KOMISIJAS LĒMUMS

(2009. gada 16. decembris),

ar ko nosaka pamatnostādnes Kopienas ātrās ziņošanas sistēmas “RAPEX”, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK (Direktīva par produktu vispārēju drošību) 12. pantu, vadībai un paziņošanas procedūrai, kas izveidota saskaņā ar minētās direktīvas 11. pantu

(izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 9843)

(2010/15/ES)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 3. decembra Direktīvu 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību (1) un jo īpaši tās 11. panta 1. punkta trešo daļu un tās II pielikuma 8. punktu,

apspriedusies ar padomdevēju komiteju, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK 15. pantu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Šā lēmuma pielikumā ir izklāstītas pamatnostādnes Kopienas ātrās paziņošanas sistēmas “RAPEX”, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK 12. pantu, vadībai un paziņošanas procedūrai, kas izveidota saskaņā ar minētās direktīvas 11. pantu.

2. pants

Lēmumu 2004/418/EK atceļ.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

(1) OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.

(2) OV L 151, 30.4.2004., 83. lpp.

(3) OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp.

PIELIKUMS

Pamatnostādnes, ar ko nosaka Kopienas ātrās ziņošanas sistēmas “RAPEX”, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK (direktīva par produktu vispārēju drošību) 12. pantu, vadību un paziņošanas procedūru, kas izveidota saskaņā ar minētās direktīvas 11. pantu

SATURA RĀDĪTĀJS

I DAĻA – Pamatnostādņu statuss un adresāti

1. Pamatnostādņu statuss, mērķi un aktualizācija

1.1. Statuss

1.2. Mērķi

1.3. Aktualizēšana

2. Pamatnostādņu adresāti

II DAĻA – Kopienas ātrās ziņošanas sistēma “RAPEX”, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas par produktu vispārēju drošību 12. pantu

1. Ievads

1.1. RAPEX mērķi

1.2. RAPEX sistēmas sastāvdaļas

2. RAPEX ziņošanas kritēriji

2.1. Patēriņa preces

2.1.1. Produkti, uz kuriem attiecas RAPEX sistēma

2.1.2. Produkti, uz kuriem RAPEX sistēma neattiecas

2.2. Pasākumi

2.2.1. Pasākumu kategorijas

2.2.2. Pasākumu veidi

2.2.3. Obligātie pasākumi, ko ierosina iestādes, kas veic ārējās robežas kontroli

2.2.4. Vispārpiemērojamo obligāto pasākumu izslēgšana

2.2.5. Paziņojumu sniegšanas laiks

2.2.6. Paziņotājas iestādes

2.2.7. RAPEX sistēmas paziņojums attiecībā uz uzņēmumu paziņojumiem

2.3. Nopietns risks

2.3.1. Nopietns risks

2.3.2. Riska novērtēšanas metode

2.3.3. Vērtēšanas iestāde

2.3.4. Riska novērtēšana uzņēmumu paziņojumos

2.4. Pārrobežu ietekme

2.4.1. Starptautisks notikums

2.4.2. Vietējs notikums

3. Paziņojumi

3.1. Paziņojumu veidi

3.1.1. RAPEX paziņojumi

3.1.2. Paziņojumi informācijai

3.2. Paziņojumu saturs

3.2.1. Datu pilnīgums

3.2.2. Datu apjoms

3.2.3. Datu aktualizācija

3.2.4. Atbildība par nosūtīto informāciju

3.3. Konfidencialitāte

3.3.1. Informācijas izpaušana kā vispārējs noteikums

3.3.2. Izņēmumi no vispārējā noteikuma

3.3.3. Lūgums par konfidencialitātes ievērošanu

3.3.4. Rīcība ar paziņojumiem, attiecībā uz kuriem jāievēro konfidencialitāte

3.3.5. Lūguma par konfidencialitātes ievērošanu atsaukums

3.4. Komisijas veiktā paziņojumu izskatīšana

3.4.1. Pareizība

3.4.2. Pilnīgums

3.4.3. Pieprasījumi pēc papildu informācijas

3.4.4. Izpēte

3.5. Paziņojumu apstiprināšana un izplatīšana

3.5.1. Paziņojumu apstiprināšana un izplatīšana

3.5.2. Tādu paziņojumu apstiprināšana, kas attiecas uz drošības aspektiem, kuri tiek apspriesti ES līmenī

3.6. Komisijas izsūtītā informācija par bīstamiem produktiem

3.7. Kontrole, kuru veic saistībā ar paziņojumiem

3.7.1. Kontrole, kuru veic saistībā ar dažādiem paziņojumu veidiem

3.7.2. Kontroles mērķi

3.7.3. Kontroles metodes

3.8. Paziņojuma galīga izņemšana no RAPEX programmatūras

3.8.1. Gadījumi, kuros paziņojumus var izņemt no RAPEX sistēmas

3.8.2. Pieprasītāja dalībvalsts

3.8.3. Pieprasījuma saturs

3.8.4. Lēmums par paziņojuma izņemšanu no sistēmas

3.9. RAPEX paziņojuma pagaidu izņemšana no RAPEX tīmekļa vietnes

3.9.1. Gadījumi, kuros paziņojumus var uz laiku izņemt no RAPEX sistēmas

3.9.2. Pieprasītāja dalībvalsts

3.9.3. Pieprasījuma saturs

3.9.4. Lēmums par paziņojuma izņemšanu no sistēmas

3.9.5. Paziņojuma atkārota publicēšana

3.10. RAPEX paziņojumu iesniegšanas termiņi

3.10.1. Termiņi

3.10.2. Ārkārtējas situācijas

4. Atbildes

4.1. Paziņošana par kontroles pasākumiem

4.2. Atbilžu saturs

4.2.1. Sniegtie dati

4.2.2. Atbilžu pilnīgums

4.2.3. Apstiprināto atbilžu aktualizācija

4.2.4. Atbildība par atbildēm

4.3. Konfidencialitāte

4.4. Komisijas veiktā atbilžu izskatīšana

4.4.1. Pareizība un pilnīgums

4.4.2. Pieprasījums pēc papildu informācijas

4.5. Atbilžu apstiprināšana un izplatīšana

4.6. Atbildes pilnīga izņemšana no RAPEX programmatūras

4.7. Atbilžu sniegšanas termiņi

5. RAPEX tīklu darbība

5.1. RAPEX kontaktpunkti

5.1.1. Organizācija

5.1.2. Uzdevumi

5.2. ES un valstu līmenī izveidotie RAPEX tīkli

5.2.1. RAPEX kontaktpunktu tīkls

5.2.2. Valstu līmenī izveidotie RAPEX tīkli

5.3. Saziņas līdzekļi, praktiskie un tehniskie noteikumi RAPEX darbības nodrošināšanai

5.3.1. Valodas

5.3.2. RAPEX tiešsaistes programmatūra

5.3.3. RAPEX darbība ārpus parastā darba laika

III DAĻA – Paziņošanas procedūra, kas noteikta saskaņā ar Direktīvas par produktu vispārēju drošību 11. pantu

1. Vispārējas ziņas un mērķi

2. Paziņošanas kritēriji

3. Paziņojumi

4. Atbildes

5. Praktiskie un tehniskie noteikumi

IV DAĻA – Papildinājumi

1. Paziņojuma standartveidlapa

2. Atbildes veidlapa

3. Termiņi, kurus ievēro dalībvalstis

4. Termiņi, kurus ievēro Komisija

5. Pamatnostādnes patēriņa preču radītā riska novērtējumam

I DAĻA

PAMATNOSTĀDŅU STATUSS UN ADRESĀTI

1. Pamatnostādņu statuss, mērķi un aktualizācija

1.1. Statuss

“Pamatnostādnes Kopienas ātrās ziņošanas sistēmai RAPEX, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK (Direktīva par produktu vispārēju drošību) 12. pantu, vadībai un paziņošanas procedūrai, kas izveidota saskaņā ar minētās direktīvas 11. pantu” (“pamatnostādnes”) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 3. decembra Direktīvas 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību (1) (“DPVD”) 11. panta 1. punktu un II pielikuma 8. punktu ir pieņēmusi Komisija (2), kurai palīdz padomdevēja komiteja, ko veido dalībvalstu pārstāvji un kas izveidota saskaņā ar DPVD 15. panta 3. punktu.

DPVD II pielikuma 8. punktā ir teikts: “Komisija saskaņā ar 15. panta 3. punktā paredzēto procedūru izstrādā un regulāri aktualizē pamatnostādnes par RAPEX sistēmas vadību, ko veic Komisija un dalībvalstis”. Turklāt DPVD 11. panta 1. punktā ir noteikts, ka RAPEX paziņošanas procedūras vajadzībām izveidotās pamatnostādnes regulē arī dažādus aspektus paziņošanas procedūrā, kas izveidota saskaņā ar DPVD 11. pantu. Tāpēc pamatnostādnes regulē RAPEX paziņošanas procedūru, kas izveidota saskaņā ar DPVD 12. pantu, kā arī paziņošanas procedūru, kas izveidota saskaņā ar DPVD 11. pantu.

Pamatnostādnes ir patstāvīgs dokuments, kas regulē saskaņā ar DPVD 12. pantu izveidoto RAPEX paziņošanas procedūru. Šī procedūra attiecas uz preventīviem un ierobežojošiem pasākumiem, ko veic attiecībā uz patēriņa precēm, kuras rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai. Tomēr pamatnostādņu struktūra un saturs vajadzības gadījumā ļauj tās atbilstoši pielāgot, iekļaujot tajās noteikumus, kuri attiecas uz paziņošanas procedūru, kas noteikta saskaņā ar 22. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Regulā (EK) Nr. 765/2008, ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz ražojumu tirdzniecību un atceļ Regulu (EEK) Nr. 339/93 (3).

Dalībvalstis (4), kandidātvalstis, kā arī trešās valstis un starptautiskās organizācijas, kurām ir piešķirta piekļuve RAPEX sistēmai (ievērojot DPVD 12. panta 4. punktā noteiktos nosacījumus), piedalās sistēmas darbībā saskaņā ar DPVD un pamatnostādņu noteikumiem.

1.2. Mērķi

DPVD paredz, ka jāveido pamatnostādnes, lai noteiktu vienkāršus un skaidrus kritērijus un praktiskus noteikumus, kas atvieglotu paziņošanas mehānismu darbību, kuri izveidoti saskaņā ar DPVD 11. un 12. pantu. Pamatnostādņu mērķi ir šādi:

— precizēt abu paziņošanas mehānismu darbības jomu;

— norādīt ziņošanas kritērijus, kas piemērojami abiem paziņošanas mehānismiem;

— noteikt saskaņā ar abiem paziņošanas mehānismiem nosūtīto paziņojumu un atbilžu saturu, jo īpaši to, kādi dati ir vajadzīgi un kādas veidlapas jāizmanto;

— noteikt pasākumus, kas jāveic dalībvalstīm, saņemot paziņojumu, un sniedzamās informācijas veidu;

— aprakstīt to, kā Komisija rīkojas ar paziņojumiem un atbildēm;

— noteikt termiņus dažāda veida rīcībai, kas tiek veikta saskaņā ar abiem paziņošanas mehānismiem;

— izklāstīt to, kas praktiski un tehniski jāveic Komisijas un dalībvalsts līmenī, lai paziņošanas mehānismu izmantošana būtu produktīva un efektīva;

— noteikt riska novērtēšanas metodi un jo īpaši kritērijus nopietna riska noteikšanai.

1.3. Aktualizēšana

Komisija saskaņā ar konsultāciju procedūru regulāri aktualizēs pamatnostādnes, ņemot vērā gūto pieredzi un jaunākās tendences preču drošuma jomā.

2. Pamatnostādņu adresāti

Pamatnostādnes ir adresētas visām dalībvalstu iestādēm, kas darbojas patēriņa preču drošuma jomā un ir iesaistītas RAPEX tīklā, tostarp tirgus uzraudzības iestādēm, kas ir atbildīgas par patēriņa preču atbilstības pārraudzību drošības prasībām, un iestādēm, kuras atbild par ārējās robežas kontroli.

Komisija izmanto pamatnostādnes kā atsauces dokumentu, lai pārvaldītu RAPEX sistēmu, kas izveidota saskaņā ar DPVD 12. pantu, un paziņošanas procedūru, kas izveidota saskaņā ar DPVD 11. pantu.

II DAĻA

KOPIENAS ĀTRĀS ZIŅOŠANAS SISTĒMA “RAPEX”, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR DIREKTĪVAS PAR PRODUKTU VISPĀRĒJU DROŠĪBU 12. PANTU

1. Ievads

1.1. RAPEX mērķi

Saskaņā ar DPVD 12. pantu ir izveidota Kopienas ātrās ziņošanas sistēma (“RAPEX”).

RAPEX sistēma tika izveidota, lai:

— starp dalībvalstīm un Komisiju nodrošinātu informācijas apmaiņas ātras darbības mehānismu par preventīviem un ierobežojošiem pasākumiem, kurus veic attiecībā uz patēriņa precēm, kas rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai;

— informētu dalībvalstis un Komisiju par secinājumiem, ko dalībvalstu iestādes guvušas kontroles pasākumu rezultātā, kas uzsākti saskaņā ar RAPEX sniegto informāciju.

RAPEX sistēmai ir liela nozīme preču drošības jomā; tā papildina citu rīcību, kas tiek veikta gan valstu, gan Eiropas līmenī, lai nodrošinātu augstu patērētāju drošības līmeni Eiropas Savienībā.

RAPEX dati palīdz:

— novērst un ierobežot bīstamu preču piegādi patērētājiem;

— pārraudzīt dalībvalstīs veiktās tirgus uzraudzības un izpildes darbību efektivitāti un atbilstīgumu;

— noteikt vajadzības un nodrošināt pamatu rīcībai ES līmenī;

— sekmēt EK preču drošības prasību konsekventu izpildi un tādējādi iekšējā tirgus netraucētu darbību.

1.2. RAPEX sistēmas sastāvdaļas

RAPEX sistēmu veido vairāki cits citu papildinoši elementi, kas ir būtiski svarīgi tā produktīvai un efektīvai darbībai. Svarīgākie elementi ir šādi:

— tiesiskais pamats, kas regulē sistēmas darbību (t. i., DPVD un pamatnostādnes);

— tiešsaistes programmatūra (“RAPEX programmatūra”), kas ļauj dalībvalstīm un Komisijai ātri veikt informācijas apmaiņu, izmantojot tīmeklī balstītu platformu;

— RAPEX kontaktpunktu tīkls, kuru veido vienotie RAPEX kontaktpunkti, kas ir atbildīgi par RAPEX darbības nodrošināšanu visās dalībvalstīs;

— visās dalībvalstīs izveidotie valsts RAPEX tīkli, kuros ir iekļauts RAPEX kontaktpunkts un visas iestādes, kas ir iesaistītas patēriņa preču drošības garantēšanā;

— Komisijas RAPEX grupa par DPVD atbildīgajā Komisijas struktūrvienībā, kura izskata un apstiprina ar RAPEX starpniecību iesniegtos dokumentus, kā arī uztur un nodrošina RAPEX sistēmas pareizu darbību;

— RAPEX tīmekļa vietne (5), kas nodrošina RAPEX paziņojumu kopsavilkumus DPVD 16. panta 1. punkta piemērošanas vajadzībām;

— RAPEX publikācijas, tādas kā RAPEX statistika, RAPEX gada pārskats un citi reklāmas materiāli.

2. RAPEX ziņošanas kritēriji

RAPEX sistēma, kas ir izveidota saskaņā ar DPVD 12. pantu, attiecas uz pasākumiem, kuri novērš, ierobežo vai izvirza īpašus nosacījumus tādu patēriņa preču pārdošanai un izmantošanai, kuras rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai.

Saskaņā ar DPVD dalībvalstu līdzdalība RAPEX sistēmā ir obligāta, un tāpēc dalībvalstīm ir juridisks pienākums sniegt paziņojumu Komisijai, ja ir atbilstība šādiem četriem ziņošanas kritērijiem:

— produkts ir patēriņa prece;

— produktam tiek piemēroti pasākumi, kas novērš, ierobežo vai izvirza īpašus nosacījumus to iespējamai pārdošanai vai izmantošanai (“preventīvi un ierobežojoši pasākumi”);

— produkts rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai;

— nopietnajam riskam ir pārrobežu ietekme.

2.1. Patēriņa preces

2.1.1. Produkti, uz kuriem attiecas RAPEX sistēma

Saskaņā ar DPVD 2. panta a) apakšpunktu RAPEX sistēmā patēriņa preces ir:

— “patērētājiem paredzēti produkti” – produkti, kas ir izstrādāti un ražoti patērētājiem, un darīti tiem pieejami;

— “migrējoši produkti” – profesionāļiem ražoti produkti, kurus tomēr loģiski prognozējamos apstākļos, iespējams, lietos arī patērētājs. Tie ir profesionāļiem ražoti produkti, kas ir pieejami arī patērētājiem, kuri tos var iegādāties un darbināt bez speciālām zināšanām un apmācības, piemēram, profesionāļiem izstrādāta un ražota urbjmašīna, slīpripa un zāģgalds, ko piedāvā arī patēriņa tirgū (t. i., patērētāji šīs preces var viegli iegādāties veikalos un darbināt tās patstāvīgi bez speciālas apmācības).

Gan patērētājiem paredzētie, gan migrējošie produkti var tikt nodoti patērētājiem bez maksas, patērētāji tos var iegādāties un tie var tikt nodrošināti patērētājiem saistībā ar pakalpojumu. RAPEX sistēma ir attiecināma uz visām trim situācijām.

Produkti, kas tiek nodrošināti patērētājiem saistībā ar pakalpojumu, iekļauj:

— patērētājiem promnešanai piedāvātus produktus, kas tiek izmantoti ārpus pakalpojuma sniedzēja objekta, tādus kā automobiļi un zāles pļāvēji, ko izīrē vai iznomā nomas punktos, un tetovēšanas krāsas un implanti (kas nav pieskaitāmi pie medicīnas ierīcēm), kurus pakalpojumu sniedzējs implantē patērētāja ādā;

— produktus, kurus izmanto pakalpojumu sniedzēja objektā, ja vien patērētāji paši aktīvi darbina produktu (piemēram, iedarbina mašīnu, var to pēc izvēles apstādināt, ietekmēt tās darbību, lietošanas laikā mainot mašīnas stāvokli vai darbības intensitāti). Šādu produktu piemēri ir sauļošanās salonos vai sporta centros izmantotās sauļošanās gultas. Patērētājiem šie produkti jālieto aktīvi un lielā mērā jākontrolē to darbība. Produktu pasīvu izmantošanu, piemēram, šampūna lietošanu, ja personas matus ar to mazgā frizieris, vai pasažieri izmanto autobusu, neuzskata par patērētāju veiktu produkta izmantošanu.

Turpretī iekārtas, ko izmanto vai darbina pakalpojuma sniedzējs, lai sniegtu pakalpojumu, piemēram, iekārtas, kurās patērētāji pārvietojas vai ceļo un kuras darbina pakalpojuma sniedzējs, neietilpst RAPEX darbības jomā, tāpēc par šādiem produktiem ar sistēmas starpniecību ziņot nevar.

2.1.2. Produkti, uz kuriem RAPEX sistēma neattiecas

RAPEX neattiecas uz:

1) produktiem, kas nav iekļauti DPVD 2. panta a) punktā noteiktajā “produkta” definīcijā: — produkti, kas izstrādāti un ražoti, un darīti pieejami tikai profesionāļiem un ko patērētāji loģiski paredzamos apstākļos visdrīzāk nelietos (“produkti profesionāļiem”); — lietoti produkti, kas tiek piedāvāti kā antīkas lietas vai kā produkti, kas pirms lietošanas jālabo vai jāatjauno, ja piegādātājs skaidri par to informē personu, kurai tas produktu šim mērķim piegādā;

2) produktiem, uz kuriem attiecina īpašus un līdzvērtīgus paziņošanas mehānismus, kas noteikti citos ES tiesību aktos: — pārtika un dzīvnieku barība, uz kuru attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (6); — zāles, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (7), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm (8); — medicīnas ierīces, uz kurām attiecas Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (9); — in vitro diagnostikas medicīnas ierīces, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 27. oktobra Direktīva 98/79/EK par medicīnas ierīcēm, ko lieto in vitro diagnostikā (10); — aktīvas implantējamas medicīnas ierīces, uz kurām attiecas Padomes 1990. gada 20. jūnija Direktīva 90/385/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aktīvām implantējamām medicīnas ierīcēm (11).

2.2. Pasākumi

2.2.1. Pasākumu kategorijas

Paziņošanas pienākums, kas jāievēro saskaņā ar RAPEX sistēmu, attiecas uz visu kategoriju preventīvajiem un ierobežojošajiem pasākumiem, kurus veic saistībā ar tādu patēriņa preču tirdzniecību un izmantošanu, kas rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai. DPVD 8. panta 1. punkta b)-f) apakšpunktā ir sniegts to dažādu kategoriju pasākumu saraksts, par kuriem jāziņo saskaņā ar RAPEX, ieskaitot šādus pasākumus:

— produkta marķēšana ar atbilstošiem brīdinājumiem par iespējamajiem riskiem;

— tādu noteikumu izvirzīšana, kuri jāievēro, pirms produkts tiek tirgots;

— patērētāju brīdināšana par riskiem, kurus produkts var radīt noteiktām personām;

— pagaidu aizliegums piegādāt produktu, piedāvāt tā piegādi vai izstādīt produktu;

— aizliegums produktu tirgot un veikt jebkurus ar to saistītus pasākumus;

— produkta izņemšana no tirgus;

— produkta atsaukšana no patērētājiem;

— no tirgus izņemto vai no patērētājiem atsaukto produktu iznīcināšana.

RAPEX sistēmā “izņemšana” nozīmē tikai tādus pasākumus, kuru mērķis ir novērst bīstamā produkta izplatīšanu, izstādīšanu un piedāvāšanu patērētājiem, turpretim “atsaukšana” nozīmē tikai tādus pasākumus, kuru mērķis ir panākt, lai bīstamie produkti, kurus ražotājs vai izplatītājs jau ir darījis patērētājiem pieejamus, tiktu atdoti atpakaļ.

2.2.2. Pasākumu veidi

Preventīvus un ierobežojošus pasākumus attiecībā uz bīstamiem produktiem var veikt vai nu pēc tā ražotāja vai izplatītāja iniciatīvas, kurš produktu ir laidis/izplatījis tirgū (“brīvprātīgie pasākumi”), vai arī pēc tās iestādes rīkojuma, kas dalībvalstī pārrauga produktu atbilstību drošības prasībām (“obligātie pasākumi”).

RAPEX sistēmā obligātos un brīvprātīgos pasākumus definē šādi:

— obligātie pasākumi ir: pasākumi, ko noteikušas vai izlēmušas noteikt dalībvalstu iestādes, bieži vien administratīvu lēmumu veidā, kuri uzliek ražotājam vai izplatītājam pienākumu veikt preventīvu vai ierobežojošu rīcību attiecībā uz konkrētu produktu, ko tas ir darījis pieejamu tirgū;

— brīvprātīgie pasākumi ir: — ražotāja vai izplatītāja brīvprātīgi noteikti preventīvi un ierobežojoši pasākumi, t. i., pasākumi, kas veikti, neiesaistoties dalībvalsts iestādei. Par produktiem, kas rada nopietnu risku, un ar tiem saistītajiem ražotāja vai izplatītāja ierosinātajiem preventīvajiem vai ierobežojošajiem pasākumiem nekavējoties jāziņo dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ievērojot DVPD 5. panta 3. punktā noteikto paziņošanas mehānismu; — dalībvalstu iestāžu ieteikumi un vienošanās, kas noslēgtas ar ražotājiem un izplatītājiem. Tās var būt arī vienošanās, kas nav noformētas rakstiski un kuru rezultātā ražotāji un izplatītāji veic preventīvu vai ierobežojošu rīcību attiecībā uz produktiem, kas rada nopietnu risku un kurus tie darījuši pieejamus tirgū.

Saskaņā ar DPVD 12. panta 1. punktu ar RAPEX starpniecību jāziņo gan par obligātajiem, gan brīvprātīgajiem pasākumiem.

2.2.3. Obligātie pasākumi, ko ierosina iestādes, kas veic ārējās robežas kontroli

Par ārējās robežkontroles iestāžu noteiktajiem pasākumiem, kuri novērš tādas patēriņa preces tirdzniecību ES tirgū, kas rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai (piemēram, lēmumi par importa pārtraukšanu uz ES robežas), jāziņo Komisijai ar RAPEX starpniecību tādā pašā veidā kā par pasākumiem, ko nosaka tirgus uzraudzības iestādes, kas ierobežo produkta laišanu tirgū vai izmantošanu.

2.2.4. Vispārpiemērojamo obligāto pasākumu izslēgšana

Par valsts līmenī pieņemtiem vispārpiemērojamiem tiesību aktiem, kuru mērķis ir novērst un ierobežot vienas vai vairāku vispārīgi aprakstītu patēriņa preču kategoriju tirdzniecību un izmantošanu tāpēc, ka tā(-ās) rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai, nav jāziņo Komisijai ar RAPEX sistēmas starpniecību. Par visiem šādiem valsts pasākumiem, kuri attiecas tikai uz vispārīgi noteiktām produktu kategorijām, tādām kā visi produkti kopumā vai visi produkti, kas kalpo vienam mērķim, un nevis uz produktiem (vai to kategorijām), ko identificē pēc to zīmola, īpašā izskata, ražotāja, tirgotāja, modeļa nosaukuma vai numura utt., ziņo Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un informācijas sabiedrības pakalpojumu jomā (12).

2.2.5. Paziņojumu sniegšanas laiks

Saskaņā ar DPVD 12. panta 1. punktu dalībvalstīm nekavējoties ar RAPEX sistēmas starpniecību jāziņo Komisijai par preventīvajiem un ierobežojošajiem pasākumiem. Šis noteikums attiecas kā uz obligātajiem, tā brīvprātīgajiem pasākumiem, kaut arī paziņošanas laiks ir atšķirīgs.

— Obligātie pasākumi Par šiem pasākumiem ar RAPEX starpniecību ziņo tūlīt pēc tam, kad ir noteikti pasākumi vai pieņemts lēmums par pasākumu noteikšanu, pat tad, ja valsts līmenī tos var pārsūdzēt vai tie jau ir pārsūdzēti, vai uz tiem attiecas publicēšanas prasības. Šī pieeja atbilst RAPEX mērķim, t. i., nodrošināt ātru informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju, lai novērstu tādu produktu piegādi vai izmantošanu, kuri rada nopietnu veselības vai drošības risku patērētājam.

— Brīvprātīgie pasākumi Saskaņā ar DPVD 5. panta 3. punktu ražotājiem un izplatītājiem ir pienākums informēt dalībvalsts kompetentās iestādes par brīvprātīgu rīcību un pasākumiem, kas veikti, lai novērstu to produktu radīto risku patērētājiem, kurus viņi darījuši pieejamus tirgū (“uzņēmuma paziņojums”). Dalībvalsts iestāde, kas saņēmusi šādu uzņēmuma paziņojumu, izmanto šo informāciju kā pamatu RAPEX paziņojumam (ja ir atbilstība visiem 12. panta 1. punktā noteiktajiem RAPEX ziņošanas kritērijiem) un nosūta to nekavējoties pēc tam, kad saņemts uzņēmuma paziņojums. Ja, vienojoties starp ražotāju vai izplatītāju un dalībvalsts iestādi vai pamatojoties uz iestādes ieteikumu ražotājam vai izplatītājam, tiek noteikti brīvprātīgi pasākumi, RAPEX paziņojumu sniedz tūlīt pēc tam, kad šāda vienošanās ir noslēgta vai ieteikumi pieņemti.

Lai nodrošinātu RAPEX paziņošanas pienākuma kopīgu piemērošanu, pamatnostādņu 3. papildinājumā ir noteikti konkrēti termiņi, kuros jāsniedz paziņojumi Komisijai, izmantojot RAPEX (13).

2.2.6. Paziņotājas iestādes

Gan par obligātajiem, gan brīvprātīgajiem pasākumiem ar RAPEX starpniecību ziņo valsts RAPEX kontaktpunkts, kas ir atbildīgs par visu attiecīgās valsts nosūtīto informāciju ar šīs sistēmas starpniecību (14).

2.2.7. RAPEX sistēmas paziņojums attiecībā uz uzņēmumu paziņojumiem

DPVD 5. panta 3. punktā ražotājiem un izplatītājiem noteikts pienākums paziņot informāciju par bīstamu produktu (vienlaicīgi) kompetentajām iestādēm visās dalībvalstīs, kurās bīstamais produkts bijis darīts pieejams. Šī paziņojuma sniegšanas nosacījumi un detalizēta informācija par to ir sniegta DPVD I pielikumā.

Šajos gadījumos pienākums sniegt RAPEX paziņojumu attiecas uz visām dalībvalstīm, kas ir saņēmušas uzņēmuma paziņojumu. Tomēr, lai vienkāršotu DPVD 12. panta 1. punkta piemērošanu praksē un izvairītos no RAPEX paziņojumu nevajadzīgas dublēšanas, dalībvalstis ir vienojušās par to, ka RAPEX paziņojumu sniedz tikai tā dalībvalsts, kurā ražotājs/izplatītājs, kas sniedzis paziņojumu, ir reģistrēts (“galvenā dalībvalsts”). Tiklīdz RAPEX paziņojums ir apstiprināts un Komisija to ir izplatījusi ar sistēmas starpniecību, citām dalībvalstīm (īpaši tām, kuras arī ir saņēmušas uzņēmuma paziņojumu) jāreaģē uz RAPEX paziņojumu.

Ja galvenā dalībvalsts nesniedz RAPEX paziņojumu līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā norādītajiem termiņiem un neinformē Komisiju un citas dalībvalstis par kavēšanās iemeslu, paziņojumu ar RAPEX sistēmas starpniecību var sniegt jebkura cita dalībvalsts, kas ir saņēmusi attiecīgo uzņēmuma paziņojumu.

2.3. Nopietns risks

2.3.1. Nopietns risks

Pirms dalībvalsts iestāde izlemj sniegt RAPEX paziņojumu, tā vienmēr veic atbilstošu riska novērtējumu, lai izvērtētu, vai produkts, par ko jāziņo, rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai un vai tādējādi ir atbilstība kādam no RAPEX sistēmas ziņošanas kritērijiem.

Tā kā RAPEX sistēma nav paredzēta informācijas apmaiņai par produktiem, kas nerada nopietnu risku, saskaņā ar DPVD 12. pantu paziņojumus par pasākumiem, kurus veic saistībā ar šādiem produktiem, nevar nosūtīt ar RAPEX sistēmas starpniecību.

2.3.2. Riska novērtēšanas metode

Pamatnostādņu 5. papildinājumā ir izklāstīta riska novērtēšanas metode, kas jāizmanto dalībvalsts iestādēm, lai novērtētu patēriņa preču radīto riska līmeni patērētāju veselībai un drošībai un lai izlemtu, vai ir vajadzīgs RAPEX paziņojums.

2.3.3. Vērtēšanas iestāde

Riska vērtēšanu vienmēr veic tā dalībvalsts iestāde, kas vai nu ir veikusi izmeklēšanu un īstenojusi atbilstošus pasākumus, vai arī pārraudzījusi ražotāja vai izplatītāja veikto brīvprātīgo rīcību attiecībā uz bīstamo produktu.

Pirms RAPEX paziņojums tiek nosūtīts Komisijai, RAPEX kontaktpunkts vienmēr pārbauda dalībvalsts iestādes veikto riska novērtējumu (kurš jāiekļauj paziņojumā). Kontaktpunktā, sazinoties ar atbildīgo iestādi, tiek atrisinātas jebkuras neskaidrības, pirms paziņojums tiek nosūtīts ar RAPEX sistēmas starpniecību.

2.3.4. Riska novērtēšana uzņēmumu paziņojumos

Paziņojumos par bīstamām patēriņa precēm, kurus ražotāji un izplatītāji saskaņā ar DPVD 5. panta 3. punktu sniedz dalībvalstu kompetentajām iestādēm, jāiekļauj sīks riska apraksts. Valstu iestādes, kas saņem šādus paziņojumus, izskata to saturu un analizē sniegto riska novērtējumu. Ja, pamatojoties uz sniegto informāciju un neatkarīgu riska novērtējumu, dalībvalsts iestāde izlemj, ka paziņotais produkts rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai, RAPEX paziņojumu nekavējoties nosūta Komisijai (DPVD 12. panta 1. punkta ceturtā daļa).

Ražotāju un izplatītāju veiktie riska novērtējumi dalībvalstu iestādēm nav saistoši. Tāpēc dalībvalsts iestādes secinājumi par riska novērtējumu var nesakrist ar secinājumiem uzņēmuma paziņojumā.

2.4. Pārrobežu ietekme

2.4.1. Starptautisks notikums

Saskaņā ar DPVD 12. pantu dalībvalsts sniedz RAPEX paziņojumu tikai tad, ja tā uzskata, ka bīstamā produkta radīto risku sekas izpaužas vai var izpausties aiz valsts robežām (“pārrobežu ietekme” vai “starptautisks notikums”).

Ņemot vērā produktu brīvu apriti iekšējā tirgū un to, ka produktus ieved Eiropas Savienībā pa dažādiem izplatīšanas kanāliem un ka patērētāji pērk produktus, uzturoties ārvalstīs un ar interneta starpniecību, valstu iestādēm ir ieteicams interpretēt pārrobežu ietekmi diezgan plaši. Tāpēc RAPEX paziņojumu sniedz šādos gadījumos:

— ja nevar izslēgt to, ka bīstamais produkts ir pārdots patērētājiem vairāk nekā vienā ES dalībvalstī, vai

— ja nevar izslēgt to, ka bīstams produkts ir pārdots patērētājiem ar interneta starpniecību, vai

— ja produkta izcelsme ir trešā valstī, un tas varētu būt ievests Eiropas Savienībā pa vairākiem izplatīšanas kanāliem.

2.4.2. Vietējs notikums

Par pasākumiem attiecībā uz produktu, kas rada tādu nopietnu risku, kuram var būt tikai vietēja ietekme (“vietējs notikums”), ar RAPEX sistēmas starpniecību neziņo. Tas attiecas uz gadījumiem, kad dalībvalsts iestādei ir pamats uzskatīt, ka produkts (nekādā veidā) nav ticis un netiks darīts pieejams patērētājiem citās dalībvalstīs, piemēram, uz pasākumiem, kas veikti attiecībā uz vietēju produktu, kuru ražo un izplata tikai vienā dalībvalstī.

Paziņojums par vietēju notikumu tomēr jāsniedz Komisijai, bet tas jādara saskaņā ar DPVD 11. pantu un tikai tad, ja attiecīgā informācija par produkta drošību var būt būtiska citām dalībvalstīm, jo īpaši informācija par pasākumiem, kas noteikti, reaģējot uz jauna veida risku, par kuru vēl nav ziņots, jauna veida risku, kuru izraisa produktu kombinācija vai jauns bīstama produkta tips vai kategorija (DPVD 12. panta 1. punkta otrā daļa).

3. Paziņojumi

3.1. Paziņojumu veidi

3.1.1. RAPEX paziņojumi

Ir divu veidu RAPEX paziņojumi, t. i., “12. panta paziņojums” un “12. panta paziņojums, kurā prasīta nekavējoša rīcība”.

— Ja ir atbilstība visiem DPVD 12. pantā norādītajiem RAPEX ziņošanas kritērijiem (sk. pamatnostādņu II daļas 2. nodaļu), dalībvalsts sagatavo un sniedz Komisijai RAPEX paziņojumu, kas RAPEX programmatūrā tiek klasificēts kā “12. panta paziņojums”.

— Ja ir atbilstība visiem RAPEX ziņošanas kritērijiem un turklāt produkts rada risku, kas apdraud dzīvību, un/vai ir bijuši letāli nelaimes gadījumi, un citos gadījumos, kad RAPEX paziņojums liek visām dalībvalstīm veikt steidzamu rīcību, paziņotāja dalībvalsts sagatavo un sniedz Komisijai RAPEX paziņojumu, kas RAPEX programmatūrā tiek klasificēts kā “12. panta paziņojums, kurā prasīta nekavējoša rīcība”.

Pirms RAPEX paziņojuma nosūtīšanas Komisijai, paziņotājas dalībvalsts RAPEX kontaktpunkts pārbauda tā atbilstību visiem RAPEX ziņošanas kritērijiem un to, vai paziņojums, izmantojot RAPEX programmatūru, ir nosūtāms kā “12. panta paziņojums” vai “12. panta paziņojums, kurā prasīta nekavējoša rīcība”.

3.1.2. Paziņojumi informācijai

Ja paziņojumu nevar nosūtīt ar sistēmas starpniecību kā RAPEX paziņojumu, kontaktpunkts var pieņemt lēmumu izmantot RAPEX programmatūru, lai nosūtītu attiecīgo informāciju informatīvām vajadzībām. Šādus paziņojumus RAPEX programmatūrā klasificē kā “paziņojumi informācijai” un tos var nosūtīt šādos gadījumos:

a) ja ir atbilstība visiem DPVD 12. pantā norādītajiem RAPEX ziņošanas kritērijiem, bet paziņojumā nav iekļauta visa citām dalībvalstīm vajadzīgā informācija (galvenokārt par produkta identifikāciju un izplatīšanas kanāliem), lai nodrošinātu turpmāko kontroli (15) saistībā ar šādu paziņojumu. Piemērs tam, kādus paziņojumus var izplatīt ar RAPEX programmatūras starpniecību kā “paziņojumus informācijai”, ir paziņojums, kurā nav norādīts produkta nosaukums, zīmols un attēls, neļaujot attiecīgo produktu pareizi identificēt un atšķirt no citiem tās pašas kategorijas vai veida produktiem, kas ir pieejami tirgū. To, vai paziņojumā ir pietiekami daudz informācijas, lai citas dalībvalstis varētu nodrošināt kontroli, vērtē katrā gadījumā atsevišķi;

b) ja dalībvalsts zina to, ka ES tirgū pieejama patēriņa prece rada ievērojamu risku patērētāju veselībai un drošībai, bet ražotājs vai izplatītājs vēl nav veicis preventīvos un ierobežojošos pasākumus vai dalībvalsts iestāde tos nav noteikusi vai izlēmusi noteikt (DPVD 12. panta 1. punkta ceturtā daļa). Ja informācija par šādu produktu tiek izplatīta ar RAPEX programmatūras starpniecību, pirms pasākumi ir veikti, paziņotāja dalībvalsts informē Komisiju (cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā norādītajiem termiņiem) par galīgo lēmumu attiecībā uz paziņoto produktu (galvenokārt par to, kāda veida preventīvi vai ierobežojoši pasākumi tika veikti vai kāpēc šādi pasākumi netika veikti);

c) ja dalībvalsts izlemj ziņot par preventīvajiem un ierobežojošajiem pasākumiem, kas veikti attiecībā uz patēriņa preci, kuras radītajam nopietnajam riskam patērētāju veselībai un drošībai ir tikai vietēja ietekme (“vietējs notikums”). Ja tomēr, kā paskaidrots 2. nodaļas 4. iedaļas 2. punktā, paziņojumā par “vietēju notikumu” ir iekļauta tāda informācija par produkta drošību, kas var būt būtiska citām dalībvalstīm, tas jāsūta saskaņā ar DPVD 11. pantu;

d) ja paziņojums attiecas uz patēriņa preci, kuras drošības aspekti (īpaši rika līmenis patērētāju veselībai un drošībai) tiek apspriesti ES līmenī, lai nodrošinātu dalībvalstu kopīgu pieeju riska novērtēšanai un/vai izpildes darbībām (16);

e) ja nevar skaidri izlemt par atbilstību vienam vai vairākiem RAPEX ziņošanas kritērijiem, bet paziņojumā ir iekļauta tāda informācija par produkta drošību, kas var būt būtiska citām dalībvalstīm. Piemērs tam, kādus paziņojumus var izplatīt ar RAPEX programmatūras starpniecību kā “paziņojumus informācijai”, ir paziņojums par produktu, kuru nevar viennozīmīgi klasificēt kā patēriņa preci, tomēr paziņojumā ir informācija par jauna veida risku patērētāju veselībai un drošībai.

Nosūtot “paziņojumu informācijai”, RAPEX kontaktpunkts skaidri norāda, kāpēc tas tiek darīts.

3.2. Paziņojumu saturs

3.2.1. Datu pilnīgums

Paziņojumiem vajadzētu būt pēc iespējas pilnīgiem. Paziņojuma standartveidlapa ir iekļauta pamatnostādņu I papildinājumā. Visas paziņojuma veidlapas ailes jāaizpilda, norādot vajadzīgos datus. Ja vajadzīgā informācija, sniedzot paziņojumu, nav pieejama, paziņotāja dalībvalsts izdara atbilstošu atzīmi veidlapā un sniedz paskaidrojumu. Tiklīdz trūkstošā informācija ir pieejama, paziņotāja dalībvalsts paziņojumu precizē. Komisija izskata precizēto paziņojumu, pirms tas tiek apstiprināts un izplatīts ar sistēmas starpniecību.

RAPEX kontaktpunkti visām valstu iestādēm, kas piedalās RAPEX tīkla darbībā, sniedz norādījumus par paziņojuma standartveidlapas aizpildīšanai vajadzīgo datu apjomu. Tas palīdz nodrošināt, lai šo iestāžu sniegtā informācija RAPEX kontaktpunktiem būtu pareiza un pilnīga.

Dalībvalstīm jāievēro noteiktie termiņi, un tās nedrīkst kavēties sniegt RAPEX paziņojumu par tādu produktu, kas rada ļoti nopietnu vai dzīvībai bīstamu risku patērētāju veselībai un drošībai, tikai tā iemesla dēļ, ka daļa no pamatnostādnēs prasītās informācijas vēl nav pieejama.

Pirms paziņojuma sniegšanas, kontaktpunktā pārbauda (lai novērstu nevajadzīgu dublēšanu), vai cita dalībvalsts jau nav ziņojusi par attiecīgo produktu ar programmatūras starpniecību. Ja par produktu jau ir ziņots, netiek veidots jauns paziņojums, bet kontaktpunkts reaģē uz jau esošo paziņojumu un sniedz jebkādu papildu informāciju, kas var būt būtiska citu dalībvalstu iestādēm, piemēram, transportlīdzekļu identifikācijas numuri, importētāju un izplatītāju detalizēts saraksts, papildu pārbaudes pārskati utt.

3.2.2. Datu apjoms

Paziņojumos, kurus ar RAPEX starpniecību nosūta Komisijai, ir šāda veida dati:

— informācija, kas ļauj identificēt paziņoto produktu, t. i., produkta kategorija, produkta nosaukums, zīmols, modelis un/vai tipa numurs, svītrkods, partijas vai sērijas numurs, muitas kods, produkta un iepakojuma apraksts, kuram pievienoti produkta, iepakojuma un marķējuma attēli. Produkta sīka un precīza identifikācija ir viens no galvenajiem elementiem, lai veiktu tirgus uzraudzību un izpildes darbības, jo tā ļauj valstu iestādēm identificēt paziņoto produktu, atšķirt to no citiem tāda paša vai līdzīga veida vai kategorijas produktiem, kas ir pieejami tirgū, un atklāt to tirgū un veikt atbilstošos pasākumus vai vienoties par tiem;

— informācija, pēc kuras var noteikt produkta izcelsmi, t. i., izcelsmes valsts, ražotāja un eksportētāju nosaukums, adrese un kontaktinformācija, piemēram, tālruņa numurs un elektroniskā pasta adrese. Dalībvalstis jo īpaši sniedz visu pieejamo informāciju par tiem ražotājiem un eksportētājiem trešajās valstīs, kuri cieši sadarbojas ar ES produktu drošības jomā. Tādējādi Komisija regulāri informē RAPEX kontaktpunktus par jaunākajām pārmaiņām šajā jomā. Veidlapai, ja iespējams, pievieno arī šādus dokumentus: pasūtījumu kopijas, pirkuma līgumi, rēķini, nosūtīšanas dokumenti, muitas deklarācijas utt. Sīka informācija par trešo valstu ražotājiem ļauj Komisijai veicināt efektīvākas izpildes darbības šajās valstīs un ļauj samazināt uz ES eksportēto bīstamo preču skaitu;

— informācija par drošības prasībām, kas piemērojamas paziņotajam produktam, tostarp atbilstošo tiesību aktu un standartu atsauces numurs un nosaukums;

— paziņotā produkta radītā riska apraksts, ieskaitot laboratorisko vai vizuālo pārbaužu rezultātu aprakstus, testēšanas pārskatus un sertifikātus, kas apliecina, ka paziņotais produkts neatbilst drošības prasībām, pilns riska novērtējums ar secinājumiem un informāciju par nelaimes gadījumiem vai notikumiem;

— informācija par piegādes ķēdēm, ar kuru starpniecību paziņotais produkts tiek izplatīts dalībvalstīs un jo īpaši informācija par galamērķa valstīm kopā ar informāciju par importētājiem un arī, ja iespējams, par paziņotā produkta izplatītājiem;

— informācija par veiktajiem pasākumiem, jo īpaši to veidu (obligāts vai brīvprātīgs), kategoriju (piemēram, izņemšana no tirgus, atsaukšana no patērētājiem), darbības jomu (piemēram, valsts mēroga, vietējs), spēkā stāšanās dienu un ilgumu (piemēram, beztermiņa, pagaidu);

— norāde par to, vai paziņojums, tā daļa un/vai pievienotais(-ie) dokuments(-i) ir konfidenciāls(-i). Lūgumi par konfidencialitātes ievērošanu vienmēr tiek pamatoti, skaidri norādot šāda lūguma iemeslus.

Dalībvalstīm ir ieteicams iegūt un sniegt informāciju par piegādes ķēdēm, ar kuru starpniecību paziņotais produkts tiek izplatīts tajās valstīs ārpus ES, kuras cieši sadarbojas ar ES produktu drošības jomā.

3.2.3. Datu aktualizācija

Paziņotāja dalībvalsts informē Komisiju (cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā norādītajiem termiņiem) par jebkādām pārmaiņām, kuru dēļ jāgroza ar RAPEX programmatūras starpniecību nosūtītais paziņojums. Jo īpaši dalībvalstis informē Komisiju par jebkādām izmaiņām (piemēram, pēc pārsūdzības kārtībā pieņemta tiesas nolēmuma) attiecībā uz paziņoto pasākumu statusu, riska novērtējumu un jauniem lēmumiem par konfidencialitāti.

Komisija izskata paziņotājas dalībvalsts sniegto informāciju un aktualizē attiecīgo informāciju RAPEX programmatūrā un vajadzības gadījumā RAPEX tīmekļa vietnē.

3.2.4. Atbildība par nosūtīto informāciju

DPVD II pielikuma 10. punktā ir noteikts, ka “paziņojumu sniegusī dalībvalsts ir atbildīga par paziņojumā ietverto informāciju”.

Paziņotājas dalībvalsts RAPEX kontaktpunkts un valsts atbildīgā iestāde nodrošina, ka ar RAPEX starpniecību sniegtās ziņas, jo īpaši produkta un riska apraksti, ir precīzi, tā lai šie produkti netiktu sajaukti ar līdzīgiem tās pašas kategorijas vai veida produktiem, kas ir pieejami ES tirgū.

RAPEX kontaktpunkts un paziņošanas procedūrā iesaistītā iestāde (piemēram, veicot paziņotā produkta riska novērtējumu vai sniedzot informāciju par izplatīšanas kanāliem) uzņemas atbildību par informāciju, kas tiek sniegta ar RAPEX starpniecību. RAPEX kontaktpunkts pārbauda un apstiprina visus no iestādēm saņemtos paziņojumus, pirms tie tiek nosūtīti tālāk Komisijai.

Jebkāda Komisijas veikta rīcība, piemēram, paziņojumu izskatīšana, apstiprināšana un izplatīšana ar RAPEX programmatūras starpniecību un to publicēšana RAPEX vietnē, nenozīmē, ka tā uzņemas atbildību par nosūtīto informāciju, par kuru arī turpmāk ir atbildīga paziņotāja dalībvalsts.

3.3. Konfidencialitāte

3.3.1. Informācijas izpaušana kā vispārējs noteikums

Saskaņā ar DPVD 16. panta 1. punktu sabiedrībai ir tiesības saņemt informāciju par bīstamiem produktiem, kas rada risku viņu veselībai un drošībai. Lai izpildītu šo pienākumu, Komisija RAPEX tīmekļa vietnē publicē pārskatus par jauniem RAPEX paziņojumiem (t. i., “12. panta paziņojumiem” un “12. panta paziņojumiem, kuros prasīta nekavējoša rīcība”). Dalībvalstis rīkojas tāpat un attiecīgajās valsts valodās sniedz sabiedrībai informāciju par produktiem, kas patērētājiem rada nopietnu risku, un par pasākumiem, kuri tiek veikti šā riska novēršanai. Šādu informāciju var izplatīt internetā, papīra formātā un ar elektronisko plašsaziņas līdzekļu starpniecību, utt.

Sabiedrībai pieejamā informācija ir RAPEX paziņojuma kopsavilkums, un tajā ir iekļautas tikai DPVD 16. pantā norādītās ziņas, t. i., produkta identifikācija un informācija par riskiem un veiktajiem pasākumiem šo risku novēršanai vai ierobežošanai. Komisija un dalībvalstis neizpauž sabiedrībai visus paziņojumus, jo īpaši neizpauž detalizētos risku aprakstus ar testēšanas pārskatiem un sertifikātiem vai detalizētos izplatīšanas kanālu sarakstus, jo daļa no šīs informācijas pēc savas būtības ir konfidenciāla (profesionālais noslēpums) un tā ir jāaizsargā.

3.3.2. Izņēmumi no vispārējā noteikuma

DPVD 16. panta 1. punkta pirmajā daļā ir noteikts, ka informācija jāizpauž sabiedrībai “neskarot ierobežojumus, kas vajadzīgi kontroles un izpētes darbā”, savukārt minētā punkta otrajā daļā ir prasīts, lai Komisija un dalībvalstis “neizpauž […] informāciju, kas pēc būtības un attiecīgi pamatotos gadījumos ir dienesta noslēpums, izņemot informāciju, kura attiecas uz produktu drošību un kura, ja apstākļi to prasa, jādara zināma sabiedrībai, lai aizsargātu patērētāju veselību un drošību”.

Ievērojot šos noteikumus, dalībvalstis un Komisija nedrīkst izpaust sabiedrībai nekādu informāciju attiecībā uz bīstamu produktu, par kuru ir ziņots ar RAPEX programmatūras starpniecību, ja šāda informācijas atklāšana kaitētu tiesvedības, uzraudzības un izmeklēšanas darbībai vai dienesta noslēpuma aizsardzībai, izņemot informāciju, kas attiecas uz tām produktu drošības īpašībām, kas jāpublisko, ja apstākļi to prasa, lai aizsargātu patērētāju veselību un drošību.

3.3.3. Lūgums par konfidencialitātes ievērošanu

Paziņotāja dalībvalsts var lūgt ievērot konfidencialitāti attiecībā uz paziņojumu. Šādā lūgumā skaidri norāda to/tās paziņojuma daļu(-as), kas jāsaglabā konfidenciālas.

Turklāt katram lūgumam par konfidencialitātes ievērošanu pievieno pamatojumu, kurā ir skaidri norādīti iemesli, kā tas noteikts DPVD 16. panta 1. un 2. punktā.

Lūgumus par konfidencialitātes ievērošanu izskata Komisija. Komisija pārbauda to, vai lūgums ir pilnīgs (t. i., vai tajā ir noteikts, kuras veidlapas daļas ir konfidenciālas, un vai ir norādīts pamatojums) un pamatots (t. i., vai tas atbilst DPVD noteikumiem un pamatnostādnēm). Apspriedusies ar attiecīgo RAPEX kontaktpunktu, Komisija pieņem lēmumu par lūguma derīgumu.

3.3.4. Rīcība ar paziņojumiem, attiecībā uz kuriem jāievēro konfidencialitāte

DPVD 16. panta 2. punktā ir noteikts, ka “dienesta noslēpumu glabāšana neliedz izplatīt kompetentajām iestādēm attiecīgu informāciju, lai nodrošinātu tirgus kontroles un uzraudzības darbību efektivitāti”. Paziņojumus, kas ir daļēji vai pilnīgi konfidenciāli, izskata Komisija, un pēc tam, kad tie ir apstiprināti un izplatīti ar RAPEX programmatūras starpniecību, dalībvalstīs uz tiem attiecina parastos kontroles pasākumus. Konfidencialitāte, kas attiecas uz paziņojumu vai kādām tā daļām, nav šķērslis paziņojuma apstrādei un izplatīšanai valstu kompetentajām iestādēm ar RAPEX starpniecību.

Vienīgā nozīmīgā atšķirība apstrādes un kontroles procedūrās ir tā, ka Komisija un dalībvalstis nedrīkst sabiedrībai izpaust jebkādas paziņojuma daļas, kas ir konfidenciālas. Šīs daļas jāpatur konfidenciālas, un tāpēc tās nedrīkst publicēt nekādā veidā un formā. Tās dalībvalstu iestādes, kas ar RAPEX starpniecību saņem konfidenciālu informāciju, veicot savas darbības, nodrošina tās aizsardzību.

3.3.5. Lūguma par konfidencialitātes ievērošanu atsaukums

Paziņotāja dalībvalsts atsauc savu lūgumu ievērot konfidencialitāti nekavējoties, tiklīdz šīs dalībvalsts iestādei kļūst zināms, ka šāda lūguma pamatojums ir zaudējis spēku. Saņemot šādu lūgumu no paziņotājas dalībvalsts, Komisija informē visas dalībvalstis par konfidencialitātes atsaukumu.

RAPEX paziņojumu, attiecībā uz kuru vairs nav jāievēro pilnīga vai daļēja konfidencialitāte, dara pieejamu sabiedrībai saskaņā ar “vispārējiem noteikumiem”, ko piemēro RAPEX paziņojumiem.

3.4. Komisijas veiktā paziņojumu izskatīšana

Komisija pārbauda visus ar RAPEX programmatūras starpniecību saņemtos paziņojumus, lai nodrošinātu, ka tie ir pareizi un pilnīgi, pirms tā nosūta šos paziņojumus dalībvalstīm.

3.4.1. Pareizība

Izvērtējot paziņojuma pareizību, Komisija jo īpaši pārbauda, vai:

— paziņojums atbilst visām būtiskajām prasībām, kas norādītas DPVD un pamatnostādnēs;

— par paziņoto produktu nav ziņots jau iepriekš (lai novērstu nevajadzīgu dublēšanu);

— paziņojums, ko sniedzis paziņotājas dalībvalsts RAPEX kontaktpunkts, ir klasificēts saskaņā ar pamatnostādņu 3. nodaļas 1. iedaļā noteiktajiem kritērijiem;

— sniegtā informācija (īpaši riska apraksts) atbilst piemērojamajiem tiesību aktiem par produktu drošību un attiecīgajiem standartiem;

— izmantota pareizā paziņošanas procedūra.

3.4.2. Pilnīgums

Ja paziņojums ir atzīts par pareizu, Komisija pārbauda, vai tas ir pilnīgs. Atskaites punkti ir pamatnostādņu 3. nodaļas 2. iedaļas 1. un 2. punkts. Īpaša uzmanība tiek pievērsta tām paziņojuma daļām, kuras attiecas uz produkta identifikāciju, riska aprakstu, pasākumiem, izsekojamību un izplatīšanas kanāliem.

Tā kā Komisija nav pilnvarota veikt paziņotā produkta riska novērtējumu, pārbaudot tikai to, vai novērtējums ir iekļauts sniegtajā paziņojumā, paziņotāja dalībvalsts vienmēr sniedz izsmeļošu riska aprakstu, iekļaujot tajā visus pamatnostādņu 3. nodaļas 2. iedaļas 2. punktā uzskaitītos elementus.

3.4.3. Pieprasījumi pēc papildu informācijas

Ja izskatīšanas laikā Komisijai rodas jautājumi attiecībā uz paziņojumu, tā var apturēt paziņojuma apstiprināšanu un pieprasīt no paziņotājas dalībvalsts papildu informāciju vai precizējumu. Paziņotāja dalībvalsts sniedz šo papildu informāciju līdz termiņam, kas norādīts Komisijas pieprasījumā par informācijas sniegšanu.

3.4.4. Izpēte

Vajadzības gadījumā Komisija var veikt izpēti, lai novērtētu produkta drošību. Šādu izpēti var veikt jo īpaši tad, ja ir nopietnas šaubas par riskiem, ko rada produkts, par kuru ziņots ar RAPEX programmatūras starpniecību. Šīs šaubas var rasties, Komisijai izskatot paziņojumu, vai tās Komisijai var darīt zināmas dalībvalsts (piemēram, ar atbildes starpniecību) vai arī trešā puse (piemēram, ražotājs).

Veicot šādu izpēti, Komisija jo īpaši var:

— pieprasīt jebkurai dalībvalstij sniegt informāciju vai precizējumu;

— pieprasīt izpētāmā produkta neatkarīgu riska novērtējumu un neatkarīgu testēšanu (laboratorijā vai vizuāli);

— apspriesties ar zinātniskajām komitejām, Kopīgo pētniecības centru vai jebkuru citu iestādi, kas ir specializējusies patēriņa preču drošības jomā;

— sasaukt DPVD komitejas, patērētāju drošības tīkla un/vai RAPEX kontaktpunktu sanāksmes, kā arī apspriesties ar attiecīgajām darba grupām, lai pārrunātu izpētes gaitu.

Ja izpēte attiecas uz produktu, par kuru ir ziņots ar RAPEX programmatūras starpniecību, Komisija var apturēt paziņojuma apstiprināšanu vai, ja šāds paziņojums jau ir apstiprināts un izplatīts ar RAPEX programmatūras starpniecību, uz laiku izņemt publicēto pārskatu no RAPEX tīmekļa vietnes. Pēc izpētes un atkarībā no tās rezultātiem, Komisija (vajadzības gadījumā apspriedusies ar paziņotāju dalībvalsti) jo īpaši var apstiprināt un ar RAPEX starpniecību izplatīt iepriekš apturēto paziņojumu, paturēt apstiprināto paziņojumu programmatūrā (ar jebkādiem grozījumiem) vai pilnīgi izņemt paziņojumu no programmatūras.

Komisija informē visas dalībvalstis par:

— lēmumu uzsākt izpēti, skaidri norādot lēmuma iemeslus;

— lēmumu beigt izpēti, norādot secinājumus un grozījumus (ja tādi ir) paziņojumā(-os), kura(-u) izpēte tiek veikta; un

— visiem būtiskajiem rezultātiem, kas gūti izpētes gaitā.

3.5. Paziņojumu apstiprināšana un izplatīšana

3.5.1. Paziņojumu apstiprināšana un izplatīšana

Komisija līdz pamatnostādņu 4. papildinājumā norādītajiem termiņiem apstiprina un ar RAPEX programmatūras starpniecību izplata (“apstiprināšana”) visus paziņojumus, kas izskatīšanas gaitā ir novērtēti kā pareizi un pilnīgi.

Ja izskatīšanas gaitā paziņotājai dalībvalstij ir nosūtīts pieprasījums pēc papildu informācijas vai precizējuma (kuram vajadzības gadījumā seko atgādinājums), Komisija var pieņemt šādus lēmumus:

— ja pieprasītā papildu informācija vai precizējums ir sniegts, Komisija paziņojumu izskata atkārtoti un apstiprina, vajadzības gadījumā mainot tā klasifikāciju (piemēram, no “paziņojums informācijai” uz “12. panta paziņojums”)

— ja pieprasītā papildu informācija vai precizējums līdz norādītajam termiņam nav sniegts vai ir nepietiekams, Komisija pieņem lēmumu, pamatojoties uz sniegto informāciju, un atkarībā no apstākļiem var vai nu apstiprināt paziņojumu pēc tam, kad mainīta tā klasifikācija (piemēram, no “12. panta paziņojums” uz “paziņojums informācijai”), vai nolemt to neapstiprināt.

3.5.2. Tādu paziņojumu apstiprināšana, kas attiecas uz drošības aspektiem, kuri tiek apspriesti ES līmenī

Kad dalībvalstis ir vienojušās par kopīgu pieeju riska novērtēšanai un/vai izpildes darbībām, atkarībā no apstākļiem un dalībvalstu viedokļiem Komisija jo īpaši var:

— saglabāt attiecīgos paziņojumus RAPEX programmatūrā; vai

— mainīt RAPEX programmatūrā glabāto paziņojumu klasifikācijas; vai

— izņemt paziņojumus no RAPEX programmatūras (17).

3.6. Komisijas izsūtītā informācija par bīstamiem produktiem

DPVD II pielikuma 9. punktā ir teikts: “Komisija var informēt valstu kontaktpunktus par produktiem, kas rada nopietnu risku un tiek importēti vai eksportēti no Kopienas un Eiropas Ekonomikas zona”.

Komisija var nosūtīt dalībvalstīm informāciju par bīstamām nepārtikas patēriņa precēm, kuru izcelsmes valstis ir Eiropas Savienībā un ārpus Eiropas Savienības un kuras saskaņā ar pieejamo informāciju var būt ES tirgū. Tas galvenokārt attiecas uz informāciju, ko Komisija saņem no trešām valstīm, starptautiskām organizācijām, uzņēmumiem vai citām ātrās reaģēšanas sistēmām.

Komisija pēc iespējas izvērtē datu pareizību un pilnīgumu, pirms tie tiek nosūtīti dalībvalstīm. Tomēr Komisija var veikt tikai provizoriskas pārbaudes un nevar uzņemties juridisku atbildību par nosūtītās informācijas pareizību, jo juridisku un tehnisku iemeslu dēļ tā nevar veikt pilnu riska novērtējumu vai veikt izpildes darbību.

3.7. Kontrole, kuru veic saistībā ar paziņojumiem

3.7.1. Kontrole, kuru veic saistībā ar dažādiem paziņojumu veidiem

Dalībvalstis nodrošina atbilstošu kontroli saistībā ar RAPEX paziņojumiem (t. i., “12. panta paziņojumi” un “12. panta paziņojumi, kuros prasīta nekavējoša rīcība”) un Komisijas nosūtīto informāciju par bīstamiem produktiem (3. nodaļas 6. iedaļa), cik ātri vien iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā noteiktajiem termiņiem.

Saistībā ar paziņojumiem informācijas nolūkos īpaša kontrole nav vajadzīga. Šajos paziņojumos bieži vien nav vajadzīgo datu, lai veiktu produktīvu un efektīvu izpildes darbību attiecībā uz paziņoto produktu (piemēram, paziņotais produkts un/vai pasākumi nav pietiekami precīzi identificēti). Tomēr dalībvalstīm ir ieteicams nodrošināt kontroli saistībā ar šādiem paziņojumiem, ja paziņotais produkts attiecīgajā tirgū varētu būt darīts pieejams patērētājiem un produkts ir pietiekami labi identificēts, lai varētu veikt pasākumus.

3.7.2. Kontroles mērķi

Saņemot paziņojumu, dalībvalsts izskata paziņojumā sniegto informāciju un veic atbilstošus pasākumus, lai:

— noteiktu, vai produkts ticis tirgots tās teritorijā;

— novērtētu to, kādi preventīvi vai ierobežojoši pasākumi jāveic attiecībā uz tirgū atklāto paziņoto produktu, ņemot vērā paziņotājas dalībvalsts veiktos pasākumus un jebkādus īpašus apstākļus, kuri var pamatot dažādus pasākumu veidus vai atteikšanos no rīcības;

— vajadzības gadījumā veiktu riska papildu novērtēšanu un paziņotā produkta pārbaudi;

— apkopotu jebkādu papildu informāciju, kas var būt būtiska citām dalībvalstīm (piemēram, informācija par paziņotā produkta izplatīšanas kanāliem citās dalībvalstīs).

3.7.3. Kontroles metodes

Lai nodrošinātu produktīvu un efektīvu kontroli, valstu iestādēm vajadzētu izmantot labākajai praksei atbilstošas kontroles metodes, tostarp šādas:

— Pārbaudes veikšana tirgū. Valstu iestādes organizē regulāras (plānotas un izlases veida) pārbaudes tirgū, lai noskaidrotu, vai patēriņa preces, par kurām ziņots ar RAPEX programmatūras starpniecību, ir pieejamas patērētājiem.

— Sadarbība ar uzņēmēju asociācijām. Valstu iestādes regulāri sniedz uzņēmēju asociācijām pārskatus par jaunākajiem paziņojumiem un interesējas par to, vai to dalībnieki ir ražojuši vai izplatījuši kādus no paziņotajiem produktiem. Valstu iestādes sniedz uzņēmumiem tikai paziņojumu kopsavilkumus, tādus kā RAPEX vietnē publicētos nedēļas pārskatus. Trešajām pusēm nedrīkst sūtīt visu paziņojumu, jo konkrēta informācija (piemēram, precīzs riska apraksts vai informācija par izplatīšanas kanāliem) bieži ir konfidenciāla un aizsargājama.

— RAPEX datu publikācija internetā vai elektroniskajos un papīra formāta plašsaziņas līdzekļos. Valstu iestādes regulāri savās tīmekļa vietnēs un/vai, izmantojot citus plašsaziņas līdzekļus, pievērš patērētāju un uzņēmēju uzmanību patēriņa precēm, par kurām ziņots ar RAPEX starpniecību. Šādā veidā publicēta informācija ļauj patērētājiem pārbaudīt, vai viņiem pieder bīstami produkti un vai viņi tos izmanto, un bieži nodrošina iestādei derīgu atgriezenisko informāciju.

Valstu iestādēm vienlaicīgi vajadzētu izmantot dažādas kontroles metodes un nevajadzētu aprobežoties tikai ar vienu metodi.

Dalībvalsts, kurā ir reģistrēts paziņotā produkta ražotājs, pārstāvis vai importētājs (“galvenā dalībvalsts”), jo īpaši nodrošina atbilstošu kontroli saistībā ar paziņojumiem, kas izplatīti ar RAPEX programmatūras starpniecību. Bieži vien “galvenajai dalībvalstij” ir labākas juridiskas un tehniskas iespējas iegūt informāciju par paziņoto gadījumu, un tas ļauj citām dalībvalstīm veikt efektīvu kontroli.

3.8. Paziņojuma galīga izņemšana no RAPEX programmatūras

Ar RAPEX sistēmas starpniecību izplatītie paziņojumi tiek glabāti sistēmā neierobežotu laiku. Šajā nodaļā norādīti gadījumi, kuros Komisija tomēr var galīgi izņemt paziņojumu no programmatūras.

3.8.1. Gadījumi, kuros paziņojumus var izņemt no RAPEX sistēmas

— Ir pierādījumi par to, ka nav atbilstības vienam vai vairākiem RAPEX ziņošanas kritērijiem (18), un tāpēc RAPEX paziņojums nav pamatots. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad ir noskaidrots, ka sākotnējais riska novērtējums bijis veikts nepareizi un paziņotais produkts nerada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai. Tas arī attiecas uz gadījumiem, kad paziņotie pasākumi ir veiksmīgi apstrīdēti tiesā vai cita veida procedūrā un ir zaudējuši pamatojumu.

— Attiecībā uz produktu, par kuru ir ziņots ar RAPEX programmatūras starpniecību (informācijai), nav veikti pasākumi, pirms lēmuma pieņemšanas par pasākumu noteikšanu vai rīcību (19).

— Apspriedušās ES līmenī, dalībvalstis vienojas, ka nav lietderīgi veikt informācijas apmaiņu par konkrētiem drošības aspektiem, par kuriem ir ziņots ar RAPEX programmatūras starpniecību (20).

— Ir pierādījumi par to, ka produkti, uz kuriem attiecas paziņojums, vairs netiek tirgoti tirgū un visi eksemplāri, kas ir darīti pieejami patērētājiem, jau ir izņemti no tirgus un atsaukti no patērētājiem visās dalībvalstīs.

Paziņojuma izņemšanu nevar pieprasīt, pamatojoties uz to, ka paziņotajā produktā ir veiktas vajadzīgās izmaiņas, lai nodrošinātu tā atbilstību visām piemērojamām drošības prasībām, ja vien netiek sniegti pierādījumi par to, ka visi bīstamie produkti (eksemplāri), kas darīti pieejami patērētājiem, ir izņemti no tirgus un atsaukti visās dalībvalstīs un vairs netiek tirgoti.

3.8.2. Pieprasītāja dalībvalsts

Komisija var izņemt paziņojumu no RAPEX programmatūras tikai pēc paziņotājas dalībvalsts izteikta pieprasījuma, jo šī valsts uzņemas pilnu atbildību par informāciju, kas tiek nosūtīta ar sistēmas starpniecību. Tomēr citām dalībvalstīm ir ieteicams ziņot Komisijai par jebkādiem faktiem, kas var pamatot paziņojuma izņemšanu no sistēmas.

3.8.3. Pieprasījuma saturs

Katram pieprasījumam par paziņojuma izņemšanu no sistēmas pievieno pamatojumu, kurā norādīti iemesli, un visus pieejamos dokumentus, kas apliecina šos iemeslus. Komisija izskata katru pieprasījumu un pārbauda pamatojumu un jo īpaši apliecinošos dokumentus. Pirms lēmuma pieņemšanas, Komisija var pieprasīt papildu informāciju, precizējumu vai atzinumu no paziņotājas dalībvalsts un/vai citām dalībvalstīm.

3.8.4. Lēmums par paziņojuma izņemšanu no sistēmas

Ja Komisija, ņemot vērā sniegto pamatojumu, izlemj izņemt paziņojumu no RAPEX programmatūras, tā izņem paziņojumu no:

— RAPEX programmatūras (vai dara to citā veidā neredzamu visiem sistēmas lietotājiem);

— RAPEX tīmekļa vietnes (vajadzības gadījumā).

Komisija par paziņojuma izņemšanu informē visas dalībvalstis, izmantojot elektronisko pastu vai citā tikpat efektīvā veidā, un vajadzības gadījumā arī sabiedrību, publicējot labojumu RAPEX tīmekļa vietnē.

3.9. RAPEX paziņojuma pagaidu izņemšana no RAPEX tīmekļa vietnes

3.9.1. Gadījumi, kuros paziņojumus var uz laiku izņemt no RAPEX sistēmas

Pamatotos gadījumos Komisija var uz laiku izņemt RAPEX paziņojumu no RAPEX tīmekļa vietnes, īpaši ja paziņotājai dalībvalstij ir aizdomas, ka paziņojumā sniegtais riska novērtējums ir veikts nepareizi un tādējādi paziņotais produkts var arī neradīt nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai. Paziņojumu var uz laiku izņemt no RAPEX tīmekļa vietnes līdz brīdim, kad ir precizēts paziņotā produkta riska novērtējums, kas viesa šaubas.

3.9.2. Pieprasītāja dalībvalsts

Piemēro 3. nodaļas 8. iedaļas 2. punkta noteikumus.

3.9.3. Pieprasījuma saturs

Piemēro 3. nodaļas 8. iedaļas 3. punkta noteikumus.

3.9.4. Lēmums par paziņojuma izņemšanu no sistēmas

Ja Komisija, ņemot vērā sniegto pamatojumu, izlemj izņemt RAPEX paziņojumu no RAPEX tīmekļa vietnes, tā par paziņojuma izņemšanu informē visas dalībvalstis, izmantojot elektronisko pastu vai citā tikpat efektīvā veidā, un vajadzības gadījumā arī sabiedrību, publicējot labojumu RAPEX tīmekļa vietnē.

3.9.5. Paziņojuma atkārota publicēšana

Paziņotāja dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju, ja iemesli, kuru dēļ paziņojums izņemts no RAPEX tīmekļa vietnes, ir zaudējuši pamatojumu. Jo īpaši tā informē Komisiju par jebkāda jauna riska novērtējuma rezultātiem, lai dotu iespēju Komisijai noteikt to, vai paziņojums ir jāsaglabā RAPEX programmatūrā atkārtotai publicēšanai RAPEX tīmekļa vietnē vai galīgi jāizņem no RAPEX programmatūras (pēc paziņotājas dalībvalsts pieprasījuma).

Saņēmusi pamatotu pieprasījumu no paziņotājas dalībvalsts, Komisija var atkārtoti publicēt RAPEX paziņojumu RAPEX tīmekļa vietnē pēc tam, kad ir precizēts riska novērtējums.

Komisija informē pārējās dalībvalstis par RAPEX paziņojuma atkārtotu publicēšanu RAPEX tīmekļa vietnē, izmantojot elektronisko pastu vai citā tikpat efektīvā veidā, un arī sabiedrību, aizstājot labojumu RAPEX tīmekļa vietnē ar jaunu labojumu.

3.10. RAPEX paziņojumu iesniegšanas termiņi

3.10.1. Termiņi (21)

Dalībvalstis, cik ātri vien iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā noteiktajam termiņam, paziņo Komisijai preventīvos un ierobežojošos pasākumus, kas noteikti attiecībā uz patēriņa precēm, kuras rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai. Valstu līmenī ir veikti atbilstoši pasākumi informācijas pārsūtīšanai starp valstu iestādēm, kuras ir atbildīgas par produktu drošību, un RAPEX kontaktpunktu, lai nodrošinātu termiņu ievērošanu.

Noteiktie termiņi jāievēro neatkarīgi no pārsūdzības tiesvedības vai oficiālām publicēšanas prasībām.

3.10.2. Ārkārtējas situācijas

Pirms nosūta katru “12. panta paziņojumu, kurā prasīta nekavējoša rīcība”, RAPEX kontaktpunkts zvana uz Komisijas RAPEX grupas mobilā tālruņa numuru, lai nodrošinātu tūlītēju apstiprināšanu un kontroli. Šis noteikums jo īpaši attiecas uz tiem paziņojumiem, kas tiek nosūtīti nedēļas nogalēs vai svētku dienās.

4. Atbildes

4.1. Paziņošana par kontroles pasākumiem

Dalībvalstis ziņo Komisijai par jebkuriem kontroles pasākumiem, kas veikti saistībā ar RAPEX paziņojumiem (t. i., “12. panta paziņojumiem” un “12. panta paziņojumiem, kuros prasīta nekavējoša rīcība”) un Komisijas nosūtīto informāciju par bīstamiem produktiem (3. nodaļas 6. iedaļa).

Dalībvalstīm ir ieteicams ziņot Komisijai par jebkuriem kontroles pasākumiem saistībā ar paziņojumiem, kas ir sniegti informācijas nolūkos.

4.2. Atbilžu saturs

4.2.1. Sniegtie dati

Komisijai ziņo par kontroles pasākumu rezultātiem, atbildot uz paziņojumiem. Lai saskaņotu informācijas veidu un pēc iespējas samazinātu darba slodzi, dalībvalstis sniedz atbildi jo īpaši gadījumos, kas minēti turpmāk.

— Produkts ir atklāts. Atbildi nosūta, ja valsts iestādes paziņoto produktu atklāj tirgū vai uz ārējās robežas. Šajā atbildē ir iekļautas sīkas ziņas par attiecīgo produktu (piemēram, nosaukums, zīmols, modeļa numurs, svītrkods, partijas numurs) un informācija par atklāto eksemplāru kopskaitu. Turklāt tiek sniegtas šādas ziņas par veiktajiem pasākumiem: pasākuma veids (obligāts vai brīvprātīgs), kategorija (piemēram, izņemšana no tirgus, atsaukšana no patērētājiem), darbības joma (piemēram, valsts mēroga, vietējs), spēkā stāšanās diena un ilgums (piemēram, beztermiņa, pagaidu). Ja paziņotais produkts ir atklāts tirgū, bet pasākumi nav noteikti, atbildē jānorāda konkrēti iemesli, kas pamato to, kāpēc pasākumi nav veikti. Dalībvalstis neinformē Komisiju (ja vien Komisija to nepieprasa) par kontroles pasākumu beigšanu tajos gadījumos, kad paziņotais produkts nav atklāts tirgū.

— Cits riska novērtējums. Atbildi nosūta, ja secinājumi reaģējošās dalībvalsts iestādes veiktajā riska novērtējumā atšķiras no paziņojumā norādītajiem secinājumiem. Šajā atbildē ir iekļauts sīks riska apraksts (ieskaitot pārbaudes rezultātus, riska novērtējumu un informāciju attiecībā uz zināmajiem nelaimes gadījumiem un notikumiem) un apliecinoši dokumenti (testēšanas pārskati, sertifikāti utt.). Turklāt reaģējošā dalībvalsts pierāda, ka kopā ar atbildi iesniegtais riska novērtējums ir veikts par to pašu produktu, uz kuru attiecas paziņojums, t. i., tas neatšķiras pēc zīmola, nosaukuma, modeļa numura, izlaides datumiem, izcelsmes utt.

— Papildu informācija. Atbildi nosūta, ja valsts iestādes vāc papildu informāciju (kontroles pasākumu laikā), kura var būt noderīga tirgus uzraudzībai un izpildes darbību veikšanai citās dalībvalstīs. Dalībvalstīm ir ieteicams vākt papildu informāciju, kas var būt būtiska iestādēm gan citās dalībvalstīs, gan trešās valstīs, kuras cieši sadarbojas ar ES produktu drošības jomā. Detalizētā informācijā iekļauj preces izcelsmi (piemēram, informācija par izcelsmes valsti, ražotāju un/vai eksportētājiem) un informāciju par piegādes ķēdēm (piemēram, informācija par galamērķa valstīm, importētājiem un izplatītājiem). Reaģējošā valsts pievieno atbildei visus tai pieejamos apliecinošos dokumentus, tādus kā pasūtījumu kopijas, pirkuma līgumus, rēķinus, muitas deklarācijas utt.

Reaģējošās dalībvalsts kontaktpunkts kopā ar atbildīgo iestādi nodrošina to, ka visas atbildē sniegtās ziņas ir precīzas un pilnīgas, lai produkts netiktu sajaukts ar līdzīgiem tās pašas vai līdzīgas kategorijas vai veida produktiem, kas ir pieejami ES tirgū.

4.2.2. Atbilžu pilnīgums

Atbildēs sniegtajai informācijai jābūt pēc iespējas pilnīgai. Atbildes standartveidlapa ir iekļauta pamatnostādņu 2. papildinājumā. Ja kāda būtiska informācija atbildes sniegšanas laikā nav pieejama, reaģējošā dalībvalsts to norāda atbildes veidlapā. Tiklīdz šī informācija kļūst pieejama, reaģējošā dalībvalsts savu atbildi aktualizē. Komisija izskata aktualizēto atbildi, pirms tā tiek apstiprināta un izplatīta ar sistēmas starpniecību.

RAPEX kontaktpunkts nodrošina norādījumus par datu apjomu, kas vajadzīgi, lai pareizi aizpildītu atbildes veidlapu, visām tām savas dalībvalsts iestādēm, kuras piedalās RAPEX tīkla darbībā. Tas palīdzēs nodrošināt to, ka šo iestāžu sniegtā informācija kontaktpunktiem ir pareiza un pilnīga.

4.2.3. Apstiprināto atbilžu aktualizācija

Reaģējošā dalībvalsts informē Komisiju (cik vien drīz iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā norādītajiem termiņiem) par jebkādām pārmaiņām, kuru dēļ jāizdara izmaiņas ar RAPEX programmatūras starpniecību izplatītajā atbildē. Jo īpaši dalībvalstis informē Komisiju par izmaiņām veikto pasākumu statusā un atbildei pievienotajā riska novērtējumā.

Komisija izskata reaģējošās dalībvalsts nodrošināto informāciju un vajadzības gadījumā aktualizē attiecīgo informāciju.

4.2.4. Atbildība par atbildēm

DPVD II pielikuma 10. punktā ir teikts: “Paziņojumu sniegusī dalībvalsts ir atbildīga par paziņojumā ietverto informāciju”.

RAPEX kontaktpunkts un attiecīgā iestāde, kas iesaistīta reaģēšanas procedūrā (piemēram, veicot riska novērtējumu vai nosakot ierobežojošos pasākumus), uzņemas atbildību par atbildē sniegto informāciju. RAPEX kontaktpunkts pārbauda un apstiprina visas attiecīgo iestāžu sagatavotās atbildes, pirms tās tiek nosūtītas Komisijai.

Jebkura Komisijas veikta darbība, piemēram, atbilžu izskatīšana un apstiprināšana, nenozīmē, ka tā uzņemas jebkādu atbildību par nosūtīto informāciju, par kuru arī turpmāk ir atbildīga reaģējošā dalībvalsts.

4.3. Konfidencialitāte

Reaģējošā dalībvalsts var lūgt ievērot konfidencialitāti attiecībā uz atbildi. Šādos lūgumos skaidri norāda to/tās paziņojuma daļu(-as), kas jāsaglabā konfidenciālas. Turklāt visiem lūgumiem par konfidencialitātes ievērošanu pievieno pamatojumu, kurā ir skaidri norādīti iemesli.

Komisija izskata lūgumus par konfidencialitātes ievērošanu, lai noteiktu, vai tie ir pamatoti (t. i., vai tie atbilst DPVD noteikumiem un pamatnostādnēm) un pilnīgi (t. i., vai tajos ir noteikts, kuras veidlapas daļas ir konfidenciālas, un vai ir norādīts pamatojums). Galīgo lēmumu par konfidencialitāti pieņem Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgo RAPEX kontaktpunktu.

Komisija un dalībvalstis rīkojas ar atbildēm, kurās ir lūgums par konfidencialitātes ievērošanu, tāpat kā ar citām atbildēm. Konfidencialitāte, kas attiecas uz atbildi vai kādām tās daļām, nav šķērslis tās izplatīšanai valstu atbildīgajām iestādēm ar RAPEX sistēmas starpniecību. Tomēr nedz Komisija, nedz dalībvalstis nedrīkst izpaust sabiedrībai tās atbildes daļas, kas ir konfidenciālas. Šī informācija ir konfidenciāla, tāpēc to nedrīkst publicēt nekādā veidā un formā.

Reaģējošā dalībvalsts atsauc savu lūgumu ievērot konfidencialitāti, tiklīdz šīs dalībvalsts iestādei kļūst zināms, ka šāda lūguma pamatojums ir zaudējis spēku. Saņemot šādu lūgumu no reaģējošās dalībvalsts, Komisija informē visas dalībvalstis par konfidencialitātes atsaukumu.

4.4. Komisijas veiktā atbilžu izskatīšana

4.4.1. Pareizība un pilnīgums

Komisija pārbauda visas ar RAPEX programmatūras starpniecību saņemtās atbildes, pirms tās tiek apstiprinātas un nosūtītas dalībvalstīm. Veicot šī pārbaudes, galvenā uzmanība tiek pievērsta tam, vai sniegtā informācija ir pareiza un pilnīga.

Komisija pārbauda, vai saņemtā atbilde atbilst visām būtiskajām prasībām, kas norādītas DPVD un pamatnostādnēs, un vai ir ievērota pareizā atbilžu procedūra. Pēc tam, kad ir apstiprināta atbildes pareizība, Komisija pārbauda, vai atbilde ir pilnīga. Veicot šo pārbaudi, kā atskaites punkts izmantojams pamatnostādņu 4. nodaļas 2. iedaļas 2. punkts.

Komisija pievērš īpašu uzmanību atbildēm, kurās ir riska novērtējums. Tā jo īpaši pārbauda, vai riska apraksts ir pilnīgs, skaidri izklāstīts un dokumentēts un vai riska novērtējums nepārprotami attiecas uz to pašu produktu, uz kuru attiecas paziņojums.

4.4.2. Pieprasījums pēc papildu informācijas

Pirms atbilde tiek apstiprināta, Komisija var pieprasīt no reaģējošās dalībvalsts papildu informāciju vai precizējumu, kas jāsniedz līdz noteiktam termiņam. Pieprasīto datu saņemšana var būt nosacījums atbildes apstiprināšanai.

Komisija var pieprasīt jebkuras dalībvalsts un jo īpaši paziņotājas dalībvalsts atzinumu par apstiprinātu atbildi. Dalībvalsts iesniedz savu atzinumu Komisijai līdz Komisijas noteiktajam termiņam. Turklāt paziņotāja dalībvalsts ziņo Komisijai par to, vai paziņojumā (piemēram, riska novērtējumā) vai tā statusā (piemēram, galīga izņemšana no sistēmas) ir vajadzīgi grozījumi.

4.5. Atbilžu apstiprināšana un izplatīšana

Komisija līdz pamatnostādņu 4. papildinājumā norādītajam termiņam apstiprina un izplata (“apstiprināšana”) visas atbildes, kas ir novērtētas kā pareizas un pilnīgas.

Komisija neapstiprina atbildes, kurās riska novērtējums atšķiras no riska novērtējuma atbilstošajā paziņojumā, ja riska novērtējums nav pilnīgs, skaidri izklāstīts un dokumentēts vai ja nav parādīts, ka riska novērtējums ir veikts attiecībā uz to pašu produktu, uz kuru attiecas paziņojums.

4.6. Atbildes pilnīga izņemšana no RAPEX programmatūras

Ar RAPEX programmatūru izplatītās atbildes tiek glabātas sistēmā tikpat ilgi kā paziņojums, kuram tās ir piesaistītas. Komisija var pilnīgi izņemt apstiprinātu atbildi no RAPEX programmatūras, ja no RAPEX programmatūras (saskaņā ar pamatnostādņu 3. nodaļas 8. iedaļu) ir izņemts paziņojums, kuram tā ir piesaistīta. Turklāt Komisija var izņemt apstiprinātu atbildi, ja nav šaubu, ka tajā esošā informācija ir nepareiza, un jo īpaši šādos gadījumos:

— produkts, kuru reaģējošā dalībvalsts ir atklājusi tirgū, ir atšķirīgs no produkta, uz kuru attiecas paziņojums;

— reaģējošās dalībvalsts noteiktie pasākumi ir veiksmīgi apstrīdēti tiesā vai cita veida procedūrā un tā rezultātā ir atsaukti;

— pierādīts, ka reaģējošās dalībvalsts veiktais riska novērtējums ir nepareizs vai attiecas uz produktu, kas nav paziņojumā norādītais produkts.

Piemēro 3. nodaļas 8. iedaļas 2. un 3. punkta noteikumus.

Ja Komisija izlemj atsaukt atbildi, tā tiek izņemta no RAPEX programmatūras (vai citā veidā darīta neredzama sistēmas lietotājiem).

Komisija informē par atbildes izņemšanu visas dalībvalstis, izmantojot elektronisko pastu vai citā tikpat efektīvā veidā.

4.7. Atbilžu sniegšanas termiņi

Dalībvalstis sniedz atbildes Komisijai, cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā noteiktajiem termiņiem.

Valstu līmenī ir veikti atbilstoši pasākumi informācijas nosūtīšanai starp visām kompetentajām iestādēm un RAPEX kontaktpunktu, lai nodrošinātu termiņu ievērošanu.

Noteiktie termiņi jāievēro neatkarīgi no pārsūdzības tiesvedības vai oficiālām publicēšanas prasībām.

5. RAPEX tīklu darbība

5.1. RAPEX kontaktpunkti

Katra dalībvalsts RAPEX sistēmas darbības nodrošināšanai valsts līmenī izveido vienotu RAPEX kontaktpunktu. Valsts iestādes izlemj to, kurā valsts iestādē tiks izveidots RAPEX kontaktpunkts. Katra dalībvalsts arī organizē savu valsts RAPEX tīklu, lai nodrošinātu efektīvu informācijas plūsmu starp RAPEX kontaktpunktu un dažādajām iestādēm, kuras piedalās RAPEX darbā.

5.1.1. Organizācija

Katra dalībvalsts sniedz RAPEX kontaktpunktam resursus un informāciju, kas vajadzīga tā uzdevumu izpildei un jo īpaši, lai nodrošinātu tādu sistēmas darbību, kas paredz efektīvu dublējumu/darbības nepārtrauktību.

RAPEX kontaktpunktam ir atsevišķa elektroniskā pasta adrese dalībai RAPEX sistēmā, kurai ir nodrošināta pieeja visām kontaktpunkta amatpersonām (piemēram, rapex@ …). Par RAPEX kontaktpunktiem atbildīgo amatpersonu dienesta vai privātās elektroniskā pasta adreses nevajadzētu izmantot kā kontaktpunkta elektroniskā pasta adreses. RAPEX kontaktpunktam arī ir tiešā tālruņa un faksa numuri, pa kuriem ar to var sazināties ārpus darba laika.

5.1.2. Uzdevumi

RAPEX kontaktpunkta galvenie uzdevumi ir šādi:

— organizēt un vadīt valsts RAPEX tīklu saskaņā ar pamatnostādnēs izklāstītajiem noteikumiem;

— sniegt apmācību un palīdzību visām iestādēm tīklā attiecībā uz RAPEX sistēmas lietošanu;

— nodrošināt, lai visi RAPEX uzdevumi, kas izriet no DPVD un pamatnostādnēm, tiktu veikti atbilstošā veidā, un jo īpaši, lai Komisijai bez kavēšanās tiktu nodrošināta visa vajadzīgā informācija (t. i., paziņojumi, atbildes, papildu informācija utt.);

— pārsūtīt informāciju starp Komisiju un valsts tirgus uzraudzības iestādēm un iestādēm, kas ir atbildīgas par ārējās robežas kontroli;

— pārbaudīt un apstiprināt no kompetentajām iestādēm saņemto informāciju, pirms tā tiek nosūtīta Komisijai ar RAPEX programmatūras starpniecību;

— pirms paziņojuma sniegšanas, pārbaudīt, vai par produktu jau iepriekš nav ziņots un vai saistībā ar produktu ar RAPEX programmatūras starpniecību nav veikta informācijas apmaiņa (lai izvairītos no dublēšanas);

— uzņemties atbildību (kopā ar attiecīgo iestādi) par informāciju, kas tiek sniegta ar RAPEX programmatūras starpniecību;

— piedalīties RAPEX kontaktpunktu darba grupas sanāksmēs un citos pasākumos, kas ir saistīti ar RAPEX darbību;

— ierosināt iespējamos uzlabojumus sistēmas darbā;

— nekavējoties informēt Komisiju par jebkurām tehniskām problēmām RAPEX programmatūras darbībā;

— koordinēt visus valsts līmeņa pasākumus un iniciatīvas, kas tiek īstenotas saistībā ar RAPEX,

— izskaidrot iesaistītajām pusēm to, kā darbojas RAPEX sistēma un kādi ir to pienākumi saskaņā ar DPVD, jo īpaši 5. panta 3. punktā izklāstīto uzņēmumu pienākumu sniegt informāciju.

5.2. ES un valstu līmenī izveidotie RAPEX tīkli

5.2.1. RAPEX kontaktpunktu tīkls

Komisija organizē un vada RAPEX kontaktpunktu tīkla darbu. Šo tīklu veido visi dalībvalstu norīkotie RAPEX kontaktpunkti.

Komisija regulāri sasauc RAPEX kontaktpunktu sanāksmes, lai pārrunātu sistēmas darbību (piemēram, paziņotu par jaunākajām izmaiņām attiecībā uz RAPEX, apmainītos ar pieredzi un “zinātību”) un uzlabotu sadarbību starp kontaktpunktiem.

5.2.2. Valstu līmenī izveidotie RAPEX tīkli

RAPEX kontaktpunkts organizē un vada pats savu “valsts RAPEX tīklu”. Tīklu veido:

— RAPEX kontaktpunkts;

— tirgus uzraudzības iestādes, kas ir atbildīgas par patēriņa preču drošības pārraudzību;

— iestādes, kas veic ārējās robežas kontroli.

RAPEX kontaktpunktiem ir ieteicams oficiāli regulēt valsts RAPEX tīkla organizāciju un darbību, lai nodrošinātu, ka visas iesaistītās iestādes zina savu nozīmi un uzdevumus RAPEX sistēmas darbībā. Regulējums var būt saistošs vai nesaistošs un tam jābūt saderīgam ar pamatnostādnēm.

RAPEX kontaktpunkts regulāri rīko valsts RAPEX tīkla sanāksmes, lai apspriestu ar visām iesaistītajām iestādēm to, kā RAPEX ir organizēts un darbojas, un sniegtu mācību kursus. Valsts RAPEX tīkla sanāksme var notikt kopā ar RAPEX semināru, ja Komisija to rīko attiecīgajā dalībvalstī.

5.3. Saziņas līdzekļi, praktiskie un tehniskie noteikumi RAPEX darbības nodrošināšanai

5.3.1. Valodas

Izvēloties valodas, ko izmanto paziņojumos un atbildēs, kā arī saziņā starp RAPEX kontaktpunktiem un Komisiju, jāņem vērā RAPEX mērķi, un šai izvēlei jānodrošina ātra informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm un Komisiju par produktiem, kuri rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai.

5.3.2. RAPEX tiešsaistes programmatūra

Komisija izveido un uztur tīmeklī balstītu programmatūru, ko izmanto kā saziņas līdzekli RAPEX vajadzībām. Dalībvalstis izmanto šo programmatūru, lai sagatavotu un sniegtu paziņojumus un atbildes ar RAPEX starpniecību, un Komisija to izmanto saņemto dokumentu apstiprināšanai.

Komisija nodrošina piekļuvi programmatūrai visiem RAPEX kontaktpunktiem, valstu kompetentajām iestādēm un attiecīgajām Komisijas struktūrvienībām. Komisija veido pēc iespējas lielāku programmatūras lietotāju skaitu, ņemot vērā vajadzības un tehniskos ierobežojumus. Komisija nosaka noteikumus par pieejas piešķiršanu programmatūrai.

Ja RAPEX programmatūra uz laiku nedarbojas (ja vien tas nav saistīts ar regulāri veiktiem vai ieplānotiem uzturēšanas darbiem), dalībvalstīm jāsūta Komisijai tikai RAPEX paziņojumi (t. i., “12. panta paziņojumi”, “12. panta paziņojumi, kuros prasīta nekavējoša rīcība”). Informācijai paredzētu paziņojumu un atbilžu sniegšana tiek apturēta, līdz RAPEX programmatūra darbojas. Laikā, kad programmatūra nedarbojas, RAPEX paziņojumus nosūta Komisijai pa elektronisko pastu uz adresi sanco-reis@ec.europa.eu vai uz iepriekš paziņotu citu adresi. Ja nosūtīšana pa elektronisko pastu nav iespējama, RAPEX paziņojumus sūta Komisijai pa faksu uz iepriekš paziņotu faksa numuru. Nav vajadzības sūtīt paziņojumus, iesaistot dalībvalsts pastāvīgo pārstāvniecību Eiropas Savienībā.

5.3.3. RAPEX darbība ārpus parastā darba laika

RAPEX sistēma darbojas nepārtraukti. Komisija un RAPEX kontaktpunkti nodrošina to, lai par RAPEX tīkla darbību atbildīgās amatpersonas vienmēr būtu pieejamas (pa tālruni, elektronisko pastu vai citiem tik pat efektīviem saziņas līdzekļiem) un lai tās varētu veikt jebkādas vajadzīgās darbības, tostarp ārkārtas gadījumā un ārpus parastā darba laika, piemēram, nedēļas nogalēs un svētku dienās.

Komisija nodrošina RAPEX kontaktpunktiem Komisijas RAPEX grupas kontaktinformāciju, tostarp to amatpersonu vārdus un uzvārdus, elektroniskā pasta adreses un tālruņa un faksa numurus, ar kurām tie var sazināties darba laikā un ārpus tā.

RAPEX kontaktpunkti nodrošina Komisijai savu kontaktinformāciju, ieskaitot kontaktpunktos strādājošo amatpersonu vārdus un uzvārdus, tās iestādes nosaukumu un adresi, kurā ir izveidots kontaktpunkts, un to amatpersonu elektroniskā pasta adreses, tālruņa un faksa numurus, ar kurām var sazināties darba laikā un ārpus tā. RAPEX kontaktpunkti nekavējoties ziņo Komisijai par jebkurām izmaiņām kontaktinformācijā. Komisija publicē RAPEX kontaktpunktu kontaktinformāciju RAPEX tīmekļa vietnē.

III DAĻA

PAZIŅOŠANAS PROCEDŪRA, KAS NOTEIKTA SASKAŅĀ AR DIREKTĪVAS PAR PRODUKTU VISPĀRĒJU DROŠĪBU 11. PANTU

1. Vispārējas ziņas un mērķi

Ar Direktīvas par produktu vispārēju drošību 11. pantu ir izveidota paziņošanas procedūra informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm un Komisiju par pasākumiem, kuri veikti attiecībā uz patēriņa precēm, kuras nerada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai.

Direktīvas 11. panta ziņošanas mehānismu (neskatoties uz līdzībām un saitēm) jāuzskata par neatkarīgu procedūru, kas ir atšķirīga no DPVD 12. pantā noteiktās paziņošanas procedūras (“RAPEX”).

Direktīvas 11. panta paziņošanas procedūrai ir divi galvenie mērķi:

— Palīdzēt darboties iekšējam tirgum. Direktīvas 11. panta paziņošanas procedūras pirmais mērķis ir nodrošināt, lai Komisija būtu informēta par valstu iestāžu noteiktajiem pasākumiem, kuri ierobežo tādu produktu tirdzniecību ES tirgū, kas nerada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai. Šis uzdevums līdzinās nozaru direktīvās izveidotās drošības klauzulas procedūras uzdevumam, kuras mērķis ir nodrošināt, lai Komisija būtu informēta par valstu iestāžu noteiktajiem preventīvajiem un ierobežojošajiem pasākumiem un spētu izvērtēt, vai attiecībā uz paziņoto produktu noteiktie brīvas aprites ierobežojumi atbilst ES tiesību aktiem un nepamatoti neierobežo preču brīvu apriti. Direktīvas 11. panta paziņošanas procedūra papildina drošības klauzulas procedūru un nodrošina, ka Komisija ir informēta par tiem valstu iestāžu noteiktajiem preventīvajiem un ierobežojošajiem pasākumiem, uz kuriem drošības klauzulas procedūra neattiecas.

— Novērst to, ka tiek tirgoti bīstami produkti (kuru radītais risks nav nopietns) un patērētāji tos lieto. Direktīvas 11. panta paziņošanas procedūras otrais uzdevums ir nodrošināt to, lai dalībvalstis varētu ātri apmainīties ar informāciju par produktiem, kuri nerada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai, un novērstu vai ierobežotu to tirdzniecību un lietošanu Eiropas Savienībā. Šis mērķis līdzinās RAPEX mērķim, kaut arī RAPEX attiecas vienīgi uz tiem produktiem, kuri rada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai.

2. Paziņošanas kritēriji

Direktīvas 11. panta paziņošanas procedūra attiecas tikai uz valstu iestāžu noteiktajiem pasākumiem, kas tiek veikti, lai ierobežotu tādu patēriņa preču laišanu tirgū, kas nerada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai, izņemtu tās no tirgus vai atsauktu no patērētājiem. Tāpēc šo procedūru nevar attiecināt uz paziņojumiem par brīvprātīgajiem pasākumiem.

Dalībvalstīm ir juridisks pienākums ziņot Komisijai saskaņā ar DPVD 11. pantu, ja ir atbilstība turpmāk norādītajiem pieciem ziņošanas kritērijiem:

— attiecīgais produkts ir patēriņa prece;

— uz produktu attiecas ierobežojoši pasākumi, ko noteikušas valsts iestādes (obligātie pasākumi);

— tas nerada nopietnu risku patērētāju veselībai un drošībai;

— riska ietekme var sniegties vai sniedzas ārpus vienas dalībvalsts teritorijas, vai arī tā nesniedzas vai nevar sniegties ārpus šīs teritorijas, bet pasākumi ir saistīti informāciju, kas var interesēt citas dalībvalstis attiecībā uz produkta drošību;

— par noteiktajiem pasākumiem nav jāziņo saskaņā ar nevienu citu ES tiesību aktos noteiktu paziņošanas procedūru (piemēram, saskaņā ar DPVD 12. pantā noteikto RAPEX sistēmu vai nozaru direktīvās noteikto drošības klauzulas procedūru).

Uz 11. panta paziņošanas procedūru attiecas šādas nodaļas pamatnostādņu II daļā:

— 2. nodaļas 1. iedaļa par patēriņa precēm (patēriņa preču definīcija);

— 2. nodaļas 2. iedaļa par ierobežojošiem pasākumiem (ierobežojošo pasākumu kategorijas, obligāto pasākumu definīcija, paziņojuma sniegšanas laiks un paziņotājas iestādes);

— 2. nodaļas 3. iedaļa par riska novērtējumu (riska novērtēšanas metode, iestāde, kas veic novērtējumu);

— 2. nodaļas 4. iedaļa par pārrobežu ietekmi (starptautisks notikums, vietējs notikums).

3. Paziņojumi

Ja ir atbilstība visiem ziņošanas kritērijiem, dalībvalsts sagatavo paziņojumu un nosūta to Komisijai ar RAPEX programmatūras starpniecību. Paziņojuma standartveidlapa ir iekļauta pamatnostādņu 1. papildinājumā.

Visi paziņojumi, kas ar RAPEX programmatūras starpniecību tiek nosūtīti saskaņā ar DPVD 11. pantu, sistēmā tiek klasificēti kā “11. panta paziņojumi”.

Paziņotājas dalībvalsts RAPEX kontaktpunkts nodrošina to, ka visi paziņojumi atbilst visām DPVD 11. pantā noteiktajām paziņošanas prasībām.

Uz 11. panta paziņošanas procedūru attiecas šādas nodaļas pamatnostādņu II daļā:

— 3. nodaļas 2. iedaļa par paziņojumu saturu (pilnīgums, darbības joma, datu aktualizācija, atbildība par nosūtīto informāciju);

— 3. nodaļas 3. iedaļa par konfidencialitāti (informācijas izpaušana, izņēmumi no vispārējās prasības, lūgumi ievērot konfidencialitāti, rīcība ar paziņojumiem, uz kuriem attiecas konfidencialitāte, un lūguma atsaukšana attiecībā uz konfidencialitātes ievērošanu);

— 3. nodaļas 4. iedaļa par paziņojumu izskatīšanu, ko veikusi Komisija (pareizība, pilnīgums, pieprasījums pēc papildu informācijas, izpēte);

— 3. nodaļas 5. iedaļa par paziņojumu apstiprināšanu;

— 3. nodaļas 8. iedaļa par paziņojuma galīgu izņemšanu no RAPEX programmatūras (gadījumi, kuros paziņojums tiek izņemts, pieprasītāja dalībvalsts, pieprasījuma saturs, lēmums par paziņojuma izņemšanu).

Dalībvalstis sniedz “11. panta paziņojumu”, cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā līdz pamatnostādņu 3. papildinājumā noteiktajiem termiņiem. Piemēro pamatnostādņu II daļas 3. nodaļas 10. iedaļu par termiņiem.

4. Atbildes

Dalībvalstīm ir ieteicams nodrošināt kontroli saistībā ar “11. panta paziņojumu”, ja produkta identifikācija ļauj noteikt preventīvus un ierobežojošus pasākumus. Dalībvalstīm ir arī ieteicams ziņot Komisijai par secinājumiem, kas izriet no “11. panta paziņojuma” saistībā veiktajiem kontroles pasākumiem.

Uz 11. panta paziņošanas procedūru attiecas šādas nodaļas pamatnostādņu II daļā:

— 3. nodaļas 7. iedaļa par kontroles pasākumiem (mērķi, kontroles darbības);

— 4. nodaļas 2. iedaļa par atbilžu saturu (sniegtie dati, pilnīgums, aktualizācija, atbildība par atbildēm);

— 4. nodaļas 3. iedaļa par konfidencialitāti;

— 4. nodaļas 4. iedaļa par Komisijas veikto atbilžu izskatīšanu (pareizība un pilnīgums, pieprasījums pēc papildu informācijas);

— 4. nodaļas 5. iedaļa par atbilžu apstiprināšanu;

— 4. nodaļas 6. iedaļa par atbilžu galīgu izņemšanu no RAPEX programmatūras.

5. Praktiskie un tehniskie noteikumi

RAPEX kontaktpunkti sagatavo un nosūta Komisijai “11. panta paziņojumus” un uz tiem sniegtās atbildes, izmantojot RAPEX programmatūru. Uz 11. panta paziņošanas procedūru attiecas pamatnostādņu II daļas 5. nodaļas 1. iedaļa un 5. nodaļas 3. iedaļa par (ES un valstu līmenī izveidoto) RAPEX tīklu darbību un praktiskajiem un tehniskajiem noteikumiem (valodām, tiešsaistes programmatūru un darbību ārpus parastā darba laika).

IV DAĻA

PAPILDINĀJUMI

1. Paziņojuma standartveidlapa

2. Atbildes veidlapa

3. Termiņi, kurus ievēro dalībvalstis

Paziņošanas procedūra Darbība Termiņš Kopienas ātrās ziņošanas sistēma RAPEX, kas izveidota saskaņā ar DPVD 12. pantu Paziņojumi Sūtīt “12. panta paziņojumu, kurā prasīta nekavējoša rīcība” 3 dienas pēc tam, kad: — pieņemts lēmums par “obligāto pasākumu” noteikšanu vai — saņemta informācija par “brīvprātīgajiem pasākumiem” Sūtīt “12. panta paziņojumu” 10 dienas pēc tam, kad: — pieņemts lēmums par “obligāto pasākumu” noteikšanu vai — saņemta informācija par “brīvprātīgajiem pasākumiem” Apstiprināt pasākumus, ja paziņojums ir nosūtīts pirms lēmuma pieņemšanas par pasākumu noteikšanu 45 dienas pēc paziņojuma sniegšanas Paziņojuma aktualizācija 5 dienas pēc tam, kad saņemta informācija par pārmaiņām, kuru dēļ jāgroza paziņojums Atbildes Nodrošināt kontroli saistībā ar: “12. panta paziņojumu, kurā prasīta nekavējoša rīcība” 20 dienas pēc paziņojuma saņemšanas “12. panta paziņojumu” un “Eiropas Komisijas nosūtītu paziņojumu” 45 dienas pēc paziņojuma saņemšanas Sūtīt atbildi saistībā ar: “12. panta paziņojumu, kurā prasīta nekavējoša rīcība” 3 dienas pēc tam, kad: — paziņotais produkts ir atklāts tirgū, vai — pabeigts riska novērtējums, kurā gūti atšķirīgi rezultāti, vai — saņemta papildu informācija “12. panta paziņojumu” un “Eiropas Komisijas nosūtītu paziņojumu” 5 dienas pēc tam, kad: — paziņotais produkts ir atklāts tirgū, vai — pabeigts riska novērtējums, kurā gūti atšķirīgi rezultāti, vai — saņemta papildu informācija Atbildes aktualizācija 5 dienas pēc tam, kad saņemta informācija par pārmaiņām, kuru dēļ jāgroza atbilde Paziņošanas procedūra saskaņā ar DPVD 11. pantu Paziņojumi Sūtīt “11. panta paziņojumu” 10 dienas pēc “obligāto pasākumu” noteikšanas Paziņojuma aktualizācija 5 dienas pēc tam, kad saņemta informācija par pārmaiņām, kuru dēļ jāgroza paziņojums

4. Termiņi, kurus ievēro Komisija

Paziņošanas procedūra Darbība Termiņš Kopienas ātrās ziņošanas sistēma RAPEX, kas izveidota saskaņā ar DPVD 12. pantu Paziņojumi Apstiprināt “12. panta paziņojumu, kurā prasīta nekavējoša rīcība” 3 dienas pēc paziņojuma saņemšanas Apstiprināt “12. panta paziņojumu” 5 dienas pēc paziņojuma saņemšanas Apstiprināt “paziņojumu informācijai” 10 dienas pēc paziņojuma saņemšanas Atbildes Apstiprināt atbildi, kas nosūtīta saistībā ar “12. panta paziņojumu, kurā prasīta nekavējoša rīcība” 3 dienas pēc atbildes saņemšanas Apstiprināt atbildi, kas nosūtīta saistībā ar “12. panta paziņojumu” un “Eiropas Komisijas sūtītu paziņojumu” 5 dienas pēc atbildes saņemšanas Apstiprināt atbildi, kas nosūtīta saistībā ar “paziņojumu informācijai” 10 dienas pēc atbildes saņemšanas Paziņošanas procedūra saskaņā ar DPVD 11. pantu Paziņojumi Apstiprināt “11. panta paziņojumu” 10 dienas pēc paziņojuma saņemšanas Atbildes Apstiprināt atbildi, kas nosūtīta saistībā ar “11. panta paziņojumu” 10 dienas pēc atbildes saņemšanas

5. Pamatnostādnes patēriņa preču radītā riska novērtējumam

SATURS

1. Ievads

2. Pārskats par riska novērtējumu

2.1. Risks – apdraudējuma un varbūtības apvienojums

2.2. Riska novērtējuma trīs soļi

2.3. Daži noderīgi padomi

3. Pakāpeniska riska novērtējuma izstrādāšana

3.1. Produkts

3.2. Produkta radītais apdraudējums

3.3. Patērētājs

3.4. Traumas scenārijs – apdraudējuma izraisītās(-o) traumas(-u) stadijas

3.5. Traumas smagums

3.6. Traumas varbūtība

3.7. Riska noteikšana

4. No riska uz rīcību

5. Īsi par to, kā sagatavot riska novērtējumu

6. Piemēri

6.1. Saliekamais krēsls

6.2. Rozetes aizsargi

6.3. Jutīguma analīze

1. tabula – Patērētāji

2. tabula – Apdraudējumi, tipiski traumu scenāriji un tipiskas traumas

3. tabula – Traumas smagums

4. tabula – Riska līmeņi, ko nosaka, apvienojot traumas smagumu un varbūtību

Terminu glosārijs

1. Ievads

Patēriņa preču izmantošana var nodarīt kaitējumu, piemēram, ar karstu gludekli var apdedzināties, ar šķērēm vai nažiem var sagriezties vai mājsaimniecībā lietojamie tīrīšanas līdzekļi var bojāt ādu. Šāda veida kaitējumi nerodas bieži, jo vispārējās zināšanas vai instrukcijas sniedz norādes par to, kā droši lietot patēriņa preces. Neskatoties uz to, kaitējuma risks pastāv.

Šādu risku var novērtēt dažādi. Izmanto vairākas metodes patēriņa preču riska kvantitatīvai novērtēšanai, tādas kā nomogrammas (22), matricas (23) un līdz šim ieteiktā metode ES ātrās ziņošanas sistēmai (RAPEX) (24). Kaut arī vienmēr ir bijusi vienošanās par riska novērtēšanas vispārējiem principiem, nepārtraukti tiek veikts darbs pie jautājuma par riska kvantitatīvo noteikšanu. Tādējādi ir radušies atšķirīgi rezultāti, kam sekojušas diskusijas, kā arī apsvērumi par to, kāda varētu būt vislabākā prakse.

Šo riska novērtējuma pamatnostādņu nolūks ir uzlabot situāciju un atbilstoši direktīvai par produktu vispārēju drošību (25) radīt pārredzamu un praktisku metodi, ko atbilstoši izmantotu dalībvalstu kompetentās iestādes, novērtējot nepārtikas patēriņa preču radīto risku. Pamatnostādnes pamatojas uz riska novērtējuma metodi, kas izveidota citiem mērķiem (26), bet pielāgota nepārtikas patēriņa preču īpašajām prasībām.

Protams, pirms pamatnostādņu ieviešanas praksē būs vajadzīga zināma apmācība, taču zināšanas par riska novērtēšanu lielā mērā atvieglos šo uzdevumu. Tam palīdzēs arī viedokļu apmaiņa riska novērtētāju starpā, jo gadu gaitā uzkrātās zināšanas un pieredze ir nenovērtējama.

Veidojot riska novērtējuma metodi pa nelieliem, viegli pārvaldāmiem soļiem, šīs pamatnostādnes palīdz koncentrēties uz attiecīgiem jautājumiem saistībā ar produktu, tā lietotāju(-iem) un lietojumu(-iem), kā arī apzināt iespējamās riska novērtētāju viedokļu atšķirības jau no paša sākuma, tādējādi izvairoties no laikietilpīgām diskusijām. Šīs pamatnostādnes tādējādi ļaus nonākt pie konsekventiem un skaidriem, uz pierādījumiem un zinātnē balstītiem riska novērtējuma rezultātiem un arī līdz plašai uzskatu vienprātībai par riskiem, ko varētu radīt daudzas nepārtikas patēriņa preces.

Īss pārskats un shēma par to, kā sagatavot riska novērtējumu atbilstoši pamatnostādnēm, ir aprakstīta 5. iedaļā – šajās pamatnostādnēs “patēriņa preces” ir nepārtikas patēriņa preces.

Šīs pamatnostādnes neizvirza mērķi aizstāt citas pamatnostādnes, kas paredzētas citiem ļoti specifiskiem produktiem, vai tās, kuras ir īpaši noteiktas tiesību aktos tādās jomās kā ķīmiskās vielas, kosmētiskie līdzekļi, zāles vai medicīnas ierīces. Šos īpašos norādījumus ieteicams izmantot tāpēc, ka tie ir pielāgoti konkrētiem produktiem, taču tieši riska novērtētājam ir vienmēr jāizlemj, kā vislabāk novērtēt produkta radīto risku.

Pamatnostādnes nav arī paredzētas tam, lai ražotāji “izvairītos tikai no nopietna riska”, izstrādājot vai ražojot produktus. Patēriņa precēm jābūt drošām, un šo pamatnostādņu mērķis ir palīdzēt iestādēm noteikt nopietnu risku, ja, neskatoties uz ražotāja vislielākajām pūlēm, produkts nav drošs.

2. Pārskats par riska novērtējumu

2.1. Risks – apdraudējuma un varbūtības apvienojums

Ar risku parasti saprot kaut ko tādu, kas apdraud cilvēku veselību vai pat dzīvību vai var radīt būtisku materiālu kaitējumu. Taču, neskatoties uz to, cilvēki riskē, arī apzinoties iespējamo kaitējumu, jo tas ne vienmēr īstenojas. Piemēram:

— kāpšana pa pieslienamām kāpnēm vienmēr saistās ar iespējamu kritienu un sevis savainošanu. “Kritiens” ir “raksturīgs kāpnēm” un tāpēc raksturo kāpņu lietošanu un to nevar izslēgt. Tādējādi “kritiens” ir raksturīgs kāpņu radīts apdraudējums. Taču šis apdraudējums ne vienmēr īstenojas, jo daudzi cilvēki lieto pieslienamās kāpnes, no tām nenokrītot un sevi nesavainojot. Tas norāda, ka pastāv iespējamība (vai varbūtība), bet ne noteiktība par raksturīgā apdraudējuma īstenošanos. Kaut arī apdraudējums pastāv vienmēr, var līdz minimumam samazināt tā varbūtību, ja, piemēram, cilvēks kāpj pa kāpnēm uzmanīgi;

— mājsaimniecībā aizsērējušu notekcauruļu tīrīšanai lietojot līdzekli, kura sastāvā ir nātrija hidroksīds, vienmēr ir iespējamība, ka, šim līdzeklim nokļūstot uz ādas, tiks nodarīts ļoti smags kaitējums ādai; var pat tikt izraisīts neatgriezenisks aklums, pilieniem iekļūstot acīs. Tas ir tāpēc, ka nātrija hidroksīds ir ļoti kodīgs, un tas nozīmē, ka tīrīšanas līdzeklis rada raksturīgu apdraudējumu. Neskatoties uz to, apdraudējums neīstenojas tad, ja tīrīšanas līdzekli lieto pareizi. Pareiza lietošana var ietvert plastikāta cimdu un aizsargbriļļu valkāšanu. Tad ir aizsargāta āda un acis, un kaitējuma varbūtība ir lielā mērā samazināta.

Tādējādi risks ir patērētājam nodarītā iespējamā kaitējuma smagums apvienojumā ar varbūtību, ka šis kaitējums tiks nodarīts.

2.2. Riska novērtējuma trīs soļi

Riska novērtējumu veic ar trīs soļu palīdzību.

1. Paredziet traumas scenāriju, kad produktam raksturīgais būtiskais apdraudējums kaitē patērētājam (sk. 1. tabulu). Nosakiet, cik smagu traumu ir guvis patērētājs. Kritērijs produktam raksturīgā kvantitatīvā apdraudējuma noteikšanai ir tas, cik lielu kaitīgu ietekmi apdraudējums var radīt patērētāja veselībai. Tāpēc riska novērtētājs paredz “traumas scenāriju”, kurā soli pa solim apraksta, kā apdraudējuma rezultātā patērētājs gūst traumu (sk. 2. tabulu). Īsi sakot, traumas scenārijā tiek aprakstīts negadījums, kurā cietis patērētājs, lietojot attiecīgo produktu, un šī negadījuma izraisītās traumas smagums. Traumas smaguma pakāpe ir atkarīga no produktam raksturīgā apdraudējuma, no tā, kā patērētājs lieto produktu, no tā, kāda patērētāju kategorija lieto produktu, un vēl daudz kā cita (sk. 3. tabulu). Jo smagāka ir trauma, jo būtiskāks ir apdraudējums, kas to izraisījis, un otrādi. Tādējādi “traumas smagums” ir apdraudējuma kvantitatīvais noteikšanas līdzeklis. Šajās pamatnostādnēs ir ierosināts traumas iedalīt 4 līmeņos atbilstoši smagumam, sākot ar traumām, kas parasti neatstāj sekas, līdz ļoti smagām traumām, kas vairāk nekā apmēram 10 % gadījumu izraisa neatgriezenisku invaliditāti vai pat nāvi (sk. 3. tabulu).

2. Nosakiet, kāda ir varbūtība, ka patērētājs tiešām gūs traumu no produktam raksturīgā apdraudējuma. Kaut arī traumas scenārijs apraksta to, kā patērētājs gūst traumu no apdraudējuma, scenārijs īstenojas tikai ar zināmu varbūtību. Varbūtību var izteikt kā daļu, piemēram, “> 50 %” vai “> 1/1 000” (sk. 4. tabulas kreiso pusi).

3. Apvienojiet apdraudējumu (kas izteikts kā traumas smagums) ar varbūtību (kas izteikta kā daļa), lai iegūtu risku. Šo kombināciju var iegūt, sameklējot abus novērtējumus attiecīgajā tabulā (sk. 4. tabulu); tabulā ir norādīti šādi riska līmeņi: “nopietns”, “augsts”, “vidējs” un “zems” risks.

Ja iepriekš ir paredzami dažādi traumu scenāriji, jānosaka katra šī scenārija risks un visaugstākais risks starp tiem jāapzīmē kā produkta “risks”. Visaugstākais risks parasti ir izšķirošais, jo, tikai iedarbojoties uz visaugstāko risku, var panākt, ka efektīvi tiek nodrošināta augsta līmeņa aizsardzība.

Taču noteiktais risks var izrādīties zemāks par visaugstāko risku, bet tam var būt vajadzīgas īpašas risku samazinošas darbības. Tad ir svarīgi uzsākt arī riska samazināšanas pasākumus pret tādu risku, lai efektīvi samazinātos visi riski.

Kad ir izpildīti visi minētie soļi, riska novērtējums būtībā ir pabeigts.

Riska novērtēšanas procedūras operāciju secības shēma sniegta 5. nodaļas beigās.

2.3. Daži noderīgi padomi

Meklējiet informāciju

Kā redzams no minētajiem piemēriem, katrs riska novērtējuma solis prasa paredzēt to, kas varētu notikt un cik iespējams ir tas, ka kaut kas notiks, jo attiecīgais produkts parasti vēl nav izraisījis negadījumu un tādējādi risks (vēl) nav īstenojies. Te palīdz iepriekšēja pieredze ar līdzīgiem produktiem, kā arī jebkura cita informācija par produktu, piemēram, informācija par tā konstrukciju, mehānisko stabilitāti, ķīmisko sastāvu, darbību, kā arī lietošanas instrukcija, ieskaitot padomus par iespējamā riska novēršanu, informācija par patērētāju kategoriju, kurai produkts paredzēts (un kategoriju, kurai tas nav paredzēts), testēšanas pārskati, negadījumu statistika, ES Traumu datubāze (IDB) (27), informācija par patērētāju sūdzībām, par dažādu patērētāju uzvedību, lietojot produktu, un par produkta atsaukšanu. Noderīgs informācijas avots var būt arī produktam izvirzītās prasības tiesību aktos, produktu standartos un pārbaudes punktu sarakstos (tādos kā ISO 14121; Mašīnu drošums. Riska novērtēšana.).

Tomēr novērtējamais produkts var būt diezgan specifisks, un tādējādi šajos avotos var nebūt vajadzīgās informācijas. Savāktā informācija var būt arī nepilnīga, nekonsekventa vai ne pilnībā ticama. Tas it īpaši var attiekties uz negadījumu statistiku, kad ir reģistrēta tikai produkta kategorija. To, ka nav iepriekš reģistrētu negadījumu, ka ir mazs negadījumu skaits vai ka negadījumi nav smagi, nedrīkst automātiski uzskatīt par norādi uz pieņēmumu par zemu riska pakāpi. Turklāt ļoti uzmanīgi jāizturas pret statistiku saistībā ar konkrētiem produktiem, jo produkti laika gaitā var mainīties gan attiecībā uz konstrukciju, gan sastāvu. Informācija vienmēr ir jāvērtē kritiski.

Īpaši noderīga var būt no kolēģiem speciālistiem saņemta informācija, jo viņi var pamatoties uz savā praksē iegūto pieredzi un uzvedināt uz domām par to, kas nav acumirklī ieraugāms, novērtējot produkta radīto risku. Viņi var arī sniegt padomu par to, kā vērtēt risku dažādām patērētāju kategorijām, ieskaitot neaizsargātus patērētājus, tādus kā bērni (sk. 1. tabulu), jo tie var rīkoties ar produktu citādi. Turklāt speciālisti var palīdzēt novērtēt produkta radīto dažādo traumu risku un to, kā produkta lietošana var izraisīt traumas. Viņi var arī spriest par to, vai traumas scenārijs ir “pilnīgi neiespējams” vai maz ticams, un tad uzvedināt riska novērtētāju uz reālākiem pieņēmumiem.

Tādējādi no pieredzējušiem kolēģiem saņemtā informācija, lai gan to pieprasīt nav obligāti, var būt dažādā ziņā noderīga. Riska novērtētājs var vērsties pēc padoma pie kolēģiem tajā pašā iestādē, citās iestādēs, nozarē, zinātniskajās grupās un citur. Un otrādi, gadījumos, kad jānovērtē jauns vai uzlabots produkts pirms tā laišanas tirgū, nozares riska novērtētājs var kontaktēties ar iestādēm un citur.

Protams, iegūtā jaunā informācija ir jāizmanto, lai precizētu jebkuru pastāvošo riska novērtējumu.

Veiciet sava riska novērtējuma jutības analīzi

Ja informācijas meklējumu gaitā un vēršoties pie kolēģiem speciālistiem jūs neiegūstat nepieciešamos ļoti specifiskos datus, tad var palīdzēt tā sauktā jutības analīze. Veicot šo analīzi, paaugstina vai pazemina katra riska novērtējuma rādītāja iepriekš pieņemto vērtību un attiecīgi izpilda visu riska novērtēšanas procedūru. Iegūtie riska līmeņi parādīs, cik jutīgi riska līmeņi reaģē uz pieņemto zemāko un augstāko novērtējumu. Šādā veidā var novērtēt patieso produkta riska amplitūdu.

Ja var noteikt katra rādītāja vistuvāko novērtējumu, tad šie vistuvākie novērtējumi jāpārbauda, veicot visu procedūru, un iegūtais riska līmenis tad būs visvairāk iespējamais risks.

Jutības analīzes piemērs ir dots 6. iedaļā.

Lai citi pārbauda jūsu veikto riska novērtējumu

No kolēģiem iegūtā informācija arī palīdzēs noteikt galīgo riska novērtējumu. Kolēģi varēs sniegt padomus par pieņēmumiem un vērtējumiem, kas izdarīti, veicot iepriekšminētos trīs soļus. Viņi dalīsies ar savu pieredzi un tādējādi palīdzēs izveidot skaidrāku, pamatotāku, pārredzamāku un gala rezultātā pieņemamāku riska novērtējumu. Tāpēc ideālā gadījumā ieteicams, pirms galīgā riska novērtējuma pieņemšanas, konsultēties ar kolēģiem speciālistiem, varbūt rīkojot grupas diskusiju. Šādās 3-5 cilvēku lielās grupās būtu jāiekļauj dažādi, ar novērtējamo produktu saistīti eksperti: inženieri, ķīmiķi, (mikro)biologi, statistiķi, atbildīgie par produkta drošību un ci