Oficiālais Vēstnesis L 335 , 30/12/1995 Lpp. 0028 - 0036



Padomes Direktīva 95/63/EK (1995. gada 5. decembris), ar ko groza Direktīvu 89/655/EEK par minimālajām darba drošības un veselības aizsardzības prasībām, kas jāievēro darba ņēmējiem, izmantojot darba aprīkojumu darba vietā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 118.a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], saskaņā ar Līguma 189.c pantā izklāstīto procedūru [3], tā kā Līguma 118.a pants paredz, ka Padome ar direktīvu palīdzību pieņem minimālās prasības, lai veicinātu uzlabojumus, jo īpaši darba vidē, attiecībā uz darba ņēmēju veselību un drošību; tā kā, ievērojot minēto pantu, šādām direktīvām jāizvairās no tādu administratīvu, finansiālu un juridisku ierobežojumu radīšanas, kas kavē mazo un vidējo uzņēmumu izveidi un attīstību; tā kā, lai nodrošinātu darba ņēmēju drošību un veselību, ir būtiski ievērot minimālās prasības, kas noteiktas, lai garantētu augstākus darba drošības standartus, izmantojot darba aprīkojumu; tā kā tādējādi dalībvalstīm jāveic pasākumi, lai uzņēmumiem, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, atvieglotu šīs direktīvas noteikumu īstenošanu; tā kā šādos pasākumos var ietilpt mācību un informācijas pasākumi, kas piemēroti dažādo saimniecības sektoru īpašajām prasībām; tā kā noteikumi, kas pieņemti, ievērojot Līguma 118.a pantu, neliedz katrai dalībvalstij noteikt un uzturēt stingrākus, ar šo Līgumu saderīgus aizsardzības pasākumus, kas reglamentē darba apstākļus; tā kā Direktīvas 89/655/EEK [4] 9. panta 1. punkts paredz pielikumam pievienot papildu minimālās prasības, kas piemērojamas attiecībā uz pielikuma 3. punktā minēto darba aprīkojumu, saskaņā ar Līguma 118.a pantā paredzēto procedūru; tā kā šai direktīvai jāaprobežojas ar sasniedzamo mērķu un principu noteikšanu, kuri jāievēro, ļaujot dalībvalstīm pašām brīvi lemt, cik konkrētās valsts tiesību akti ir ar tiem saderīgi un kā šie tiesību akti jāpilnveido; tā kā dalībvalstis pēc apspriešanās ar rūpniecības nozares darba devējiem un darba ņēmējiem, pienācīgi ņemot vērā konkrētās valsts tiesību aktus un/vai praksi, nosaka procedūras, ar kurām var sasniegt tādu drošības līmeni, kas atbilst šīs direktīvas II pielikumā norādītajiem mērķiem; tā kā šī direktīva ir praktisks elements iekšējā tirgus sociālā aspekta īstenošanā, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Ar šo Direktīva 89/655/EEK ir grozīta šādi. 1. Direktīvas 4. pantu groza šādi: a) direktīvas 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļā un b) apakšpunktā vārdu "pielikumā" aizstāj ar vārdiem "I pielikumā"; b) direktīvas 1. punktā iekļauj šādu punktu: "c) neskarot a) apakšpunkta i) daļu un neņemot vērā a) apakšpunkta ii) daļu un b) apakšpunktu, specifisks darba aprīkojums, uz kuru attiecas I pielikuma 3. punkta prasības, kurš, ja ir jau sagādāts darba ņēmējiem uzņēmumā un/vai iestādē līdz 1998. gada 5. decembrim, atbilst I pielikumā izklāstītajām minimālajām prasībām ne vēlāk kā četrus gadus pēc šā datuma"; c) pievieno šādu punktu: "3. Dalībvalstis pēc apspriešanās ar rūpniecības nozares darba devējiem un darba ņēmējiem, pienācīgi ņemot vērā konkrētās valsts tiesību aktus un/vai praksi, nosaka procedūras, ar kuru palīdzību var sasniegt tādu drošības līmeni, kas atbilst II pielikumā norādītajiem mērķiem." 2. Iekļauj šādu pantu: "4.a pants Darba aprīkojuma pārbaude 1. Darba devējs nodrošina, lai tad, ja darba aprīkojuma drošība ir atkarīga no uzstādīšanas nosacījumiem, tā tiktu pakļauta sākotnējai pārbaudei (pēc uzstādīšanas un pirms ekspluatācijas uzsākšanas) un pārbaudei pēc montāžas jaunā objektā vai jaunā vietā, ko veic kompetentas personas konkrētās valsts tiesību aktu un/vai prakses izpratnē, lai nodrošinātu, ka darba aprīkojums tiek pareizi uzstādīts un darbojas droši. 2. Darba devējs nodrošina, lai darba aprīkojums, kas pakļauts apstākļiem, kuri izraisa tā bojāšanos, kuras rezultātā var rasties bīstamas situācijas, tiktu pakļauts: - periodiskām pārbaudēm un, vajadzības gadījumā, pārbaudei, ko veic kompetentas personas konkrētās valsts tiesību aktu un/vai prakses nozīmē, - īpašām pārbaudēm, ko veic kompetentas personas konkrētās valsts tiesību aktu un/vai prakses izpratnē katru reizi, kad rodas ārkārtas apstākļi, kas var apdraudēt darba aprīkojuma drošību, tādi kā modificēšana, nelaimes gadījumi, dabas parādības vai garāki laika posmi, kuros aprīkojums netiek ekspluatēts, lai nodrošinātu, ka saglabājas droši darba apstākļi un ka savlaicīgi var tikt konstatēts un izlabots bojājums. 3. Pārbaužu rezultāti jāprotokolē un tiem jāatrodas attiecīgo iestāžu rīcībā. Tie jāuzglabā pienācīgi ilgu laiku. Ja darba aprīkojums tiek lietots ārpus uzņēmuma, tam līdzi jābūt dokumentāram pierādījumam par pēdējās pārbaudes veikšanu. 4. Dalībvalstis nosaka, ar kādiem nosacījumiem šādas pārbaudes tiek veiktas." 3. Iekļauj šādu pantu: "5.a pants Ergonomika un darba higiēna Piemērojot minimālās veselības un drošības prasības, darba devējam pilnībā jāņem vērā tā darba poza un vieta, kādā strādā darba ņēmēji darba aprīkojumu lietošanas laikā, kā arī ergonomikas principi." 4. Direktīvas 6. panta 2. punkta beigās pievieno šādu daļu: "Darba ņēmējiem jābūt informētiem par briesmām, kam viņi pakļauti, par darba aprīkojumu, kas atrodas darba zonā vai objektā, un visām izmaiņām, kas tos skar, kā arī ja tas attiecas uz darba aprīkojumu, kas tieši atrodas viņu darba zonā vai objektā, pat ja viņi paši šādu aprīkojumu tieši nelieto." 5. Direktīvas 8. pantā vārdu "pielikums" aizstāj ar vārdu "pielikumi". 6. Direktīvas 9. pantu groza šādi: - panta nosaukumā vārdu "pielikuma" aizstāj ar vārdu "pielikumu", - panta 1. punktā vārdu "pielikums", kur tas tekstā parādās divas reizes, aizstāj ar vārdiem "I pielikums", - panta 2. punktā vārdu "pielikums" aizstāj ar vārdu "pielikumi". 7. Pielikumu, kurš kļūst par I pielikumu, groza atbilstīgi šīs direktīvas I pielikumam. 8. Pievieno II pielikumu, kura teksts izklāstīts šīs direktīvas II pielikumā. 2. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1998. gada 5. decembrim. Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savus tiesību aktus, ko tās jau ir pieņēmušas vai pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva. 3. Komisija regulāri iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par šīs direktīvas īstenošanu. 3. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1995. gada 5. decembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. A. Griñán [1] OV C 104, 12.4.1994., 4. lpp un OV C 246, 22.9.1995., 3. lpp. [2] OV C 397, 31.12.1994., 13. lpp. [3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 17. februāra atzinums(OV C 56, 6.3.1995., 175. lpp.), Padomes 1995. gada 24. jūlija kopējā nostāja (OV C 281, 25.10.1995., 41. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1995. gada 17. novembra lēmums (OV C 323, 4.12.1995.). [4] OV L 393, 30.12.1989., 13. lpp. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS Direktīvas 89/655/EEK pielikumu (kurš kļūst par I pielikumu) groza šādi: 1. Vispārīgo piezīmi papildina ar šādu daļu: "Šādas minimālās prasības, ja tās piemēro attiecībā uz ekspluatācijā esošu darba aprīkojumu, neprasa obligāti veikt tos pašus pasākumus, kā būtiskās prasības attiecībā uz jaunu darba aprīkojumu." 2. Pielikuma 2.1. punktā pēdējo daļu aizstāj ar šādu tekstu: "Kontroles sistēmām jābūt drošām un tās jāizvēlas, pienācīgi ņemot vērā to, kādas atteices, defekti un ierobežojumi ir sagaidāmi paredzētās lietošanas apstākļos." 3. Pielikuma 3. punktu aizstāj ar šādu tekstu: "3. Papildu minimālās prasības, kas piemērojamas attiecībā uz specifiskiem darba aprīkojumu veidiem 3.1. Minimālās prasības attiecībā uz pārvietojamu darba aprīkojumu, kas var būt gan pašgājējas iekārtas, gan citādi darbināmas iekārtas. 3.1.1. Darba aprīkojumam, ko vada uz tā esoši darba ņēmēji, jābūt ierīkotam tā, lai samazinātu riska faktorus, kam darba ņēmēji pakļauti brauciena laikā. Šajos riska faktoros jāiekļauj risks saskarties ar riteņiem vai kāpurķēdēm, vai iesprūst tajos. 3.1.2. Ja pievada nejauša ieķeršanās starp pārvietojama darba aprīkojuma elementu, tā armatūru un/vai jebkādu piekabināmu elementu var radīt īpašu risku, šādam aprīkojumam jābūt aprīkotam vai pielāgotam tā, lai novērstu pievadu bloķēšanos. Ja šādu ieķeršanos nevar novērst, jāveic visi iespējamie pasākumi, lai novērstu jebkādu negatīvu iedarbību uz darba ņēmējiem. 3.1.3. Ja enerģijas pārnešanas vārpstas starp iekārtas kustīgajām daļām var nosmērēties vai deformēties, velkot tās pa zemi, jābūt piederumiem to nostiprināšanai. 3.1.4. Pārvietojamai darba iekārtai, ko vada uz tās esoši darba ņēmēji, jābūt projektētai tā, lai faktiskajos ekspluatācijas apstākļos ierobežotu risku, ko rada iekārtas apgāšanās: - vai nu ar aizsargkonstrukciju, kas nodrošina, lai iekārta nenosvērtos vairāk kā par ceturtdaļu apgrieziena, - vai ar konstrukciju, kas dod pietiekamu brīvu telpu ap transportētajiem darba ņēmējiem, ja sasvēršanās kustība var turpināties tālāk par ceturtdaļu apgrieziena, - vai ar kādu citu ierīci ar līdzvērtīgu efektu. Šīs aizsargkonstrukcijas var būt iekārtas sastāvdaļa. Šīs aizsargkonstrukcijas nav nepieciešamas, ja iekārta darbības laikā ir nostabilizēta vai ja tai ir tāda uzbūve, ka apgāšanās nav iespējama. Ja pastāv risks, ka, apgāžoties iekārtai, darba ņēmējs, kurš to vada, var tikt saspiests starp darba iekārtas daļām un zemi, jāuzstāda transportējamos darba ņēmējus noturoša sistēma. 3.1.5. Autokrāvējiem, kuros brauc viens vai vairāki darba ņēmēji, jābūt tā pielāgotiem vai aprīkotiem, lai ierobežotu autokrāvēja apgāšanās risku, piemēram: - ierīkojot vadītāja nodalījumu, - vai ar tādu autokrāvēja konstrukciju, kas novērš tā apgāšanos, - vai ar tādu konstrukciju, kas nodrošina, lai tad, ja autokrāvējs apgāžas, darba ņēmējiem, kas tajā atrodas, paliktu pietiekams atstatums starp zemi un autokrāvēja atsevišķām daļām, - vai ar tādu konstrukciju, kas notur darba ņēmējus vadītāja sēdeklī, lai novērstu viņu saspiešanu ar krītošā autokrāvēja daļām. 3.1.6. Pašgājējam darba aprīkojumam, kurš savā kustībā var apdraudēt cilvēkus, jāatbilst šādiem nosacījumiem: a) aprīkojumam jābūt iekārtai, kas novērš neatļautu iedarbināšanu; b) tai jābūt attiecīgi aprīkotai, lai mazinātu sadursmes sekas, ja kustībā vienlaicīgi atrodas vairāk nekā viena aprīkojuma vienība uz sliedēm; c) jābūt ierīcei aprīkojuma nobremzēšanai un apstādināšanai. Ja to prasa drošības noteikumi, jābūt avārijas ierīcēm, ko vada viegli pieejami regulatori vai automātiskās sistēmas, kas galvenās iekārtas atteices gadījumā nobremzē un apstādina aprīkojumu; d) ja vadītāja tiešās redzamības zona nav pietiekama, lai garantētu drošību, pārredzamības uzlabošanas nolūkā jāuzstāda atbilstīgas palīgierīces; e) darba aprīkojumu, kas paredzēts izmantošanai naktī vai tumšās vietās, jābūt aprīkotam ar apgaismojumu, kāds nepieciešams darba veikšanai, un jāgarantē pietiekama darba ņēmēju drošība; f) ja darba aprīkojums pats vai tā piekabe un/vai pārvadājamie materiāli var aizdegties un apdraudēt darba ņēmējus, tam jābūt aprīkotam ar attiecīgām ugunsdzēsības ierīcēm, ja šādas ierīces nav pieejamas ekspluatācijas vietas tuvumā; g) tālvadāmam darba aprīkojumam jāapstājas tūlīt, tiklīdz tas šķērso kontroles zonas robežas; h) tālvadāmam darba aprīkojumam, kas parastos apstākļos var izraisīt saspiešanas vai trieciena briesmas, jābūt ierīcēm, kas aizsargātu pret šiem draudiem, ja nav citu piemērotu ierīču, lai kontrolētu trieciena draudus. 3.2. Minimālās prasības kravas pacelšanas darba aprīkojumam 3.2.1. Ja darba aprīkojums kravas pacelšanai ir uzstādīts pastāvīgi, tā stiprībai un stabilitātei ekspluatācijas laikā jābūt nodrošinātai, īpaši ņemot vērā kravu, kas tiks celta, un spriegumu, kas rodas konstrukciju montāžas vai nostiprināšanas vietā. 3.2.2. Kravas celšanas mehānismiem jābūt skaidri marķētiem, norādot to nominālo slodzi, un attiecīgi jābūt slodzes tabulas plāksnītei, norādot nominālo slodzi katrai mehānisma konfigurācijai. Celšanas piederumiem jābūt marķētiem tā, lai varētu noteikt drošai ekspluatācijai būtiskos rādītājus. Darba aprīkojumam, kas nav paredzēts cilvēku pacelšanai, bet kas kļūdas dēļ tomēr varētu tikt šādi izmantots, jābūt šajā nolūkā pienācīgi un skaidri marķētam. 3.2.3. Pastāvīgi uzstādītam darba aprīkojumam jābūt tā uzstādītam, lai samazinātu risku, ka krava varētu: a) notriekt darba ņēmējus; b) bīstami slīdēt vai brīvi krist; c) nejauši tikt atbrīvota. 3.2.4. Darba ņēmēju celšanas vai pārvietošanas darba aprīkojumam jābūt tādam, lai: a) ar piemērotu ierīču palīdzību tiktu novērsts vagoniņa krišanas risks, ja tāds pastāv; b) tiktu novērsts risks lietotājam izkrist no vagoniņa, ja tāds pastāv; c) tiktu novērsti draudi darba ņēmējam tikt saspiestam, iesprūst vai saņemt triecienu, nejauši nonākot kontaktā ar objektiem; d) nodrošinātu, lai cilvēki, kas avārijas gadījumā iesprūst vagoniņā, nebūtu pakļauti briesmām un viņus varētu atbrīvot. Ja objektam un augstuma starpībām piemītošu cēloņu dēļ a) punktā minētos riskus nav iespējams novērst ar jebkādu drošības pasākumu palīdzību, tad ir jāuzstāda un katru darba dienu jāpārbauda iekāršanas trose ar paaugstinātu drošības koeficientu." -------------------------------------------------- II PIELIKUMS " II PIELIKUMS NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ 4. PANTA 3. PUNKTĀ MINĒTO DARBA APRĪKOJUMU EKSPLUATĀCIJU 0. Vispārīga piezīme. Saistības, kas izklāstītas šajā pielikumā, piemēro, ievērojot šo direktīvu, un tad, ja attiecīgajam darba aprīkojumam pastāv atbilstīgs risks. 1. Vispārīgi noteikumi attiecībā uz visu darba aprīkojumu. 1.1. Darba aprīkojumam jābūt tā uzstādītam, izvietotam un ekspluatētam, lai samazinātu risku tā lietotājiem un pārējiem darba ņēmējiem, piemēram, nodrošinot pietiekamu atstatumu starp aprīkojuma kustīgajām daļām un fiksētajām vai kustīgajām daļām tā tuvumā un to, lai visa veida patērēto vai saražoto enerģiju un materiālus varētu piegādāt un/vai aizgādāt prom drošā veidā. 1.2. Darba aprīkojumam jātiek montētam vai demontētam drošos apstākļos, jo īpaši ievērojot visas ražotāja izstrādātās instrukcijas. 1.3. Darba aprīkojumam, kuram ekspluatācijas laikā var iespert zibens, ar ietaišu vai attiecīgu līdzekļu palīdzību jābūt aizsargātām pret zibens izraisītām sekām. 2. Noteikumi attiecībā uz tādu pārvietojamu darba aprīkojumu ekspluatēšanu, kas var būt gan pašgājējas, gan citādi darbināmas iekārtas. 2.1. Pašgājēju darba aprīkojumu drīkst vadīt vienīgi tādi darba ņēmēji, kas ir attiecīgi apguvuši šāda aprīkojuma drošu vadīšanu. 2.2. Ja darba aprīkojums pārvietojas pa darba teritoriju, jānosaka un jāievēro attiecīgi satiksmes noteikumi. 2.3. Jāveic organizatoriski pasākumi, lai novērstu to, ka darba ņēmēji kājāmgājēji ienāktu pašgājēja darba aprīkojuma darba zonā. Ja darbu pienācīgi var veikt vienīgi darba ņēmēju kājāmgājēju klātbūtnē, jāveic attiecīgi pasākumi, lai novērstu to, ka iekārta viņus savaino. 2.4. Darba ņēmēju transportēšana mehāniskas piedziņas pārvietojamā darba aprīkojumā atļauta vienīgi tad, ja šim nolūkam paredzētas drošas ierīces. Ja darbs jāveic brauciena laikā, ātrums attiecīgi jāpielāgo. 2.5. Darba zonās nevar izmantot pārvietojamu darba aprīkojumu ar iekšdedzes dzinēju, ja nevar nodrošināt tādu pietiekamu gaisa daudzumu, kas nerada draudus darba ņēmēju veselībai vai drošībai. 3. Noteikumi attiecībā uz kravu pacelšanas darba aprīkojuma ekspluatēšanu. 3.1. Vispārīgi noteikumi. 3.1.1. Darba aprīkojumu, kas ir pārvietojams vai ko var demontēt, un kas ir paredzēts kravu celšanai, jāekspluatē tā, lai nodrošinātu aprīkojuma stabilitāti ekspluatācijas laikā visos paredzamos apstākļos, ņemot vērā pamatnes īpašības. 3.1.2. Cilvēkus var pacelt vienīgi ar šim nolūkam paredzēta darba aprīkojuma un piederumu palīdzību. Neskarot Direktīvas 89/391/EEK 5. pantu, izņēmuma kārtā darba aprīkojumu, kas nav speciāli paredzēts cilvēku pacelšanai, var lietot šim nolūkam ar noteikumu, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi, lai nodrošinātu drošību saskaņā ar konkrētās valsts tiesību aktiem un/vai praksi, kas nosaka pienācīgu uzraudzību. Visu laiku, kamēr darba ņēmēji atrodas darba aprīkojumā, kas paredzēts kravu celšanai, vadības postenī jāatrodas operatoram. Transportējamo cilvēku rīcībā jābūt drošiem sakaru līdzekļiem. Briesmu gadījumā jābūt drošiem līdzekļiem, kas ļautu viņus evakuēt. 3.1.3. Ja vien tas nav nepieciešams rezultatīvai darba veikšanai, jānosaka pasākumi, kas nodrošina, lai darba ņēmēji neatrastos zem piekārtas kravas. Kravas nevar tikt pārvietotas virs neaizsargātām darba vietām, kur parasti atrodas darba ņēmēji. Ja tomēr tas tiek darīts un citādi darbu nav iespējams pienācīgi veikt, ir jāizstrādā un jāpiemēro attiecīgas procedūras. 3.1.4. Celšanas ierīces jāizvēlas atkarībā no kravas, kas jāceļ, no tās satveršanas punktiem, polispasta un klimatiskajiem apstākļiem, ņemot vērā stropēšanas veidu un konfigurāciju. Celšanas ierīces polispastam jābūt skaidri marķētam, lai operatori būtu informēti par tā rādītājiem, ja šāds polispasts netiek pēc lietošanas demontēts. 3.1.5. Celšanas ierīces jāuzglabā tā, lai tiktu nodrošināts, lai tās netiktu bojātas. 3.2. Darba aprīkojums kravu celšanai bez atsaitēm. 3.2.1. Ja objektā divas vai vairāk darba aprīkojuma vienības, ko lieto kravu celšanai bez atsaitēm, tiek uzstādītas vai samontētas tādā veidā, ka to darbības rādiusi pārklājas, jāveic attiecīgi pasākumi, lai novērstu sadursmes starp kravām un/vai pašu aprīkojumu daļām. 3.2.2. Lietojot pārvietojamu darba aprīkojumu kravu celšanai bez atsaitēm, jāveic pasākumi, lai novērstu iekārtas noliekšanos, apgāšanos vai, attiecīgi, pārvietošanos vai slīdēšanu. Jāveic pārbaudes, lai nodrošinātu, ka šie pasākumi tiek veikti pareizi. 3.2.3. Ja tāda darba aprīkojuma operators, kurš paredzēts kravu celšanai bez atsaitēm, nevar pārredzēt pilnu kravas gaitu ne tiešā veidā, ne ar tādu palīgierīču palīdzību, kas sniegtu nepieciešamo informāciju, kompetentai personai jāuztur sakari ar operatoru, lai vadītu viņu, un jāveic organizatoriski pasākumi, lai novērstu kravas sadursmes, kas varētu apdraudēt darba ņēmējus. 3.2.4. Darbi jāizkārto tā, lai darba ņēmējiem ar rokām piestiprinot vai atsaitējot kravu, to varētu veikt droši, jo īpaši saglabājot tiešu vai netiešu kontroli pār darba aprīkojumu. 3.2.5. Visas pacelšanas darbības kārtīgi jāizplāno, pienācīgi jāuzrauga un jāveic, aizsargājot darba ņēmēju drošību. Konkrēti, ja krava jāpaceļ vienlaikus ar diviem vai vairāk darba aprīkojumiem kravu celšanai bez atsaitēm, jānosaka un jāievēro procedūra, kas nodrošina operatoru labu savstarpēju koordinētību. 3.2.6. Ja pilnīgas vai daļējas enerģijas atteices gadījumā darba aprīkojums, kas paredzēts kravu celšanai bez atsaites, nespēj noturēt savu kravu, jāveic attiecīgi pasākumi, lai novērstu darba ņēmēju pakļaušanu jebkādam riskam. Piekārtu kravu nedrīkst atstāt bez uzraudzības, ja vien nav novērsta pieejamība bīstamajai zonai, kā arī krava ir droši piekārta un tiek droši saturēta. 3.2.7. Darba aprīkojuma, kas paredzēts kravu celšanai bez atsaites, ekspluatācija āra apstākļos jāaptur, ja meteoroloģiskie apstākļi pasliktinās līdz tādam līmenim, kas apdraud aprīkojuma drošu ekspluatāciju un pakļauj darba ņēmējus riskam. Lai novērstu darba ņēmēju pakļaušanu jebkādam riskam, jāveic attiecīgi aizsardzības pasākumi, jo īpaši lai novērstu darba aprīkojuma apgāšanos. " --------------------------------------------------