiropas Savienībā pastāvošos daudzveidīgos pieaugušo izglītības modeļus un pilnībā ievērojot dažādu politikas līmeņu konkrēto kompetenci.

ATTIECĪGI IR VIENISPRĀTIS, KA:

24. Laikposmā līdz 2030. gadam (ieskaitot) jaunās Eiropas izglītības programmas pieaugušajiem 2021.–2030. gadam (JEIPP 2030) vispārējais mērķis būs palielināt un uzlabot formālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās iespēju nodrošināšanu, popularizēšanu un izmantošanu ikvienam.

25. JEIPP 2030 galvenās prioritārās jomas nodrošina pieaugušo izglītības darba nepārtrauktību un pilnveidi, kā izklāstīts turpmāk un detalizēti aprakstīts šā dokumenta I pielikumā: — pārvaldība, — mūžizglītības iespēju piedāvājums un izmantojums, — piekļūstamība un elastība, — kvalitāte, taisnīgums, iekļautība un panākumi pieaugušo izglītībā, — zaļā un digitālā pārkārtošanās.

TĀPAT, ŅEMOT VĒRĀ SUBSIDIARITĀTES PRINCIPU UN DALĪBVALSTU APSTĀKĻUS, VIENOJAS PAR ŠĀDIEM ĪSTENOŠANAS INSTRUMENTIEM:

26. Atvērtā koordinācijas metode (AKM). Laikposmā līdz 2030. gadam dalībvalstis un Komisija cieši sadarbosies, lai izvērtētu tehniskajā līmenī paveikto darbu, procesa un tā rezultātu vērtēšanā izmantojot AKM un pārņemot procesu savā attiecīgajā kompetences jomā valsts, reģionālā vai Eiropas līmenī. Tas būtu jādara, apspriežoties ar darba grupu pieaugušo izglītības jautājumos, kas izveidota kā daļa no stratēģiskā satvara Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) un no pieaugušo izglītības valstu koordinatoru tīkla.

27. Savstarpēja mācīšanās. Savstarpēja mācīšanās ir svarīgs JEIPP 2030 elements, jo tā dod iespēju apzināt labo praksi dažādās dalībvalstīs un no tās mācīties. Savstarpēju mācīšanos, iesaistot attiecīgās ieinteresētās personas, īstenos ar tādiem līdzekļiem kā mācīšanās no līdzbiedriem, līdzbiedru konsultēšana un labāko politiku un paraugprakses apmaiņa, konferences, semināri, augsta līmeņa forumi un ekspertu grupas, kā arī izmantojot pētījumus un analīzi, tīklus (arī tīmeklī bāzētus tīklus) un citu veidu izplatīšanu, arī nodrošinot rezultātu skaidru redzamību.

28. Efektīva pārvaldība. JEIPP 2030 ir neatņemama daļa stratēģiskajā satvarā Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030).

29. Procesa pārraudzība. Periodiska progresa pārraudzība ES līmeņa mērķrādītāju (4) sasniegšanā, sistemātiskā starptautiski salīdzināmu datu vākšanā un analīzē piemērojot ES līmeņa rādītājus (tie detalizēti izklāstīti II pielikumā), sniedz būtisku ieguldījumu uz faktiem balstītā politikas veidošanā, neradot nekādu papildu slogu dalībvalstīm. Ikgadējā pārraudzība notiks, izmantojot Izglītības un mācību pārskatu un Eiropas pusgada procesu (ar pārskatītu sociālo rezultātu pārskatu), sekojot progresam visu saskaņoto ES līmeņa mērķrādītāju sasniegšanā pieaugušo izglītības jomā. ES līmeņa mērķrādītāju un rādītāju pārraudzība un izvērtēšana būtu jāveic sadarbībā ar Rādītāju un kritēriju pastāvīgo darba grupu un jāpārskata 2023. gadā.

30. Zinību krāšana un uz faktiem balstīta pieaugušo izglītības politika. Pēc iespējas ir jāpilnveido padziļināta datu analīze un pētniecība starptautiskā, Eiropas un valstu līmenī, izmantojot dažādus rīkus un lietderīgi izmantojot Eurostat, Eurydice, CEDEFOP, Eiropas Izglītības fonda (ETF), Eurofound, ESAO un citu organizāciju darbu. Analīzē būtu jāietver arī neaizsargātu pieaugušo grupu monitorings un dati par investīcijām izglītībā un mācībās, ja iespējams – cita starpā arī darba devēju un vietējo kopienu līmenī. Nodarbinātības pārveide un milzīgie kvalifikācijas celšanas un pārkvalifikācijas centieni rada vajadzību pēc uzticamas un konkrēti vērstas prasmju apzināšanas, lai identificētu turpmākās darba tirgus prasmju vajadzības. Tas būs atbalsts pieaugušajiem viņu mūžilgā karjeras attīstībā un atvieglos statusa maiņu gan darba tirgū, gan sabiedrībā.

31. Sadarbība ar starptautiskām organizācijām. Ir svarīgi uzlabot sadarbību ar tādām organizācijām kā ESAO (jo īpaši, izmantojot Starptautiskās pieaugušo kompetenču novērtēšanas programmas (PIAAC) rezultātus), ANO (jo īpaši UNESCO un SDO) un Eiropas Padomi, tāpat arī attiecīgo reģionālo un vispasaules iniciatīvu ietvaros.

32. Finansējums. Pieaugušo izglītība tiek finansēta ar dažādiem instrumentiem, kuriem ir dažādi līdzekļu avoti. Pieaugušo izglītībai, vēlams, un attiecīgos gadījumos, kā arī atbilstīgi subsidiaritātes principam būtu jābalstās uz pastāvīgu un regulāru finansējumu, nevis uz subsīdijām, kas saistītas ar projektiem vai programmām. Finansēšanas metodes, kas balstās uz publisku un privātu ieinteresēto personu dalītu atbildību, var palīdzēt palielināt un intensificēt resursus.

AICINA DALĪBVALSTIS, IEVĒROJOT SUBSIDIARITĀTES PRINCIPU UN SASKAŅĀ AR VALSTU APSTĀKĻIEM:

33. Koncentrēt savus centienus laikā no 2021. līdz 2030. gadam uz prioritārajām jomām, kas aprakstītas I pielikumā, tādējādi attiecīgos gadījumos arī palīdzot īstenot stratēģisko satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030), saskaņā ar to valsts, reģionālajiem un vietējiem kontekstiem, apstākļiem un tiesību aktiem.

34. Uzlabot efektīvu saikni starp attiecīgajām ministrijām, kā arī ar ieinteresētajām personām, piemēram, sociālajiem partneriem, uzņēmumiem, nevalstiskajām organizācijām un pilsoniskās sabiedrības organizācijām, lai uzlabotu saskaņotību starp pieaugušo izglītības politikas pasākumiem un plašākiem sociālekonomiskās politikas pasākumiem. Šādu visas valdības un dažādu ieinteresēto personu pieeju vēl vairāk var stiprināt ar efektīvu valsts, reģionālu un vietējo koordināciju, kas radītu saikni starp politiku un praksi.

35. Atbalstīt pieaugušo izglītību ar mūžilgu atbalstu un karjeras attīstību, veidojot partnerības visos līmeņos. Atbilstīgi kvalitātes nodrošināšanas principiem šim atbalstam vajadzētu būt saistītam ar informēšanas pasākumiem, validāciju un informēšanu, tādējādi sekmējot Padomes Ieteikuma “Prasmju pilnveides ceļi” īstenošanu. Tas nodrošinās, ka visiem pieaugušajiem ir iespēja attīstīt pamatprasmes un pamatkompetences, pamatojoties uz savām vajadzībām, un sasniegt tādu prasmju līmeni, kāds ir vajadzīgs mūsdienu sabiedrībā un darba tirgū.

36. Īstenojot Padomes Ieteikumu par neformālās un ikdienējās mācīšanās validēšanu, panākt progresu tajā, ka tiek nodrošināta validācijas iespēju pieejamība visiem pieaugušajiem, tādējādi arī nodrošinot otrās iespējas un, iespējams, radot iespējas apgūt pilnvērtīgu vai daļēju kvalifikāciju.

37. Atbalstīt pieaugušo izglītības paplašināšanu vidējās un augstākās izglītības līmenī, gan vispārējā, gan profesionālajā izglītībā, nodrošinot elastīgus mācīšanās veidus, piemēram, vakara nodarbības, daļēja laika izglītība, attālināta un jaukta tipa mācīšanās, kā arī dot pieaugušajiem izglītības apguvējiem iespēju a) iegūt kvalifikāciju EKI 4. līmenī un augstāk un b) apgūt īsus kursus, kas ļauj aktualizēt, paplašināt un padziļināt kompetences.

38. Paaugstināt pieaugušo izglītotāju un pasniedzēju (5) profesionālo statusu un atbalstīt viņu profesionalizāciju, un uzlabot viņu sākotnējo un tālāko izglītību un apmācību un profesionālo attīstību, tostarp, atbalstot inovatīvu pieeju (piemēram, jauktas, tiešsaistes, attālinātas mācības, hibrīdmācības u. c.) un resursu (IKT infrastruktūra un aprīkojums) pielietošanu.

39. Attiecīgos gadījumos atbalstīt kvalitatīvu un uz iekļaušanu balstītu izglītības, mācību un mācīšanās procesu digitalizāciju organizatoriskā un individuālā līmenī. Papildus tam – plašāk un efektīvāk palīdzēt pieaugušajiem, kas mācās, un izglītot un apmācīt viņus digitālo rīku lietošanā, vienlaikus ņemot vērā digitālo plaisu un digitālo prasmju un iespēju atšķirības starp dzimumiem.

40. Censties izstrādāt vienkāršus, elastīgus un plašus mehānismus uzņēmumiem un indivīdiem, lai vairotu informētību un sekmētu izmaiņas mentalitātē starp indivīdiem un sabiedrībā, pamatojoties uz mūžizglītības koncepciju, kurā uzsvērta vajadzība pastāvīgi apgūt zināšanas, prasmes un kompetences.

41. Sekmēt mūžizglītību un popularizēt pieaugušo līdzdalību mācībās, izmantojot dažādus instrumentus, piemēram, EPALE jeb Eiropas Pieaugušo izglītības e-platformu (piemēram, atbalstot pieaugušo izglītības speciālistus, tostarp pieaugušo izglītotājus un pasniedzējus, orientācijas un atbalsta personālu, pētniekus un akadēmisko aprindu pārstāvjus un politikas veidotājus).

42. Veicināt pieaugušo, kas mācās, un pieaugušo izglītības personāla mācību mobilitāti, kā arī pārrobežu sadarbību, tostarp attiecīgos gadījumos ar “Erasmus+” programmas, ES kohēzijas politikas līdzekļu un citu instrumentu palīdzību.

43. Turpināt centienus likvidēt esošos šķēršļus un kavēkļus visu veidu mācībām, tostarp problēmas, kas saistītas ar mobilitāti, piekļūstamību, dzimumu nelīdztiesību, atbalstu, informēšanu, pakalpojumiem, kas domāti izglītojamajiem, un iepriekšējas mācīšanās atzīšanu kā daļu no mācīšanās rezultātiem.

44. Pilnveidot kvalitātes nodrošināšanas mehānismus, piemēram, veicinot iekšēju un ārēju kvalitātes nodrošināšanu attiecībā uz programmām, procesiem, īstenošanas organizācijām, pieaugušo izglītotājiem un pasniedzējiem un konsultēšanas pasākumiem, kā arī attīstot datu vākšanu, piemēram, izmantojot absolventu gaitu apzināšanā savākto informāciju.

AICINA KOMISIJU SASKAŅĀ AR TĀS KOMPETENCĒM UN IEVĒROJOT SUBSIDIARITĀTES PRINCIPU:

45. Atbalstīt dalībvalstis JEIPP 2030 un tās I pielikumā aprakstīto prioritāro jomu īstenošanā, kā arī to holistisku, saskaņā ar visas valdības pieeju veidotu prasmju stratēģiju potenciālajā izstrādē.

46. Nodrošināt saskaņā ar JEIPP 2030 īstenoto ES politikas iniciatīvu papildināmību un saskaņotību.

47. Uzturēt ciešus sakarus ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu, ka pastāv elastīga un efektīva pārvaldības struktūra, kā izklāstīts Padomes Rezolūcijā par stratēģisku satvaru Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030), jo īpaši, iesaistot darba grupu pieaugušo izglītības jautājumos, pieaugušo izglītības valsts koordinatoru tīklu, līdzbiedru mācīšanos un citas tīklu veidošanas darbības.

48. Atbalstīt pieaugušo izglītības valsts koordinatorus, finansējot viņu darbu nolūkā atvieglināt sadarbību starp dalībvalstīm un ar Komisiju JEIPP 2030 īstenošanā.

49. Vairot zināšanas par pieaugušo izglītību Eiropā, veicot apsekojumus un pētījumus, kas attiecas uz pieaugušo izglītības jautājumu analīzi, tostarp ar Eurydice, CEDEFOP un ETF starpniecību un sadarbībā ar citiem attiecīgiem tīkliem un institūcijām, pilnvērtīgi izmantojot viņu informācijas un pētnieciskās jaudas, neradot papildu slogu dalībvalstīm. Uzmanība būtu jāpievērš arī vecuma grupai virs 65 gadiem, apzinot salīdzinošus faktus un datus par viņu līdzdalību pieaugušo izglītībā.

50. Turpināt un pastiprināt sadarbību ar attiecīgām starptautiskām organizācijām, piemēram, ESAO, ANO (jo īpaši UNESCO un SDO) un Eiropas Padomi, kā arī ar attiecīgām reģionālām vai pasaules mēroga iniciatīvām, piemēram, Rietumbalkānos, Austrumu partnerībā utt.

51. Nodrošināt Eiropas līmenī pieejamos līdzekļus JEIPP 2030 īstenošanas atbalstam, izmantojot attiecīgās ES programmas, fondus un instrumentus, piemēram, Erasmus+, Eiropas Sociālo fondu Plus (ESF+), Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu darbu zaudējušiem darba ņēmējiem, Atveseļošanas un noturības mehānismu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu, InvestEU, tehniskā atbalsta instrumentu u. c.

52. Iesniegt un regulāri sniegt jaunāko informāciju Padomei par sistemātisko pārskatu un ceļvedi par pašreizējo un plānoto politiku, sadarbības instrumentiem, finansēšanas instrumentiem, iniciatīvām un mērķtiecīgiem uzaicinājumiem Savienības līmenī, piemēram, prasmju pilnveides ceļš, Erasmus+ un Eiropas pusgads, ar kuriem veicina JEIPP 2030 izveidi.

53. Ziņot par JEIPP 2030 īstenošanu kā daļu no stratēģiskās sistēmas Eiropas sadarbībai izglītības un apmācības jomā (2021–2030), pamatojoties uz darbu, ko veikuši valstu koordinatori pieaugušo izglītības jomā, Pieaugušo izglītības jautājumu darba grupas darbu, pētījumiem un pētniecības ekspertu paveikto.

54. Veicināt turpmāku EPALE izstrādi un īstenošanu; šī platforma atbalsta un stiprina pieaugušo izglītības speciālistus, izmantojot apmaiņu starp kolēģiem, blogu ierakstus, forumus, tīklošanu un sniedzot kvalitatīvu, precīzu un būtisku informāciju par visiem pieaugušo izglītības aspektiem.

55. Sniegt atbalstu dalībvalstīm, tostarp ar finansējuma palīdzību, to regulārajā dalībā pētniecības ciklos, kuras mērķis ir iegūt salīdzināmus datus par to progresu pieaugušo prasmju jomā (ESAO pieaugušo prasmju apsekojums [PIAAC], pieaugušo izglītības apsekojums un darbaspēka apsekojums).

(1) EUCO 19/1/17 REV 1.

(2) Skatīt, piemēram, šādas publikācijas: Adult Learning and COVID-19: challenges and opportunities (ET2020 darba grupa pieaugušo izglītības jautājumos, 2020), Adult learning and education and COVID-19 (UNESCO Mūžizglītības institūts, 2020) un Adult Learning and COVID-19: How much informal and non-formal learning are workers missing? (ESAO, 2021).

(3) Education and training monitor 2020. Teaching and learning in a digital age, SWD (2020) 234 final. Datu avots: Eurostat, ES darbaspēka apsekojums (2022. gadā paredzama metodikas maiņa).

(4) Mērķi ir definēti kā ES vidējie rādītāji, kas kopīgi jāsasniedz dalībvalstīm. Kad Komisija sagatavo ziņojumu par progresu šo mērķu īstenošanā, tostarp attiecīgā gadījumā Eiropas pusgada kontekstā, tai būtu jāņem vērā īpatnības, kas raksturīgas dažādām valstu sistēmām un apstākļiem. Dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto Savienības piedāvātās finansēšanas iespējas, rīkojoties saskaņā ar konkrētās valsts apstākļiem, prioritātēm un problēmām. Mērķi neliedz pieņemt turpmākus lēmumus par to, kā tiek izmantoti Savienības finansēšanas instrumenti 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmas un Next Generation EU ietvaros.

(5) Šajā rezolūcijā skolotājs ir persona, kurai ir atzīts skolotāja (vai līdzvērtīgs) statuss saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi, savukārt pasniedzējs ir jebkura persona, kas veic vienu vai vairākas ar (teorētiskajām vai praktiskajām) mācībām saistītas darbības izglītības vai mācību iestādē vai darbavietā. Tie ir gan skolotāji vispārējās izglītības līmenī, gan augstākās izglītības mācībspēki, skolotāji un pasniedzēji sākotnējā un tālākā profesionālajā izglītībā un apmācībā, kā arī agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes speciālisti un pieaugušo pedagogi – saskaņā ar Padomes secinājumiem par Eiropas skolotājiem un pasniedzējiem nākotnei (OV C 193, 9.6.2020., 11. lpp).