KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2021/2287

(2021. gada 17. decembris),

ar kuru nosaka galīgos kompensācijas maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārveidotās alumīnija folijas importam un groza Īstenošanas regulu (ES) 2021/2170, ar ko nosaka galīgos antidempinga maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes pārveidotās alumīnija folijas importam

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1037 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 15. pantu un 24. panta 1. punktu,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. Procedūras sākšana

(1) Pamatojoties uz Regulas (ES) 2016/1037 (“pamatregula”) 10. pantu, Eiropas Komisija (“Komisija”) 2020. gada 4. decembrī sāka antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (“Ķīna”, “ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes pārveidotās alumīnija folijas (“PAF”) importu. Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (“paziņojums par procedūras sākšanu”) (2).

(2) Komisija sāka izmeklēšanu pēc tam, kad seši Savienības ražotāji (“sūdzības iesniedzēji”), kas ražo vairāk nekā 50 % no pārveidotās alumīnija folijas kopējā ražošanas apjoma Savienībā, 2020. gada 21. oktobrī iesniedza sūdzību. Sūdzībā bija ietverti izmeklēšanas sākšanas pamatošanai pietiekami pierādījumi par subsidēšanu un tās izraisīto kaitējumu.

(3) Pirms antisubsidēšanas izmeklēšanas sākšanas Komisija informēja Ķīnas valdību (“ĶV”) (3), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, un aicināja ĶV uz apspriešanos saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu. Apspriešanās notika 2020. gada 30. novembrī. Tomēr nebija iespējams panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu.

(4) Komisija 2020. gada 22. oktobrī sāka atsevišķu antidempinga izmeklēšanu attiecībā uz tā paša ĶTR izcelsmes ražojuma importu (“atsevišķā antidempinga izmeklēšana”) (4). Šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā un atsevišķajā antidempinga izmeklēšanā veiktā kaitējuma, cēloņsakarības un Savienības interešu analīze mutatis mutandis ir identiska, jo abās izmeklēšanās tika izmantota viena un tā pati Savienības ražošanas nozares, izlasē iekļauto Savienības ražotāju, attiecīgā perioda un izmeklēšanas perioda definīcija.

1.1.1. Piezīmes par izmeklēšanas sākšanu

(5) ĶV pirms un pēc izmeklēšanas sākšanas apgalvoja, ka izmeklēšanu nevajadzētu sākt, jo sūdzība neatbilst PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SKP nolīgums”) 11. panta 2. un 3. punktā un pamatregulas 10. panta 2. punktā noteiktajām prasībām par pierādījumiem. Pēc ĶV domām, nav pietiekamu pierādījumu par kompensējamām subsīdijām, kaitējumu un cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu. Pēc procedūras sākšanas iesniegtajā informācijā ĶV atkārtoja, ka sūdzībā attiecībā uz vairākām pieprasītajām subsīdiju shēmām nebija pietiekamu pierādījumu, lai izpildītu pierādījumu standartu, un neatkarīgi no tā, kāda informācija sūdzības iesniedzējam varētu būt pamatoti pieejama, vienmēr ir jāsniedz pietiekami pierādījumi par subsīdijas pastāvēšanu un raksturu, būtisku kaitējumu un cēloņsakarību. Šo apgalvojumu ĶV atkārtoti izteica pēc informācijas galīgās izpaušanas.

(6) Pēc procedūras sākšanas iesniegtajā informācijā un arī pēc informācijas galīgās izpaušanas ĶV arī apgalvoja, ka Komisijas memorands par pierādījumu pietiekamību un antisubsidēšanas anketas neattiecās tikai uz sūdzībā minētajiem apgalvojumiem un ka Komisija sūdzībā ir pievienojusi papildu pierādījumus, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu. ĶV apgalvoja, ka, pievienojot šādus elementus, Komisija ir paplašinājusi izmeklēšanas tvērumu. Konkrētāk, ĶV apgalvoja, ka, pievienojot atsauces tādiem dokumentiem kā 2018. gada ziņojums par alumīniju, stratēģija “Ražots Ķīnā 2025” un ASV TD 2018. gada konstatējums par alumīnija ražojumiem un pievienojot Ķīnas Eksporta un kredītu apdrošināšanas korporāciju (Sinosure) to finanšu iestāžu sarakstam, par kurām jāveic izmeklēšana, vai pieprasot informāciju par Ķīnas Banku un apdrošināšanas regulatīvo komisiju (CBIRC), Komisija ir paplašinājusi izmeklēšanas tvērumu.

(7) Komisija noraidīja ĶV apgalvojumu par pierādījumu pietiekamību. Sūdzībā sniegtie pierādījumi patiešām bija sūdzības iesniedzējam tolaik pamatoti pieejama informācija. Kā norādīts memorandā par to pierādījumu pietiekamību, kuros ietverts Komisijas novērtējums par visiem Komisijas rīcībā esošajiem pierādījumiem, kas attiecas uz ĶTR, un uz kuru pamata Komisija sāka izmeklēšanu, procedūras sākšanas posmā bija pietiekami pierādījumi, ka apgalvotās subsīdijas bijušas kompensējamas to pastāvēšanas, apjoma un iezīmju ziņā. Sūdzībā bija arī pietiekami pierādījumi par tādu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko izraisījis subsidētais imports.

(8) Komisija arī noraidīja apgalvojumu par izmeklēšanas tvērumu. Memorandā par pierādījumu pietiekamību ir izvērtēti Komisijai pieejamie elementi, arī tie, bet ne tikai, kurus iesniedzis sūdzības iesniedzējs. Sūdzības elementi patiešām tika analizēti kopā un apstiprināti ar citiem Komisijai zināmiem faktiem saskaņā ar iedibināto praksi. Kā minēts paziņojumā par procedūras sākšanu, ņemot vērā pamatregulas 10. panta 2. un 3. punktu, Komisija ir sagatavojusi memorandu par pierādījumu pietiekamību, kurā ietverts visu tādu Komisijas rīcībā esošo pierādījumu novērtējums attiecībā uz ĶTR, uz kuru pamata Komisija sāka izmeklēšanu. Tādējādi izmeklēšanas joma nav sašaurināta līdz sūdzībā minētajiem pierādījumiem un apgalvojumiem, bet to var papildināt ar citu Komisijai pieejamo informāciju. Turklāt izmeklēšanas laikā Komisija var pārbaudīt visu informāciju, kas attiecas uz iespējamajām subsīdijām, neaprobežojoties tikai ar sūdzībā ietverto informāciju. Tas attiecas arī uz finanšu iestādēm, kas nodrošina preferenciālu finansējumu, piemēram, Sinosure, un attiecīgajām regulatīvajām struktūrām, piemēram, CBRC.

(9) Lai gan arī pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV atkārtoja savus apgalvojumus par pierādījumu pietiekamību un izmeklēšanas tvērumu, tā neiesniedza jaunus būtiskus argumentus vai pierādījumus. Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.

(10) Pēc procedūras sākšanas iesniegtajā informācijā ĶV apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs selektīvi izmantoja Ķīnas tiesību aktus un nepareizi interpretēja to saistību ar PAF ražošanas nozari. ĶV norādīja, ka politikas dokumenti, piemēram, 10.–13. piecgades plāns, Rūpnieciskās struktūras pielāgošanas vadlīniju katalogs (2005. gads) un Krāsaino metālu attīstības plāns 2016.–2020. gadam, ir tikai norādījumu dokumenti, kas nav saistoši. ĶV arī norādīja, ka piecgades plānos nav konkrētas atsauces uz PAF.

(11) Komisija norādīja, ka ĶV neapstrīd šādu plānu, programmu vai ieteikumu esību, bet tikai to, cik lielā mērā tie ir saistoši PAF ražošanas nozarei. Komisija arī norādīja, ka sūdzības iesniedzējs ir sniedzis pierādījumus, kas liecina, ka krāsaino metālu nozares, kurās ietilpst alumīnija nozare, ir minētas vairākos valdības dokumentos. ĶV nav sniegusi pierādījumus, kas liecinātu, ka minētie dokumenti neattiektos uz attiecīgo ražojumu.

(12) ĶV arī norādīja, ka valstij piederošus uzņēmumus (“VU”), valstij piederošas bankas (“VB”) vai Sinosure nevar kvalificēt kā valsts iestādes un ka sūdzības iesniedzējs nepamatoti paļāvās uz oficiālām norādēm par kontroli, piemēram, uz ĶV īpašumtiesībām un iespējamām pilnvarām iecelt vai izvirzīt vadības amatpersonas, lai izdarītu nepamatotu secinājumu, ka visi VU/VB rīkojās kā valsts iestādes. ĶV arī apgalvoja, ka, novērtējot banku veikto funkciju raksturu un tām piešķirto valdības pilnvaru būtību un darbības jomu, sūdzības iesniedzējs paļāvās uz iepriekšējiem Komisijas vai ASV Tirdzniecības ministrijas izskatītajiem gadījumiem. ĶV arī apgalvoja, ka Komisijas iepriekšējie konstatējumi par nesaistītām nozarēm sūdzībā nevarēja būt pietiekami pierādījumi un tie arī nepamato faktu, ka šīs izmeklēšanas kontekstā valstij piederošas bankas un Sinosure rīkojās kā valsts iestādes.

(13) Komisija norādīja, ka šis ĶV apgalvojums ir saistīts ar jau iepriekš minēto apgalvojumu un ka sūdzībā cita starpā ir minēts Ķīnas Banku likums, kura piederību pie Ķīnas tiesību aktiem ĶV neapstrīd. Komisija uzsver, ka nesenajās ES antisubsidēšanas izmeklēšanās, kas bija saistītas ar tām pašām subsīdiju programmām, uz kurām attiecās sūdzībā izklāstītie apgalvojumi, tika arī pārbaudīts, vai VU/VB rīkojās kā valsts iestādes, un tika secināts, ka tā bija (5). Tas, ka šīs izmeklēšanas attiecās uz nozarēm, kas nav saistītas ar PAF ražošanas nozari, neatceļ to, ka iepriekš minētās iestādes ir kvalificējamas kā valsts iestādes. Turklāt pierādījumu par valdības īpašumtiesībām var uzskatīt par pierādījumu, kas “sliecas apstiprināt vai liecina”, ka subjekts ir valsts iestāde, kas spēj sniegt finansiālu ieguldījumu (6).

(14) Pēc procedūras sākšanas iesniegtajā informācijā ĶV arī apgalvoja, ka pēdējo gadu laikā finanšu nozarē ir notikušas būtiskas pārmaiņas un reformas un ka tādējādi sūdzības iesniedzējs nav varējis atsaukties uz iepriekšējo situāciju. Tomēr Komisija norādīja, ka sūdzības iesniedzējs sūdzībā ir sniedzis arī papildu pierādījumus par to, ka subsīdiju programmas joprojām pastāv. Komisija arī atgādina, ka ĶV nesniedza pierādījumus, kas atspēkotu attiecīgo programmu turpināšanos. Tādējādi procedūras sākšanas posmā pieejamie pierādījumi varētu liecināt, ka attiecīgās subsīdiju programmas nav būtiski mainītas.

(15) Tajā pašā iesniegtajā informācijā ĶV arī apgalvoja, ka daži norādījumu dokumenti, to vidū Pagaidu noteikumi par rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu (Valsts padomes Lēmums Nr. 40 2005) (“Lēmums Nr. 40”), atsaucoties uz “11. piecgades plānu”, ir novecojuši un izmeklēšanas periodā vairs nav piemērojami.

(16) Lēmuma Nr. 40 III nodaļā ir atsauce uz Rūpnieciskās struktūras pielāgošanas vadlīniju katalogu, kurā ir triju veidu saturs, proti, atbalstāmo projektu saturs, ierobežoto projektu saturs un likvidēto projektu saturs.

(17) Cik Komisijai zināms, Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes kataloga jaunākie grozījumi ir apstiprināti ar Ķīnas Tautas Republikas Valsts attīstības un reformu komisijas 2019. gada 27. augusta Dekrētu Nr. 29 un tie stājās spēkā 2020. gada 1. janvārī (7). Šis jaunais Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogs (2019. gada redakcija) tika pieņemts un stājās spēkā izmeklēšanas periodā. Tāpēc izmeklēšanas periodā bija piemērojams Lēmumā Nr. 40 minētais Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogs.

(18) Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV atkārtoja savu apgalvojumu, ka Komisija ir nepareizi interpretējusi Ķīnas valdības plānu un projektu nozīmi, un apgalvoja, ka tie ir tikai norādījumi un nav juridiski saistoši. Tā arī nepiekrita paļauties uz faktiem, kas konstatēti iepriekšējās izmeklēšanās, kā arī tam, ka tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanas vajadzībām tiek izmantotas atsauces uz Komisijas dienestu 2017. gada darba dokumentu Significant Distortions in the Economy of the People’s Republic of China for the purposes of Trade Defence Investigations (8), ko ĶV uzskata par neprecīzu un neobjektīvu, jo tas tika izstrādāts ar konkrētu nolūku atvieglot tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanu sākšanu. Turklāt ĶV iebilda pret Komisijas viedokli, ka normatīvos aktus un valdības plānus var pamatoti uzskatīt par joprojām piemērojamiem, ja vien nav pierādīts, ka tie ir atcelti vai aizstāti.

(19) Pirmkārt, Komisija norādīja, ka ĶV nav iesniegusi nekādus jaunus būtiskus argumentus vai pierādījumus par Ķīnas valdības plānu un projektu vispārējo nozīmi un to saistošo raksturu.

(20) Otrkārt, attiecībā uz Ķīnas ziņojumā ietvertās informācijas izmantošanu – tas, ka dokuments tika izdots, ņemot vērā tā iespējamo izmantošanu tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanās, nepadara tajā ietvertos objektīvos pierādījumus par nepareiziem vai objektīviem, kā to apgalvo ĶV. Komisija arī norāda, ka šajā izmeklēšanā tā tikai divreiz atsaucās uz šo dokumentu – vienreiz saistībā ar vispārēju ievadu par piecgades plāna sistēmu un vienreiz saistībā ar saiknes izveidi starp plānošanas dokumentiem un veicinātām nozarēm. Šīs atsauces tika izmantotas un apstiprinātas kopā ar citām atsaucēm, tai skaitā ar pašas ĶV izdotajiem dokumentiem.

(21) Treškārt, Komisija paliek pie sava viedokļa, ka normatīvos aktus un valdības plānus var pamatoti uzskatīt par joprojām piemērojamiem, ja vien nav pierādīts, ka tie ir atcelti vai aizstāti. Izmeklēšanas ietvaros Komisija nosūtīja ĶV atsauces dokumentu sarakstu par ĶTR piemērojamo vispārējo tiesisko regulējumu, noteikumiem un procedūrām, kā arī dažus konkrētus dokumentus par attiecīgo nozari. ĶTR tika lūgts pārskatīt šo dokumentu pilnīgumu un derīgumu un vajadzības gadījumā tos atjaunināt vai papildināt. Pēc argumentētas atbildes un atjauninātu atsauces dokumentu saņemšanas no ĶTR Komisijas ieskatā tā varēja pamatoti pieņemt, ka tie dokumenti, kas nav atcelti vai aizstāti, joprojām ir piemērojami.

(22) Tāpēc ĶV apgalvojumi par šo jautājumu tika noraidīti.

(23) Pēc procedūras sākšanas ĶV arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs nav paredzējis nosacījumus ārpusvalsts standarta piemērošanai zemes izmantošanas tiesībām (“ZIT”). Tomēr Komisija konstatēja, ka sūdzībā ietvertos apgalvojumus pamato nesenās ES antisubsidēšanas izmeklēšanas, kurās secināts, ka šajos jautājumos ir vajadzīgi ārēji standarti, kas pielāgoti ĶTR dominējošajiem apstākļiem (9).

(24) Turklāt ĶV apgalvoja, ka dažādas subsīdiju shēmas, uz kurām attiecas sūdzības iesniedzēja apgalvojumi, nevar uzskatīt par subsīdiju, jo sūdzībā nav sniegti detalizēti pierādījumi par šo subsīdiju pastāvēšanu, apjomu un raksturu vai tiešo saikni starp subsīdiju un attiecīgo ražojumu. Attiecībā uz dažādām subsīdijām ĶV arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis pierādījumus par ieguvumu un īpašajām iezīmēm.

(25) Komisija uzskata, ka sūdzības iesniedzējs par pastāvēšanu, apjomu, raksturu, ieguvumiem un īpašajām iezīmēm ir sniedzis pietiekamus pierādījumus, kas tam bija pamatoti pieejami. Turklāt Komisija uzsver, ka nesenajās ES antisubsidēšanas izmeklēšanās, kas attiecās uz tām pašām subsīdiju programmām, uz kurām attiecās sūdzībā paustie apgalvojumi, tika pārbaudīti arī šo pašu programmu ieguvumi un īpašās iezīmes un šajos jautājumos tika izdarīti atšķirīgi secinājumi9. Katrā ziņā Komisija pārbaudīja sūdzībā ietvertos pierādījumus un sniedza savu novērtējumu par visiem būtiskajiem elementiem, kas minēti memorandā par pierādījumu pietiekamību, kurš, sākot procedūru, tika iekļauts lietas atklātajā daļā. ĶV atkārtoja piezīmes, ko tā jau bija paudusi pēc procedūras sākšanas, bet nesniedza papildu pierādījumus.

(26) Tāpēc Komisija secināja, ka sūdzībā ir sniegti pietiekami pierādījumi, kas varētu liecināt, ka ĶV varētu īstenot subsidēšanu.

(27) Pēc procedūras sākšanas iesniegtajā informācijā ĶV norādīja, ka nodokļu shēma, kas paredz PVN atlaides par iekšzemē ražotām iekārtām, ir izbeigta. Komisija ņēma vērā šo piezīmi, bet uzsvēra, ka nodokļu shēmas, kas saistītas ar PVN atlaidēm vai importa tarifu un PVN atbrīvojumiem importētām iekārtām, joprojām varētu nodrošināt pastāvīgus ieguvumus, piemēram, amortizāciju attiecīgā aprīkojuma ekspluatācijas laikā, iespējams, aptverot izmeklēšanas periodu.

(28) Pēc procedūras sākšanas ĶV arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzēji kļūdaini nav ņēmuši vērā faktu, ka PAF ražošanas nozare Savienībā gūst labumu no vairākām tiešām un netiešām subsīdijām, atbalsta un stimuliem dažādos veidos no ES un dalībvalstu iestādēm un ka Komisijai nebūtu jāpiemēro dubultstandarti. Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV atkārtoja arī šo apgalvojumu.

(29) Komisijas novērtējumā, kas bija pamatā šīs lietas sākšanai, šim apgalvojumam par subsīdijām ES nebija nozīmes, jo uz tām neattiecas faktori, kas ņemti vērā šajā nolūkā.

1.2. Importa reģistrēšana, pagaidu pasākumu nenoteikšana un turpmākā procedūra

(30) Savienības ražošanas nozare neiesniedza importa reģistrācijas pieprasījumu saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5. punktu.

(31) Komisija 2021. gada 6. augustā saskaņā ar pamatregulas 29.a panta 2. punktu informēja ieinteresētās personas par nodomu nenoteikt pagaidu kompensācijas pasākumus un turpināt izmeklēšanu. Tā kā pagaidu kompensācijas pasākumi netika noteikti, Komisija nereģistrēja importu saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5.a punktu. Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai.

1.3. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

(32) Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra periodu no 2019. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra periodu no 2017. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

(33) Gan šai antisubsidēšanas izmeklēšanai, gan 4. apsvērumā minētajai atsevišķajai antidempinga izmeklēšanai ir viens un tas pats izmeklēšanas periods un viens un tas pats attiecīgais periods.

1.4. Ieinteresētās personas

(34) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja ieinteresētās personas, kas vēlas piedalīties izmeklēšanā, sazināties ar Komisiju. Turklāt Komisija par izmeklēšanas sākšanu atsevišķi informēja sūdzības iesniedzēju, ĶV, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus, zināmos importētājus un lietotājus un aicināja tos piedalīties.

(35) Ieinteresētajām personām bija arī iespēja iesniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un pieprasīt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.

(36) Vairākas personas pieprasīja uzklausīšanu Komisijas dienestos. Personām, kas iesniedza pieprasījumu noteiktajā termiņā, tika dota iespēja tikt uzklausītām. Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co. Ltd. pieprasīja uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos, un uzklausīšana pie uzklausīšanas amatpersonas notika 2021. gada 8. aprīlī.

1.5. Atlase

1.5.1. Savienības ražotāju atlase

(37) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir provizoriski izveidojusi Savienības ražotāju izlasi. Komisija to izveidoja, pamatojoties uz līdzīgā ražojuma ražošanas un pārdošanas apjomu Savienībā izmeklēšanas periodā. Izlasē tika iekļauti trīs Savienības ražotāji. Izlasē iekļautie Savienības ražotāji pārstāvēja vairāk nekā 50 % no līdzīgā ražojuma aplēstā kopējā ražošanas apjoma un 40 % no līdzīgā ražojuma aplēstā kopējā pārdošanas apjoma Savienībā. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi. Piezīmes netika saņemtas, un tāpēc izlase tika apstiprināta.

1.5.2. Importētāju atlase

(38) Lai izlemtu, vai atlase ir nepieciešama, un vajadzības gadījumā izveidotu izlasi, Komisija aicināja nesaistītos importētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju.

(39) Divi nesaistīti importētāji sniedza prasīto informāciju un piekrita, ka tos iekļauj izlasē. Ņemot vērā atbilžu nelielo skaitu, nesaistītu importētāju atlase nebija nepieciešama.

1.5.3. Ķīnas ražotāju eksportētāju atlase

(40) Lai lemtu, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā izveidotu izlasi, Komisija aicināja visus Ķīnas ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza Ķīnas Tautas Republikas pārstāvniecību apzināt citus ražotājus eksportētājus (ja tādi ir), kuri varētu būt ieinteresēti piedalīties izmeklēšanā, un/vai ar tiem sazināties.

(41) Prasīto informāciju sniedza un iekļaušanai izlasē piekrita deviņi ražotāji eksportētāji vai to grupas ĶTR. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu Komisija, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu uz Savienību, izveidoja izlasi no trim tādu ražotāju eksportēju grupām, kurus bija iespējams saprātīgi izmeklēt atvēlētajā laikā. Šie uzņēmumi pārstāvēja vairāk nekā 90 % no attiecīgā ražojuma aplēstā kopējā importa Savienībā.

(42) Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un attiecīgās valsts iestādēm tika dota iespēja iesniegt piezīmes par veikto atlasi. Piezīmes netika saņemtas.

(43) Ražotāju eksportētāju grupu izlasē ietilpst: — Nanshan Group, ietverot Yantai Donghai Aluminum Foil Co., Ltd, — Wanshun Group, ietverot Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., Ltd, — Daching Group, ietverot Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co., Ltd.

1.6. Individuāla pārbaude

(44) Četri no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas iesniedza atbildes uz atlases veidlapas jautājumiem, informēja Komisiju par savu nodomu pieprasīt individuālu pārbaudi, kas paredzēta pamatregulas 27. panta 3. punktā. Procedūras sākšanas dienā Komisija anketu darīja pieejamu tiešsaistē. Turklāt Komisija informēja izlasē neiekļautos ražotājus eksportētājus, ka tie ir aicināti sniegt atbildes uz anketas jautājumiem, ja vēlas, lai tos pārbaudītu individuāli. Tomēr neviens no uzņēmumiem nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Rezultātā individuālas pārbaudes nebija iespējamas.

1.7. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi

(45) Komisija nosūtīja anketu sūdzības iesniedzējam, un procedūras sākšanas dienā Savienības ražotājiem, importētājiem, lietotājiem un ražotājiem eksportētājiem Ķīnā tiešsaistē (10) tika darītas pieejamas anketas.

(46) Komisija arī nosūtīja ĶV anketu, kurā bija iekļautas īpašas anketas Sinosure, bankām un citām finanšu iestādēm, kas nodrošināja finansējumu vai eksporta kredītus izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, un 10 galvenajiem ražotājiem un izplatītājiem, kas ražoja un izplatīja izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju izmantotos izejmateriālus. Administratīvas ērtības labad tika arī lūgts, lai ĶV apkopotu atbildes, ko sniedz minētās finanšu iestādes un izejmateriālu ražotāji vai izplatītāji, un nosūtītu tās tieši Komisijai.

(47) Komisija no ĶV saņēma atbildes uz anketas jautājumiem, to vidū atbildes uz anketas jautājumiem no Ķīnas Eksporta un importa bankas (“EXIM banka”) un Sinosure. Tomēr netika saņemta atbilde ne no vienas citas bankas vai finanšu iestādes, kā arī ne no viena no galvenajiem izejmateriālu ražotājiem un izplatītājiem.

(48) Komisija arī saņēma atbildes uz anketas jautājumiem no visām izlasē iekļautām Ķīnas ražotāju eksportētāju grupām, trim izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, deviņiem lietotājiem un viena nesaistīta importētāja.

(49) Neskarot pamatregulas 28. panta piemērošanu, Komisija ievāca un pārbaudīja visu informāciju, ko uzskatīja par vajadzīgu, lai noteiktu subsīdijas, radīto kaitējumu un Savienības intereses. Saistībā ar Covid-19 pandēmijas uzliesmojumu un ar to saistītajiem pasākumiem, kas tika veikti cīņai pret uzliesmojumu (“Covid-19 paziņojums”) (11), Komisija nevarēja veikt pārbaudes apmeklējumus ĶV, izlasē iekļauto uzņēmumu, importētāju un lietotāju, kas sadarbojās, telpās. Tā vietā Komisija veica ĶV sniegtās informācijas attālinātu kontrolpārbaudi (“AKP”), kurā piedalījās attiecīgo ministriju un citu valdības iestāžu amatpersonas. Turklāt Komisija videokonferencē veica šādu uzņēmumu AKP: a) Savienības ražotāji: — Carcano Antonio Spa (“Carcano”), Itālija, — Eurofoil Luxembourg S.A. (“Eurofoil”), Luksemburga, — Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (“Hydro”), Vācija. b) Lietotāji: — Manreal (“Manreal”), Spānija, — Walki Group Oy (“Walki”), Somija. c) Izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji (1) Nanshan Group: — Yantai Donghai Aluminium Foil Co., Ltd. (“Donghai Foil”), — Yantai Jintai International Trade Co., Ltd., — Longkou Nanshan Aluminium New Material Co., Ltd., — Longkou Nanshan Aluminum Rolling New Material Co., Ltd., — Shandong Nanshan Aluminium Co., Ltd. (“Shandong Nanshan”), — Nanshan Group Co., Ltd. (“Nanshan Group Co., Ltd.”), — Nanshan Group Finance Co., Ltd. (“Nanshan Finance”), — Longkou Donghai Alumina Co., Ltd., — Shandong Yili Electric Industry Co., Ltd; (2) Wanshun Group: — Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., Ltd., — Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., (HK) Ltd., — Anhui Maximum Aluminium Industries Co., Ltd., — Shantou Wanshun New Material Group Co., Ltd. (“Shantou Wanshun”), — Jiangsu Huafeng Aluminium Industry Co., Ltd.; (3) Daching Group un saistītie uzņēmumi: — Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co. Ltd. (“Xiamen Xiashun”), — Xiamen Qishun Real Estate Co., Ltd., — Yunnan Yongshun Aluminum Co., Ltd. (“Yongshun”), — Yunnan Yunlv Yongxin Metal Processing Co., Ltd. (“Yongxin”), — Daching Enterprises Ltd.

(50) Nepietiekamas sadarbības dēļ nevarēja pabeigt plānoto Manreal AKP. Manreal lūdza iesaistīties uzklausīšanas amatpersonu, kura apstiprināja, ka AKP izbeigšana nepārkāpj Manreal tiesības uz aizstāvību. Tāpēc Manreal atbildes uz anketas jautājumiem netika ņemtas vērā galīgo konstatējumu izdarīšanai. Tomēr tas neietekmēja secinājumus par Savienības interesēm. Neraugoties uz AKP izbeigšanu, šis uzņēmums joprojām tika uzskatīts par ieinteresēto personu, un tā piezīmes izmeklēšanā tika ņemtas vērā.

1.8. Galīgās informācijas izpaušana

(51) Komisija 2021. gada 3. novembrī informēja visas personas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tā plānoja noteikt galīgo kompensācijas maksājumu attiecīgā ražojuma importam (“informācijas galīgā izpaušana”).

(52) Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar informācijas galīgo izpaušanu. Ieinteresētajām personām bija arī iespēja iesniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un pieprasīt uzklausīšanu Komisijā un/vai pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas.

(53) Šajā regulā Komisija ir aplūkojusi piezīmes, kas iesniegtas antisubsidēšanas procedūrā. Piezīmes, kas iesniegtas saistībā ar atsevišķo antidempinga izmeklēšanu, šajā regulā nav aplūkotas, ja vien personas nav skaidri norādījušas, ka iesniegtās piezīmes attiecas uz abām procedūrām.

2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

2.1. Attiecīgais ražojums

(54) Attiecīgais ražojums ir pārveidota alumīnija folija, kuras biezums ir mazāks nekā 0,021 mm, bez pamatnes, velmēta, bet tālāk neapstrādāta, ruļļos, kuru svars pārsniedz 10 kg (“attiecīgais ražojums”).

(55) Nav iekļauti šādi ražojumi: a) mājsaimniecības alumīnija folija ar biezumu 0,008 mm vai vairāk, bet ne vairāk kā 0,018 mm, bez pamatnes, velmēta, bet tālāk neapstrādāta, ruļļos ar platumu ne vairāk kā 650 mm un svaru vairāk nekā 10 kg; b) mājsaimniecības alumīnija folija ar biezumu 0,007 mm vai vairāk, bet mazāku nekā 0,008 mm, neatkarīgi no ruļļu platuma, atkvēlināta vai neatkvēlināta; c) mājsaimniecības alumīnija folija ar biezumu 0,008 mm vai vairāk, bet ne vairāk kā 0,018 mm, ruļļos ar platumu vairāk nekā 650 mm, atkvēlināta vai neatkvēlināta; d) mājsaimniecības alumīnija folija ar biezumu vairāk nekā 0,018 mm, bet mazāk nekā 0,021 mm, neatkarīgi no ruļļu platuma, atkvēlināta vai neatkvēlināta.

2.2. Līdzīgais ražojums

(56) Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visiem turpmāk minētajiem ražojumiem ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības, kā arī vieni un tie paši pamatlietojumi: — attiecīgajam ražojumam, — ražojumam, ko ražo un pārdod attiecīgās valsts vietējā tirgū, un — ražojumam, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare.

(57) Tāpēc Komisija šajā posmā izlēma, ka minētie ražojumi ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.

2.3. Apgalvojumi par ražojuma tvērumu

(58) Vairākas personas iesniedza izslēgšanas pieprasījumus attiecībā uz šādiem ražojumiem: PAF, kuras biezums ir mazāks par 6 mikroniem (“PAF < 6”), un PAF, kuru izmanto elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru ražošanā (“automobiļu akumulatoru PAF”).

2.3.1. PAF, kuras biezums ir mazāks par 6 mikroniem

(59) Vairāki lietotāji – Walki, Gascogne un Alupol – apgalvoja, ka Savienības ražotāji nepiedāvā PAF < 6. Par to liecinot apstāklis, ka Savienības ražotāji nereklamē šādus ražojumus savās tīmekļa lapās un brošūrās un nepieņem šādu ražojumu pasūtījumus. Savienības ražotāji arī nav ieinteresēti piedāvāt PAF < 6, jo to ražošanas jauda ir aizpildīta ar citu ražojumu pasūtījumiem, ņemot vērā arī paredzamo pieprasījumu pēc automobiļu akumulatoru folijas. Savienības ražotāji nespēj nodrošināt pieprasīto “komerciālo” kvalitāti, jo īpaši attiecībā uz porainību/caurlaidību, ko mēra kā maksimālo caurumu skaitu uz kvadrātmetru. Turklāt plānākas PAF izmantošana ir videi nekaitīgāka, un arī tāpēc šāda PAF būtu jāizslēdz no izmeklēšanas tvēruma.

(60) Huhtamäki arī apgalvoja, ka pastāv ierobežojumi plānākas PAF piedāvājumā no Savienības ražošanas nozares puses.

(61) Komisija lūdza visus deviņus lietotājus, kas sadarbojas izmeklēšanā, precizēt savu pašreizējo pieprasījumu pēc PAF < 6 un šā ražojuma avotus. Tikai viens lietotājs apstiprināja, ka izmeklēšanas periodā no viena Ķīnas ražotāja ir iegādājies zināmu daudzumu tādas PAF < 6, kas pārsniedz komerciālai ražošanai noteikto kvalitātes slieksni. Tomēr pat šim lietotājam PAF < 6 veido ļoti mazu daļu no tā PAF patēriņa. Citi lietotāji tikai norādīja uz savu attiecīgo klientu pieprasījumiem pēc ražojumiem, to vidū PAF < 6, kuru rezultātā pēc izmeklēšanas perioda ir veikti izmēģinājuma pasūtījumi gan Savienības PAF nozarei, gan Ķīnas ražotājiem.

(62) Atbildes liecināja, ka pieprasījums pēc PAF < 6 ir sācis pieaugt tikai pavisam nesen un tam ir tendence palielināties. Pēdējos desmit gados pastāvēja zināms pieprasījums pēc šā ražojuma, taču netika novērotas izteiktas tendences. Tas saskan ar Savienības ražotāju paskaidrojumiem, ka pagātnē bija vērojama arī pakāpeniska pāreja uz plānāku PAF, proti, ja agrāk zemākais diapazons bija 7–8 mikroni, tad tagad par pašreizējo standartu daudziem lietojumiem kļūst 6 mikroni un 6,35 mikroni.

(63) Lai gan Savienības ražotāju aptauja uzrādīja, ka, izņemot tiešās sarunas, neviens no tiem pašlaik aktīvi nepārdod PAF < 6, Komisija ir savākusi daudz pierādījumu tam, ka Savienības ražotāji spēj ražot PAF < 6. To vidū ir tādu izmēģinājumu ruļļu ražošana pēc izmeklēšanas perioda, kas saskaņā ar testēšanas dokumentāciju atbilda pircēja tehniskajām prasībām. Turklāt Komisija varētu apstiprināt, ka dažādi Savienības ražotāji desmit gados pirms izmeklēšanas perioda komerciāli saražotos daudzumos ir pārdevuši PAF < 6, kaut arī ierobežotā apjomā. Komisija arī novēroja, ka ir veikti ieguldījumi kvalitātes kontroles nodrošināšanai. Tāpēc Komisija secināja, ka Savienības ražošanas nozare var nodrošināt tirgus pieprasījumam atbilstošu kvalitāti.

(64) Otrkārt, PAF < 6 ražošanas jaudu ierobežo tās pēdējais posms, t. i., velmētavas. Tādēļ Komisija analizēja dažādu Savienības ražotāju jaudu šajā pēdējā posmā, ņemot vērā arī pieprasījumu pēc citiem ražojumiem dažādos ražošanas posmos. Visiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem ir pietiekama neizmantotā jauda, lai tie varētu nodrošināt PAF < 6, pat ja nākotnē pieprasījums pēc automobiļu akumulatoru PAF palielināsies. Tāpēc Komisija nevarēja apstiprināt, ka pastāv piegādes iztrūkuma risks, ja nākotnē pieaugtu pieprasījums pēc PAF < 6.

(65) Treškārt, attiecībā uz argumentu, ka plānākas PAF izmantošana ir videi draudzīgāka, Komisija atgādināja, ka maksājumu veidā noteikto tirdzniecības aizsardzības pasākumu paredzētais mērķis nav novērst konkrēta ražojuma importu, bet gan nodrošināt, ka šis imports tiek tirgots par cenām, kas nerada kaitējumu. Komisija arī atgādināja par Savienības ražotāju spēju ražot PAF < 6.

(66) Visbeidzot, attiecībā uz Huhtamäki argumentu par piedāvājuma ierobežojumiem izmeklēšanā atklājās, ka Savienības ražošanas nozares spēja ražot PAF < 6 ievērojami pārsniedz pieprasījumu.

(67) Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija noraidīja pieprasījumu izslēgt no izmeklējamā ražojuma tvēruma PAF < 6.

(68) Gascogne pieprasīja, lai šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā tiktu iekļauti tā argumenti, kas izteikti atsevišķā antidempinga procedūrā attiecībā uz to pašu ĶTR izcelsmes ražojumu. Komisija tos pašus argumentus jau ir minējusi Regulas (ES) 2021/2170 25.–28. apsvērumā.

(69) Walki arī pieprasīja, lai šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā tiktu iekļauti tā argumenti, kas izteikti atsevišķā antidempinga izmeklēšanā. Šajā saistībā Komisija atsaucas uz saviem secinājumiem Regulas (ES) 2021/2170 29.–32. apsvērumā.

(70) Turklāt uzklausīšanā pēc galīgās informācijas izpaušanas Walki skaidroja, ka pēc IP 2021. gada oktobrī Eiropas ražotāji vēl aizvien tirgū aktīvi atklāti nepārdeva un tirgū nelaida PAF< 6. Walki iesniedza pierādījumus, ka pēc IP nav saņēmis pozitīvu atbildi uz saviem pieprasījumiem par PAF< 6 kotāciju un skaidroja, ka tikai viens Savienības ražotājs būtu spējīgs pieņemt komerciāla daudzuma PAF< 6 pasūtījumus. Komisija tos pašus argumentus jau ir minējusi Regulas (ES) 2021/2170 28. apsvērumā.

2.3.2. PAF, ko izmanto automobiļu akumulatoru ražošanā

(71) Viena ieinteresētā persona – Xiamen – lūdza izslēgt automobiļu akumulatoru PAF, pamatojoties uz šādiem apsvērumiem: — automobiļu akumulatoru alumīnija folija ir ļoti atšķirīgs ražojums ar atšķirīgu lietojumu, jo tajā izmanto 1050/1060/1100/3003. sērijas sakausējumus, bet iepakojumam paredzēto PAF visbiežāk ražo no 8079/8011. sērijas sakausējumiem, — ražošanas iekārtas un procesi ir atšķirīgi, un tā rezultātā tiek iegūtas divas spilgtas virsmas, nevis blāva un spilgta virsma kā citu PAF gadījumā. Tā rezultātā atšķiras arī ražošanas izmaksas un pārdošanas cenas, — Savienības ražotāji to neražo un — pašlaik to neeksportē uz ES.

(72) Komisija savā atbildē vispirms norādīja, ka visiem ieinteresētās personas minētajiem sakausējumiem ir vienādas īpašības, jo tie visi satur vairāk nekā 98 % alumīnija, un sūdzība neattiecas tikai uz konkrētu sakausējumu. Dažādu sakausējumu izmantošana dažādiem ražojuma paveidiem nav nekas neparasts, un šo aspektu nevar izmantot kā izslēgšanas kritēriju.

(73) Otrkārt, spilgtā vai blāvā virsma ir sekas tam, ka pēdējā velmētavā velmējot divus PAF slāņus kopā, PAF puses, kas velmēšanas laikā saskaras viena ar otru, kļūst blāvas. Šī ražošanas metode tika aplūkota sūdzībā, kurā bija skaidri norādīts, ka abas PAF virsmas var būt spilgtas, ja klients tā ir norādījis. Tāpēc paredzētais PAF lietojums automobiļu akumulatoriem nevar būt par pamatu izslēgšanai no ražojuma tvēruma, jo ražojuma fizikālās īpašības ir vienādas. Tas pats attiecas arī uz augstākajām izmaksām, kas rodas vienslāņa velmēšanas dēļ.

(74) Treškārt, automobiļu akumulatoru ražošana Savienībā joprojām ir tās sākotnējā stadijā. Komisija ievāca pierādījumus, kas liecina, ka Savienības ražotāji gatavojas apmierināt šā jaunā tirgus segmenta pieprasījumu. Turklāt arguments nonāk pretrunā arī ar Walki apgalvojumu saistībā ar PAF < 6 izslēgšanu, ka Savienības ražošanas nozare varētu tik ļoti koncentrēties uz automobiļu akumulatoru folijas ražošanu, ka tā, iespējams, nebūtu ieinteresēta atvēlēt pietiekamu ražošanas jaudu PAF < 6.

(75) Ceturtkārt, fakts, ka pašlaik nenotiek apjomīgs eksports no ĶTR, atspoguļo apstākli, ka elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru ražošana ES vēl ir tikai sākuma stadijā, tādēļ tas nav vērā ņemams arguments izslēgšanai.

(76) Analīze parādīja, ka elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru PAF tehniski ir PAF, kas ietilpst izmeklēšanas definētajā tvērumā.

(77) Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija noraidīja pieprasījumu izslēgt elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru PAF no izmeklējamā ražojuma tvēruma.

(78) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Xiamen Xiashun apgalvoja, ka četri Komisijas argumenti, kas pamato izslēgšanas pieprasījuma noraidīšanu, ir kļūdaini, nesniedz atbildes uz Xiamen Xiashun izvirzītajiem argumentiem un nesniedz būtiskus datus, pamatojoties uz kuriem Komisija izdarīja šos secinājumus. Komisija iesniegtajā informācijā un 23. februāra uzklausīšanā nav sniegusi nekādus faktiskus pierādījumus, kas sniegtu atbildi uz Xiamen Xiashun izslēgšanas pieprasījumu. Atteikums norādīt, ar kādiem pierādījumiem Komisija pamatoja savu noraidījumu, pārkāpj Xiamen Xiashun tiesības uz aizstāvību. Xiamen Xiashun arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzēja novēloti iesniegtie pierādījumi attiecībā uz pieprasījumu izslēgt akumulatoru foliju antidempinga procedūrā rada šaubas par to, kādus pierādījumus Komisija faktiski ņēma vērā antisubsidēšanas izmeklēšanā. Xiamen Xiashun apgalvoja, ka sūdzības iesniedzēja 2021. gada 19. jūlijā iesniegtā informācija tika iesniegta pēc piezīmju iesniegšanas termiņa beigām antidempinga izmeklēšanas pagaidu posmā un tā nav jāņem vērā. Turklāt, ņemot vērā iesniegtās informācijas pārmērīgo konfidencialitāti, Xiamen Xiashun nav iespēju sniegt jēgpilnu paskaidrojumu.

(79) Sūdzības iesniedzēju 2021. gada 19. jūlijā iesniedza informāciju, reaģējot uz Xiamen Xiashun2021. gada 5. jūlija iesniegumu, kurā Xiamen Xiashun sniedza argumentus par elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru PAF izslēgšanu no ražojuma tvēruma.. Minētās iesniegtās informācijas publiski pieejamā redakcija netika pārmērīgi rediģēta. Bija nepieciešams rediģēt tā uzņēmuma nosaukumu, kas sagatavoja iesnieguma tehnisko informāciju, kā arī informāciju par uzņēmuma tehnisko produkciju, lai netiktu atklāta konfidenciāla informācija par uzņēmuma darījumdarbību. Tāpēc Komisija noraida argumentu, ka, izskatot minēto iesniegto informāciju, tā ir pārkāpusi Xiamen Xiashun tiesības. Turklāt Komisija noraida apgalvojumu, ka tā nav norādījusi, kurus pierādījumus tā ņēma vērā. Komisija noteikti ņēma vērā visus lietas materiālos iekļautos pierādījumus.

(80) Xiamen Xiashun apgalvoja, ka atšķirīgā pielietojuma un tehnisko īpašību dēļ elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru alumīnija folija ir jauns ražojums nozarei, pat ja tā ir alumīnija folija. Tomēr Komisija atbildēja uz visiem šiem argumentiem, skaidri norādot, ka arī elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru PAF ir līdzīgas tehniskās īpašības un ražošanas posmi. Tehniskās atšķirības, kuras sīkāk izskaidroja Xiamen Xiashun, tikai parādīja atšķirību no citiem PAF veidiem, bet nepierādīja, ka elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru PAF nepiemīt īpašības, kas definētas izmeklēšanas ražojuma tvērumā. Komisija arī atbildēja uz argumentu, ka Savienības ražošanas nozare nespētu ražot elektrisko vieglo pasažieru automobiļu akumulatoru PAF. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

(81) Xiamen Xiashun apgalvoja, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas novērtējumā un pārkāpusi labas pārvaldības principu, jo, izdarot konstatējumus, nav ar pienācīgu rūpību un objektivitāti pārbaudījusi iesniegtos pierādījumus un nav pienācīgi ņēmusi vērā visus attiecīgos pierādījumus, jo nav sniegusi jēgpilnu kopsavilkumu par Savienības ražotāju plāniem palielināt savu jaudu, lai apmierinātu pieprasījumu pēc akumulatoru folijas, un ir noraidījusi Xiamen Xiashun iesniegtos pierādījumus attiecībā uz gaidāmo pieprasījumu pēc akumulatoru folijas.

(82) Xiamen Xiashun apgalvoja, ka Komisijas izteikumi, ka “Savienības ražošanas nozares būtiskā neizmantotā jauda var apmierināt pieprasījumu jaunajā akumulatoru folijas tirgū”, ir pretrunā tās izteikumam, ka “dati, kas liecina par Savienības ražotāju gatavību apmierināt akumulatora folijas pieprasījumu, ir ļoti konfidenciāli, un tos nav iespējams apkopot, jo šie projekti vēl nav publiski pieejami un tādējādi ir ļoti sensitīvi”.

(83) Xiamen Xiashun apgalvoja arī, ka Komisija ir noraidījusi tā visaptverošo pārskatu par gaidāmo pieprasījumu, pamatojoties uz to, ka par vairākiem akumulatoru projektiem ir norādīts, ka tie tiks īstenoti nenoteiktā laikā nākotnē. Xiamen Xiashun apgalvoja, ka tas ir raksturīgi datiem, kuri attiecas uz plānotajiem projektiem.

(84) Komisijas izteikums, ka Savienības ražošanas nozare var apmierināt pieprasījumu jaunajā akumulatoru folijas tirgū, attiecas uz velmētavu kopējo neizmantoto jaudu. Dati, kas liecina par Savienības ražotāju gatavību apmierināt pieprasījumu pēc akumulatoru folijas, ir saistīti ar Savienības ražošanas nozares centieniem būt spējīgai ražot ražojumus, kuru specifiskās īpašības atbilst akumulatoru ražotāju prasībām. Sniedzot kopsavilkumu par šiem centieniem, Komisija atklātu Savienības ražotāju darījumdarbības stratēģijas. Tādējādi starp iepriekš minētajiem izteikumiem nav nekādu pretrunu. Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraidīja.

(85) Novērtējot pārskatu par gaidāmo nākotnes pieprasījumu, ko Xiamen Xiashun sniedza no publiski pieejama avota, Komisija nošķīra projektus, kas ir plānošanas posmā ar konkrētu grafiku, no paredzētiem projektiem, kuriem nav norādīts gads, kad tie sāks darboties. Tā nav Xiamen Xiashun sniegto pierādījumu noraidīšana, bet gan rūpīga analīze par gaidāmo faktisko pieprasījumu. Novērtējums par to, vai Savienības ražošanas nozare spēj apmierināt gaidāmo nākotnes pieprasījumu, bija tiešām pienācīgi balstīts uz akumulatoru projektiem, kuru realizācija ir plānota konkrētā gadā nākotnē. Tādējādi apgalvojums tika noraidīts.

2.4. Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES

(86) Šī lieta tika uzsākta pārejas periodā pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES. Pārejas periodā uz Apvienoto Karalisti joprojām attiecās Savienības tiesību akti. Pārejas periods beidzās 2020. gada 31. decembrī. Tātad no 2021. gada 1. janvāra Apvienotās Karalistes uzņēmumi un apvienības vairs netiek kvalificēti kā ieinteresētās personas šajā lietā. Tā kā uz Apvienoto Karalisti vairs neattiecas Savienības tiesību akti, secinājumi par subsīdijām un kaitējumu ir balstīti uz ES27 tirgus datiem.

3. SUBSIDĒŠANA

3.1. Ievads. Valdības plānu, projektu un citu dokumentu izklāsts

(87) Pirms Komisija analizēja apgalvojumu par subsidēšanu subsīdiju vai subsīdiju programmu veidā, tā novērtēja valdības plānus, projektus un citus dokumentus, kuri attiecās uz izmeklēto subsīdiju programmu analīzi. Turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ Komisija konstatēja, ka visas izvērtējamās subsīdijas vai subsīdiju programmas ir vērstas uz ĶV centrālās plānošanas īstenošanu ar mērķi veicināt PAF ražošanas nozari.

(88) Ķīnas ekonomikas virzienu lielā mērā nosaka komplicēta plānošanas sistēma, kurā noteiktas prioritātes un izvirzīti mērķi, kam jābūt centrālās valdības un vietējo pašvaldību uzmanības centrā. Attiecīgi plāni ir visos valdības līmeņos un aptver visas ekonomikas nozares. Ar plānošanas instrumentiem noteiktie mērķi ir saistoši, un iestādes katrā pārvaldības līmenī uzrauga, kā attiecīgais zemākais valdības līmenis īsteno plānus. Kopumā plānošanas sistēma ĶTR nodrošina, ka resursi tiek virzīti tām nozarēm, kuras valdība atzinusi par stratēģiskām vai citādi politiski nozīmīgām, nevis tiek sadalīti atkarībā no tirgus spēkiem (12).

(89) ĶV uzskata, ka PAF ir nozīmīgs ražojums, kā norādīts sabiedriskās politikas dokumentos un sarakstos. Šādai klasifikācijai ir būtiska nozīme, jo tā konkrētas nozares kvalificējas dažādiem konkrētiem politikas virzieniem un atbalsta pasākumiem, kuru mērķis ir stimulēt attīstību katrā nozarē (13). PAF ir integrēta arī stratēģijas “Made in China 2025” (14) jaunajos materiālos un ir iekļauta daudzos plānos, direktīvās un citos dokumentos, kas izdoti valsts, reģionālā un pašvaldību līmenī un ir savstarpēji saistīti. Šādu svarīgu politikas dokumentu piemēri cita starpā ir turpmāk minētie plāni, projekti un citi dokumenti.

(90) “Ekonomiskās un sociālās attīstības 10. piecgades plānā (2001.–2005. gads)” norādīts, ka rūpniecības pārstrukturēšanas un reorganizācijas paātrināšana notiktu ar mērķi attīstīt rūpniecības produktus, arī izejvielu nozari, un jo īpaši alumīnija oksīdu (15).

(91) “Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības 11. piecgades plānā (2006.–2010. gads)” pausts aicinājums attīstīt alumīnija pārstrādi un uzlabot “alumīnija rūpniecības resursu visaptverošu izmantošanas līmeni” (16).

(92) “Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības 12. piecgades plānā (2011.–2015. gads)” norādīts, ka galveno nozaru pārstrukturēšanai būtu jāietver jauns progress pētniecībā un izstrādē, integrēta resursu izmantošana, enerģijas taupīšana un emisiju samazināšana metālguves kausēšanas un celtniecības materiālu nozarēs (17).

(93) ĶTR “Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības 13. piecgades plānā” (“13. piecgades plāns”), kas attiecas uz 2016.–2020. gadu, uzsvērts ĶV stratēģiskais redzējums attiecībā uz galveno nozaru pilnveidi un attīstību. 13. piecgades plānā ir uzsvērts ĶV nodoms stiprināt stratēģisko augsto tehnoloģiju attīstību un parādīts, kā ĶV dod priekšroku “galvenajām” nozarēm, kuras būtu jāveicina un jāuzlabo. Šajā plānā krāsaino metālu nozare, kurā ietilpst alumīnija folijas nozare, ir noteikta kā viena no šādām “galvenajām” nozarēm, kurās būtu jāpilnveido pakalpojumu atbalsta sistēma, arī finanšu, nodokļu, apdrošināšanas un investīciju platformas (18).

(94) Valsts padomes Lēmumā par pagaidu noteikumu izsludināšanu attiecībā uz rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu (Guo Fa (2005) Nr. 40) (“Lēmums Nr. 40”) norādīts, ka Rūpnieciskās struktūras pielāgošanas vadlīniju katalogs ir svarīgs pamats ieguldījumu vadībai un valsts pārvaldei tādās politikas jomās kā valsts finanses, nodokļi un kredīti. Lēmumā Nr. 40 arī norādīts, ka projektiem “atbalstāmajās” nozarēs sniedz kreditēšanas atbalstu saskaņā ar kreditēšanas principiem (19).

(95) Rūpnieciskās struktūras pielāgošanas vadlīniju katalogā jo īpaši ir iekļauts alumīnijs un ražošanas tehnoloģiju attīstība šajā nozarē atbilstīgi paustajam atbalstam (20). Tas ir apstiprināts Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogā (2019. gada redakcija), saskaņā ar kuru tiek atbalstīta alumīnija velmēšanas apstrāde, vakuuma aluminizācija iepakošanai un alumīnija sakausējumu apstrāde.

(96) Krāsaino metālu attīstības plānā 2016.–2020. gadam krāsaino metālu nozare ir aprakstīta kā būtisks rūpniecības pamats un rūpniecības jaudas īstenošanas atbalsts. Par prioritāti ir noteikta arī alumīnija folijas nozares attīstība (21).

(97) “Paziņojumā par pamatnostādnēm alumīnija ražošanas nozares struktūras pielāgošanas paātrināšanai” (2006. gads) ir norādīts, ka “alumīnijs ir valsts tautsaimniecības attīstībai svarīga izejviela”. (22) Šajā dokumentā ir minēts mērķorientēts finansiālais atbalsts alumīnija nozarei: “Saskaņā ar valsts makrokontroles, rūpniecības politikas un kredītu prasībām finanšu iestādes veic kredīta līdzekļu saprātīgu sadali. Alumīnija oksīda uzņēmumiem un elektrolītiskā alumīnija uzņēmumiem, kas atbilst valsts rūpniecības politikai, tirgus piekļuves nosacījumiem un kreditēšanas principiem, ir jāturpina sniegt kreditēšanas atbalstu. Uzņēmumiem, kas neatbilst valsts rūpniecības politikai un tirgus piekļuves nosacījumiem, izmanto novecojušu tehnoloģiju, kura iekļauta aizliegto preču sarakstā vai izņemta no ekspluatācijas, nepiešķir nekādu kredīta atbalstu.” (23)

(98) Ķīnas augsto tehnoloģiju ražojumu katalogā, ko izdevusi Zinātnes un tehnoloģiju ministrija, Ārējās tirdzniecības ministrija un Galvenā muitas pārvalde, ir uzskaitīti 1 900 augsto tehnoloģiju ražojumi kategorijās, kurām valdība piemēro preferenciālu eksporta politiku. Viena no kategorijām ir tā dēvētā “jauno materiālu” kategorija, kas ietver PAF (24).

(99) Tā kā PAF nozare stratēģijā “Made in China 2025” ir norādīta kā atbalstāmā nozare, tā ir tiesīga saņemt ievērojamu valsts finansējumu. Ir izveidoti vairāki fondi, lai atbalstītu iniciatīvu “Made in China 2025” (25) un līdz ar to arī PAF nozari (26).

(100) Turklāt ceļvedī “Made in China 2025” (27) ir minētas 10 stratēģiskās nozares, ko ĶV uzskata par galvenajām nozarēm. Tā 9. sektorā ir ietverti “Jaunie materiāli” un noteikti mērķi “aktīvi izstrādāt īpašus jaunus materiālus gan militāram, gan civilam lietojumam, paātrināt divvirzienu tehnoloģiju nodošanu un pārveidi un veicināt jaunu materiālu rūpniecības integrētu militāru un civilu attīstību, kā arī paātrināt pamatmateriālu modernizēšanu” (28). PAF kā daļa no jauniem materiāliem ietilpst šīs nozares attīstības prioritātēs. Tādējādi jauno materiālu nozare gūst labumu no priekšrocībām, ko sniedz dokumentā minētie atbalsta mehānismi, kuri cita starpā ietver finansiālā atbalsta politiku, fiskālo un nodokļu politiku, Valsts padomes pārraudzību un atbalstu.

(101) ĶV pieeju definēt atbalstāmās nozares un ražojumus katalogos, lai attiecīgi piešķirtu resursus, pamatojoties uz ĶV piešķirto stratēģisko vai politisko nozīmi, un īstenot un uzraudzīt plānus katrā administratīvā līmenī var arī novērot, no 2016. gada pārbaudot Valsts attīstības un reformu komisijas (“VARK”) Stratēģisko un jauno ražojumu un pakalpojumu katalogu (29). PAF ir iekļauta jaunajos materiālos.

(102) Lēmuma Nr. 40 III nodaļā ir atsauce uz “Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu”, kurā ir triju veidu saturs, proti, atbalstāmo projektu saturs, ierobežoto projektu saturs un likvidēto projektu saturs. Saskaņā ar lēmuma XVII pantu, ja “ieguldījumu projekts pieder pie atbalstāmajiem projektiem, tā saturu pārbauda, apstiprina un reģistrē saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem par ieguldījumiem; visas finanšu iestādes sniedz kreditēšanas atbalstu saskaņā ar kreditēšanas principiem; automātiskas iekārtas, kas tiek importētas par kopējo ieguldījumu summu, izņemot preces, kuras ietilpst iekšzemes ieguldījumu projektu importēto preču sarakstā un nav atbrīvotas no nodokļiem (grozījumi 2000. gadā), izdevusi Finanšu ministrija, var atbrīvot no ievedmuitas un importam piesaistītā pievienotās vērtības nodokļa, ja vien nav jaunu noteikumu par ieguldījumu projektu saturu, kas nav atbrīvots no nodokļiem. Citi iecienītākie politikas virzieni, kas attiecas uz atbalstāmiem rūpniecības projektiem, tiek īstenoti atbilstoši attiecīgiem valsts tiesību aktiem”.

(103) Tādējādi Lēmumā Nr. 40, kuru lasa kopā ar Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu, ir paredzēta īpaša attieksme pret konkrētiem projektiem konkrētās atbalstāmās nozarēs.

(104) Ņemot vērā iepriekš minētos plānus un programmas, PAF ražošanas nozare tiek uzskatīta par galveno/stratēģisko nozari, kuras attīstību ĶV aktīvi realizē, jo atzinusi to par politikas mērķi. Pamatojoties uz šajā iedaļā minētajiem politikas dokumentiem, Komisija secināja, ka ĶV iejaucas PAF ražošanas nozarē, lai īstenotu saistīto politiku, un ietekmē tirgus spēku brīvās attiecības PAF nozarē, īpaši veicinot un atbalstot šo nozari ar dažādiem līdzekļiem.

(105) Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka šajā iedaļā minētie dokumenti nesniedz pamatu īpašam PAF nozares atbalstam vai veicināšanai. ĶV uzskata, ka nav pietiekamu pierādījumu, lai apliecinātu, ka PAF nozare ir atbalstāma nozare, un dokumenti, kas attiecas uz krāsaino metālu, alumīnija ražošanas nozari un/vai jauniem materiāliem, neattiecas uz PAF.

(106) Komisija tam nepiekrita. Pirmkārt, tā apgalvo, ka var pamatoti pieņemt, ka tādu ražojumu kā jauno materiālu, krāsaino metālu un alumīnija ražošanas nozares apraksts attiecas arī uz alumīnija foliju. Otrkārt, dažos iepriekš uzskaitītajos dokumentos, piemēram, 96. apsvērumā minētajā “Krāsaino metālu attīstības plānā 2016.–2020. gadam” un 98. apsvērumā minētajā Ķīnas augsto tehnoloģiju ražojumu katalogā skaidri minēta arī alumīnija folija. Treškārt, izmeklēšanā tika konstatēts, ka ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, ir guvuši labumu no subsīdijām, kuras ir tiesīgas saņemt tikai atbalstāmās nozares, kā noteikts Lēmumā Nr. 40 un sīki analizēts tālāk attiecīgajās iedaļās. Tāpēc Komisija noraidīja ĶV apgalvojumus.

3.2. Daļēja nesadarbošanās un pieejamo faktu izmantošana

(107) Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV izteica dažas vispārīgas piezīmes par Komisijas lēmumu piemērot pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumus attiecībā uz preferenciāliem aizdevumiem, eksporta kredītu apdrošināšanu un izejmateriāliem.

(108) ĶV apgalvoja, ka visi Komisijas pieprasījumi sniegt informāciju, uz kuriem ĶV nevarēja sniegt atbildes, bija nepamatoti, jo šie pieprasījumi paredzēja tādu juridisku pilnvaru esamību, kuru ĶV nebija.

(109) Turklāt ĶV apgalvoja, ka Komisija nav pienācīgi novērtējusi tai iesniegtos faktus un nav pienācīgi paskaidrojusi pamatojumu, kāpēc trūkstošā nepieciešamā informācija tika aizstāta ar pieejamajiem faktiem.

(110) Kā izklāstīts tālāk 118. apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka ĶV kā to struktūru akcionāram vai atbildīgajai iestādei, par kurām Komisija pieprasīja informāciju, bija juridiskas pilnvaras iegūt pieprasīto informāciju. Komisija savā paziņojumā ĶV, kas atkārtoti izklāstīts tālāk 3.2.1.–3.2.3. iedaļā, norādīja, kāpēc tai bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem. Komisija uzskatīja, ka ar publiski pieejamo informāciju var pamatoti aizstāt informāciju, ko ĶV nav sniegusi. Tāpēc Komisija noraidīja ĶV apgalvojumus.

3.2.1. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana saistībā ar preferenciāliem aizdevumiem

(111) Administratīvas ērtības labad Komisija lūdza, lai ĶV pārsūta īpašās anketas visām finanšu iestādēm, kas piešķīrušas aizdevumus vai eksporta kredītus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem.

(112) Sākumā tika saņemta tikai EXIM bankas un Sinosure atbilde. ĶV neatbildēja uz Komisijas pieprasījumu sniegt anketas visām finanšu iestādēm, kas izlasē iekļautajiem uzņēmumiem piešķīra aizdevumus vai eksporta kredītus. Tāpēc vēstulē par trūkumiem Komisija atkārtoja savu prasību saistībā ar finanšu iestādēm, lai tās pēc iespējas plašāk iesaistītu izmeklēšanā, sniedzot Komisijai vajadzīgo informāciju konstatējumu izdarīšanai par iespējamās subsidēšanas esību un apjomu.

(113) Pēc vēstules par trūkumiem ĶV norādīja, ka tai nav tiesību pieprasīt informāciju no komercbankām. Komisija nepiekrīt šādam ieskatam. Pirmkārt, Komisija uzskata, ka ĶV ir pieejama informācija, kas tika lūgta no valstij piederošām struktūrām, par visām struktūrām, kurās ĶV ir galvenais akcionārs vai liels akcionārs. Turklāt ĶV ir arī nepieciešamās pilnvaras sazināties ar finanšu iestādēm, pat ja tās nepieder valstij, jo tās atrodas CBIRC jurisdikcijā.

(114) Galu galā Komisija saņēma informāciju tikai par korporatīvo struktūru, pārvaldību un atrašanos īpašumā no EXIM bankas, bet ne no citām finanšu iestādēm, kas bija sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Turklāt Komisija nesaņēma nekādu pārbaudāmu informāciju par konkrētiem uzņēmumiem no nevienas bankas vai finanšu iestādes.

(115) Tā kā Komisijai nav saņēmusi informāciju par lielāko daļu banku, kas sniedz aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, tā uzskata, ka tā nav saņēmusi būtisku informāciju par šo izmeklēšanas aspektu.

(116) Tāpēc Komisija informēja ĶV, ka, pārbaudot apgalvojumu par preferenciālu aizdevumu veidā īstenotas subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu, tai varētu būt vajadzīgs izmantot pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu.

(117) Atbildē ĶV iebilda pret pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu. Tā apgalvoja, ka ĶV nav pienākuma sniegt pieprasīto informāciju, ka jautājumi būtu jāuzdod tieši attiecīgajām struktūrām, nevis ĶV kā ieguldītājam vai akcionāram, un ka pieprasītā informācija nav nepieciešama informācija.

(118) Komisija piekrīt, ka atbildes būtu jāsaņem no tieši iesaistītajām struktūrām. Tomēr Komisija administratīvās ērtības labad lūdza, lai ĶV pārsūta īpašās anketas visām attiecīgajām finanšu iestādēm, bet ĶV to neizdarīja. Turklāt, kā minēts iepriekš 113. apsvērumā, Komisija palika pie savas nostājas, ka ĶV kā regulatīva struktūra ir pilnvarota pieprasīt atbildes uz konkrētiem jautājumiem no finanšu iestādēm, kas nodrošināja finansējumu izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem.

(119) Visbeidzot, Komisija uzskatīja, ka pieprasītā informācija ir būtiska, lai novērtētu ĶV kontroli pār finanšu iestāžu darbību attiecībā uz to aizdošanas politiku un riska novērtējumu gadījumos, kad tās sniegušas aizdevumus PAF ražošanas nozarei.

(120) Tādējādi Komisija secināja, ka, pārbaudot apgalvojumu par preferenciālu aizdevumu veidā īstenotas subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu, tai daļēji bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem.

3.2.2. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana saistībā ar eksporta kredītu apdrošināšanu

(121) Administratīvo ērtību labad Komisija lūdza ĶV nosūtīt Sinosure īpašu anketu.

(122) Lai gan tika saņemtas atbildes uz anketas jautājumiem, Sinosure nesniedza tai lūgtos pamatojošos dokumentus par tās korporatīvo pārvaldību, piemēram, statūtus. Turklāt ne ĶV, ne Sinosure arī nesniedza konkrētu informāciju par PAF ražošanas nozarei sniegto eksporta kredītu apdrošināšanu, prēmiju līmeni vai detalizētus skaitļus par Sinosure eksporta kredītu apdrošināšanas darījumdarbības rentabilitāti.

(123) Tā kā šādas informācijas nebija, Komisija uzskatīja, ka tā nav saņēmusi būtisku informāciju, kas attiecas uz šo izmeklēšanas aspektu. Tāpēc Komisija informēja ĶV, ka, pārbaudot apgalvojumu par eksporta kredītu apdrošināšanas veidā īstenotas subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu, tai varētu būt vajadzīgs izmantot pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu.

(124) Savā atbildē un pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV saglabāja savu nostāju, ka Sinosure nenodrošināja subsīdijas, kas raksturīgas PAF nozarei, un ka tā ievēro uz tirgu orientētu principu attiecīgās apdrošināšanas darījumdarbības veikšanai un tai nav īpaša preferenciāla režīma attiecībā uz PAF nozari. Turklāt sūdzībā nebija iekļauta eksporta kredītu apdrošināšana, tāpēc pieprasītā informācija nebija ne nepieciešama, ne būtiska Komisijas lēmumu pieņemšanai.

(125) Kā minēts iepriekš 8. apsvērumā, izmeklēšanas laikā Komisijai ir rīcības brīvība pārbaudīt visu informāciju, kas attiecas uz iespējamajām subsīdijām, neaprobežojoties tikai ar sūdzībā ietverto informāciju. Turklāt Komisija norāda, ka plašākā nozīmē sūdzībā un paziņojumā par procedūras sākšanu bija iekļautas shēmas, kas attiecās uz preferenciālu finansēšanu un līdzekļu tiešu nodošanu, ietverot arī eksporta kredītu apdrošināšanu. Komisija arī uzskatīja, ka informācija, ko ĶV sniedza par Sinosure, bija nepilnīga un neļāva Komisijai izdarīt secinājumus par būtiskām izmeklēšanas daļām attiecībā uz eksporta kredītu apdrošināšanu, proti, par to, vai Sinosure ir valsts iestāde un vai prēmijas, kas tika iekasētas atlasītajos uzņēmumos, ir balstītas tirgū. Tādējādi šis apgalvojums tiek noraidīts.

(126) Tādējādi Komisija secināja, ka tai, lai izdarītu konstatējumus par eksporta kredītu apdrošināšanu, daļēji bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem.

3.2.3. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana saistībā ar izejmateriāliem

(127) Komisija lūdza ĶV nosūtīt īpašu anketu 10 galvenajiem PAF ražošanā izmantoto izejmateriālu ražotājiem un izplatītājiem, kā arī citiem attiecīgo materiālu piegādātājiem, kuri ir nodrošinājuši izejmateriālus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Atbildēs uz anketas jautājumiem ĶV apgalvoja, ka tai nav kontroles pār izejmateriālu piegādātājiem, lai varētu sniegtu anketā prasīto konfidenciālo informāciju, un ka ĶV būtu nesamērīgs slogs koordinēt procesu ar ļoti ievērojamu skaitu izlasē iekļauto uzņēmumu izejmateriālu piegādātāju.

(128) ĶV nesniedza pārskatu par izmeklējamo izejmateriālu Ķīnas piegādātāju nosaukumiem un īpašumtiesību struktūru, apgalvojot, ka tā ir konfidenciāla informācija. Tāpat ĶV arī nesniedza sīku informāciju par lielāko daļu PAF paredzēto izejmateriālu vietējā Ķīnas tirgus iezīmju, ieskaitot: VU daļu iekšzemes ražošanā un patēriņā, vietējā tirgus lielumu, valsts un/vai VU cenu politiku, izejmateriālu faktiskajām cenām vietējā tirgū un statistiku.

(129) Tā kā Komisija no ĶV nesaņēma informāciju par visiem iepriekš uzskaitītajiem elementiem, to vidū par vietējā tirgus struktūru, par cenu noteikšanas mehānismiem un cenām un par uzņēmumu akciju turējumiem, Komisija uzskatīja, ka nav saņēmusi būtisku informāciju, kas attiecas uz izmeklēšanu.

(130) Tādējādi Komisija secināja, ka tai, lai izdarītu konstatējumus par izejmateriāliem, daļēji bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem.

3.2.4. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana attiecībā uz Yongxin

(131) Saskaņā ar subsīdiju anketu saistītajiem uzņēmumiem, kas nodrošina izejmateriālus un aktīvus izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju ražošanas procesam, ir jāsniedz atbildes uz anketas A un E iedaļu. Tomēr Yongxin, izlasē iekļautā ražotāja eksportētāja Xiamen Xiashun saistītais izejmateriālu piegādātājs, sākotnēji nesniedza šādu atbildi. Xiamen Xiashun norādīja, ka, ņemot vērā attiecību raksturu, tam nebija iespējas likt Yongxin atbildēt uz anketas jautājumiem un ka Yongxin sadarbības trūkumam nevajadzētu ietekmēt šo izmeklēšanu.

(132) Komisija norādīja, ka Xiamen Xiashun un Yongxin bija izveidojuši kopuzņēmumu Yongshun, kura dēļ šie uzņēmumi bija saistīti Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 (30) 127. panta nozīmē. Turklāt kopuzņēmums Yongshun bija nozīmīgs izejvielu piegādātājs PAF ražošanai, ko veica Xiamen Xiashun. Tādējādi tam būtu jāiesniedz atbildes uz anketas jautājumiem, kā minēts anketas norādēs un 2021. gada 19. februāra vēstulē par trūkumiem.

(133) Attiecībā uz ietekmes uz izmeklēšanu neesību Komisija norādīja uz vairākiem starpuzņēmumu darījumiem starp Yongxin un Yongshun saistībā ar zemi, izejvielām un finansējumu. Tādējādi Komisija uzskata, ka situācijā, kad nav saņemtas atbildes uz anketas jautājumiem no Yongxin, nav iespējams noteikt grupas saņemto subsīdiju kopapjomu.

(134) Tāpēc Komisija 2021. gada 15. martā informēja Xiamen Xiashun, ka, pārbaudot apgalvojumu par iespējamo ar Yongxin starpniecību piešķirto subsīdiju pastāvēšanu un apjomu, tai varētu būt jāizmanto pieejamie fakti saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu. Atbildot uz Komisijas vēstuli, Xiamen Xiashun lūdza uzklausīšanu pie uzklausīšanas amatpersonas 2021. gada 23. martā. Uzklausīšanas amatpersona ieteica Xiamen Xiashun kopā ar Yongxin veltīt papildu pūles, lai sniegtu pieprasīto informāciju. Visbeidzot, atbilde uz Komisijas konkrētajiem jautājumiem tika saņemta no Yongxin2021. gada 7. maijā, un saņemtie dati tika pārbaudīti attālinātas kontrolpārbaudes laikā 2021. gada 2. jūnijā.

3.2.5. Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana saistībā ar Nanshan Group

(135) Saskaņā ar subsīdiju anketu izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kā arī ar tiem saistītajiem uzņēmumiem tika lūgts sniegt datus un apliecinošus dokumentus par ZIT iegādi, arī ZIT sertifikātus un pirkuma līgumus par sākotnējiem darījumiem ar Zemes biroju, precizējot nosacījumus, saskaņā ar kuriem ZIT tika saņemtas. Tomēr Nanshan Group uzņēmumi nebija iesnieguši pieprasīto dokumentāciju, tāpēc Komisija nevarēja pārbaudīt ZIT nosacījumus, ieskaitot pirkuma cenu.

(136) Turklāt daži Nanshan Group uzņēmumi nebija aizpildījuši pieprasītās tabulas par importētām un vietējām mašīnām un tādējādi nesniedza pieprasīto informāciju par importēto un vietējo mašīnu iegādi un ar to saistītajiem atbrīvojumiem no PVN, kā arī importa tarifa atlaidēm par importētu iekārtu un tehnoloģiju izmantošanu.

(137) Visbeidzot, Nanshan Group mātesuzņēmuma, proti, Nanshan Group Co., Ltd., sadarbība bija ierobežota attiecībā uz i) tā darbinieku pieejamību atbildēšanai uz Komisijas jautājumiem un ii) iesniegtajiem dokumentiem. Piemēram, dokumenti par zemes iegādi, vairāku dotāciju un aizdevumu piešķiršanu netika iesniegti vispār vai arī tie bija nepilnīgi. Šis ierobežojums ievērojami kavēja izmeklēšanu, jo īpaši tāpēc, ka daudzi Nanshan Group uzņēmumi saņēma ZIT un finansējumu ar Nanshan Group Co., Ltd. starpniecību.

(138) Tāpēc Komisija 2021. gada 3. septembra vēstulē informēja Nanshan Group, ka tai, iespējams, būs jāizmanto pieejamie fakti saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu attiecībā uz trūkstošo informāciju, kā minēts iepriekš 135.–137. apsvērumā.

(139) Savās piezīmēs par iepriekš minēto 28. panta vēstuli Nanshan Group izteica vairākus turpmāk izklāstītos apgalvojumus.

(140) Attiecībā uz ZIT Nanshan Group apgalvoja, ka, tā kā pārējie grupas uzņēmumi ziņoja par saviem pirkumiem no Nanshan Group Co. Ltd., šo uzņēmuma iekšējo darījumu cena būtu jāizmanto, lai noteiktu to zemes izmantošanas tiesību pirkšanas cenu, kuras Nanshan Group Co. Ltd. iegādājās no trešām personām. Tā arī apgalvoja, ka cenas par uzņēmuma iekšējo zemes nodošanu tika noteiktas, pamatojoties uz zemes vērtību, kas norādīta neatkarīga vērtētāja sagatavotajā Zemes novērtējuma ziņojumā. Nanshan Group arī apgalvoja, ka citus zemes izmantošanas darījumus, ko veic citi grupas uzņēmumi, alternatīvi var izmantot kā aizstājēju, lai noteiktu Nanshan Group Co. Ltd. darījumu cenu.

(141) Attiecībā uz pieprasīto informāciju par importētu un vietējo mašīnu iegādi un ar to saistītajiem atbrīvojumiem no PVN, kā arī importa tarifa atlaidēm par importēto iekārtu un tehnoloģiju izmantošanu Nanshan Group apgalvoja, ka tā ir iesniegusi pamatlīdzekļu reģistru attiecībā uz lielāko daļu uzņēmumu. Tā arī apgalvoja, ka atbrīvojuma no PVN programma tika izbeigta jau 2009. gadā un ka jebkāds šajā sakarā potenciāli saņemtais labums tiktu pilnībā amortizēts pirms izmeklēšanas perioda sākuma.

(142) Attiecībā uz to, ka Nanshan Group Co., Ltd. sadarbība bija ierobežota, Nanshan Group apgalvoja, ka tā ir sadarbojusies, cik vien bija iespējams, un ka sadarbības trūkuma iemesls ir AKP veikšanas laiks un citi sarežģīti apstākļi. Nanshan Group apgalvoja, ka Komisijai nebūtu jāatsakās no visas Nanshan Group Co., Ltd. sniegtās informācijas un ka Komisijai šie dati būtu jāpapildina ar datiem par salīdzināmiem uzņēmuma vai citu grupas uzņēmumu zemes un aizdevumu darījumiem. Komisija nepiekrita piezīmēm par ZIT. Grupas subsidēšanas apjomu nosaka sākotnējā darījuma ar Zemes biroju cena, nevis uzņēmuma iekšējā zemes nodošana, un, tā kā nebija nepieciešamo dokumentu no uzņēmuma, kas bija sākotnējā pirkuma darījuma dalībnieks, t. i., Nanshan Group Co., Ltd., nebija iespējams pilnībā noteikt grupas saņemto subsīdiju apjomu.

(143) Attiecībā uz pieprasīto informāciju par importēto un vietējo mašīnu iegādi un ar to saistītajiem atbrīvojumiem no PVN un importa tarifa atlaidēm Komisija nepiekrita Nanshan Group piezīmēm. Pirmkārt, lai gan Nanshan Group attiecībā uz dažiem grupas uzņēmumiem iesniedza pamatlīdzekļu reģistru, tā nesniedza visaptverošus datus par Komisijas pieprasītajiem atbrīvojumiem no PVN un importa tarifu atlaidēm. Otrkārt, Komisija izmeklēšanas periodā izlasē iekļautajos uzņēmumos konstatēja atbrīvojumus gan no PVN, gan ievedmuitas nodokļa. Tie ietvēra atbrīvojumus, kas attiecās uz iepriekšējos gados nopirktajām iekārtām, par kurām ieguvums tika amortizēts iekārtu ekspluatācijas laikam un tādējādi daļēji attiecās uz izmeklēšanas periodu. Tādējādi Komisija konstatēja, ka izlasē iekļautie uzņēmumi joprojām ir guvuši labumu no šīs programmas.

(144) Visbeidzot, apgalvojums, ka citus Nanshan Group Co., Ltd. darījumus vai citu Nanshan Group uzņēmumu darījumus var izmantot kā aizstājēju darījumiem, kas saistīti ar zemes izmantošanas tiesībām vai iekārtām, ja nav sniegti pietiekami dati, nav pamatots, jo neviens no grupas uzņēmumiem nesniedza visu pieprasīto informāciju.

3.3. Subsīdijas un subsīdiju programmas šīs izmeklēšanas tvērumā

(145) Pamatojoties uz sūdzībā, paziņojumā par procedūras sākšanu un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklētas šādas ĶV subsīdijas: a) preferenciāla finansējuma, tiešo kredītu un finansējuma nodrošināšana, izmantojot pašu kapitālu, kvazikapitālu un citus kapitāla instrumentus (piemēram, politikas aizdevumus, kredītlīnijas, bankas akceptētas tratas, eksporta finansējumu); b) preferenciālu eksporta kredītu apdrošināšana; c) dotāciju programmas: — tehnoloģijas, jauninājumi, pētniecības un izstrādes dotācijas un fondi, — rūpniecības pārveides un modernizācijas fondi, — ad hoc subsīdijas, ko piešķir municipālās/provinces iestādes; d) ieņēmumi, kas nav gūti atbrīvojuma no nodokļiem un nodokļu samazinājuma programmu dēļ: — uzņēmumu ienākuma nodokļa (“UIN”) samazināšana augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem, — preferenciāla pētniecības un izstrādes izdevumu atskaitīšana pirms nodokļiem, — paātrināta to instrumentu un iekārtu amortizācija, ko augsto tehnoloģiju uzņēmumi izmanto augsto tehnoloģiju izstrādei un ražošanai, — dividenžu atbrīvojums no nodokļa kvalificētiem rezidentuzņēmumiem, — atbrīvojums no nekustamā īpašuma un zemes izmantošanas nodokļa vai to atcelšana, — atbrīvojumi no PVN un importa tarifu atlaides par importētu iekārtu un tehnoloģiju izmantošanu, — PVN atlaides vietējā ražojuma aprīkojumam; e) valdības nodrošinātās preces un pakalpojumi par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo (“Less than Adequate Remuneration”, LTAR): — valdības nodrošināta zeme un zemes izmantošanas tiesības par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo, — elektroenerģijas piegāde par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo, — valdības nodrošināti izejmateriāli (alumīnijs un tvaika ģeneratoru ogles) par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo.

3.4. Preferenciāls finansējums

3.4.1. Finanšu iestādes, kas sniedz preferenciālu finansējumu

(146) Spriežot pēc triju izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupu sniegtās informācijas, 48 finanšu iestādes, kas atrodas ĶTR, tām bija sniegušas finansējumu. No šīm 48 finanšu iestādēm 47 bija valstij piederošas finanšu iestādes. Pārējās finanšu iestādes bija vai nu privātas, vai arī Komisija nevarēja noteikt, vai tās ir valstij piederošas vai privātas. Tomēr tikai viena valstij piederoša banka atbildēja uz īpašās anketas jautājumiem, kaut arī ĶV iesniegtais pieprasījums attiecās uz visām finanšu iestādēm, kuras sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem.

3.4.1.1. Valstij piederošās finanšu iestādes, kas darbojas kā valsts iestādes

(147) Komisija pārbaudīja, vai valstij piederošās bankas darbojās kā valsts iestādes pamatregulas 3. panta un 2. panta b) punkta nozīmē. Šajā ziņā kritērijs, ko piemēro, lai noteiktu, vai valstij piederošs uzņēmums ir valsts iestāde, ir šāds (31): “Svarīgi ir, vai subjektam ir piešķirtas pilnvaras veikt valdības funkcijas, nevis tas, kā to panāk. Ir daudz veidu, kā valdība šaurā izpratnē var piešķirt subjektiem pilnvaras. Attiecīgi, lai pierādītu, ka konkrētam subjektam ir piešķirtas šādas pilnvaras, nozīme var būt dažādiem pierādījumiem. Pierādījums, ka subjekts faktiski pilda valdības funkcijas, var kalpot par pierādījumu, ka tam ir vai ir bijušas piešķirtas valdības pilnvaras, jo īpaši ja minētie pierādījumi liecina par ilgstošu un sistemātisku praksi. Tādējādi mēs uzskatām, ka pierādījums, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār kādu subjektu un tā darbību, konkrētos apstākļos ir uzskatāms par pierādījumu, ka attiecīgajam subjektam ir valdības pilnvaras un tas izmanto šīs pilnvaras valdības funkciju veikšanai. Tomēr uzsveram, ka, izņemot pilnvaru tiešu deleģēšanu ar tiesību aktu, ar to vien, ka starp subjektu un valdību šaurā izpratnē pastāv formāla saikne, visticamāk, nepietiek, lai konstatētu, ka tam ir valdības pilnvaras. Tādēļ, piemēram, tikai fakts, ka valdība ir kāda subjekta vairākuma kapitāla daļu īpašnieks, neapliecina, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār šo subjektu, nemaz nerunājot par to, ka valdība tai būtu piešķīrusi valdības pilnvaras. Tomēr dažos gadījumos, ja pierādījumi liecina, ka uz valdības kontroli norāda daudzveidīgas formālas norādes, un ir arī pierādījumi, ka šī kontrole tiek izmantota būtiski, tad šie pierādījumi ļauj secināt, ka attiecīgais subjekts īsteno valdības pilnvaras.”

(148) Komisija ievāca informāciju par valsts īpašumtiesībām, kā arī formālas norādes par valdības kontroli pār valstij piederošajām bankām. Tā arī analizēja, vai kontrole tiek izmantota būtiski. Šim nolūkam Komisijai bija daļēji jāpaļaujas uz pieejamiem faktiem, jo ĶV un valstij piederošās bankas atteicās sniegt pierādījumus par lēmumu pieņemšanas procesu, uz kura pamata tika piešķirts preferenciāls aizdevums.

(149) Lai veiktu šo analīzi, Komisija vispirms pārbaudīja informāciju no valstij piederošās bankas, kas bija atbildējusi uz īpašās anketas jautājumiem.

3.4.1.2. Valstij piederošās finanšu iestādes, kas sadarbojās

(150) Tikai viena valstij piederoša banka, proti, EXIM banka, sniedza atbildes uz anketas jautājumiem.

3.4.1.3. Īpašumtiesības, formālas norādes un ĶV īstenota kontrole

(151) Pamatojoties uz informāciju, kas tika saņemta no atbildēm uz anketas jautājumiem, Komisija konstatēja, ka ĶV tieši vai netieši piederēja vairāk nekā 50 % kapitāla daļu šajā finanšu iestādē.

(152) Attiecībā uz formālām norādēm par valdības kontroli pār valstij piederošo banku, kas sadarbojās, Komisija to kvalificēja pie “galvenajām valstij piederošajām finanšu iestādēm”. Konkrēti, paziņojumā “Pagaidu noteikumi par galveno valstij piederošo finanšu iestāžu uzraudzības padomēm” (32) ir noteikts: “Šajos noteikumos minētās valstij piederošās finanšu iestādes ir valstij piederošas politikas bankas, komercbankas, finanšu aktīvu pārvaldības sabiedrības, vērtspapīru sabiedrības, apdrošināšanas sabiedrības u. c. (turpmāk – valstij piederošas finanšu iestādes), kurām Valsts padome ieceļ uzraudzības padomes.”

(153) Galveno valstij piederošo finanšu iestāžu uzraudzības padomes tiek ieceltas saskaņā ar “Pagaidu noteikumiem par galveno valstij piederošo finanšu iestāžu uzraudzības padomēm”. Pamatojoties uz minēto pagaidu noteikumu 3. un 5. pantu, Komisija konstatēja, ka uzraudzības padomes locekļus ieceļ Valsts padome un uzraudzības padome tai atskaitās; tas liecina par valsts institucionālo kontroli pār darījumdarbību, ko veic valstij piederošā banka, kura sadarbojās.

(154) Papildus šīm vispārējām norādēm Komisija izdarīja turpmāk izklāstītos konstatējumus attiecībā uz EXIM banku. EXIM banka tika izveidota un darbojas saskaņā ar Valsts padomes pieņemto Paziņojumu par Ķīnas Eksporta un importa bankas izveidošanu, kā arī EXIM bankas statūtiem. Saskaņā ar tās statūtiem valsts tieši izvirza EXIM bankas vadību. Uzraudzības padomi ieceļ Valsts padome saskaņā ar Pagaidu noteikumiem par galveno valstij piederošo finanšu iestāžu uzraudzības padomēm un citiem normatīvajiem aktiem, un tā ir pakļauta Valsts padomei.

(155) Statūtos ir arī minēts, ka EXIM bankas partijas komitejai ir vadoša un politiska kodola loma, lai nodrošinātu, ka EXIM banka īsteno liela apmēra politiskus partijas un valsts uzdevumus. Partijas administratīvā funkcija ir integrēta visos korporatīvās pārvaldības aspektos.

(156) Statūtos ir arī norādīts, ka EXIM bankas uzdevums ir atbalstīt ārējās tirdzniecības un ekonomiskās sadarbības attīstību, pārrobežu ieguldījumus, iniciatīvu “One Belt One Road”, sadarbību starptautiskās jaudas jomā un iekārtu ražošanā. Tās darbības jomā ietilpst īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumi, kuri apstiprināti un ir saskaņā ar valsts ārējās tirdzniecības politiku un politiku Go out, piemēram, eksporta kredīti, importa kredīti, aizdevumi ar ārvalstu subjektiem noslēgtiem inženierpakalpojumu līgumiem, aizdevumi ieguldījumiem ārvalstīs, Ķīnas valdības aizdevumi ārvalstu atbalstam un eksporta pircēju kredīti.

(157) Turklāt savā 2019. gada pārskatā EXIM banka norādīja, ka tā ir pilnībā īstenojusi visas galvenās politikas jomas un lēmumus, ko pieņēmusi Ķīnas Komunistiskās partijas (“ĶKP”) Centrālkomiteja un Valsts padome.

(158) Komisija arī konstatēja, ka valstij piederošās finanšu iestādes, to vidū EXIM banka, 2017. gadā ir mainījušas statūtus, lai palielinātu ĶKP lomu banku lēmumu pieņemšanā augstākajā līmenī (33).

(159) Minētie jaunie statūti paredz, ka: — direktoru padomes priekšsēdētājs ir tā pati persona, kas partijas komitejas sekretārs, — ĶKP loma ir nodrošināt un pārraudzīt ĶKP un valsts politikas un pamatnostādņu īstenošanu bankās, kā arī uzņemties vadītāja un “vārtu sarga” lomu darbinieku (arī augstākā līmeņa vadītāju) iecelšanā, — direktoru padome uzklausa partijas komitejas atzinumus par visiem svarīgajiem lēmumiem, kas jāpieņem.

(160) Šie pierādījumi liecina, ka ĶV īsteno būtisku kontroli pār minētās iestādes darbību.

(161) Komisija arī ievāca informāciju par to, vai ĶV īsteno būtisku kontroli pār EXIM bankas darbību attiecībā uz tās aizdošanas politiku un riska novērtējumu gadījumos, kad tā sniegusi aizdevumus PAF ražošanas nozarei. Šajā sakarā tika ņemti vērā šādi normatīvie dokumenti: — ĶTR Likuma par komercbankām (“Banku likums”) 34. pants, — Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 15. pants (īsteno Ķīnas Tautas banka), — Lēmums Nr. 40, — Ķīnas Banku un apdrošināšanas regulatīvās komisijas (CBIRC) īstenošanas pasākumi attiecībā uz licencēšanas administratīvajiem jautājumiem Ķīnas finansētajām komercbankām (CBIRC Rīkojums [2017] Nr. 1), — CBIRC īstenošanas pasākumi attiecībā uz licencēšanas administratīvajiem jautājumiem ārvalstu finansētajām komercbankām (CBIRC Rīkojums [2015] Nr. 4), — Administratīvie pasākumi direktoru un vadošo darbinieku kvalifikācijai banku sektora finanšu iestādēs (CBIRC [2013] Nr. 3), — Trīs gadu rīcības plāns banku un apdrošināšanas nozares korporatīvās pārvaldības uzlabošanai (2020–2022) (CBIRC, 2020. gada 28. augusts) (34), — Paziņojums par Komercbanku darbības rezultātu novērtēšanas metodi (CBIRC, 2020. gada 15. decembris), — Paziņojums par uzraudzības noteikumiem attiecībā uz banku un apdrošināšanas iestāžu lielo akcionāru rīcību (CBIRC, [2021] Nr. 43) (35).

(162) Iepazīstoties ar minētajiem normatīvajiem dokumentiem, Komisija turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ konstatēja, ka ĶTR finanšu iestādes darbojas tādā vispārējā tiesiskajā vidē, kas liek tām, pieņemot finanšu lēmumus, tos pielāgot ĶV rūpniecības politikas mērķiem.

(163) Attiecībā uz EXIM banku – tās sabiedriskās politikas pilnvaras ir noteiktas Paziņojumā par EXIM bankas izveidošanu, kā arī kā arī EXIM statūtos.

(164) Vispārīgi 34. pants Banku likumā, kas attiecas uz visām finanšu iestādēm, kuras darbojas Ķīnā, paredz, ka “komercbankas aizdošanas darījumus veic atbilstoši valsts ekonomiskās un sociālās attīstības vajadzībām, vadoties pēc valsts rūpniecības politikas”. Lai gan Banku likuma 4. pantā ir noteikts, ka “komercbankas likumā noteiktajā kārtībā veic darījumdarbību, kurā neiejaucas neviena struktūra un privātpersona. Komercbankas neatkarīgi uzņemas civiltiesisko atbildību ar visu savu juridiskās personas mantu,” izmeklēšanā tika konstatēts, ka Banku likuma 4. pants tiek piemērots, ievērojot Banku likuma 34. pantu, t. i., ja valsts noteikusi sabiedrisko politiku, tad bankas to īsteno un ievēro valsts norādījumus.

(165) Turklāt Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 15. pants paredz: “Saskaņā ar valsts politiku attiecīgie departamenti var subsidēt aizdevumu procentus ar mērķi veicināt konkrētu nozaru izaugsmi un dažu teritoriju ekonomisko attīstību.”

(166) Līdzīgi Lēmumā Nr. 40 visām finanšu iestādēm uzdots sniegt kreditēšanas atbalstu tieši “atbalstāmajiem” projektiem. Kā jau skaidrots 3.1. iedaļā un detalizētāk – 94. apsvērumā, PAF ražošanas nozares projekti ietilpst “atbalstāmo” projektu kategorijā. Tādējādi Lēmums Nr. 40 apliecina iepriekš konstatēto par Banku likumu, ka bankas īsteno valdības pilnvaras preferenciālas kreditēšanas veidā.

(167) Komisija konstatēja arī, ka CBIRC ir plašas apstiprināšanas pilnvaras attiecībā uz visiem ĶTR dibināto finanšu iestāžu (arī privātā un ārvalstu īpašumā esošu finanšu iestāžu) vadības aspektiem, piemēram (36): — visu finanšu iestāžu vadītāju iecelšanas apstiprināšana gan centrālo biroju līmenī, gan vietējo filiāļu līmenī. CBIRC apstiprinājums ir nepieciešams, lai pieņemtu darbā visus vadības līmeņa darbiniekus no augstākā līmeņa amata vietām līdz filiāļu vadītājiem, tas aptver pat ārvalstu filiālēs ieceltos vadītājus, kā arī vadītājus, kas atbild par atbalsta funkcijām (piemēram, IT vadītājus), — ļoti garš administratīvo apstiprinājumu saraksts, kas ietver apstiprinājumus filiāļu izveidei, jaunu darījumdarbības virzienu un jaunu produktu pārdošanas sākšanai, bankas statūtu maiņai, lai pārdotu vairāk nekā 5 % savu kapitāla daļu, kapitāla palielināšanai, juridiskās adreses maiņai, organizācijas formas maiņai utt.

(168) Banku likums ir juridiski saistošs. Piecgades plānu un Lēmuma Nr. 40 obligātais raksturs jau ir konstatēts 3.1. iedaļā. CBIRC normatīvo dokumentu obligātais raksturs izriet no tās banku regulatora pilnvarām. Citu dokumentu obligāto raksturu apliecina tajos ietvertās uzraudzības un novērtēšanas klauzulas.

(169) Valsts padomes Lēmumā Nr. 40 visām finanšu iestādēm uzdots sniegt kreditēšanas atbalstu tikai atbalstāmajiem projektiem un apsolīts īstenot “citus preferenciālas politikas virzienus attiecībā uz atbalstāmajiem projektiem”. Pamatojoties uz iepriekš minēto, bankām ir jāsniedz kreditēšanas atbalsts PAF ražošanas nozarei.

(170) Piemēram, ĶKP ir jāpārrauga pat privāto komercbanku lēmumi, kuriem ir jāatbilst valsts politikai. Pašlaik viens no valsts trim plašākajiem mērķiem banku pārvaldības jomā ir nostiprināt partijas vadošo lomu banku un apdrošināšanas nozarē, arī saistībā ar uzņēmumu darbības un vadības jautājumiem. Šajā sakarā CBIRC trīsgadu rīcības plānā 2020.–2022. gadam ir uzdots “turpināt īstenot garu, kas ietverts ģenerālsekretāra Sji Dzjiņpina programmatiskajā runā par finanšu sektora korporatīvās pārvaldības reformas virzību”. Turklāt plāna II iedaļā izklāstītais mērķis ir sekmēt partijas vadošās lomas dabisku iekļaušanu korporatīvajā pārvaldībā: “[M]ēs padarīsim partijas vadības integrāciju korporatīvajā pārvaldībā sistemātiskāku, standartizētāku un balstītu uz procedūrām (..). Galvenie operatīvie un pārvaldības jautājumi, pirms par tiem lemj direktoru padome vai augstākā vadība, ir jāapspriež partijas komitejā.”

(171) ĶV arī nesen ir noteikusi, ka pat finanšu iestāžu akcionāriem ir jāveicina ĶV kontroles īstenošana, izmantojot iestādes korporatīvās pārvaldības regulējumu, proti: “Banku un apdrošināšanas iestāžu lielie akcionāri atbalsta banku un apdrošināšanas iestādes neatkarīgas un stabilas korporatīvās vadības struktūras izveidē ar efektīvām pārbaudēm un atsvariem, kā arī mudina un atbalsta bankas un apdrošināšanas iestādes, lai nodrošinātu Puses vadības konstitucionālu integrāciju ar korporatīvo pārvaldību.” (37)

(172) Visbeidzot, komercbanku darbības novērtēšanas kritērijos tagad jo īpaši ir jāņem vērā tas, kā struktūras “kalpo valsts attīstības mērķiem un reālajai ekonomikai” un kā tās “apkalpo stratēģiskas un jaunas nozares” (38).

(173) Tādējādi Komisija secināja, ka ĶV izveidojusi normatīvu satvaru, kas jāievēro valstij piederošo banku, kas sadarbojās, vadītājiem un uzraugiem, ko iecēlusi ĶV un kas atskaitās ĶV. Tāpēc ĶV, lai īstenotu būtisku kontroli pār tās valstij piederošās bankas darbību, kura sadarbojās, kad tā piešķīra aizdevumus PAF ražošanas nozarei, pamatojās uz minēto normatīvo satvaru.

(174) Pamatojoties uz konkrētiem aizdevumiem, kas piešķirti izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, Komisija arī ievāca konkrētus pierādījumus par to, ka ir īstenota būtiska kontrole. Atbildēs uz anketas jautājumiem valstij piederošā banka skaidroja, ka, piešķirot konkrētos aizdevumus, tā izmanto sarežģītas kredītriska novērtēšanas politikas un modeļus (vērtējuma sistēmu). EXIM banka arī paskaidroja, ka nav nekādas politikas atšķirības attiecībā uz nozari, kurā aizņēmējs darbojas, kredīta stāvokli, kapitāla stāvokli utt., tomēr šādi faktori ietekmē kredītreitingu novērtējumu un aizņēmēja riska izmaksas. Piešķirot aizdevumus, tā var atsaukties uz attiecīgajiem plāniem un politiku, tomēr, pieņemot lēmumus par individuāliem aizdevumu projektiem, tā piemēro uz tirgu balstītu novērtējumu.

(175) Tomēr valstij piederošā banka, kas sadarbojās, atteicās sniegt konkrētus sava kredītriska novērtējuma piemērus attiecībā uz izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, pamatojoties uz to, ka pieprasītā informācija ir iekšēja un satur konfidenciālu komercinformāciju, ko nav atļauts izpaust, lai gan Komisijai bija rakstiska piekrišana no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kuri atteicās no savām konfidencialitātes tiesībām.

(176) Konkrētu pierādījumu par kredītspējas novērtējumiem nebija, tāpēc Komisija novērtēja vispārējo tiesisko vidi, kā izklāstīts iepriekš 161.–169. apsvērumā, kā arī tās valstij piederošās bankas rīcību, kura sadarbojās, saistībā ar aizdevumiem, kuri tika sniegti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Izmeklēšanā atklājās, ka šī rīcība neatbilda bankas oficiālajai nostājai, jo praksē banka nerīkojās, pamatojoties uz rūpīgiem tirgus riska novērtējumiem.

(177) Izmeklēšanas gaitā Komisija konstatēja, ka aizdevumi tika izsniegti trim izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām ar procentu likmēm, kas ir zemākas par vai tuvas Ķīnas Tautas bankas (“PBOC”) aizdevumu standarta likmei un zemākas par vai tuvas National Interbank Funding Center (“NIFC”) paziņotajai aizdevuma bāzes likmei, kas tika ieviesta 2019. gada 20. augustā (39), neatkarīgi no uzņēmumu finansiālā un kredītriska stāvokļa. Tādējādi, salīdzinot ar likmi, kas atbilst izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju riska profilam, piešķirto aizdevumu likmes bija zemākas par tirgus likmēm.

(178) Tāpēc Komisija secināja, ka ĶV īsteno būtisku kontroli pār tās valstij piederošās banku rīcību, kuras sadarbojās, attiecībā uz tās aizdošanas politiku un riska novērtējumu saistībā ar PAF ražošanas nozari.

(179) Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisija nav pierādījusi, ka valstij piederošā banka, kas sadarbojās, proti, EXIM banka, ir valsts iestāde un ka ĶV īstenoja būtisku kontroli pār EXIM banku. ĶV apgalvoja, ka ar formālām saiknēm vien nepietiek, lai pierādītu būtisku valdības kontroli un valsts iestādes pastāvēšanu. Tāpat ĶV apgalvoja, ka Komisija nav pierādījusi EXIM bankas vadības neatkarības trūkumu, apgalvojot, ka ĶV kontrolē EXIM banku tikai tad, ja tiek uzraudzīta bankas vadības un tās valdes iecelšana. Turklāt ĶV apgalvoja, ka Komisija pārmērīgi paļāvās uz Ķīnas Banku likuma 34. pantu, ko tā uzskata tikai par pamatdokumentu bez konkrētām norādēm, lai secinātu, ka EXIM vai citām finanšu iestādēm tiks piešķirtas valsts pilnvaras.

(180) Turklāt ĶV apgalvoja, ka tā nav īstenojusi būtisku kontroli pār EXIM banku un nav tai piešķīrusi valdības pilnvaras. ĶV apgalvoja, ka, lai gan Ķīnas Bankas likuma 34. pantā noteikts, ka komercbankas rīkojas “ievērojot ĶV rūpniecības politikas pamatnostādnes”, šis noteikums būtu jāuzskata par Ķīnas banku pamatprincipu. Turklāt ĶV apgalvoja, ka arī Vispārējo noteikumu par aizdevumiem 15.pants, kā arī Lēmums Nr. 40 nav obligāti, bet izmantojami tikai kā norādījumi. Visbeidzot, ĶV nepiekrita apgalvojumam, ka EXIM banka sniegusi aizdevumus ar likmēm, kas ir “zemākas par vai tuvas attiecīgajām standarta likmēm”, un apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi datus, kas pamatotu šo apgalvojumu.

(181) Komisija nepiekrita ĶV apgalvojumiem. Komisija nepaļāvās tikai uz “formālām saiknēm”, lai kvalificētu valstij piederošo EXIM banku, kas sadarbojās, kā valsts iestādi, bet arī pierādīja, ka ĶV īstenoja būtisku kontroli pār banku šādu iemeslu dēļ.

(182) Kā paskaidrots 168. apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka Ķīnas Banku likums un Lēmums Nr. 40 ir obligāti. Turklāt šīs izmeklēšanas rezultāti, kā arī Komisijas konstatējumi iepriekšējās izmeklēšanās par to pašu subsīdiju programmu neatbalstīja apgalvojumu, ka bankas, pieņemot lēmumus par aizdevumiem, neņem vērā valdības politiku un plānus. Piemēram, Komisija konstatēja, ka ražotāji eksportētāji guva labumu, saņemot preferenciālus aizdevumus ar procentu likmēm, kas bija zemākas par tirgus procentu likmēm.

(183) Izmeklēšana atklāja, ka Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 15. pants faktiski tika piemērots praksē un ka Banku likuma 4., 5. un 41. pants bija piemērojams saskaņā ar Banku likuma 34. pantu, t. i., ja valsts noteikusi sabiedrisko politiku, tad bankas to īsteno un ievēro valsts norādījumus. Banku likuma 4. un 5. pants ir daļa no I nodaļas, kas nosaka vispārīgos noteikumus, bet 34. pants ir daļa no IV nodaļas, kas nosaka aizdevumu pamatnoteikumus. No 34. panta formulējuma “komercbankas aizdošanas darījumus veic atbilstoši valsts ekonomikas attīstības un sociālās attīstības vajadzībām, ievērojot valsts rūpniecības politikas pamatnostādnes” izriet, ka šis noteikums nav pamatprincips, bet gan drīzāk tam ir obligāts raksturs, un tas sniedz skaidru norādījumu bankām ņemt vērā valsts rūpniecības politiku, veicot aizdevumu darījumus. Komisija norādīja arī, ka Valsts padomes Lēmums Nr. 40 visām finanšu iestādēm uzdod sniegt kreditēšanas atbalstu tikai veicinātajiem projektiem un apsola īstenot “citus preferenciālas politikas virzienus attiecībā uz veicinātajiem projektiem”. Lai gan minētā lēmuma 17. pantā ir arī prasīts bankām ievērot kreditēšanas principus, Komisija izmeklēšanā nespēja konstatēt, ka tas notiek praksē. Gluži pretēji, aizdevumi tika piešķirti ražotājiem eksportētājiem neatkarīgi no to finansiālā stāvokļa un kredītspējas.

(184) Turklāt attiecībā uz EXIM banku nav apstrīdams, ka tā ir politikas banka, kas tieši īsteno valdības politiku, kā tā pati to atzīst. Kā paskaidrots tās tīmekļa vietnē (40), EXIM ir valsts finansēta un valstij piederoša politikas banka, kas ir tieši pakļauta Valsts padomes vadībai un kuras mērķis cita starpā ir atbalstīt Ķīnas ārējo tirdzniecību un īstenot “globalizācijas” stratēģiju. EXIM bankas direktoru padomi (41), uzraudzības padomi (42) un augstāko izpildvaru (43) pārstāv locekļi, kas ieņem augstu amatu ĶKP un/vai pārstāv ministriju.

(185) Pamatojoties uz to, Komisija saglabā savu nostāju, ka ĶV paļāvās uz normatīvo regulējumu, lai īstenotu būtisku kontroli pār tās valstij piederošās bankas darbību, kas sadarbojās, kad tā sniedza aizdevumus PAF nozarei, kā aprakstīts iepriekš 173. apsvērumā. To ilustrē iepriekš 170. apsvērums, kurā skaidri norādīts, ka ĶV iejaucas visos svarīgākajos bankas vadības lēmumos. Tas liecina par to, ka normatīvais regulējums neatstāja bankas vadītājiem un uzraugiem nekādu rīcības brīvību attiecībā uz to, vai ievērot vai neievērot šo regulējumu attiecībā uz izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, tādējādi nostādot šīs bankas vadību atkarības stāvoklī.

(186) Visbeidzot, kā minēts 177. apsvērumā, izmeklēšanas gaitā Komisija konstatēja, ka aizdevumi tika izsniegti trim izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām ar procentu likmēm, kas ir zemākas par vai tuvas Ķīnas Tautas bankas (“PBOC”) aizdevumu standarta likmei un zemākas par vai tuvas (“NIFC”) paziņotajai aizdevuma bāzes likmei, neatkarīgi no uzņēmumu finansiālā un kredītriska stāvokļa. Tāpēc, ņemot vērā 3.4.2.3. iedaļā aprakstīto izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju riska profilu un to, ka saskaņā ar Komisijas veikto riska analīzi ražotājiem eksportētājiem būtu bijis jāsaņem zemāks kredītreitings un tādējādi tiem būtu bijis jāmaksā procentu likmes, kas ievērojami pārsniedz bezriska likmi, Komisija secināja, ka attiecīgie aizdevumi tika piešķirti par likmēm, kas ir zemākas par tirgus likmēm. Ņemot vērā datu sensitīvo raksturu, detalizētu informāciju par šiem aizdevumiem var izpaust tikai attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem.

(187) Tāpēc Komisija secināja, ka ĶV ir īstenojusi būtisku kontroli pār tās valsts īpašumā esošās banku rīcību, kuras sadarbojās, attiecībā uz tās aizdošanas politiku un riska novērtējumu saistībā ar PAF ražošanas nozari.

3.4.1.4. Secinājums par valstij piederošām finanšu iestādēm, kas sadarbojās

(188) Komisija konstatēja, ka valstij piederošā banka, kas sadarbojās, ir īstenojusi iepriekš izklāstīto tiesisko regulējumu, veicot valdības funkcijas attiecībā uz PAF ražošanas nozari. Tāpēc tā bija rīkojusies kā valsts iestāde nozīmē, kas lietota pamatregulas 2. panta b) punktā, kuru lasa saistībā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktu un saskaņā ar attiecīgo PTO judikatūru.

3.4.1.5. Valstij piederošas finanšu iestādes, kas nesadarbojās

(189) Kā jau izklāstīts iepriekš 146. apsvērumā, neviena no citām valstij piederošajām finanšu iestādēm, kas bija sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, nebija atbildējušas uz īpašās anketas jautājumiem. ĶV sniedza informāciju par to, kam pieder īpašumtiesības uz vairākām bankām, bet ne par to pārvaldības struktūru, riska novērtējumu vai piemēriem saistībā ar konkrētiem aizdevumiem PAF nozarei.

(190) Tādējādi atbilstoši 3.2.1. iedaļā izklāstītajiem secinājumiem Komisija nolēma izmantot pieejamos faktus, lai noteiktu, vai minētās valstij piederošās finanšu iestādes atzīstamas par valsts iestādēm.

(191) Iepriekšējās izmeklēšanās (44) Komisija konstatēja, ka šādas bankas, kas konkrētajā izmeklēšanā bija piešķīrušas aizdevumus izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, daļēji vai pilnībā bija valsts vai valsts juridisko personu īpašumā: Agricultural Bank of China, Bank of Beijing, Bank of China, Bank of Communications, Bank of Jiangsu, Bank of Kunlun, Bank of Nanjing, Bank of Ningbo, Bank of Qingdao, Bank of Shanghai, Bank of Tianjin, Bank of Yantai, CCB, China Bohai Bank, China CITIC Bank, China Construction Bank, China Development Bank, China Everbright Bank, China Guangfa Bank, China Industrial Bank, China Industrial International Trust Limited, China Merchants Bank, China Merchants Bank Financial Leasing Co., Ltd., China Minsheng Bank, Chongqing Rural Commercial Bank, Daye Trust Co., Ltd., Dongying Bank, EverGrowing Bank, Fudian Bank, Guangdong Development Bank, Guosen Securities Co., Hang Fung Bank, Ltd., Hangzhou Bank, Hankou Bank, Hengfeng Bank Co., Ltd., Huaxia Bank, Hubei Bank, Industrial and Commercial Bank of China (ICBC), Minsheng Securities Co. Ltd., Postal Savings Bank, Qilu Bank, Shanghai Pudong Development Bank, Shanghai Rural Commercial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Sinotruk Finance Co. Ltd. un Zheshang Bank. Tā kā nav iesniegta informācija, kurā būtu norādīts pretējais, Komisija to pašu secinājumu paturēja spēkā šajā izmeklēšanā.

(192) Izmantojot publiski pieejamu informāciju, piemēram, informāciju finanšu iestāžu tīmekļa vietnēs, gada pārskatus, informāciju, kas pieejama banku direktorijos vai internetā, Komisija konstatēja arī, ka turpmāk minētās finanšu iestādes, kuras sniegušas aizdevumus vai finanšu līzingu trim izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, pilnībā vai daļēji piederēja valstij vai valstij piederošām juridiskajām personām: Bank of Yantai 6,4 % bankas akciju pieder valstij. Huishang Bank 32,45 % pieder valstij (Anhui provinces enerģētikas grupa, Anhui provinces Guoyuan Financial Group u. c.). Nanyang Commercial Bank Banka 2016. gada 30. maijā kļuva par China Cinda Group pilnībā piederošu meitasuzņēmumu, kas pilnībā pieder ĶV.

(193) Turklāt apstākļos, kad no attiecīgajām finanšu iestādēm netika saņemta konkrēta informācija, kas liecinātu par pretējo, Komisija to pašu iemeslu dēļ, kas jau izklāstīti iepriekš 3.4.1.3. iedaļā, konstatēja, ka formālās norādes liecina par atrašanos ĶV īpašumā un tās īstenotu kontroli. Konkrēti, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, šķiet, ka to valstij piederošo finanšu iestāžu vadītājus un uzraugus, kuras nesadarbojās, ieceļ ĶV un tie atskaitās ĶV tādā pašā veidā kā to valstij piederošo banku vadītājus un uzraugus, kuras sadarbojās.

(194) Attiecībā uz būtiskas kontroles īstenošanu Komisija uzskatīja, ka konstatējumus par valstij piederošajām finanšu iestādēm, kas sadarbojās, var atzīt par reprezentatīviem arī attiecībā uz valstij piederošajām finanšu iestādēm, kas nesadarbojās. Uz tām tieši tāpat attiecas normatīvais satvars, kas analizēts iepriekš 3.4.1.3. iedaļā. Tā kā nav norāžu par pretējo, pamatojoties uz pieejamiem faktiem, secinājums par konkrētu pierādījumu trūkumu par kredītspējas novērtējumiem ir spēkā uz tām attiecas tieši tāpat kā uz valstij piederošo banku, kas sadarbojās.

(195) Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisijas argumenti nav pietiekami, lai secinātu, ka visas valstij piederošās finanšu iestādes arī ir valsts iestādes. ĶV apgalvoja, ka Komisija paļāvās uz iepriekšējām antisubsidēšanas lietām un saviem secinājumiem par valstij piederošām finanšu iestādēm un neveica katra atsevišķa gadījuma analīzi, kurā tiktu pievērsta īpaša uzmanība katras lietas īpašajiem apstākļiem un katrai finanšu iestādei. Turklāt ĶV apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi pietiekamus pierādījumus, lai noteiktu, vai pastāv būtiska kontrole pār valstij piederošām finanšu iestādēm, un ir paļāvusies tikai uz formālām saiknēm, kas veido īpašumtiesības un kontroli.

(196) Šajā saistībā Komisija atgādināja, ka, tā kā citas valstij piederošās bankas, izņemot EXIM, nesadarbojās, Komisijai bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem. Kā jau minēts anketās un ņemot vērā to, ka ĶV nesniedza nekādu jaunu informāciju, Komisija secināja, ka informācija no iepriekšējām izmeklēšanām kopā ar formālām norādēm par bankas kontroli un pašas izmeklēšanas papildu konstatējumiem attiecībā uz EXIM un banku faktisko rīcību pret ražotājiem eksportētājiem ir labākie pieejamie fakti šajā lietā. Jebkurā gadījumā uz visām bankām tieši tāpat attiecas normatīvais satvars, kas analizēts iepriekš 3.4.1.3. iedaļā. Turklāt ĶV nav sniegusi pierādījumus vai argumentus, lai atspēkotu Komisijas secinājumus attiecībā uz faktu, ka pārējās valsts īpašumā esošās bankas, kas sniedza aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, ir valsts iestādes nozīmē, kas lietota pamatregulas 2. panta b) punktā, kuru lasa saistībā ar 3. panta 1) punkta a) apakšpunkta i) punktu. Tāpēc Komisija saglabāja savu nostāju.

3.4.1.6. Secinājums par visām valstij piederošām finanšu iestādēm

(197) Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija konstatēja, ka visas valstij piederošās Ķīnas finanšu iestādes, kas bija sniegušas finansējumu trijām izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, kuras sadarbojās, ir valsts iestādes nozīmē, kas lietota pamatregulas 2. panta b) punktā, kuru lasa saistībā ar 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktu.

(198) Turklāt, pat ja valstij piederošās finanšu iestādes nebūtu uzskatāmas par valsts iestādēm, Komisija to pašu iemeslu dēļ, kas izklāstīti iepriekš 3.5.1.2. iedaļā, konstatēja, ka tās ir uzskatāmas par tādām, kam pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē ĶV ir uzticējusi vai ko tā ir norīkojusi pildīt funkcijas, kas parasti ir valdības kompetencē. Tādējādi katrā ziņā to rīcība ir saistāma ar ĶV.

3.4.1.7. Valsts pilnvarotas vai norīkotas privātas finanšu iestādes

(199) Pamatojoties uz konstatējumiem, kas tika izdarīti iepriekšējās antisubsidēšanas izmeklēšanās (45) un ko papildināja arī publiski pieejama informācija, tika uzskatīts, ka Overseas-Chinese Banking Corporation, Limited ir privātā īpašumā. Komisija analizēja, vai šai finanšu iestādei ĶV bija uzticējusi vai to norīkojusi pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē PAF ražošanas nozarē piešķirt subsīdijas.

(200) PTO Apelācijas institūcija ir atzinusi, ka “uzticēšana” notiek tad, kad valdība nodod atbildību privātai organizācijai, un “norīkošana” attiecas uz situācijām, kad valdība īsteno savu varu pār privātu organizāciju (46). Abos gadījumos valdība izmanto privātu organizāciju par pilnvaroto finansiāla ieguldījuma veikšanai, un “lielākoties ir paredzams, ka uzticēšana privātai organizācijai vai privātas organizācijas norīkošana būs saistīta ar zināmiem draudiem vai pamudinājumiem” (47). Tajā pašā laikā 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkts neļauj dalībniekiem noteikt kompensācijas pasākumus ražojumiem, ja “valdība tikai īsteno savas vispārējās regulatīvās pilnvaras” (48) vai ja valdības iejaukšanās “var vai nevar izraisīt noteiktu rezultātu, vienkārši balstoties uz konkrētajiem faktiskajiem apstākļiem un tirgus dalībnieku brīvas izvēles īstenošanu” (49). Uzticēšana vai norīkošana drīzāk nozīmē “aktīvāku valdības rīcību, nevis tikai veicināšanas pasākumus” (50).

(201) Komisija norādīja, ka ražošanas nozares normatīvais satvars, kas minēts iepriekš 161.–168. apsvērumā, attiecas uz visām finanšu iestādēm ĶTR, ieskaitot privātā īpašumā esošās finanšu iestādes. To ilustrē tas, ka Banku likums un dažādi CBIRC rīkojumi attiecas uz visām Ķīnas finansētajām un ārvalstu ieguldījumu bankām, ko pārvalda CBIRC.

(202) Turklāt lielākajai daļai aizdevumu līgumu ar privātām finanšu iestādēm bija līdzīgi nosacījumi kā līgumiem ar valstij piederošām bankām, un privāto finanšu iestāžu nodrošinātās aizdevumu likmes bija līdzīgas valstij piederošo finanšu iestāžu noteiktajām likmēm.

(203) No privātajām finanšu iestādēm netika saņemta citāda informācija, tāpēc Komisija secināja, ka attiecībā uz PAF ražošanas nozari visām finanšu iestādēm (ieskaitot privātās finanšu iestādes), kuras darbojās Ķīnā CBIRC uzraudzībā, valsts bija uzticējusi vai tās norīkojusi 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta pirmā ievilkuma nozīmē PAF ražošanas nozarē īstenot valdības politiku un sniegt aizdevumus ar p