LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 127/32

PADOMES LĒMUMS 2005/387/TI

(2005. gada 10. maijs)

par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 29. pantu, 31. panta 1. punkta e) apakšpunktu un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),

tā kā:

(1) Īpašais apdraudējums, ko rada psihoaktīvu vielu izstrāde, prasa dalībvalstu ātru rīcību.

(2) Ja jaunas psihoaktīvās vielas nereglamentē visu dalībvalstu krimināltiesību aktos, var rasties problēmas sadarbībā starp dalībvalstu tiesu iestādēm un tiesību aizsardzības iestādēm tādēļ, ka attiecīgais pārkāpums vai pārkāpumi nav sodāmi saskaņā ar lūguma iesniedzējas vai lūguma saņēmējas valsts tiesību aktiem.

(3) Eiropas Savienības Narkotiku apkarošanas rīcības plānā (2000–2004) paredzēts, ka Komisija organizē atbilstīgu novērtējumu 1997. gada 16. jūnija Vienotajai rīcībai par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un jaunu sintētisko narkotiku kontroli (2) (turpmāk “Vienotā rīcība”), ņemot vērā ārējo izvērtēšanu par agrīnās brīdināšanas sistēmu, ko lūdzis veikt Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs (turpmāk “EMCDDA”). Novērtējums rāda, ka Vienotā rīcība ir attaisnojusi uz to liktās cerības. Novērtējuma rezultāts tomēr skaidri norāda, ka Vienotai rīcībai ir vajadzīga stiprināšana un jauna ievirze. Jo īpaši no jauna jānosaka tās galvenais mērķis, procedūru un definīciju skaidrība, darbības pārskatāmība un jomas atbilstība. Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par ES Narkotiku apkarošanas rīcības plāna (2000–2004) starpposma novērtējumu ir norādīts, ka varētu tikt izdarītas izmaiņas tiesību aktos, lai uzlabotu vēršanos pret sintētiskajām narkotikām. Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza ar Vienoto rīcību izveidotais mehānisms.

(4) Jaunās psihoaktīvās vielas var būt kaitīgas veselībai.

(5) Jaunās psihoaktīvās vielas, uz ko attiecas šis lēmums, var būt arī zāles, kā tās definētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvā 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvā 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (4).

(6) Informācijas apmaiņa saskaņā ar agrīnās brīdināšanas sistēmu, kas izveidota ar Vienoto rīcību, dalībvalstīm ir izrādījusies vērtīga.

(7) Nekas šajā lēmumā neliedz dalībvalstīm Eiropas Informācijas tīklā par narkotikām un narkomāniju (turpmāk “Reitox tīkls”) savstarpēji apmainīties ar informāciju par jaunām esošo psihoaktīvo vielu lietošanas tendencēm, kas var radīt iespējamu apdraudējumu sabiedrības veselībai, kā arī ar informāciju par iespējamiem ar sabiedrības veselību saistītiem pasākumiem saskaņā ar EMCDDA pilnvarām un procedūrām.

(8) Netiek pieļauta nekāda cilvēku veselības aprūpes vai veterinārās aprūpes kvalitātes pasliktināšanās. Tādēļ kontroles pasākumus, kuru pamatā ir šis lēmums, neattiecina uz vielām ar vispāratzītu un apstiprinātu medicīnisku vērtību. Attiecībā uz vielām ar vispāratzītu un apstiprinātu medicīnisku vērtību, kas tiek lietotas nepareizi vai ļaunprātīgi, būtu jāveic atbilstoši reglamentējoši vai sabiedrības veselības pasākumi.

(9) Papildus tam, kas paredzēts saskaņā ar farmakoloģiskajām uzraudzības sistēmām, kā noteikts Direktīvā 2001/82/EK un Direktīvā 2001/83/EK, nepieciešams pastiprināt informācijas apmaiņu par psihoaktīvu vielu nepareizu vai ļaunprātīgu lietošanu un nodrošināt atbilstīgu sadarbību ar Eiropas Zāļu aģentūru (turpmāk “EMEA”). Apvienoto Nāciju Organizācijas Narkotisko vielu komisijas (turpmāk “NVK”) Rezolūcija 46/7 “Pasākumi informācijas apmaiņas veicināšanai par jaunajām narkotisko vielu lietošanas tendencēm un patērētajām psihotropajām vielām” veido noderīgu sistēmu dalībvalstu rīcībai.

(10) Termiņu ieviešanai attiecībā uz katru šajā lēmumā noteiktās procedūras fāzi vajadzētu garantēt to, ka instruments var reaģēt ātri un sekmēt tā spēju nodrošināt ātras reaģēšanas mehānismu.

(11) EMCDDA Zinātniskajai komitejai ir centrālā loma, izvērtējot ar jaunajām psihoaktīvajām vielām saistītos riskus, tā šā lēmuma sakarā tiks paplašināta, iesaistot ekspertus no Komisijas, Eiropola un EMEA, kā arī ekspertus, kas darbojas zinātnes jomās, kas nav pārstāvētas vai ir nepietiekami pārstāvētas EMCDDA Zinātniskajā komitejā.

(12) Paplašinātajai Zinātniskajai komitejai, kas izvērtē ar jaunajām psihoaktīvajām vielām saistītos riskus, joprojām vajadzētu būt koncentrētai tehniskai ekspertu struktūrai, kas spēj efektīvi izvērtēt visus riskus, kas saistīti ar jaunajām psihoaktīvajām vielām. Tādēļ paplašinātās Zinātniskās komitejas locekļu skaitam vajadzētu būt pārraugāmam.

(13) Ņemot vērā to, ka piedāvātās rīcības mērķus - proti, informācijas apmaiņu, zinātniskas komitejas veiktu riska izvērtējumu un ES līmeņa procedūras, lai kontrolētu paziņotās vielas - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka paredzētās rīcības iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Eiropas Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

(14) Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu pasākumus, kuru pamatā ir šis lēmums, var paredzēt ar kvalificētu balsu vairākumu, kad šādi pasākumi ir vajadzīgi šā lēmuma īstenošanai.

(15) Šajā lēmumā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas atzīti Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā un atspoguļoti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Priekšmets

Šis lēmums izveido mehānismu ātrai informācijas apmaiņai par jaunām psihoaktīvajām vielām. Tajā ņemta vērā informācija par varbūtējām blaknēm, kas paziņojama saskaņā ar farmakoloģiskās uzraudzības sistēmu, kura izveidota ar Direktīvas 2001/83/EK IX sadaļu.

Ar šo lēmumu paredz arī izvērtējumu par riskiem, kas saistīti ar šīm jaunajām psihoaktīvajām vielām, lai atļautu kontroles pasākumus, ko dalībvalstīs piemēro attiecībā uz narkotiskām un psihotropām vielām, piemērot arī attiecībā uz jaunām psihoaktīvajām vielām.

2. pants

Darbības joma

Šo lēmumu piemēro vielām, kuras pašlaik nav uzskaitītas nevienā no sarakstiem, kas pievienoti:

a) 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, un kuras var sabiedrības veselībai radīt līdzvērtīgus draudus kā vielas, kas uzskaitītas minētās konvencijas I, II vai IV sarakstā; un

b) 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijai par psihotropajām vielām, un kuras var sabiedrības veselībai radīt līdzvērtīgus draudus kā vielas, kas uzskaitītas minētās konvencijas I, II, III vai IV sarakstā.

Šis lēmums attiecas uz galaproduktiem, tos nošķirot no prekursoriem, attiecībā uz kuriem Kopienas režīms paredzēts Padomes 1990. gada 13. decembra Regulā (EEK) Nr. 3677/90, ar kuru paredz pasākumus, kas jāveic, lai novērstu dažu vielu novirzīšanu narkotisko un psihotropo vielu nelikumīgai izgatavošanai (5) un Eiropas Parlamenta un Padomes2004. gada 11. februāra Regulā (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem (6).

3. pants

Definīcijas

Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

a) “jauna psihoaktīva viela” ir jauna narkotiska viela vai jauna psihotropa viela tīrā formā vai preparātā;

b) “jauna narkotiska viela” ir viela tīrā formā vai preparātā, kas nav uzskaitīta atbilstīgi 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām un kas var sabiedrības veselībai radīt līdzvērtīgus draudus kā vielas, kas uzskaitītas minētās konvencijas I, II vai IV sarakstā;

c) “jauna psihotropa viela” ir viela tīrā formā vai preparātā, kas nav uzskaitīta atbilstīgi 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijai par psihotropajām vielām un kas var sabiedrības veselībai radīt līdzvērtīgus draudus kā vielas, kas uzskaitītas minētās konvencijas I, II, III vai IV sarakstā;

d) “tirdzniecības atļauja” ir atļauja zāļu laišanai tirgū, ko izsniedz kompetentā dalībvalsts iestāde, kā tas prasīts Direktīvas 2001/83/EK III sadaļā (attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm) vai Direktīvas 2001/82/EK III sadaļā (attiecībā uz veterinārajām zālēm), vai tirdzniecības atļauja, ko izsniedz Eiropas Komisija saskaņā ar 3. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulā (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (7);

e) “Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēma” ir Pasaules veselības organizācija (PVO), Narkotisko vielu komisija (NVK) un/vai Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, kuras darbojas saskaņā ar to attiecīgo atbildību, kā aprakstīts 3. pantā 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienotajā konvencijā par narkotiskajām vielām vai 2. pantā 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijā par psihotropajām vielām;

f) “preparāts” ir maisījums, kurā ir jauna psihoatīva viela;

g) “ziņošanas forma” ir strukturēta forma, lai paziņotu par jaunām psihoaktīvajām vielām un/vai preparātiem, kuros ir jauna psihoaktīvā viela, par ko vienojusies EMCDDA/Eiropols un to atbilstošie tīkli dalībvalstu Reitox un Eiropola valstu birojos.

4. pants

Informācijas apmaiņa

1. Katra dalībvalsts nodrošina, ka tās Eiropola valsts birojs un tās pārstāvis Reitox tīklā sniedz Eiropolam un Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centram (EMCDDA) - ņemot vērā abu šo struktūru atbilstošās pilnvaras - informāciju par jaunu psihoaktīvo vielu un jaunas psihoaktīvās vielas saturošu preparātu ražošanu, nelikumīgu tirdzniecību un lietošanu, tostarp papildu informāciju par iespējamo lietošanu medicīniskiem nolūkiem.

Eiropols un EMCDDA apkopo informāciju, kas no dalībvalstīm saņemta, izmantojot ziņošanas formu, un nekavējoties sniedz šo informāciju viens otram, Eiropola valstu birojiem un dalībvalstu pārstāvjiem Reitox tīklā, kā arī Komisijai un EMEA.

2. Ja Eiropols un EMCDDA uzskata, ka dalībvalsts sniegto informāciju par jauno psihoaktīvo vielu nav nepieciešams izplatīt, kā norādīts 1. punktā, tie nekavējoties par to informē ziņojošo dalībvalsti. Eiropols un EMCDDA sešās nedēļās pamato savu lēmumu Padomei.

5. pants

Kopīgais ziņojums

1. Ja vai nu Eiropols un EMCDDA, vai arī Padome, pieņemot lēmumu ar tās locekļu balsu vairākumu, uzskata, ka dalībvalsts sniegtā informācija par jaunu psihoaktīvo vielu pamato turpmāku informācijas apkopošanu, šo informāciju kopējā ziņojumā apkopo un iesniedz Eiropols un EMCDDA (turpmāk “kopējais ziņojums”). Kopējo ziņojumu iesniedz Padomei, EMEA un Komisijai.

2. Kopējā ziņojumā ietver:

a) ķīmisko un fizikālo aprakstu, tostarp nosaukumu, ar kādu jaunā psihoaktīvā viela ir pazīstama, un, ja tas pieejams, zinātnisko nosaukumu (starptautisko nepatentēto nosaukumu);

b) informāciju par to, cik bieži, kādos apstākļos un/vai daudzumos bijusi saskare ar jauno psihoaktīvo vielu, un informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas ražošanas veidiem un metodēm;

c) informāciju par organizētās noziedzības iesaisti jaunās psihoaktīvās vielas ražošanā vai nelikumīgā tirdzniecībā;

d) sākotnēju norādi par riskiem, kuri saistīti ar jauno psihoaktīvo vielu, tostarp veselības un sociālos riskiem, un lietotāju raksturojumu;

e) informāciju par to, vai jauno vielu izvērtē vai jau ir izvērtējusi Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēma;

f) datumu, kad par jauno psihoaktīvo vielu paziņots EMCDDA un Eiropolam, iesniedzot ziņošanas formu;

g) informāciju, vai attiecībā uz jauno psihoaktīvo vielu dalībvalsts līmenī jau veic kontroles pasākumus;

h) iespēju robežās sniedz informāciju par: i) ķīmiskajiem prekursoriem, par kuriem zināms, ka tie izmantoti vielas ražošanā, ii) jaunās vielas esošās vai paredzamās lietošanas veidus un apmērus, iii) jebkādu citu jaunās psihoaktīvās vielas izmantošanu un tās apmērus, ar šo jaunās psihoaktīvās vielas izmantošanu saistītos riskus, tostarp veselības un sociālos riskus.

3. EMEA iesniedz Eiropolam un EMCDDA informāciju par to, vai Eiropas Savienībā vai kādā dalībvalstī:

a) jaunā psihoaktīvā viela ir saņēmusi tirdzniecības atļauju;

b) par jauno psihoaktīvo vielu ir iesniegts pieteikums tirdzniecības atļaujas saņemšanai;

c) jaunajai psihoaktīvajai vielai piešķirtā tirdzniecības atļauja ir apturēta.

Ja šī informācija attiecas uz dalībvalstu izsniegtām tirdzniecības atļaujām, šīs dalībvalstis pēc EMEA lūguma sniedz tai šo informāciju.

4. Šā panta 2. punktā minētās sīkākās ziņas dalībvalstis sniedz sešās nedēļās no paziņošanas dienas saskaņā ar ziņošanas formu, kā minēts 4. panta 1. punktā.

5. Kopējo ziņojumu iesniedz ne vēlāk kā četras nedēļas pēc dienas, kad informācija saņemta no dalībvalstīm un no EMEA. Ziņojumu iesniedz, attiecīgi, Eiropols vai EMCDDA saskaņā ar 5. panta 1. un 2. punktu.

6. pants

Riska novērtējums

1. Padome, ņemot vērā Eiropola un EMCDDA ieteikumu un pieņemot lēmumu ar tās locekļu balsu vairākumu, var prasīt, lai saskaņā ar 2. līdz 4. punktā izklāstīto procedūru novērtē riskus, tostarp veselības un sociālos riskus, ko rada jaunās psihoaktīvās vielas lietošana, ražošana un nelikumīga tirdzniecība, kā arī organizētās noziedzības iesaisti un kontroles pasākumu iespējamās sekas, ja vismaz ceturtdaļa tās locekļu vai Komisija ir Padomi rakstiski informējusi par atbalstu šādam novērtējumam. Dalībvalstis vai Komisija pēc iespējas drīzāk informē par to Padomi, bet jebkurā gadījumā četrās nedēļās no kopējā ziņojuma saņemšanas. Padomes Ģenerālsekretariāts bez kavēšanās šo informāciju paziņo EMCDDA.

2. Lai veiktu novērtējumu, EMCDDA sasauc īpašu sanāksmi tās Zinātniskās komitejas aizbildnībā. Turklāt šīs sanāksmes vajadzībām Zinātnisko komiteju var paplašināt ar, lielākais, pieciem ekspertiem, ko pēc Zinātniskās komitejas priekšsēdētāja ieteikuma izraugās EMCDDA direktors no ekspertu saraksta, kuru iesniedz dalībvalstis un kuru reizi trīs gados apstiprina EMCDDA Administratīvā valde. Šie eksperti ir no zinātnes jomām, kas nav pārstāvētas vai ir nepietiekami pārstāvētas EMCDDA Zinātniskajā komitejā, bet kuru ieguldījums ir nepieciešams, lai veiktu līdzsvarotu un atbilstošu novērtējumu par iespējamiem riskiem, tostarp veselības un sociālajiem riskiem. Turklāt Komisiju, Eiropolu un EMEA aicina nosūtīt, augstākais, divus ekspertus no katras minētās struktūras.

3. Riska novērtējumu veic, pamatojoties uz informāciju, ko Zinātniskajai komitejai sniedz dalībvalstis, EMCDDA, Eiropols, EMEA, ņemot vērā visus faktorus, kuri saskaņā ar 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienoto konvenciju par narkotiskajām vielām vai 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par psihotropajām vielām varētu pamatot starptautiskas kontroles piemērošanu attiecīgajai vielai.

4. Pēc riska novērtējuma pabeigšanas Zinātniskā komiteja sagatavo ziņojumu (turpmāk “riska novērtējuma ziņojums”). Riska novērtējuma ziņojumā ir pieejamās zinātniskās un tiesībaizsardzības informācijas analīze, un tas atspoguļo visus komitejas locekļu viedokļus. Riska novērtējuma ziņojumu komitejas priekšsēdētājs tās vārdā iesniedz Komisijai un Padomei divpadsmit nedēļās no dienas, kad Padomes Ģenerālsekretariāts veicis paziņošanu EMCDDA, kā minēts 1. punktā.

Riska novērtējuma ziņojums ietver:

a) jaunās psihoaktīvās vielas fizikālo un ķīmisko aprakstu un tās darbības mehānismus, tostarp medicīnisko vērtību;

b) veselības riskus, kas saistīti ar jauno psihoaktīvo vielu;

c) sociālos riskus, kas saistīti ar jauno psihoaktīvo vielu;

d) informāciju par organizētās noziedzības iesaistes līmeni un informāciju par izņemšanu un/vai konstatēšanu, ko veikušas iestādes, un jaunās psihoaktīvās vielas ražošanu;

e) informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas novērtējumu Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā;

f) attiecīgos gadījumos, aprakstu par kontroles pasākumiem, ko jaunajai psihoaktīvajai vielai piemēro dalībvalstīs;

g) kontroles iespējas un kontroles pasākumu iespējamās sekas; un

h) ķīmiskos prekursorus, ko izmanto vielas ražošanai.

7. pants

Gadījumi, kad riska novērtējumu neveic

1. Riska novērtējumu neveic, ja nav iesniegts Eiropola un EMCDDA kopējais ziņojums. Tāpat riska novērtējumu neveic, ja attiecīgā psihoaktīvā viela ir Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmas izvērtēšanas beigu stadijā, tas ir, ja PVO ekspertu komiteja par narkotiku atkarību ir publicējusi kritisku analīzi kopā ar rakstisku rekomendāciju, izņemot gadījumus, ja ir būtiska jauna informācija, kas attiecas uz šā lēmuma jomu.

2. Ja jaunā psihoaktīvā viela ir izvērtēta Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā, bet ir pieņemts lēmums jauno psihoaktīvo vielu neuzskaitīt atbilstīgi 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām vai 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām, riska novērtējumu veic vienīgi tad, ja ir būtiska jauna informācija, kas attiecas uz šā lēmuma jomu.

3. Riska novērtējumu par jauno psihoaktīvo vielu neveic, ja:

a) jauno psihoaktīvo vielu izmanto, lai ražotu zāles, kas ir saņēmušas tirdzniecības atļauju; vai

b) jauno psihoaktīvo vielu izmanto, lai ražotu zāles, par kurām iesniegts pieteikums tirdzniecības atļaujas saņemšanai;

c) jauno psihoaktīvo vielu izmanto, lai ražotu zāles, kuru tirdzniecības atļauju kompetentās iestādes ir apturējušas. Ja jaunā psihoaktīvā viela pieder kādai no šā punkta pirmajā daļā minētajām kategorijām, tad Komisija, pamatojoties uz EMCDDA un Eiropola apkopotajiem datiem, kopā ar EMEA izvērtē tālākas rīcības nepieciešamību, cieši sadarbojoties ar EMCDDA un saskaņā ar EMEA pilnvarām un procedūrām. Komisija par rezultātu ziņo Padomei.

8. pants

Procedūra noteiktu jauno psihoaktīvo vielu kontroles sākšanai

1. Sešās nedēļās no riska novērtējuma ziņojuma saņemšanas dienas Komisija iesniedz Padomei iniciatīvu par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai. Ja Komisija uzskata, ka nav nepieciešams iesniegt ierosmi par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai, tā sešās nedēļās no riska novērtējuma ziņojuma saņemšanas dienas iesniedz Padomei ziņojumu, paskaidrojot savu viedokli.

2. Ja Komisija uzskata, ka nav nepieciešams iesniegt ierosmi par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai, šādu ierosmi Padomei var iesniegt viena vai vairākas dalībvalstis, vēlams, ne vēlāk kā sešas nedēļas pēc dienas, kad Komisija iesniegusi Padomei savu ziņojumu.

3. Padome ar kvalificētu balsu vairākumu un pēc iniciatīvas, kas iesniegta saskaņā ar 1. vai 2. punktu, pamatojoties Līguma 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu lemj par to, vai jaunajai psihoaktīvajai vielai piemērot kontroles pasākumus.

9. pants

Dalībvalstu veiktie kontroles pasākumi

1. Ja Padome nolemj psihoaktīvajai vielai piemērot kontroles pasākumus, dalībvalstis cenšas pēc iespējas ātrāk, bet ne vēlāk kā vienu gadu pēc šāda lēmuma pieņemšanas dienas, veikt vajadzīgos pasākumus, lai saskaņā ar saviem tiesību aktiem:

a) attiecībā uz jauno psihoaktīvo vielu piemērotu kontroles pasākumus un kriminālsodus, kas šo valstu tiesību aktos paredzēti atbilstīgi to saistībām saskaņā ar 1971. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par psihotropajām vielām;

b) attiecībā uz jauno narkotisko vielu piemērotu kontroles pasākumus un kriminālsodus, kas šo valstu tiesību aktos paredzēti atbilstīgi to saistībām saskaņā ar 1961. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Vienoto konvenciju par narkotiskajām vielām.

2. Par veiktajiem pasākumiem dalībvalstis ziņo gan Padomei, gan Komisijai iespējami drīz pēc attiecīgā lēmuma pieņemšanas. Pēc tam šo informāciju paziņo EMCDDA, Eiropolam, EMEA un Eiropas Parlamentam.

3. Ja kāda dalībvalsts ir identificējusi jaunu psihoaktīvo vielu, šis lēmums neliedz dalībvalstīm saglabāt spēkā vai ieviest savā teritorijā jebkādus valsts kontroles pasākumus, ko tās uzskata par atbilstīgiem.

10. pants

Gada ziņojums

EMCDDA un Eiropols katru gadu ziņo Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai par šā lēmuma īstenošanu. Ziņojumā ņem vērā visus aspektus, kas nepieciešami ar šo lēmumu izveidotās sistēmas efektivitātes un sasniegumu izvērtēšanai. Ziņojumā jo īpaši iekļauj pieredzi, kas saistīta ar koordināciju starp šajā lēmumā noteikto sistēmu un farmakoloģiskās uzraudzības sistēmu.

11. pants

Farmakoloģiskās uzraudzības sistēma

Dalībvalstis un EMEA nodrošina atbilstošu informācijas apmaiņu starp šajā lēmumā noteikto mehānismu un farmakoloģiskās uzraudzības sistēmām, kas definētas un noteiktas ar Direktīvas 2001/82/EK14 VII sadaļu un Direktīvas 2001/83/EK15 IX sadaļu.

12. pants

Atcelšana

Ar šo atceļ 1997. gada 16. jūnija Vienoto rīcību par jaunām sintētiskajām narkotikām. Padomes lēmumi, kas pieņemti, pamatojoties uz minētās vienotās rīcības 5. pantu, paliek spēkā.

13. pants

Publicēšana un stāšanās spēkā

Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē, 2005. gada 10. maijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. KRECKÉ

(1) Atzinums iesniegts 2004. gada 13. janvārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

(2) OV L 167, 25.6.1997., 1. lpp.

(3) OV L 311, 28.11.2001., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/28/EK (OV L 136, 30.4.2004., 58. lpp.).

(4) OV L 311, 28.11.2001., 67. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/27/EK (OV L 136, 30.4.2004., 34. lpp.).

(5) OV L 357, 20.12.1990., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1232/2002 (OV L 180, 10.7.2002., 5. lpp.).

(6) OV L 47, 18.2.2004., 1. lpp.

(7) OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp.