Oficiālais Vēstnesis L 206 , 29/07/1991 Lpp. 0019 - 0021

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 5 Sējums 5 Lpp. 0063

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 5 Sējums 5 Lpp. 0063



Padomes Direktīva (1991. gada 25. jūnijs), kas papildina pasākumus, kuru mērķis ir veicināt uzlabojumus darba drošībā un veselības aizsardzībā attiecībā uz darba ņēmējiem, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā (91/383/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas līgumu un jo īpaši tā 118.a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], tā kā Līguma 118.a pants paredz, ka Padome ar direktīvām nosaka minimālās prasības, lai veicinātu uzlabojumus, īpaši attiecībā uz darba vidi, kas garantē augstāku darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzības līmeni; tā kā saskaņā ar šo pašu pantu ir jāizvairās no tādu administratīvu, finansiālu un juridisku ierobežojumu iekļaušanas direktīvās, kas kavētu mazo un vidējo uzņēmumu radīšanu un attīstību; tā kā ir ievērojami palielinājies tādu nodarbināšanas veidu izmantojums, kā darbs uz noteiktu laiku un īslaicīgs darbs; tā kā pētījumi rāda, ka kopumā darba ņēmējiem, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai īslaicīgā darbā, dažās nozarēs ir lielāks risks ciest nelaimes gadījumos darba vietā vai saslimt ar arodslimībām nekā citiem darba ņēmējiem; tā kā šis papildu risks dažās nozarēs daļēji ir saistīts ar noteiktiem īpašiem jaunu darba ņēmēju iesaistīšanas veidiem uzņēmumā; tā kā šo risku var samazināt, nodrošinot informāciju un apmācību pašā darba sākumā; tā kā direktīvās par veselības aizsardzību darbā un darba drošību, jo īpaši Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvā 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā [4], ir noteikumi, kuri ir vērsti uz darba ņēmēju drošības un veselības uzlabošanu kopumā; tā kā uz noteiktu laiku vai īslaicīgā darbā pieņemto darba ņēmēju īpašais stāvoklis un īpašās riska formas, kurām tie ir pakļauti noteiktās nozarēs, prasa īpašus papildnoteikumus, konkrēti, attiecībā uz šo darba ņēmēju nodrošināšanu ar informāciju, apmācību un medicīnisku uzraudzību; tā kā šī direktīva ir praktisks solis iekšējā tirgus sociālās dimensijas nodrošināšanā, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. I IEDAĻA DARBĪBAS JOMA UN PRIEKŠMETS 1. pants Darbības joma Šī direktīva attiecas uz: 1. darba attiecībām, ko nosaka darba līgums uz noteiktu darba laiku, kas tieši noslēgts starp darba devēju un darba ņēmēju, ja līguma beigu termiņu nosaka objektīvi apstākļi, kā konkrēts datums, noteikta darba pabeigšana vai noteiktu apstākļu iestāšanās; 2. īslaicīgām darba attiecībām starp uzņēmumu, kas nodrošina darba ņēmējus īslaicīgiem darbiem un ir darba devējs, un darba ņēmēju, kurš ir norīkots darbā un kuru kontrolē uzņēmums un/vai iestāde, kas izmanto viņa pakalpojumus. 2. pants Priekšmets 1. Šīs direktīvas mērķis ir panākt, lai to darba ņēmēju drošība un veselības aizsardzība darbā, kuri ir 1. pantā noteiktajās darba attiecībās, būtu nodrošināta vienādā līmenī ar citu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību uzņēmumā un/vai iestādē, kas tos nodarbina. 2. Tas, ka pastāv 1. pantā noteiktās darba attiecības, neattaisno dažādu attieksmi darba apstākļu ziņā, ciktāl tā skar darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā, īpaši attiecībā uz individuālo aizsardzības līdzekļu pieejamību. 3. Direktīva 89/391/EEK un atsevišķās direktīvas tās 16. panta 1. punkta nozīmē pilnībā attiecas uz darba ņēmējiem, kuri ir 1. pantā noteiktajās darba attiecībās, kas nav pretrunā ar saistošākiem un/vai konkrētākiem šīs direktīvas noteikumiem. III IEDAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 3. pants Darba ņēmēju nodrošināšana ar informāciju Neskarot Direktīvas 89/391/EEK 10. pantu, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka: 1. Pirms darba ņēmējs, kas ir 1. pantā minētajās darba attiecībās, sāk jebkuru darbību, uzņēmums un/vai iestāde, kas izmanto viņa pakalpojumus, informē viņu par gaidāmo risku; 2. Šī informācija: - jo īpaši attiecas uz speciālo profesionālo kvalifikāciju, prasmēm, kā arī vajadzīgo īpašo medicīnisko uzraudzību, kā noteikts valsts tiesību aktos, un - skaidri norāda īpašu ar darbu saistītu paaugstinātu risku, kā noteikts valsts tiesību aktos. 4. pants Darba ņēmēju apmācība Neskarot Direktīvas 89/391/EEK 12. pantu, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 3. pantā minētajos gadījumos katrs darba ņēmējs gūst pietiekamu apmācību, kas piemērota darba īpašībām, ņemot vērā viņa kvalifikāciju un pieredzi. 5. pants Darba ņēmēju pakalpojumu izmantošana un darba ņēmēju medicīniskā uzraudzība 1. Dalībvalstīm ir iespēja darba ņēmējus, kas atrodas 1. pantā noteiktajās darba attiecībās, aizliegt izmantot noteiktiem darbiem, kurus nosaka valsts tiesību akti un kuri var būt īpaši bīstami darba ņēmēju drošībai un veselībai, un jo īpaši noteiktiem darbiem, kuri prasa īpašu medicīnisku uzraudzību, kā noteikts valsts tiesību aktos. 2. Ja dalībvalstis neizmanto iespēju, kas minēta šā panta 1. punktā, tās, neskarot Direktīvas 89/391/EEK 14. pantu, veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu vajadzīgo īpašo medicīnisko uzraudzību darba ņēmējiem, kuri ir šīs direktīvas 1. pantā noteiktajās darba attiecībās un kurus izmanto darbam, kas prasa īpašu medicīnisku uzraudzību, kā noteikts valsts tiesību aktos. 3. Dalībvalstis var paredzēt, ka attiecīgā īpašā medicīniskā uzraudzība, kas minēta šā panta 2. punktā, turpinās pēc attiecīgā darba ņēmēja darba attiecību beigām. 6. pants Aizsardzības un profilakses pasākumi Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka darba ņēmēji, dienesti un personas, kurām saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 7. pantu jāveic darbības, kuras saistītas ar aizsardzību pret arodriskiem un to profilaksi, ir informētas par tādu darba ņēmēju nodarbināšanu, kas ir šīs direktīvas 1. pantā noteiktajās darba attiecībās, tādā apjomā, kas ļauj norādītajiem darba ņēmējiem, dienestiem un personām pietiekami nodrošināt visu uzņēmuma un/vai iestādes darba ņēmēju aizsardzību un profilaksi. III IEDAĻA ĪPAŠI NOTEIKUMI 7. pants Īslaicīga darba attiecības: informācija: Neskarot 3. pantu, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 1. Pirms tiek nodrošināti darba ņēmēji, kas ir šīs direktīvas 1. panta 2. punktā minētajās darba attiecībās, uzņēmums un/vai iestāde, kas izmantos viņu pakalpojumus, informē uzņēmumu, kas nodrošina darba ņēmējus īslaicīgam darbam, inter alia par vajadzīgo arodkvalifikāciju un izpildāmā darba īpatnībām; 2. Uzņēmums, kas nodrošina darba ņēmējus īslaicīgam darbam, informē par šiem faktiem attiecīgos darba ņēmējus. Dalībvalstis var noteikt, ka informāciju, kuru saskaņā ar pirmā apakšpunkta 1. punktu pakalpojumu lietotājs uzņēmums un/vai iestāde sniedz uzņēmumam, kas nodrošina darba ņēmējus īslaicīgam darbam, iekļauj norīkojuma līgumā. 8. pants Pagaidu darba attiecības: atbildība Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka: 1. Neskarot uzņēmuma, kas nodrošina darba ņēmējus īslaicīgam darbam, valsts tiesību aktos noteikto atbildību, pakalpojumu lietotājs uzņēmums un/vai iestāde ir atbildīga visu norīkojuma laiku par darba veikšanas apstākļiem; 2. Piemērojot 1. punktu, ar darba veikšanas apstākļiem saprot tikai tos apstākļus, kas attiecas uz drošību, higiēnu un veselības aizsardzību darbā. IV IEDAĻA DAŽĀDI NOTEIKUMI 9. pants Labvēlīgāki noteikumi Šī direktīva nav pretrunā ar esošiem vai nākotnē iespējamiem valsts vai Kopienas noteikumiem, kas ir labvēlīgāki attiecībā uz to darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību, kas atrodas 1. pantā minētajās darba attiecībās. 10. pants Nobeiguma noteikumi 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 1992. gada 31. decembrī. Par to tās tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis nosūta Komisijai jau pieņemtos vai pieņemamos valsts tiesību aktu tekstus, kas attiecas uz jomu, ko regulē šī direktīva. 3. Dalībvalstis reizi piecos gados informē Komisiju par šīs direktīvas ieviešanu praksē, parādot darba ņēmēju un darba devēju viedokļus. Komisija ziņojumu dara zināmu Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības padomdevējai komitejai. 4. Komisija regulāri iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumus par šīs direktīvas ieviešanu, ņemot vērā 1., 2. un 3. punktu. 11. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Luksemburgā, 1991. gada 25. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs J.-C. Juncker [1] OV C 224, 8.9.1990., 4. lpp. [2] Atzinums sniegts 1990. gada 20. novembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un OV C 158, 17.6.1991. [3] OV C 332, 31.12.1990., 167. lpp. [4] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp. --------------------------------------------------