LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 83/1

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 231/2012

(2012. gada 9. marts),

ar ko nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu specifikācijas

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (1) un it īpaši tās 14. pantu un 30. panta un 4. punktu, kā arī ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1331/2008, ar ko nosaka vienotu atļauju piešķiršanas procedūru attiecībā uz pārtikas piedevām, fermentiem un aromatizētājiem (2), un it īpaši tās 7. panta 5. punktu,

tā kā:

(1) Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikuma Savienības sarakstos uzskaitītajām pārtikas piedevām būtu jāpieņem specifikācijas par izcelsmi, tīrības kritērijiem un jebkuru citu vajadzīgo informāciju.

(2) Šim nolūkam būtu jāatjaunina un šajā regulā jāpārņem agrāk izstrādātās pārtikas piedevu specifikācijas, kas izklāstītas Komisijas 2008. gada 22. decembra Direktīvā 2008/128/EK, ar ko nosaka īpašus tīrības kritērijus krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (3), Komisijas 2008. gada 27. augusta Direktīvā 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (4), un Komisijas 2008. gada 17. jūnija Direktīvā 2008/60/EK, ar ko nosaka pārtikas produktos lietojamo saldinātāju tīrības kritērijus (5). Minētās direktīvas būtu attiecīgi jāatceļ.

(3) Ir jāņem vērā specifikācijas un analīzes metodes, ko Apvienotā FAO/PVO pārtikas piedevu ekspertu komiteja (JECFA) izklāstījusi Pārtikas kodeksā.

(4) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (Iestāde) sniedza atzinumu par metakrilāta bāzes kopolimēra kā glazētājvielas nekaitīgumu (6). Pēc tam šī pārtikas piedeva tika atļauta, pamatojoties uz konkrētu lietojumu, un tai piešķirts numurs E 1205. Tāpēc būtu jāpieņem specifikācijas attiecībā uz šo pārtikas piedevu.

(5) Saskaņā ar pārtikas ražotāju sniegto informāciju vairs netiek lietotas pārtikas krāsvielas beta-apo-8’-karotīnskābes etilesteris (E 160 f) un brūnais FK (E 154), kā arī alumīniju saturošs nesējbentonīts (E 558). Tāpēc šajā regulā nebūtu jāpārņem minēto pārtikas piedevu pašreizējās specifikācijas.

(6) Iestāde 2010. gada 10. februārī sniedza atzinumu par taukskābju saharozes esteru (E 473), kas pagatavoti no taukskābju vinilesteriem, nekaitīgumu (7). Attiecīgi būtu jāpieņem pašreizējās specifikācijas, konkrēti samazinot tādu piemaisījumu maksimālos daudzumus, kuri rada bažas par nekaitīgumu.

(7) Būtu jāpielāgo konkrēti patlaban piemērojamie tīrības kritēriji, samazinot atsevišķu smago metālu maksimālos daudzumus, ja tas ir iespējams un ja JEFCA noteiktie daudzumi ir zemāki par patlaban spēkā esošajiem daudzumiem. Atbilstoši šai pieejai būtu jāsamazina piesārņotāja 4-metilimidazola maksimālais daudzums amonija karamelē (E 150 c), sulfātpelnu daudzums beta-karotīnā (E 160 a (i)) un magnija un sārmu metālu sāļu daudzums kalcija karbonātā (E 170). Atkāpi no šīs pieejas būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz trinātrija citrāta (E 331 (iii)) (svina saturs), karagināna (E 407) un pārstrādātu Euchema jūraszāļu (E 407 a) (kadmija saturs) piedevām, jo ražotāji paziņojuši, ka stingrāku Savienības noteikumu (atbilstoši JECFA noteiktajiem maksimālajiem daudzumiem) ievērošana tehniski nebūtu iespējama. Minēto divu piesārņotāju (svina un kadmija) kopējās devas iedarbība minētajās trīs atsevišķajās pārtikas piedevās netiek uzskatīta par būtisku. Turpretim attiecībā uz fosfātiem (E 338-E 341 un E 450-E 452) būtu jānosaka jaunas, ievērojami zemākas vērtības, salīdzinot ar JECFA noteiktajām vērtībām, saistībā ar jaunākajām izmaiņām ražošanas procesos, ņemot vērā Iestādes neseno ieteikumu par arsēna uzņemšanas samazināšanu – it īpaši neorganiskā formā (8). Turklāt drošuma apsvērumu dēļ būtu jāievieš jauni noteikumi par arsēnu saistībā ar glutamīnskābi (E 620). Kopīgā šo pielāgojumu ietekme ir patērētājiem labvēlīga, jo prasības attiecībā uz smagajiem metāliem kļūst stingrākas gan kopumā, gan lielākajā daļā pārtikas piedevu. Specifikācijās būtu jāiekļauj sīka informācija par pārtikas piedevu ražošanas procesu un izejvielām, lai vienkāršotu jebkuru turpmāku lēmumu pieņemšanu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1333/2008 12. pantam.

(8) Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz organoleptiskajiem testiem, kas saistīti ar garšu, jo nevar gaidīt, lai kontroles iestādes uzņemtos risku pagaršot ķīmisku vielu.

(9) Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz klasēm, jo to iekļaušanai nav pievienotās vērtības.

(10) Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz vispārīgo parametru “smagie metāli”, jo šis parametrs nav saistīts ar toksicitāti, bet gan ar vispārēju analīzes metodi. Parametri, kas attiecas uz atsevišķiem smagajiem metāliem, ir saistīti ar toksicitāti un iekļauti specifikācijās.

(11) Dažas pārtikas piedevas vairākos Direktīvas 95/2/EK noteikumos (9) patlaban ir uzskaitītas ar dažādiem nosaukumiem (karboksimetilceluloze (E 466), šķērsšūtā nātrija karboksimetilceluloze (E 468), fermentatīvi hidrolizēta karboksimetilceluloze (E 469) un baltais un dzeltenais bišu vasks (E 901)). Tāpēc ar šo regulu noteiktajās specifikācijās būtu jāiekļauj atsauces uz minētajiem dažādajiem nosaukumiem.

(12) Pašreizējie noteikumi attiecībā uz policikliskajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem (PAO) ir pārāk vispārīgi un neattiecas uz drošumu, tāpēc tie būtu jāaizstāj ar maksimālajiem daudzumiem atsevišķiem PAO, kas saistīti ar pārtikas piedevām augogli (E 153) un mikrokristālisko vasku (E 905). Līdzīgi maksimālie daudzumi būtu jānosaka attiecībā uz formaldehīdu karaginānā (E 407) un pārstrādātās Euchema jūraszālēs (E 407 a), konkrētiem mikrobioloģiskiem kritērijiem agarā (E 406) un salmonella spp. saturu mannītā (E 421 (ii)), kas ražots fermentācijas ceļā.

(13) Propān-2-ola (izopropanola, izopropilspirta) lietošana būtu jāatļauj piedevu kurkumīna (E 100) un paprikas ekstrakta (E 160 c) ražošanai, ievērojot JECFA specifikācijas, jo šo konkrēto lietošanas veidu Iestāde atzinusi par nekaitīgu (10). Etanola izmantošana propān-2-ola vietā želena sveķu (E 418) ražošanā būtu jāatļauj gadījumos, kad galaprodukts joprojām atbilst visām pārējām specifikācijām un metanols rada mazākas bažas attiecībā uz nekaitīgumu.

(14) Būtu jānorāda krāsvielas daudzums procentos košenilā, karmīnskābē, karmīnos (E 120), jo šai krāsvielai ir jāpiemēro maksimālie daudzumi.

(15) Karotīnu (E 160 a) apakškategoriju numerācijas sistēma būtu jāatjaunina, lai tā būtu saskaņā ar Pārtikas kodeksa numerācijas sistēmu.

(16) Specifikācijās būtu jāiekļauj arī pienskābes (E 270) cietā forma, jo tagad to iespējams ražot cietā formā, un tas nerada bažas par kaitīgumu.

(17) Būtu jāpielāgo pašreizējā temperatūras vērtība attiecībā uz mononātrija citrāta (E 331 (i)) bezūdens vielas žāvēšanas zudumiem, jo, ievērojot pašreizējos nosacījumus, viela noārdās. Būtu jāpielāgo arī trinātrija citrāta (E 331 (iii)) žāvēšanas nosacījumi, lai uzlabotu metodes reproducējamību.

(18) Būtu jākoriģē alfa-tokoferola (E 307) pašreizējā īpatnējās absorbcijas vērtība, turklāt sorbīnskābes (E 200) sublimācijas temperatūra vairs nav piemērots rādītājs, tāpēc tā būtu jāaizstāj ar “šķīdības testu”. Nizīna (E 234) un natamicīna (E 235) ražošanai izmantoto baktēriju avotu specifikācija būtu jāatjaunina saskaņā ar pašreizējo taksonomijas nomenklatūru.

(19) Alumīnija sastopamība pārtikas piedevās būtu jāierobežo, jo tagad ir pieejamas jaunas ražošanas metodes, kas ļauj ražot mazāk piesārņotas pārtikas piedevas. Lai uzlabotu tiesisko noteiktību un nediskrimināciju, ir lietderīgi pārtikas piedevu ražotājiem atvēlēt pārejas periodu, lai tie varētu pakāpeniski pielāgoties minētajiem ierobežojumiem.

(20) Attiecīgos gadījumos būtu jānosaka maksimālais alumīnija daudzums pārtikas piedevām, it īpaši kalcija fosfātiem (E 341 (i)–(iii)), ko paredzēts izmantot zīdaiņu un mazu bērnu pārtikā (11), saskaņā ar attiecīgo Pārtikas zinātniskās komitejas 1996. gada 7. jūnija atzinumu (12). Saistībā ar šo būtu jānosaka arī maksimālais alumīnija daudzums kalcija citrātā (E 333).

(21) Alumīnija maksimālajam daudzumam kalcija fosfātos (E 341 (i)–(iii)), dinātrija difosfātā (E 450 (i)) un kalcija dihidrogēndifosfātā (E 450 (vii)) būtu jābūt saskaņā ar Iestādes 2008. gada 22. maija atzinumu (13). Patlaban spēka esošie maksimālie daudzumi būtu jāsamazina gadījumos, kad tas ir tehniski iespējams un kad ietekme uz kopējo alumīnija devu ir būtiska. Saistībā ar šo atsevišķu pārtikas krāsvielu alumīnija lakas būtu jāatļauj tikai, ja tas tehniski nepieciešams.

(22) Noteikumiem par alumīnija maksimālo daudzumu dikalcija fosfātā (E 341 (i)), trikalcija fosfātā (E 341 (iii)) un kalcija dihidrogēndifosfātā (E 450 (vii)) nevajadzētu radīt traucējumus tirgū iespējamu piegāžu trūkumu dēļ.

(23) Saskaņā ar Komisijas 2010. gada 25. marta Regulu (ES) Nr. 258/2010, ar ko paredz īpašus nosacījumus Indijas izcelsmes vai no Indijas sūtītu guāras sveķu importam saistībā ar piesārņojuma risku ar pentahlorfenolu un dioksīniem (14), būtu jānosaka guāra sveķu (E 412) piesārņotājvielas pentahlorfenola maksimālais daudzums.

(24) Saskaņā ar 48. apsvērumu Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (15), dalībvalstīm ir jāpārbauda minētajā regulā neiekļautie pārtikas produkti attiecībā uz 3-MHPD sastopamību, lai apspriestu vajadzību noteikt šīs vielas maksimāli pieļaujamo daudzumu. Francijas iestādes ir iesniegušas datus par augstu 3-MHPD koncentrāciju pārtikas piedevā glicerīnā (E 422) un par vidējo šīs pārtikas piedevas lietojumu dažādās pārtikas kategorijās. Būtu jānosaka 3-MHPD maksimālais daudzums šajā konkrētajā pārtikas piedevā, lai novērstu galīgā pārtikas produkta piesārņojumu, kas pārsniedz pieļaujamo līmeni, ņemot vērā atšķaidījuma pakāpi.

(25) Saistībā ar analīzes metožu attīstību atsevišķas patlaban piemērotās specifikācijas būtu jāatjaunina. Pašreizējā robežvērtība “nav konstatējams” ir saistīta ar analīzes metožu attīstību, un tā būtu jāaizstāj ar konkrētu skaitli šādām piedevām: mono- un diglicerīdu skābju esteriem (E 472 a–f), taukskābju poliglicerīna esteriem (E 475) un taukskābju propān-1,2-diola esteriem (E 477).

(26) Būtu jāatjaunina ar taukskābju monoglicerīdu un diglicerīdu citronskābes esteru (E 472 c) ražošanas procedūru saistītās specifikācijas, jo tagad sārmainu bāžu lietošana tiek aizstāta ar maigākiem aktīvajiem sāļiem.

(27) Piedevu taukskābju monoglicerīdu un diglicerīdu citronskābes esteru (E 472 c) un taukskābju mono- un diglicerīdu mono- un diacetilvīnskābes esteru (E 472 e) pašreizējais kritērijs “brīvās taukskābes” ir nepiemērots. Tas būtu jāaizstāj ar kritēriju “skābes skaitlis”, jo tas labāk izsaka brīvo skābes grupu titrimetrisko aplēsi. Tas atbilst JECFA 71. ziņojumam par pārtikas piedevām (16), kurā šādas izmaiņas tika pieņemtas attiecībā uz taukskābju mono- un diglicerīdu mono- un diacetilvīnskābes esteriem (E 472 e).

(28) Pašreizējais piedevas magnija oksīda (E 530) kļūdainais apraksts būtu jālabo saskaņā ar ražotāju iesniegto informāciju, lai tas atbilstu aprakstam Pharmacopoeia Europea (17). Būtu jāatjaunina arī pašreizējais reducējošās vielas maksimālā vērtība piedevā glikonskābē (E 574), jo šī robežvērtība nav tehniski īstenojama. Pašreizējā metode, kuras pamatā ir “žāvēšanas zudumi” un ko izmanto, lai novērtētu ksilīta (E 967) ūdens saturu, būtu jāaizstāj ar piemērotāku metodi.

(29) Šajā regulā nebūtu jāpārņem piedevas kandelilvaska (E 902) pašreizējās specifikācijas, jo tās ir neprecīzas. Attiecībā uz dihidrogēndifosfātu (E 450 (vii)) būtu jāizlabo pašreizējais ieraksts par P2O5 saturu.

(30) Pašreizējā ierakstā par taumatīna (E 957) “pamatvielu” būtu jākoriģē aprēķina koeficients. Šis koeficients paredzēts izmantošanai Kjeldāla metodē, lai noteiktu vielas kopējo saturu, pamatojoties uz slāpekļa mērījumiem. Aprēķina koeficients būtu jāatjaunina saskaņā ar attiecīgo publicēto literatūru par taumatīnu (E 957).

(31) Iestāde novērtēja steviolglikozīdu kā saldinātāju nekaitīgumu un 2010. gada 10. martā sniedza atzinumu (18). Steviolglikozīdiem piešķirts numurs E 960, un to izmantošana attiecīgi atļauta, pamatojoties uz precīzi noteiktiem lietošanas nosacījumiem. Tāpēc būtu jāpieņem specifikācijas attiecībā uz šo pārtikas piedevu.

(32) Ņemot vērā taksonomiskas izmaiņas, būtu jāatjaunina eritrola (E 968) ražošanā izmantoto izejvielu (raugu) pašreizējās specifikācijas.

(33) Attiecībā uz Kvilaijas ekstraktu (E 999) būtu jāpielāgo pašreizējā specifikācija, kas saistīta ar pH diapazonu, lai tā atbilstu JECFA norādēm.

(34) Gadījumos, kad gala produkts joprojām atbilst tīrības specifikācijām, būtu jāatļauj citronskābes un fosforskābes kombinācija (patlaban abas skābes ir atļautas atsevišķai izmantošanai piedevas polidekstrozes (E 1200) ražošanā), jo tā uzlabo rezultātus un ļauj labāk kontrolēt reakcijas kinētiku. Šāds grozījums nerada bažas par kaitīgumu.

(35) Atšķirībā no mazām molekulām polimēru molekulmasa nav viena konkrēta vērtība. Vienā polimērā var būt izvietotas molekulas ar dažādu masu. Izvietojums var būt atkarīgs no polimēra ražošanas metodes. Polimēra fizikālās īpašības un reakcijas ir saistītas ar masu un ar konkrētas masas molekulu izvietojumu preparātā. Lai skaidri noteiktu molekulu izvietojumu preparātā, preparāts tiek aprakstīts dažādos veidos, izmantojot matemātisku modeļu grupu. No dažādajiem pieejamajiem modeļiem zinātniskajā literatūrā polimēru aprakstīšanai ieteikts izmantot masas vidējo molekulmasu (Mw). Būtu attiecīgi jāpielāgo polivinilpirolidona (E 1201) specifikācijas.

(36) Pašreizējā propān-1,2-diola (E 1520) specifikācijā minētais kritērijs “destilācijas intervāls” ļauj izdarīt pretrunīgus secinājumus salīdzinājumā ar pamatvielas rezultātiem. Tāpēc šis kritērijs būtu jākoriģē un jāpārsauc par “destilācijas testu”.

(37) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebildusi,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Pārtikas piedevu specifikācijas

Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu, tostarp krāsvielu un saldinātāju, specifikācijas ir izklāstītas šīs regulas pielikumā.

2. pants

Atcelšana

No 2012. gada 1. decembra atceļ Direktīvu 2008/60/EK, 2008/84/EK un 2008/128/EK.

3. pants

Pārejas noteikumi

Pārtiku, kas satur pārtikas piedevas, kuras likumīgi laistas tirgū pirms 2012. gada 1. decembra, bet neatbilst šīs regulas prasībām, drīkst pārdot, līdz krājumi beidzas.

4. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2012. gada 1. decembra.

Tomēr pielikumā izklāstītās specifikācijas attiecībā uz piedevām steviolglikozīdiem (E 960) un metakrilāta bāzes kopolimēru (E 1205) piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs. Briselē, 2012. gada 9. martā Komisijas vārdā – priekšsēdētājs José Manuel BARROSO

(1) OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.

(2) OV L 354, 31.12.2008., 1. lpp.

(3) OV L 6, 10.1.2009., 20. lpp.

(4) OV L 253, 20.9.2008., 1. lpp.

(5) OV L 158, 18.6.2008., 17. lpp.

(6) EFSA Panel on Food Additives and Nutrient Sources added to Food (ANS); Scientific Opinion on the use of Basic Methacrylate Copolymer as a food additive on request from the European Commission. EFSA Journal 2010; 8(2):1513.

(7) EFSA Panel on Food Additives and Nutrient Sources added to Food (ANS); Scientific Opinion on the safety of sucrose esters of fatty acids prepared from vinyl esters of fatty acids and on the extension of use of sucrose esters of fatty acids in flavourings on request from the European Commission. EFSA Journal 2010; 8(3):1512.

(8) EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain (CONTAM); Scientific Opinion on Arsenic in Food. EFSA Journal 2009; 7(10):1351.

(9) OV L 61, 18.3.1995., 1. lpp.

(10) EFSA Panel on Food Additives and Nutrient Sources added to Food (ANS); Scientific Opinion on the re-evaluation of curcumin (E 100) as a food additive. EFSA Journal 2010; 8(9):1679.

(11) Kā definēts Komisijas 2006. gada 5. decembra Direktīvā 2006/125/EK par apstrādātu graudaugu pārtiku un bērnu pārtiku zīdaiņiem un maziem bērniem (Kodificēta versija) (OV L 339, 6.12.2006., 16. lpp.).

(12) Opinion on Additives in nutrient preparations for use in infant formulae, follow-on formulae and weaning foods. Pārtikas zinātniskās komitejas ziņojumi (40. sērija), 13.–30. lpp., (1997).

(13) Scientific Opinion of the Panel on Food Additives, Flavourings, Processing Aids and Food Contact Materials on a request from European Commission on Safety of aluminium from dietary intake. EFSA Journal (2008) 754, 1.–34. lpp.

(14) OV L 80, 26.3.2010., 28. lpp.

(15) OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.

(16) WHO Technical Report Series, Nr. 956, 2010.

(17) EP 7.0, 2. sējums, 2415.–2416. lpp.

(18) EFSA Panel on Food Additives and Nutrient Sources (ANS); Scientific Opinion on the safety of steviol glycosides for the proposed uses as a food additive. EFSA Journal (2010); 8(4):1537.

PIELIKUMS

Piezīme. Etilēna oksīdu pārtikas piedevās nedrīkst izmantot sterilizēšanai

Alumīnija lakas lietošanai krāsvielās, tikai ja konkrēti norādīts.

Definīcija: Alumīnija lakas iegūst, attiecīgajās specifikācijās izklāstītajiem tīrības kritērijiem atbilstošām krāsvielām reaģējot ar alumīniju ūdens šķīdumā. Alumīnijs parasti ir svaigi pagatavots, nežāvēts, un iegūts, alumīnija sulfātam vai hlorīdam reaģējot ar nātrija vai kalcija karbonātu vai bikarbonātu, vai amonjaku. Pēc lakas izveidošanās, produktu filtrē, mazgā ar ūdeni un žāvē. Gala produktā iespējama neizreaģējušā alumīnija klātbūtne HCl nešķīstošas viela Ne vairāk kā 0,5 % ΝaΟΗ nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,5 %, tikai E 127 eritrozīnam Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Atbilstošajām krāsvielām piemēro to īpašos tīrības kritērijus

E 100 KURKUMĪNS

Sinonīmi CI dabīgais dzeltenais 3; turmerika dzeltenais; diferoilmetāns Definīcija Kurkumīnu iegūst ar šķīdinātājiem ekstrahējot turmeriku, t. i. Curcuma longa L. celmu sakneņus. Lai iegūtu koncentrētu kurkumīna pulveri, ekstraktu attīra kristalizējot. Produkts sastāv galvenokārt no kurkumīniem, t. i. krāsvielas (1,7-bis(4-hidroksi-3-metoksifenil)hepta-1,6-diēn-3,5-diona) un tās diviem dezmetoksi atvasinājumiem dažādās attiecībās. Var būt nelieli eļļu un sveķu piemaisījumi, kas dabiski atrodas turmerikā. Kurkumīnu izmanto arī alumīnija lakās; alumīnija saturs ir mazāks par 30 %. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: etilacetātu, acetonu, oglekļa dioksīdu, dihlormetānu, n-butanolsu, metanolu, etanolu, heksānu, propān-2-olu Krāsu indeksa numurs 75300 Einecs 207-280-5 Ķīmiskais nosaukums I 1,7-bis(4-hidroksi-3-metoksifenil)hepta-1,6-diēn-3,5-dions II 1-(4-Hidroksifenil)-7-(4-hidroksi-3-metoksifenil)hepta-1,6-diēn-3,5-dions III 1,7-bis(4-hidroksifenil)hepta-1,6-diēn-3,5-dions Ķīmiskā formula I C21H20O6 II C20H18O5 III C19H16O4 Molekulmasa I. 368,39 II. 338,39 III. 308,39 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs ne mazāk kā 90 %. 1 607 pie ≈ 426 nm etanolā Apraksts Oranždzeltens kristālisks pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums etanolā pie ≈ 426 nm Kušanas intervāls 179 °C–182 °C Tīrība Šķīdinātāju atliekas Etilacetāts Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Acetons n-butanols Metanols Etanols Heksāns Propān-2-ols Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 10 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 101 (i) RIBOFLAVĪNS

Sinonīmi Laktoflavīns Definīcija Krāsu indeksa numurs Einecs 201-507-1 Ķīmiskais nosaukums 7,8-dimetil-10-(D-ribo-2,3,4,5-tetrahidroksipentil)benzo(g)pteridīn-2,4(3H,10H)-dions; 7,8-dimetil-10-(1′-D-ribitil)izoalloksazīns Ķīmiskā formula C17H20N4O6 Molekulmasa 376,37 Pamatviela Ne mazāk kā 98 % bezūdens vielā 328 pie ≈ 444 nm ūdens šķīdumā Apraksts Dzeltens līdz oranždzeltens kristālisks pulveris ar vāju aromātu Identifikācija Spektrometrija A375/A267 attiecība ir starp 0,31 un 0,33 ūdens šķīdumā A444/A267 attiecība ir starp 0,36 un 0,39 Maksimums ūdenī pie ≈ 375 nm Īpatnējā griešana [α]D 20 0,05 N nātrija hidroksīda šķīdumā ir starp – 115° un – 140° Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 1,5 % (105 °C, 4 h) Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,1 % Pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 100 mg/kg (aprēķināti kā anilīns) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 101 (ii) RIBOFLAVĪN-5′-FOSFĀTS

Sinonīmi Nātrija riboflavīn-5′-fosfāts Definīcija Šīs specifikācijas attiecas uz riboflavīn-5′-fosfātu ar niecīgu brīva riboflavīna un riboflavīndifosfāta daudzumu Krāsu indeksa numurs Einecs 204-988-6 Ķīmiskais nosaukums Mononātrija(2R,3R,4S)-5-(3′)10′-dihidro-7′,8′-dimetil-2′,4′-diokso-10′-benzo[γ]pteridinil)-2,3,4-trihidroksipentilfosfāts; riboflavīna 5′-monofosfāta estera mononātrija sāls Ķīmiskā formula Dihidrāts: C17H20N4NaO9P · 2H2O Bezūdens viela: C17H20N4NaO9P Molekulmasa 514,36 Pamatviela Kā C17H20N4NaO9P.2H2O aprēķināto krāsvielu kopīgais saturs ne mazāk kā 95 % 250 pie ≈ 375 nm ūdens šķīdumā Apraksts Dzeltens līdz oranždzeltens higroskopisks pulveris ar vāju aromātu Identifikācija Spektrometrija A375/A267 attiecība ir starp 0,30 un 0,34 ūdens šķīdumā A444/A267 attiecība ir starp 0,35 un 0,40 Maksimums ūdenī pie ≈ 375 nm Īpatnējā griešana [α]D 20 5 M HCl šķīdumā ir starp + 38° un + 42° Tīrība Žāvēšanas zudumi Dihidrāta formai ne vairāk kā 8 % (100 °C, 5 h vakuumā virs P2O5) Sulfātpelni Ne vairāk kā 25 % Neorganiskais fosfāts Ne vairāk kā 1 % (aprēķināts kā PO4 bezūdens vielai) Papildu krāsvielas Riboflavīns (brīvs): Ne vairāk kā 6 % Riboflavīna difosfāts: Ne vairāk kā 6 % Pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 70 mg/kg (aprēķināti kā anilīns) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 102 TARTRAZĪNS

Sinonīmi CI Pārtikas dzeltenais 4 Definīcija Tartrazīnu iegūst no 4-amino- benzolsulfonskābes, kuru diazotizē, izmantojot sālsskābi un nātrija nitrītu. Diazosavienojumu pēc tam apvieno ar 4,5-dihdro-5-okso-1-(4sulfofenil)-1H-pirazol-3-karbonskābi vai metilesteri, etilesteri vai šīs karbonskābes sāli. Iegūto krāsu attīra un izdala kā nātrija sāli. Tartrazīns sastāv galvenokārt no trinātrija 5-hidroksi-1-(4-sulfonatofenil)-4-(4-sulfonatofenilazo)-H-pirazol-3-karboksilāta un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsu komponentiem. Tartrazīns aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 19140 Einecs 217-699-5 Ķīmiskais nosaukums Trinātrija 5-hidroksi-1-(4-sulfonatofenil)-4-(4-sulfonatofenilazo)-H-pirazol-3-karboksilāts Ķīmiskā formula C16H9N4Na3O9S2 Molekulmasa 534,37 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 530 pie ≈ 426 nm ūdens šķīdumā Apraksts Gaiši oranžs pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Dzeltens Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 426 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 1,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-hidrazīnobenzolsulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,5 % 4-aminobenzol-1-sulfoskābe 5-okso-1-(4-sulfofenil)-2-pirazolīn-3-karbonskābe 4,4′-diazoaminodi(benzolsulfonskābe) tetrahidroksidzintarskābe Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējamas vielas Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālā vidē) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 104 HINOLĪNA DZELTENAIS

Sinonīmi CI Pārtikas dzeltenais 13 Definīcija Hinolīna dzelteno pagatavo sulfurējot 2-(2-hinolil)indan-1,3-dionu vai masījumu, kas satur aptuveni divas trešdaļas 2-(2-hinolil)indan-1,3-dionu un vienu trešdaļu 2-(2-(6-metilhinolil))indan-1,3-dionu. Hinolīna dzeltenais sastāv galvenokārt no disulfonātu maisījumu sāļiem (galvenokārt), minētā savienojuma monosulfonātiem un trisulfonatiem un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galveno bezkrāsas komponentu. Hinolīna dzeltenais aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 47005 Einecs 305-897-5 Ķīmiskais nosaukums 2-(2-Hinolil)indan-1,3-diona disulfonātu dinātrija sāls (galvenā sastāvdaļa) Ķīmiskā formula C18H9N Na2O8S2 (galvenā sastāvdaļa) Molekulmasa 477,38 (galvenā sastāvdaļa) Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 70 % Hinolīna dzeltenajā saturam jābūt šādam: No kopējā krāsvielu satura: — dinātrija 2(-2-hinolil)indan-1,3-diona disulfonātus – ne mazāk kā 80 %; — nātrija 2(-2-hinolil)indan-1,3-diona monosulfonātus – ne vairāk kā 15 %; — trinātrija 2(-2-hinolil)indan-1,3-diona trisulfonātu – ne vairāk kā 7,0 % 865 (galvenā sastāvdaļa) pie ≈ 411 nm etiķskābes ūdens šķīdumā Apraksts Dzeltens pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Dzeltens Identifikācija Spektrometrija Maksimums etiķskābes ūdens šķīdumā (pH 5) pie ≈ 411 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 4,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 2-metilhinolīns Kopā ne vairāk kā 0,5 % 2-metilhinolīnsulfoskābe ftālskābe 2,6-dimetilhinolīns 2,6-dimetilhinolīnsulfoskābe 2-(2-hinolil)indan-1,3-dions Ne vairāk kā 4 mg/kg Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējamas vielas Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālā vidē) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 110 SAULRIETA DZELTENAIS FCF

Sinonīmi CI Pārtikas dzeltenais 3; oranždzeltenais S Definīcija Saulrieta dzeltenais FCF sastāv galvenokārt no dinātrija 2-hidroksi-1-(4-sulfonātfenilazo)naftalīn-6-sulfonāta un papildu krāsvielām un nātrija hlorīda un/vai nātrija sulfāta kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Saulrieta dzelteno FCF iegūst, diazotizējot 4-aminobenzolsulfoskābi, izmantojot sālsskābi un nātrija nitrītu vai sērskābi un nātrija nitrītu. Diazosavienojumu apvieno ar 6-hidroksi-2-naftalīnsulfoskābi. Krāsu izdala kā nātrija sāli un žāvē. Saulrieta dzeltenais FCF aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 15985 Einecs 220-491-7 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija 2-hidroksi-1-(4-sulfonātfenilazo)naftalīn-6-sulfonāts Ķīmiskā formula C16H10N2Na2O7S2 Molekulmasa 452,37 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 555 pie ≈ 485 nm ūdens šķīdumā ar pH 7 Apraksts Oranžsarkanas krāsas pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Oranžs Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 485 nm (pH 7) Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 5,0 % 1-(fenilazo)-2-naftalenols (Sudānas I) Ne vairāk kā 0,5 mg/kg Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-aminobenzol-1-sulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,5 % 3-hidroksinaftalīn-2,7-disulfoskābe 6-hidroksinaftalīn-2-sulfoskābe 7-hidroksinaftalīn-1,3-disulfoskābe 4,4′-diazoaminodi(benzolsulfoskābe) 6,6′-oksidi(naftalīn-2-sulfoskābe) Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējamas vielas Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālā vidē) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 120 KOŠENILS, KARMĪNSKĀBE, KARMĪNI

Sinonīmi CI Dabīgais sarkanais 4 Definīcija Karmīnus un karmīnskābi iegūst no košenila, kas sastāv no kukaiņu Dactylopius coccus Costa mātīšu kaltētu ķermeņu ūdens, ūdens-spirta vai spirta ekstraktiem. Krāsojumu dod karmīnskābe. Var veidot karmīnskābes (karmīnu) alumīnija lakas, ar karmīnskābes un alumīnija molāro attiecību 2:1. Tirdzniecībā esošajos produktos krāsvielas ir kopā ar amonija, kalcija, nātrija vai kālija katjoniem (atsevišķi vai kombinācijās), un šie katjoni var būt arī pārākumā. Tirdzniecībā esošie produkti var saturēt arī kukaiņos esošo olbaltumvielu materiālus, un var saturēt arī brīvu karminātu vai nelielu nesaistītu alumīnija katjonu atlikumu Krāsu indeksa numurs 75470 Einecs Košenils: 215-680-6; karmīnskābe: 215-023-3; karmīni: 215-724-4 Ķīmiskais nosaukums 7-β-D-glikopiranozil-3,5,6,8-tetrahidroksi-1-metil-9,10-dioksoantracēn-2-karbonskābe (karmīnskābe); karmīns ir hidratēts karmīnskābes alumīnija helāts Ķīmiskā formula C22H20O13 (karmīnskābe) Molekulmasa 492,39 (karmīnskābe) Pamatviela Karmīnskābes saturs to saturošajos ekstraktos ne mazāk kā 2,0 %; karmīnskābes saturs helātos ne mazāk kā 50 % Apraksts Sarkana līdz tumšsarkana irdena, cieta viela vai pulveris. Košenila ekstrakts parasti ir tumšsarkans šķidrums, bet var būt arī izžāvēts kā pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums amonija ūdens šķīdumā pie ≈ 518 nm Maksimums atšķaidītā sālsskābē pie ≈ 494 nm (karmīnskābe) 139 maksimums pie aptuveni 494 nm atšķaidītā sālsskābē (karmīnskābe) Tīrība Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 5 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 122 AZORUBĪNS, KARMOIZĪNS

Sinonīmi CI Pārtikas sarkanais 3 Definīcija Azorubīns sastāv galvenokārt no dinātrija 4-hidroksi-3-(4-sulfonato-1-naftilazo)naftalīn-1-sulfonāta un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Azorubīns aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 14720 Einecs 222-657-4 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija 4-hidroksi-3-(4-sulfonato-1-naftilazo)-naftalīn-1-sulfonāts Ķīmiskā formula C20H12N2Na2O7S2 Molekulmasa 502,44 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 510 pie ≈ 516 nm ūdens šķīdumā Apraksts Sarkans līdz sarkanbrūns pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Sarkans Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 516 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 1 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-aminonaftalīn-1-sulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,5 % 4-hidroksinaftalīn-1-sulfoskābe Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 123 AMARANTS

Sinonīmi CI Pārtikas sarkanais 9 Definīcija Amarants sastāv galvenokārt no trinātrija 2-hidroksi-1-(4-sulfonato-1-naftilazo)naftalīn-3,6-disulfonāta un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Amarantu ražo, apvienojot 4-amino-1-natalīnsulfoskābi ar 3-hidroksi-2,7-naftalīndisulfoskābi. Amarants aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 16185 Einecs 213-022-2 Ķīmiskais nosaukums Trinātrija 2-hidroksi-1-(4-sulfonato-1-naftilazo)naftalīn-3,6-disulfonāts Ķīmiskā formula C20H11N2Na3O10S3 Molekulmasa 604,48 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 440 pie ≈ 520 nm ūdens šķīdumā Apraksts Sarkanīgi brūns pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Sarkans Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 520 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 3,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-aminonaftalīn-1-sulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,5 % 3-hidroksinaftalīn-2,7-disulfoskābe 6-hidroksinaftalīn-2-sulfoskābe 7-hidroksinaftalīn-1,3-disulfoskābe 7-hidroksinaftalīn-1,3-6-trisulfoskābe Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 124 KUMAČS 4R, KOŠINELA SARKANAIS A

Sinonīmi CI Pārtikas sarkanais 7; jaunais kokīns Definīcija Kumačs 4R sastāv galvenokārt no trinātrija 2-hidroksi-1-(4-sulfonato-1-naftilazo)naftalīn-6,8-disulfonāta un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Kumaču 4R ražo, apvienojot diazotizētu naftēnskābi ar G-skābi (2-naftanol-6,8-disulfoskābe), un iegūto produktu pārvērš trinātrija sālī. Kumačs 4R aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 16255 Einecs 220-036-2 Ķīmiskais nosaukums Trinātrija 2-hidroksi-1-(4-sulfonato-1-naftilazo)naftalīn-6,8-disulfonāts Ķīmiskā formula C20H11N2Na3O10S3 Molekulmasa 604,48 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 80 % 430 pie ≈ 505 nm ūdens šķīdumā Apraksts Sarkanīgs pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Sarkans Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 505 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 1,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-aminonaftalīn-1-sulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,5 % 7-hidroksinaftalīn-1,3-disulfoskābe 3-hidroksinaftalīn-2,7-disulfoskābe 6-hidroksinaftalīn-2-sulfoskābe 7-hidroksinaftalīn-1,3-6-trisulfoskābe Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 127 ERITROZĪNS

Sinonīmi CI Pārtikas sarkanais 14 Definīcija Eritrozīns sastāv galvenokārt no dinātrija 2-(2,4,5,7-tetrajod-3-oksido-6-oksoksantēn-9-il)benzoāta monohidrāta un papildu krāsvielām kopā ar ūdeni, nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Eritrozīnu iegūst jodizējot fluoresceīnu (rezorcīna un ftālskābes anhidrīda kensensācijas produkts). Eritrozīns aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 45430 Einecs 240-474-8 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija 2-(2,4,5,7-tetrajod-3-oksido-6-oksoksantēn-9-il)benzoāta monohidrāts Ķīmiskā formula C20H6I4Na2O5 H2O Molekulmasa 897,88 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā bezūdens nātrija sāls) ne mazāk kā 87 % 1 100 pie ≈ 526 nm ūdens šķīdumā ar pH 7 Apraksts Sarkans pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Sarkans Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 526 nm (pH 7) Tīrība Neorganiskie jodīdi Ne vairāk kā 0,1 % (aprēķināti kā nātrija jodīds) Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas (izņemot fluoresceīnu) Ne vairāk kā 4,0 % Fluoresceīns Ne vairāk kā 20 mg/kg Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: Trijodrezorcīns Ne vairāk kā 0,2 % 2-(2,4-dihidroksi-3,5-dijodbenzoil)benzoskābe Ne vairāk kā 0,2 % Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (no šķīdumiem ar pH = 7–8) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 129 ALŪRA SARKANAIS AC

Sinonīmi CI Pārtikas sarkanais 17 Definīcija Alūra sarkanais AC sastāv galvenokārt no dinātrija 2-hidroksi-1-(2-metoksi-5-metil-4-sulfonatofenilazo)naftalīn-6-sulfonāta un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Alūra sarkano AC iegūst apvienojot 4-amino -5-metoksi-2-toluolsulfoskābi ar 6-hidroksi-2-naftalīnsulfoskābi. Alūra sarkanais AC aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 16035 Einecs 247-368-0 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija 2-hidroksi-1-(2-metoksi-5-metil-4-sulfonatofenilazo) naftalīn-6-sulfonāts Ķīmiskā formula C18H14N2Na2O8S2 Molekulmasa 496,42 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 540 pie ≈ 504 nm ūdens šķīdumā ar pH 7 Apraksts Tumši sarkans pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Sarkans Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 504 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 3,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 6-hidroksi-2-naftalīnsulfo-skābes nātrija sāls Ne vairāk kā 0,3 % 4-amino-5-metoksi-2-metil-benzolsulfoskābe Ne vairāk kā 0,2 % 6,6-oksibis (2-naftalīnsulfo-skābes) dinātrija sāls Ne vairāk kā 1,0 % Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (no šķīduma ar pH 7) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 131 PATENTZILAIS V

Sinonīmi CI Pārtikas zilais 5 Definīcija Patentzilais V sastāv galvenokārt no kalcija vai nātrija [4-(α-(4-dietilaminofenil)-5-hidroksi-2,4-disulfofenilmetilidēn)-2,5-cikloheksadiēn-1-ilidēn] dietilamonija hidroksīda iekšējā sāls savienojuma un papildu krāsvielām, kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu un/vai kalcija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Pieļaujams arī kālija sāls Krāsu indeksa numurs 42051 Einecs 222-573-8 Ķīmiskais nosaukums Kalcija vai nātrija [4-(α-(4-dietilaminofenil)-5-hidroksi-2,4-disulfofenilmetilidēn)-2,5-cikloheksadiēn-1-ilidēn] dietilamonija hidroksīda iekšējā sāls savienojums Ķīmiskā formula Kalcija savienojums: C27H31N2O7S2Ca1/2 Nātrija savienojums: C27H31N2O7S2Na Molekulmasa Kalcija savienojums: 579,72 Nātrija savienojums: 582,67 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 2 000 pie ≈ 638 nm ūdens šķīdumā ar pH 5 Apraksts Tumši zils pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Zils Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie 638 nm (pH 5) Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 2,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 3-hidroksibenzaldehīds Kopā ne vairāk kā 0,5 % 3-hidroksibenzoskābe 3-hidroksi-4-sulfobenzoskābe N,N-dietilaminobenzolsulfoskābe Leiko bāze Ne vairāk kā 4,0 % Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (no šķīdumiem ar pH 5) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 132 INDIGOTĪNS, INDIGOKARMĪNS

Sinonīmi CI Pārtikas zilais 1 Definīcija Indigotīns sastāv galvenokārt no dinātrija 3,3′-diokso-2,2′-biindolilidēn-5,5′-disulfonāta un dinātrija 3,3′-diokso-2,2′-biindolilidēn-5,7′-disulfonāta maisījuma un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Indigotīns aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Indigokarmīnu iegūst sulfonējot indigo. To dara, karsējot indigo (vai indigo pastu) sērskābes klātbūtnē. Krāsu izolē un attīra. Krāsu indeksa numurs 73015 Einecs 212-728-8 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija 3,3′-diokso-2,2′-biindolilidēn-5,5′-disulfonāts Ķīmiskā formula C16H8N2Na2O8S2 Molekulmasa 466,36 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 %; dinātrija 3,3′-diokso-2,2′-biindolilidēn-5,7′-disulfonāts: ne vairāk kā 18 % 480 pie ≈ 610 nm ūdens šķīdumā Apraksts Tumši zils pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Zils Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 610 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Izņemot dinātrija 3,3′-diokso-2,2′-biindolilidēn-5,7′-disulfonātu: ne vairāk kā 1,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: Izatīn-5-sulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,5 % 5-sulfoantranilskābe Antranilskābe Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 133 BRILJANTZILAIS FCF

Sinonīmi CI Pārtikas zilais 2 Definīcija Briljantzilais FCF sastāv galvenokārt no dinātrija α-(4-(N-etil-3-sulfonatobenzilamino)fenil)-α-(4-N-etil-3-sulfonatobenzilamino)ciklo-heksa-2,5-dienilidēn)toluol-2-sulfonāta un tā izomēriem un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Briljantzilais FCF aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 42090 Einecs 223-339-8 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija α-(4-(N-etil-3-sulfonatobenzilamino)fenil)-α-(4-(N-etil-3-sulfonatobenzilamino)cikloheksa-2,5-dienilidēn)toluol-2-sulfonāts Ķīmiskā formula C37H34N2Na2O9S3 Molekulmasa 792,84 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 85 % 1 630 pie ≈ 630 nm ūdens šķīdumā Apraksts Sarkanīgi zils pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Zils Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 630 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 6,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 2-, 3- un 4-formilbenzolsulfo-skābes (kopā) Ne vairāk kā 1,5 % 3-((etil)(4-sulfofenil)amino) metilbenzolsulfoskābe Ne vairāk kā 0,3 % Leiko bāze Ne vairāk kā 5,0 % Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % at pH 7 Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 140 (i) HLOROFILI

Sinonīmi CI dabīgais zaļais 3; magnija hlorofils; magnija feofitīns Definīcija Hlorofilus iegūst no augu pārtikas materiāla, zāles, lucernas un nātres ar šķīdinātāju ekstrakciju. Sekojošās šķīdinātāja atdalīšanas laikā no hlorofiliem var pilnīgi vai daļēji tikt atdalīts dabskgi sastopamais koordinētais magnijs, dodot atbilstošos feofitīnus. Galvenās krāsvielas ir feofitīni un magnija hlorofili. Ekstrahētais produkts, no kura atdalīts šķīdinātājs, satur citus pigmentus, piemēram, karotinoīdus un eļļas, taukus un vaskus, kas iegūti no izejmateriāla. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: acetonu, metiletilketonu, dihlormetānu, oglekļa dioksīdu, metanolu, etanolu, propān-2-olu un heksānu. Krāsu indeksa numurs 75810 Einecs Hlorofili: 215-800-7, hlorofils a: 207-536-6, hlorofils b: 208-272-4 Ķīmiskais nosaukums Galvenās krāsvielas: Fitil(132R,17S,18S)-3-(8-ethyl-132-metoksikarbonil-2,7,12,18-tetrametil-13′-okso-3-vinil-131-132-17,18-tetrahidrociklopenta-[at]-porfirīn-17-il) propionāts (feofitīns a), vai kā magnija komplekss (hlorofils a) Fitil(132R,17S,18S)-3-(8-etil-7-formil-132-metoksikarbonil-2,12,18-trimetil-13′-okso-3-vinil-131-132-17,18-tetrahidrociklopenta[at]-porfirīn-17-il) propionāts (feofitīns b), vai kā magnija komplekss (hlorofils b) Ķīmiskā formula Hlorofils a (magnija komplekss): C55H72MgN4O5 Hlorofils a: C55H74N4O5 Hlorofils b (magnija komplekss): C55H70MgN4O6 Hlorofils b: C55H72N4O6 Molekulmasa Hlorofils a (magnija komplekss): 893,51 Hlorofils a: 871,22 Hlorofils b (magnija komplekss): 907,49 Hlorofils b: 885,20 Pamatviela Kopējais kombinēto hlorofilu un to magnija kompleksu saturs ne mazāk kā 10 % 700 pie ≈ 409 nm hloroformā Apraksts Vaskveida viela krāsu intervālā no olīvu zaļa līdz tumši zaļam, atkarībā no koordinētā magnija satura Identifikācija Spektrometrija Maksimums hloroformā pie ≈ 409 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metiletilketons Metanols Etanols Propān-2-ols Heksāns Dihlormetāns: Ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 5 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 140 (ii) HLOROFILĪNI

Sinonīmi CI dabīgais zaļais 5; nātrija hlorofilīns; kālija hlorofilīns Definīcija Hlorofilīnu sārmu metālu sāļus iegūst, pārziepojot šķīdinātāja ekstraktus no augu pārtikas materiāla, zāles, lucernas un nātres. Pārziepošana atšķeļ metilestera un fitolestera grupas un var daļēji sašķelt ciklopentenilgredzenu. Skābes grupas tiek neitralizētas, veidojot kālija un/vai nātrija sāļus. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: acetonu, metiletilketonu, dihlormetānu, oglekļa dioksīdu, metanolu, etanolu, propān-2-olu un heksānu. Krāsu indeksa numurs 75815 Einecs 287-483-3 Ķīmiskais nosaukums Galvenās krāsvielas to skābju formās ir: — 3-(10-karboksilato-4-etil-1,3,5,8-tetrametil-9-okso-2-vinilforbīn-7-il)propionāts (hlorofilīns a) un — 3-(10-karboksilato-4-etil-3-formil-1,5,8-trimetil-9-okso-2-vinilforbīn-7-il)propionāts (hlorofilīns b) Atkarībā no hidrolīzes pakāpes ciklopentilgredzens var būt sašķelts, rezultātā izveidojot trešo karboksila funkcionālo grupu. Var būt arī magnija kompleksi Ķīmiskā formula Hlorofilīns a (skābes forma): C34H34N4O5 Hlorofilīns b (skābes forma): C34H32N4O6 Molekulmasa Hlorofilīns a: 578,68 Hlorofilīns b: 592,66 Ja ciklopentilgredzens ir sašķelts, var būt palielinātas par 18 daltoniem Pamatviela Kopējais hlorofilīnu saturs (1 stundu pie 100 °C žāvētam paraugam) ne mazāk kā 95 % 700 pie ≈ 405 nm ūdens šķīdumā ar pH 9 140 pie ≈ 653 nm ūdens šķīdumā ar pH 9 Apraksts Tumši zaļš līdz zili melns pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums fosfāta bufera ūdens šķīdumā (pH 9) pie ≈ 405 nm un ≈ 653 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metiletilketons Metanols Etanols Propān-2-ols Heksāns Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 10 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 141 (i) HLOROFILU VARA KOMPLEKSI

Sinonīmi CI dabīgais zaļais 3; vara hlorofils; vara feofitīns Definīcija Vara hlorofilus iegūst, pievienojot vara sāļus vielai, ko iegūst ar šķīdinātāju ekstrakciju no augu pārtikas materiāla, zāles, lucernas un nātres. Produkts, no kura atdalīts šķīdinātājs, satur citus pigmentus, piemēram, karotinoīdus un taukus, un vaskus, kas iegūti no izejmateriāla. Galvenās krāsvielas ir vara feofitīni. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: acetonu, metiletilketonu, dihlormetānu, oglekļa dioksīdu, metanolu, etanolu, propān-2-olu un heksānu. Krāsu indeksa numurs 75810 Einecs Vara hlorofils a: 239-830-5; vara hlorofils b: 246-020-5 Ķīmiskais nosaukums [Fitil(132R,17S,18S)-3-(8-ethyl-132-metoksikarbonil-2,7,12,18-tetrametil-13′-okso-3-vinil-131-132-17,18-tetrahidrociklopenta-[at]-porfirīn-17-il)propionāts] varš (II) (vara hlorofils a) [Fitil(132R,17S,18S)-3-(8-etil-7-formil-132-metoksikarbonil-2,12,18-trimetil-13′-okso-3-vinil-131-132-17,18-tetrahidrociklopenta[at]-porfirīn-17-il)propionāts] varš (II) (vara hlorofils b) Ķīmiskā formula Vara hlorofils a: C55H72Cu N4O5 Vara hlorofils b: C55H70Cu N4O6 Molekulmasa Vara hlorofils a: 932,75 Vara hlorofils b: 946,73 Pamatviela Kopējais vara hlorofilu saturs ne mazāk kā 10 % 540 pie ≈ 422 nm hloroformā 300 pie ≈ 652 nm hloroformā Apraksts Vaskveida viela krāsu intervālā no zili-zaļa līdz tumši zaļam atkarībā no izejmateriāla Identifikācija Spektrometrija Maksimums hloroformā pie ≈ 422 nm un pie ≈ 652 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metiletilketons Metanols Etanols Propān-2-ols Heksāns Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg Vara joni Ne vairāk kā 200 mg/kg Kopējais varš Ne vairāk kā 8 % no visiem vara feofitīniem

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 141 (ii) HLOROFILĪNU VARA KOMPLEKSI

Sinonīmi Nātrija vara hlorofilīns; kālija vara hlorofilīns; CI dabīgais zaļais 5 Definīcija Vara hlorofilīnu sārmu metālu sāļus iegūst, pievienojot varu produktam, ko iegūst, pārziepojot šķīdinātāja ekstraktus no augu pārtikas materiāla, zāles, lucernas un nātres. Pārziepošana atšķeļ metilestera un fitolestera grupas un var daļēji sašķelt ciklopentenilgredzenu. Pēc vara pievienošanas attīrītiem hlorofillīniem, skābes grupas tiek neitralizētas, veidojot kālija un/vai nātrija sāļus Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: acetonu, metiletilketonu, dihlormetānu, oglekļa dioksīdu, metanolu, etanolu, propān-2-olu un heksānu. Krāsu indeksa numurs 75815 Einecs Ķīmiskais nosaukums Galvenās krāsvielas to skābju formās ir 3-(10-karboksilato-4-etil-1,3,5,8-tetrametil-9-okso-2-vinilforbīn-7-il)propionāts, vara komplekss (vara hlorofilīns a) un 3-(10-karboksilato-4-etil-3-formil-1,5,8-trimetil-9-okso-2-vinilforbīn-7-il)propionāts, vara komplekss (vara hlorofilīns b) Ķīmiskā formula Vara hlorofilīns a (skābes forma): C34H32Cu N4O5 Vara hlorofilīns b (skābes forma): C34H30Cu N4O6 Molekulmasa Vara hlorofilīns a: 640,20 Vara hlorofilīns b: 654,18 Ja ciklopentilgredzens ir sašķelts, var būt palielinātas par 18 daltoniem Pamatviela Kopējais vara hlorofilīnu saturs (1 stundu pie 100 °C žāvētam paraugam) ne mazāk kā 95 % 565 pie ≈ 405 nm fosfāta bufera ūdens šķīdumā (pH 7,5) 145 pie ≈ 630 nm fosfāta bufera ūdens šķīdumā (pH 7,5) Apraksts Tumši zaļš līdz zili melns pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums fosfāta bufera ūdens šķīdumā (pH 7,5) pie ≈ 405 nm un 630 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metiletilketons Metanols Etanols Propān-2-ols Heksāns Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 5 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg Vara joni Ne vairāk kā 200 mg/kg Kopējais varš Ne vairāk kā 8,0 % no visiem vara hlorofilīniem

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 142 ZAĻAIS S

Sinonīmi CI Pārtikas zaļais 4, briljantzaļais BS Definīcija Zaļais S sastāv galvenokārt no nātrija N-[4-(dimetilamino)fenil]-2-hidroksi-3,6-disulfo-1-naftalenil)metilēn]-2,5-cikloheksadiēn-1-ilidēn)-N-metilmetānamīnija un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Zaļais S aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 44090 Einecs 221-409-2 Ķīmiskais nosaukums Nātrija N-[4-[[4-dimetilamino)fenil](2-hidroksi-3,6-disulfo-1-naftalenil)-metilēn]2,5-cikloheksadiēn-1-ilidēn]-N-metilmetānamīnijs; Nātrija 5-[4-dimetilamino-α-(4-dimetiliminocikloheksa-2,5-diēnilidēn)benzil]-6-hidroksi-7-sulfonatonaftalēn-2-sulfonāts (alternatīvs ķīmiskais nosaukums) Ķīmiskā formula C27H25N2NaO7S2 Molekulmasa 576,63 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 80 % 1 720 pie ≈ 632 nm ūdens šķīdumā Apraksts Tumši zils vai tumši zaļš pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Zils vai zaļš Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 632 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 1,0 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4,4′-bis(dimetilamino)-benz-hidrilspirts Ne vairāk kā 0,1 % 4,4′-bis(dimetilamino)-benzo-fenons Ne vairāk kā 0,1 % 3-hidroksinaftalīn-2,7-disulfoskābe Ne vairāk kā 0,2 % Leiko bāze Ne vairāk kā 5,0 % Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 150a KARAMELE

Sinonīmi Kaustiskā karamele Definīcija Karameli iegūst noteiktā temperatūrā apstrādājot ogļhidrātus (tirdzniecībā pieejamus dabīgos pārtikas saldinātājus, kas ir glikozes un fruktozes monomēri un/vai to polimēri, t. i. glikozes sīrupi, saharoze, un/vai invertsīrupi un dekstroze). Karamelizācijas paātrināšanai var pielietot skābes, sārmus un sāļus, izņemot amonija savienojumus un sulfītus Krāsu indeksa numurs Einecs 232-435-9 Ķīmiskais nosaukums Ķīmiskā formula Molekulmasa Pamatviela Apraksts Tumši brūns līdz melns šķidrums vai cieta viela Identifikācija Tīrība Krāsviela, saistīta pie DEAE celulozes Ne vairāk kā 50 % Krāsviela, saistīta pie fosforilcelulozes Ne vairāk kā 50 % Krāsas intensitāte (1) 0,01–0,12 Kopējais slāpeklis Ne vairāk kā 0,1 % Kopējais sērs Ne vairāk kā 0,2 % Arsēns Ne vairāk kā 1 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 150b SULFĪTA KARAMELE

Sinonīmi Definīcija Sulfīta karameli iegūst noteiktā temperatūrā apstrādājot ogļhidrātus (tirdzniecībā pieejamus dabīgos pārtikas saldinātājus, kas ir glikozes un fruktozes monomēri un/vai to polimēri, t. i. glikozes sīrupi, saharoze un/vai invertsīrupi un dekstroze) ar vai bez skābēm vai sārmiem sulfītu savienojumu (sērpaskābe, kālija sulfīts, kālija bisulfīts, nātrija sulfīts un nātrija bisulfīts) klātbūtnē. Netiek izmantoti amonija savienojumi. Krāsu indeksa numurs Einecs 232-435-9 Ķīmiskais nosaukums Ķīmiskā formula Molekulmasa Pamatviela Apraksts Tumši brūns līdz melns šķidrums vai cieta viela Identifikācija Tīrība Krāsviela, saistīta pie DEAE celulozes Vairāk par 50 % Krāsas intensitāte (2) 0,05–0,13 Kopējais slāpeklis Ne vairāk kā 0,3 % (3) Sēra dioksīds Ne vairāk kā 0,2 % (3) Kopējais sērs 0,3–3,5 % (3) Sērs, saistīts pie DEAE celulozes Vairāk par 40 % Krāsvielas, saistītas pie DEAE celulozes, absorbcijas attiecība 19–34 Absorbcijas attiecība (A 280/560) Lielāka par 50 Arsēns Ne vairāk kā 1 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 150c AMONIJA KARAMELE

Sinonīmi Definīcija Amonija karameli iegūst noteiktā temperatūrā apstrādājot ogļhidrātus (tirdzniecībā pieejamus dabīgos pārtikas saldinātājus, kas ir glikozes un fruktozes monomēri un/vai to polimēri, t. i. glikozes sīrupi, saharoze, un/vai invertsīrupi un dekstroze) ar vai bez skābēm vai sārmiem amonija savienojumu (amonija hidroksīds, amonija karbonāts, amonija hidrogenkarbonāts un amonija fosfāts) klātbūtnē. Netiek izmantoti sulfīta savienojumi. Krāsu indeksa numurs Einecs 232-435-9 Ķīmiskais nosaukums Ķīmiskā formula Molekulmasa Pamatviela Apraksts Tumši brūns līdz melns šķidrums vai cieta viela Identifikācija Tīrība Krāsviela, saistīta pie DEAE celulozes Ne vairāk kā 50 % Krāsviela, saistīta pie fosforilcelulozes Vairāk par 50 % Krāsas intensitāte (4) 0,08–0,36 Amonija slāpeklis Ne vairāk kā 0,3 % (5) 4-metilimidazols Ne vairāk kā 200 mg/kg (5) 2-acetil-4-tetrahidroksibutil-imidazols Ne vairāk kā 10 mg/kg (4) Kopējais sērs Ne vairāk kā 0,2 % (4) Kopējais slāpeklis 0,7–3,3 % (4) Krāsvielas, saistītas pie fosforilcelulozes, absorbcijas attiecība 13–35 Arsēns Ne vairāk kā 1 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 150d AMONIJA SULFĪTA KARAMELE

Sinonīmi Definīcija Amonija sulfīta karameli iegūst noteiktā temperatūrā apstrādājot ogļhidrātus (tirdzniecībā pieejamus dabīgos pārtikas saldinātājus, kas ir glikozes un fruktozes monomēri un/vai to polimēri, t. i. glikozes sīrupi, saharoze, un/vai invertsīrupi un dekstroze) ar vai bez skābēm vai sārmiem sulfītu un amonija savienojumu (sērpaskābe, kālija sulfīts, kālija bisulfīts, nātrija sulfīts un nātrija bisulfīts, amonija hidroksīds, amonija karbonāts, amonija hidrogenkarbonāts un amonija fosfāts, amonija sulfāts, amonija sulfīts, amonija hidrogensulfīts) klātbūtnē Krāsu indeksa numurs Einecs 232-435-9 Ķīmiskais nosaukums Ķīmiskā formula Molekulmasa Pamatviela Apraksts Tumši brūns līdz melns šķidrums vai cieta viela Identifikācija Tīrība Krāsviela, saistīta pie DEAE celulozes Vairāk par 50 % Krāsas intensitāte (6) 0,10–0,60 Amonija slāpeklis Ne vairāk kā 0,6 % (7) Sēra dioksīds Ne vairāk kā 0,2 % (7) 4-metilimidazols Ne vairāk kā 250 mg/kg (7) Kopējais slāpeklis 0,3–1,7 % (7) Kopējais sērs 0,8–2,5 % (7) Ar spirtu izgulsnētās vielas slāpekļa/sēra attiecība 0,7–2,7 Ar spirtu izgulsnētās vielas absorbcijas attiecība (8) 8–14 Absorbcijas attiecība (A 280/560) Ne vairāk kā 50 Arsēns Ne vairāk kā 1 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 151 BRILJANTA MELNAIS BN, MELNAIS PN

Sinonīmi CI Pārtikas melnais 1 Definīcija Briljanta melnais BN sastāv galvenokārt no tetranātrija 4-acetamido-5-hidroksi-6-[7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenilazo)-1-naftilazo]naftalīn-1,7-disulfonāta un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Briljanta melnais BN aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 28440 Einecs 219-746-5 Ķīmiskais nosaukums Tetranātrija 4-acetamido-5-hidroksi-6-[7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenilazo)-1-naftilazo]naftalīn-1,7-disulfonāts Ķīmiskā formula C28H17N5Na4O14S4 Molekulmasa 867,69 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs (aprēķināts kā nātrija sāls) ne mazāk kā 80 % 530 pie ≈ 570 nm šķīdumā Apraksts Melns pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Melni-zilgans Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī pie ≈ 570 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 4 % (izteiktas uz krāsas saturu) Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-acetamido-5-hidroksi-naftalīn-1,7-disulfoskābe Kopā ne vairāk kā 0,8 % 4-amino-5-hidroksinaftalīn-1,7-disulfoskābe 8-aminonaftalīn-2-sulfoskābe 4,4′-diazoaminodi-(benzo-sulfoskābe) Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (neitrālos apstākļos) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 153 AUGOGLE

Sinonīmi Augu melnais Definīcija Aktivētu augogli iegūst pārogļojot augu materiālu (koksni, celulozes atlikumus, kūdru, kokosriekstus un citas čaumalas). Šādi iegūtu aktivēto ogli samaļ smalcināšanas elementā, un iegūto augsti aktivēto oglekļa pulveri apstrādā ar ciklonu. Ciklona iegūtās smalkās daļiņas attīra, mazgājot ar sālsskābi, neitralizējot un pēc tam žāvējot. Iegūtais produkts parasti tiek sakust par augu melno. Produktus ar augstāku krāsošanas spēju iegūst no smalkām daļiņām turpmākā apstrādē ar ciklonu vai papildu smalcināšanā, pēc tam mazgājot skābē, neitralizējot un žāvējot. Sastāv galvenokārt no sīkām oglekļa daļiņām. Var saturēt nelielus slāpekļa, ūdeņraža un skābekļa daudzumus. Pēc izgatavošanas uz produkta var būt absorbēts neliels mitrums Krāsu indeksa numurs 77266 Einecs 231-153-3 Ķīmiskais nosaukums Ogleklis Ķīmiskā formula C Atomsvars 12,01 Pamatviela Saturs ne mazāk kā 95 % oglekļa, rēķinot uz bezūdens un bezpelnu produktu Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 12 % (120 °C, 4 h) Apraksts Melns pulveris bez smaržas Identifikācija Šķīdība Nešķīst ūdenī un organiskajos šķīdinātājos Degšana Uzkarsēta līdz sarkankvēlei, deg lēni bez liesmas Tīrība Pelni (kopā) Ne vairāk kā 4,0 % (aizdegšanās temperatūra: 625 °C) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži Benzo(a)pirēns mazāk nekā 50 μg/kg ekstraktā, ko iegūst ekstrahējot 1 g produkta ar 10 g tīra cikloheksāna nepārtrauktas darbības ekstrakcijā. Sārmā šķīstoša viela Vārot 2 g parauga ar 20 ml N nātrija hidroksīda un filtrējot, iegūtajam filtrātam jābūt bezkrāsas

E 155 BRŪNAIS HT

Sinonīmi CI Pārtikas brūnais 3 Definīcija Brūnais HT sastāv galvenokārt no dinātrija 4,4′-(2,4-dihidroksi-5-hidroksi-metil-1,3-fenilēnbisazo)di(naftalīn-1-sulfonāta) un papildu krāsvielām kopā ar nātrija hlorīdu un/vai nātrija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem. Brūnais HT aprakstīts kā nātrija sāls. Atļauts arī kalcija un kālija sāls. Krāsu indeksa numurs 20285 Einecs 224-924-0 Ķīmiskais nosaukums Dinātrija 4,4′-(2,4-dihidroksi-5-hidroksimetil-1,3-fenilēnbis-azo)di(naftalīn-1-sulfonāts) Ķīmiskā formula C27H18N4Na2O9S2 Molekulmasa 652,57 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs ne mazāk kā 70 % (aprēķināts kā nātrija sāls) 403 pie ≈ 460 nm ūdens šķīdumā ar pH 7 Apraksts Sarkanīgi brūns pulveris vai granulas Ūdens šķīduma izskats Brūns Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī (pH 7) pie ≈ 460 nm Tīrība Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 10 % (plānslāņa hromatogrāfijas metode) Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 4-aminonaftalīn-1-sulfoskābe Ne vairāk kā 0,7 % Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (šķīdumā ar pH 7) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 160 a (i) BETA-KAROTĪNS

Sinonīmi CI Pārtikas oranžais 5 Definīcija Šīs specifikācijas galvenokārt attiecas uz visiem beta-karotīna trans-izomēriem kopā ar citu karotinoīdu niecīgiem daudzumiem. Atšķaidītiem un stabilizētiem preparātiem var būt atšķirīgas trans-cis izomēru attiecības. Krāsu indeksa numurs 40800 Einecs 230-636-6 Ķīmiskais nosaukums Beta-karotīns; beta,beta-karotīns Ķīmiskā formula C40H56 Molekulmasa 536,88 Pamatviela Ne mazāk kā 96 % kopējo krāsvielu (izsakot kā beta-karotīnu) 2 500 pie aptuveni 440 nm līdz 457 nm cikloheksānā Apraksts Sarkani līdz sarkanbrūni kristāli vai kristālisks pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums cikloheksānā pie 453 līdz 456 nm Tīrība Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,1 % Papildu krāsvielas Karotinoīdi, kas nav beta-karotīns: ne vairāk kā 3 % no kopējām krāsvielām Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg

E 160 a (ii) AUGU KAROTĪNI

Sinonīmi CI Pārtikas oranžais 5 Definīcija Augu karotīnus iegūst, ar šķīdinātāju ekstrahējot ēdamo augu, burkānu, augu eļļu, zāles, lucernas un nātru celmus. Galvenā krāsviela sastāv no karotinoīdiem, no kuriem lielāko daļu veido beta-karotīns. Tajā var būt arī alfa-karotīns, gamma-karotīns un citi pigmenti. Bez krāsu pigmentiem vielā var būt eļļas, tauki un vaski, kas dabā sastopami izejvielā. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: acetonu, metiletilketonu, metanolu, etanolu, propān-2-olu, heksānu (9), dihlormetānu un oglekļa dioksīdu. Krāsu indeksa numurs 75130 Einecs 230-636-6 Ķīmiskais nosaukums Ķīmiskā formula Beta-karotīns: C40H56 Molekulmasa Beta-karotīns: 536,88 Pamatviela Karotīnu saturs (rēķinot kā beta-karotīnu) nav mazāks kā 5 %. Produktiem, kas iegūti, ekstrahējot augu eļļas: ne mazāk kā 0,2 % pārtikas taukos. 2 500 pie aptuveni 440 nm līdz 457 nm cikloheksānā Apraksts Identifikācija Spektrometrija Maksimums cikloheksānā pie 440 nm līdz 457 nm un 470 nm līdz 486 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metiletilketons Metanols Propān-2-ols Heksāns Etanols Dihlormetāns Ne vairāk kā 10 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg

E 160 a (iii) BETA-KAROTĪNS NO Blakeslea trispora

Sinonīmi CI Pārtikas oranžais 5 Definīcija Iegūst fermentācijas procesā, izmantojot sēnes Blakeslea trispora celmu divu dzimumpārojošos tipu (+) un (-) jauktu kultūru. No biomasas beta-karotīnu ekstrahē ar etilacetātu vai izobutilacetātu, pēc tam ar propān-2-olu, un kristalizē. Kristalizētais produkts galvenokārt sastāv no trans-beta-karotīna. Dabiskā procesa dēļ aptuveni 3 % produkta veido jaukti karotinoīdi, kas ir raksturīgi šim produktam. Krāsu indeksa numurs 40800 Einecs 230-636-6 Ķīmiskais nosaukums Beta-karotīns; beta,beta–karotīns Ķīmiskā formula C40H56 Molekulmasa 536,88 Pamatviela Ne mazāk kā 96 % kopējo krāsvielu (izsakot kā beta-karotīnu) 2 500 pie aptuveni 440 nm līdz 457 nm cikloheksānā Apraksts Sarkani, sarkanbrūni vai purpurvioleti kristāli vai kristālisks pulveris (krāsa mainās atkarībā no ekstrahēšanā izmantotā šķīdinātāja un kristalizācijas apstākļiem) Identifikācija Spektrometrija Maksimums cikloheksānā pie 453 līdz 456 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Etilacetāts Ne vairāk kā 0,8 %, atsevišķi vai kopā Etanols Izobutilacetāts: Ne vairāk kā 1,0 % Propān-2-ols: Ne vairāk kā 0,1 % Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,2 % Papildu krāsvielas Karotinoīdi, kas nav beta-karotīns: ne vairāk kā 3 % no kopējām krāsvielām Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Mikrobioloģiskie kritēriji Pelējums Ne vairāk kā 100 kolonijas/g Raugi Ne vairāk kā 100 kolonijas/g Salmonella spp. Nekonstatē 25 g paraugā Escherichia coli Nekonstatē 5 g paraugā

E 160 a (iv) AĻĢU KAROTĪNI

Sinonīmi CI Pārtikas oranžais 5 Definīcija Jauktos karotīnus var ražot arī no lielos sālsezeros Vaielā, Dienvidaustrālijā, augošu aļģu Dunaliella salina celmiem. Beta-karotīnu ekstrahē, izmantojot ēterisko eļļu. Preparāts ir 20 līdz 30 % suspensija pārtikas eļļā. Trans/cis izomēru attiecība ir no 50/50 līdz 71/29. Galvenā krāsviela sastāv no karotinoīdiem, no kuriem lielāko daļu veido beta-karotīns. Tajā var būt alfa-karotīns, luteīns, zeaksantīns un beta-kriptoksantīns. Bez krāsu pigmentiem vielā var būt eļļas, tauki un vaski, kas dabā sastopami izejvielā. Krāsu indeksa numurs 75130 Einecs Ķīmiskais nosaukums Ķīmiskā formula Beta-karotīns: C40H56 Molekulmasa Beta-karotīns: 536,88 Pamatviela Karotīnu saturs (rēķinot kā beta-karotīnu) nav mazāks par 20 %. 2 500 pie aptuveni 440 nm līdz 457 nm cikloheksānā Apraksts Identifikācija Spektrometrija Maksimums cikloheksānā pie 440 nm līdz 457 nm un 474 nm līdz 486 nm Tīrība Dabiskie tokoferoli pārtikas eļļā Ne vairāk kā 0,3 % Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg

E 160b ANNATO, BIKSĪNS, NORBIKSĪNS

(i) ŠĶĪDINĀTĀJU EKSTRAHĒTS BIKSĪNS UN NORBIKSĪNS

Sinonīmi CI Dabīgais oranžais 4 Definīcija Biksīnu pagatavo ekstrahējot annato koka (Bixa orellana L.) sēklu ārējos apvalkus ar vienu vai vairākiem no šādiem šķīdinātājiem: acetonu, metanolu, heksānu vai dihlormetānu, oglekļa dioksīdu. Pēc ekstrakcijas šķīdinātāju atdala. Norbiksīnu pagatavo, hidrolizējot ekstrahēto biksīnu ar sārma ūdens šķīdumu. Biksīns un norbiksīns var saturēt citus no annato sēklām ekstrahētus materiālus. Biksīna pulveris satur dažādus krāsvielu komponentus, no kurām galvenais ir biksīns, kas var būt kā cis-, tā trans- formās. Iespējama arī biksīna termiskās noārdīšanās produktu klātbūtne. Norbiksīna pulveris kā galveno krāsvielu satur biksīna hidrolīzes produktu nātrija un kālija sāļu veidā. Var būt kā cis-, tā trans- formas Krāsu indeksa numurs 75120 Einecs Annato: 215-735-4, annato sēklu ekstrakts: 289-561-2; biksīns: 230-248-7 Ķīmiskais nosaukums Biksīns: 6′-metilhidrogen-9′-cis-6,6′-diapokarotīn-6,6′-dioāts 6′-metilhidrogen-9′-trans-6,6′-diapokarotīn-6,6′-dioāts Norbiksīns: 9′-cis-6,6′-diapokarotīn-6,6′-diskābe 9′-trans-6,6′-diapokarotīn-6,6′-diskābe Ķīmiskā formula Biksīns: C25H30O4 Norbiksīns: C24H28O4 Molekulmasa Biksīns: 394,51 Norbiksīns: 380,48 Pamatviela Biksīna pulveru saturs ne mazāk kā 75 % kopējo karotinoīdu (aprēķināts kā biksīns) Norbiksīna pulveru saturs ne mazāk kā 25 % kopējo karotinoīdu (aprēķināts kā norbiksīns) Biksīns: 2 870 pie ≈ 502 nm hloroformā Norbiksīns: 2 870 pie ≈ 482 nm KOH šķīdumā Apraksts Sarkanīgi-brūns pulveris, suspensija vai šķīdums Identifikācija Spektrometrija Biksīns: maksimums hloroformā pie ≈ 502 nm Norbiksīns: maksimums atšķaidītā KOH šķīdumā pie ≈ 482 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metanols Heksāns Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

(ii) AR SĀRMU EKSTRAHĒTS ANNATO

Sinonīmi CI Dabīgais oranžais 4 Definīcija Ūdenī šķīstošo annato pagatavo, ekstrahējot annato koka (Bixa orellana L.) sēklu ārējos apvalkus ar sārma (nātrija vai kālija hidroksīda) ūdens šķīdumu. Ūdenī šķīstošais annato kā galveno krāsvielu satur norbiksīnu, biksīna hidrolīzes produktu nātrija vai kālija sāļu veidā. Var būt kā cis-, tā trans- formas Krāsu indeksa numurs 75120 Einecs Annato: 215-735-4, annato sēklu ekstrakts: 289-561-2; biksīns: 230-248-7 Ķīmiskais nosaukums Biksīns: 6′-metilhidrogen-9′-cis-6,6′-diapokarotīn-6,6′-dioāts 6′-metilhidrogen-9′-trans-6,6′-diapokarotīn-6,6′-dioāts Norbiksīns: 9′-cis-6,6′-diapokarotīn-6,6′-diskābe 9′-trans-6,6′-diapokarotīn-6,6′-diskābe Ķīmiskā formula Biksīns: C25H30O4 Norbiksīns: C24H28O4 Molekulmasa Biksīns: 394,51 Norbiksīns: 380,48 Pamatviela Satur ne mazāk kā 0,1 % kopējo karotinoīdu (izteiktu kā norbiksīns) Norbiksīns: 2 870 pie ≈ 482 nm KOH šķīdumā Apraksts Sarkanīgi-brūns pulveris, suspensija vai šķīdums Identifikācija Spektrometrija Biksīns: maksimums hloroformā pie ≈ 502 nm Norbiksīns: maksimums atšķaidītā KOH šķīdumā pie ≈ 482 nm Tīrība Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Not more than 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

(iii) AR EĻĻU EKSTRAHĒTS ANNATO

Sinonīmi CI Dabīgais oranžais 4 Definīcija Annato ekstraktus eļļā (kā suspensiju vai šķīdumu) pagatavo, ekstrahējot annato koka (Bixa orellana L.) sēklu ārējos apvalkus ar pārtikas augu eļļu. Annato ekstrakts eļļā satur dažādus krāsvielu komponentus, no kurām galvenais ir biksīns, kas var būt kā cis-, tā trans-formās. Iespējama arī biksīna termiskās noārdīšanās produktu klātbūtne. Krāsu indeksa numurs 75120 Einecs Annato: 215-735-4, annato sēklu ekstrakts: 289-561-2; biksīns: 230-248-7 Ķīmiskais nosaukums Biksīns: 6′-metilhidrogen-9′-cis-6,6′-diapokarotīn-6,6′-dioāts 6′-metilhidrogen-9′-trans-6,6′-diapokarotīn-6,6′-dioāts Norbiksīns: 9′-cis-6,6′-diapokarotīn-6,6′-diskābe 9′-trans-6,6′-diapokarotīn-6,6′-diskābe Ķīmiskā formula Biksīns: C25H30O4 Norbiksīns: C24H28O4 Molekulmasa Biksīns: 394,51 Norbiksīns: 380,48 Pamatviela Satur ne mazāk kā 0,1 % kopējo karotinoīdu (izteiktu kā biksīns) Biksīns: 2 870 pie ≈ 502 nm hloroformā Apraksts Sarkanīgi-brūns pulveris, suspensija vai šķīdums Identifikācija Spektrometrija Biksīns: maksimums hloroformā pie ≈ 502 nm Norbiksīns: maksimums atšķaidītā KOH šķīdumā pie ≈ 482 nm Tīrība Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 160 c PAPRIKAS EKSTRAKTS, KAPSANTĪNS, KAPSORUBĪNS

Sinonīmi Paprikas sveķi Definīcija Paprikas ekstraktu iegūst ar šķīdinātāju ekstrakciju no paprikas celmiem, kas sastāv no Capsicum annum L. augļu pākstīm ar vai bez sēklām, un tas satur šīs garšvielas galvenās krāsvielas. Galvenās krāsvielas ir kapsantīns un kapsorubīns. Ir zināms, ka var būt sastopami daudzi citu krāsvielu savienojumi. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: metanolu, etanolu, acetonu, heksānu, dihlormetānu, etilacetātu, propān-2-olu un oglekļa dioksīdu. Krāsu indeksa numurs Einecs Kapsantīns: 207-364-1, kapsorubīns: 207-425-2 Ķīmiskais nosaukums Kapsantīns: (3R, 3′S, 5′R)-3,3′-dihidroksi-β,κ-karotīn-6-ons Kapsorubīns: (3S, 3′S, 5R, 5R′)-3,3′-dihidroksi-κ,κ-karotīn-6,6′-dions Ķīmiskā formula Kapsantīns: C40H56O3 Kapsorubīns: C40H56O4 Molekulmasa Kapsantīns: 584,85 Kapsorubīns: 600,85 Pamatviela Paprikas ekstrakts: karotinoīdu saturs ne mazāk kā 7 % Kapsantīns/kapsorubīns: ne mazāk kā 30 % no kopējā karotīnu satura 2 100 pie ≈ 462 nm acetonā Apraksts Tumši sarkans viskozs šķidrums Identifikācija Spektrometrija Maksimums acetonā pie ≈ 462 nm Krāsas reakcija Pievienojot 1 pilienu sērskābes 1 pilienam parauga 2–3 pilienos hloroforma, rodas izteikti zila krāsa Tīrība Šķīdinātāju atliekas Etilacetāts Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metanols Etanols Acetons Heksāns Propān-2-ols Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg Kapsaicīns Ne vairāk kā 250 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 160 d LIKOPĒNS

(i) Sintētiskais likopēns

Sinonīmi Ķīmiski sintezēts likopēns Definīcija Sintētiskais likopēns ir ģeometrisku likopēna izomēru maisījums, un to iegūst Wittig kondensācijas procesā ar sintētiskajiem starpproduktiem, kurus parasti izmanto arī citu pārtikā izmantojamu karotinoīdu ieguvē. Sintētiskais likopēns galvenokārt sastāv no all-trans-likopēna kopā ar 5-cis-likopēnu un nelielu daudzumu citu izomēru. Pārdošanai sagatavoti likopēna preparāti, kas paredzēti lietošanai pārtikā, ir formulēti kā suspensija pārtikas eļļās vai kā ūdenī disperģējami vai ūdenī šķīstoši pulveri. Krāsu indeksa numurs 75125 Einecs 207-949-1 Ķīmiskais nosaukums ψ,ψ -karotīns, all-trans-likopēns, (all-E)-likopēns, (all-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametil-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridekēns Ķīmiskā formula C40H56 Molekulmasa 536,85 Pamatviela Ne mazāk kā 96 % kopējo likopēnu (ne mazāk kā 70 % all-trans-likopēna) pie 465–475 nm heksānā (attiecībā uz 100 % tīru all-trans-likopēnu) ir 3 450 Apraksts Sarkans kristālisks pulveris Identifikācija Spektrofotometrija Šķīdums heksānā uzrāda maksimālo absorbciju pie aptuveni 470 nm Karotinoīdu tests Parauga šķīdumam acetonā pazūd krāsa pēc tam, kad secīgi pievieno 5 % nātrija nitrīta šķīdumu un 1N sērskābi Šķīdība Nešķīst ūdenī, neierobežoti šķīst hloroformā. Īpašības 1 % šķīdumam hloroformā Tas ir dzidrs, intensīvi sarkanoranžā krāsā Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 0,5 % (40 °C, 4 h pie 20 mm Hg) Apo-12’-likopenāls Ne vairāk kā 0,15 % Trifenilfosfīnoksīds Ne vairāk kā 0,01 % Šķīdinātāju atliekas Metanoli ne vairāk kā 200 mg/kg Heksāns, propān-2-ols: ne vairāk kā 10 mg/kg katram. Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg (tikai pārdošanai sagatavotiem preparātiem) Svins Ne vairāk kā 1 mg/kg

(ii) Likopēns no sarkanajiem tomātiem

Sinonīmi Dabīgais dzeltenais 27 Definīcija Likopēnu iegūst no sarkanajiem tomātiem (Lycopersicon esculentum L.) ar šķīdinātāju ekstrakciju un sekojošu šķīdinātāja atdalīšanu. Drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: oglekļa dioksīdu, etilacetātu, acetonu, propān-2-olu, metanolu, etanolu un heksānu. Galvenā tomātu krāsviela ir likopēns; var saturēt arī nelielu daudzumu citu karotinoīdu pigmentu. Papildus krāsu pigmentiem produkts var saturēt eļļas, tauku, sveķu un aromātvielu sastāvdaļas, kas dabiski atrodas tomātos. Krāsu indeksa numurs 75125 Einecs 207-949-1 Ķīmiskais nosaukums ψ,ψ -karotīns, all-trans-likopēns, (all-E)-likopēns, (all-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametil-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridekēns Ķīmiskā formula C40H56 Molekulmasa 536,85 Pamatviela pie 465–475 nm heksānā (attiecībā uz 100 % tīru all-trans-likopēnu) ir 3 450. Kopējais krāsvielu saturs ne mazāk kā 5%. Apraksts Tumši sarkans viskozs šķidrums Identifikācija Spektrofotometrija Maksimums heksānā pie aptuveni 472 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Propān-2-ols Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Heksāns Acetons Etanols Metanols Etilacetāts Sulfātpelni Ne vairāk kā 1 % Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg

(iii) Likopēns no Blakeslea trispora

Sinonīmi Dabīgais dzeltenais 27 Definīcija Likopēnu no Blakeslea trispora ekstrahē no sēņu biomasas un attīra, kristalizējot un filtrējot. Tas galvenokārt sastāv no all-trans-likopēna. Tas satur arī nelielu daudzumu citu karotinoīdu. Propān-2-ols un izobutilacetāts ir vienīgie šķīdinātāji, ko izmanto tā ieguvē. Pārdošanai sagatavoti likopēna preparāti, kas paredzēti lietošanai pārtikā, ir formulēti kā suspensija pārtikas eļļās vai kā ūdenī disperģējami vai ūdenī šķīstoši pulveri. Krāsu indeksa numurs 75125 Einecs 207-949-1 Ķīmiskais nosaukums ψ,ψ -karotīns, all-trans-likopēns, (all-E)-likopēns, (all-E)-2,6,10,14,19,23,27,31-oktametil-2,6,8,10,12,14,16,18,20,22,24,26,30-dotriakontatridekēns Ķīmiskā formula C40H56 Molekulmasa 536,85 Pamatviela Ne mazāk kā 95 % kopējo likopēnu un ne mazāk kā 90 % all-trans-likopēna no visām krāsvielām. pie 465–475 nm heksānā (attiecībā uz 100 % tīru all-trans-likopēnu) ir 3 450 Apraksts Sarkans kristālisks pulveris Identifikācija Spektrofotometrija Šķīdums heksānā uzrāda maksimālo absorbciju pie aptuveni 470 nm Karotinoīdu tests Parauga šķīdumam acetonā pazūd krāsa pēc tam, kad secīgi pievieno 5 % nātrija nitrīta šķīdumu un 1N sērskābi Šķīdība Nešķīst ūdenī, neierobežoti šķīst hloroformā Īpašības 1 % šķīdumam hloroformā Tas ir dzidrs, intensīvi sarkanoranžā krāsā Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 0,5 % (40 °C, 4 h pie 20 mm Hg) Citi karotinoīdi Ne vairāk kā 5 % Šķīdinātāju atliekas Propān-2-ols: ne vairāk kā 0,1 % Izobutilacetāts: ne vairāk kā 1,0 % Dihlormetāns: ne vairāk kā 10 mg/kg (tikai pārdošanai sagatavotiem preparātiem) Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,3 % Svins Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 160 e ΒETA-APO-8′-KAROTENĀLS (C30)

Sinonīmi CI Pārtikas oranžais 6 Definīcija Šīs specifikācijas attiecas galvenokārt uz β-apo-8′-karotenāla all-trans-izomēriem kopā ar nenozīmīgiem citu karoteinoīdu daudzumiem. Ir pagatavotas atšķaidītas un stabilizētas β-apo-8′-karotenāla formas, kas ietver β-apo-8′-karotenāla šķīdumus vai suspensijas pārtikas taukos vai eļļās, emulsijas un ūdenī dispersējamus pulverus. Šiem preparātiem var būt dažādas cis/trans izomēru attiecības Krāsu indeksa numurs 40820 Einecs 214-171-6 Ķīmiskais nosaukums β-apo-8'-karotināls; trans-β-apo-8′-karotīnaldehīds Ķīmiskā formula C30H40O Molekulmasa 416,65 Pamatviela Ne mazāk kā 96 % no kopējā krāsvielu satura 2 640 pie 460–462 nm cikloheksānā Apraksts Tumši violeti kristāli ar metālisku spīdumu vai kristālisks pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums cikloheksānā pie 460–462 nm Tīrība Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,1 % Papildu krāsvielas Karotinoīdi, kas nav β-apo-8′-karotenāls: ne vairāk kā 3 % no visām krāsvielām Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 161 b LUTEĪNS

Sinonīmi Jauktie karotinoīdi; ksantofili Definīcija Luteīnu iegūst n ar šķīdinātāju ekstrakciju o augu pārtikas materiāla, zāles, lucernas un Tagetes erecta. Pamatkrāsvielas sastāv no karotinoīdiem, no kuriem galvenie ir luteīns un tā taukskābju esteri. Satur arī mainīgus daudzumus citu karotinoīdu. Luteīns var saturēt eļļas, taukus un sveķus, kas dabiski atrodas izejmateriālā. Ekstrakcijā drīkst izmantot tikai šādus šķīdinātājus: metanolu, etanolu, propān-2-olu, heksānu, acetonu, metiletilketonu un oglekļa dioksīdu Krāsu indeksa numurs Einecs 204-840-0 Ķīmiskais nosaukums 3,3′-dihidroksi-d-karotīns Ķīmiskā formula C40H56O2 Molekulmasa 568,88 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs ne mazāk kā 4 % (aprēķināts kā luteīns) 2 550 pie ≈ 445 nm hloroformā/etanolā (10 + 90) vai heksānā/metanolā/acetonā (80 + 10 + 10) Apraksts Tumšs, dzeltenīgi brūns šķidrums Identifikācija Spektrometrija Maksimums hloroformā/etanolā (1:9) pie ≈ 445 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Acetons Ne vairāk kā 50 mg/kg, atsevišķi vai kopā Metiletilketons Metanols Etanols Propān-2-ols Heksāns Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 3 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 161g KANTAKSANTĪNS

Sinonīmi CI Pārtikas oranžais 8 Definīcija Šīs specifikācijas attiecas galvenokārt uz kantaksantīna all-trans-izomēriem kopā ar nelieliem citu karotinoīdu daudzumiem. Ir pagatavotas atšķaidītas un stabilizētas kantaksantīna formas, kas ietver kantaksantīna šķīdumus vai suspensijas pārtikas taukos vai eļļās, emulsijas un ūdenī dispersējamus pulverus. Šiem preparātiem var būt dažādas cis/trans izomēru attiecības Krāsu indeksa numurs 40850 Einecs 208-187-2 Ķīmiskais nosaukums β-karotīn-4,4′-dions; kantaksantīns; 4,4′-dioksi-β-karotīns Ķīmiskā formula C40H52O2 Molekulmasa 564,86 Pamatviela Ne mazāk kā 96 % no kopējā krāsvielu satura (izteikts kā kantaksantīns) 2 200 pie ≈ 485 nm hloroformā pie 468–472 nm cikloheksānā pie 464–467 nm petrolēterī Apraksts Tumši violeti kristāli vai kristālisks pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums hloroformā pie ≈ 485 nm Maksimums cikloheksānā pie 468–472 nm Maksimums petrolēterī pie 464–467 nm Tīrība Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,1 % Papildu krāsvielas Karetinoīdi, kas nav kantaksantīns: ne vairāk kā 5 % no visām krāsvielām Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 162 BIEŠU SARKANAIS, BETANĪNS

Sinonīmi Biešu sakņu sarkanais Definīcija Biešu sarkano iegūst no sarkano biešu (Beta vulgaris L. var. rubra) saknēm, izspiežot sasmalcinātas bietes, kā izspiež sulu, vai ar sasmalcinātu biešu sakņu ūdens ekstrakciju un sekojošu aktīvās sastāvdaļas bagātināšanu. Krāsviela sastāv no dažādiem pigmentiem, kas visi pieder betalaina klasei. Krāsvielas pamatā ir betacianīni (sarkanie), no kuriem betanīns veido 75–95 %. Var saturēt nelielus betaksantīnu (dzelteni) un betalainu noārdīšanās produktu (gaiši brūni) daudzumus Sula vai ekstrakts bez krāsvielām satur cukurus, sāļus un/vai olbaltumvielas, kas parasti atrodas sarkanajās bietēs. Šķīdumu var koncentrēt un dažus produktus attīrīt, lai atdalītu vairumu cukuru, sāļu un olbaltumvielu Krāsu indeksa numurs Einecs 231-628-5 Ķīmiskais nosaukums (S-(R′,R′)-4-(2-(2-karboksi-5(β-D-glikopiranoziloksi)-2,3-dihidro-6-hidroksi-1H-indol-1-il)etenil)-2,3-dihidro-2,6-piridīndikarbonskābe; 1-(2-(2,6-dikarboksi-1,2,3,4-tetrahidro-4-piridilidēn)etilidēn)-5-β-D-glikopiranoziloksi)-6-hidroksiindol-2-karboksilāts Ķīmiskā formula Betanīns: C24H26N2O13 Molekulmasa 550,48 Pamatviela Sarkanās krāsvielas saturs ne mazāk kā 0,4 % (izteikts kā betanīns) 1 120 pie ≈ 535 nm ūdens šķīdumā ar pH 5 Apraksts Sarkans vai tumši sarkans šķidrums, pasta, pulveris vai cieta viela Identifikācija Spektrometrija Maksimums ūdenī (pH 5) pie ≈ 535 nm Tīrība Nitrāts Ne vairāk kā 2 g nitrāta anjonu gramā sarkanas krāsas (aprēķināts pēc pamatvielas) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 163 ANTOCIANĪNI

Sinonīmi Definīcija Antocianīnus iegūst no pārtikas dārzeņiem un augļiem, macerējot vai ekstrahējot ar sulfītētu ūdeni, skābinātu ūdeni, oglekļa dioksīdu, metanolu vai metanolu, pēc tam vajadzības gadījumā koncentrējot un/vai attīrot. Iegūto prodeuktu var pārveidot pulverī rūpnieciskās žāvēšanas procesā. Antocianīni satur kopīgus komponentus ar izejmateriālu, kā antocianīnus, organiskās skābes, tannīnus, cukurus, minerālvielas u. c., bet ne obligāti tādās pašās attiecībās, kā tās atrodamas izejmateriālos. Macerācijas procesa rezultātā etanoli var būt dabīgi sastopami. Krāsojumu dod antocianīns. Produktus pārdod pēc to krāsas stipruma, ko nosaka pēc pamatvielas. Krāsas saturu neizsaka ar kvantitatīvām vienībām. Krāsu indeksa numurs Einecs 208-438-6 (cianidīns); 205-125-6 (peonidīns); 208-437-0 (delfinidīns); 211-403-8 (malvidīns); 205-127-7 (pelargonidīns); 215-849-4 (petunidīns) Ķīmiskais nosaukums 3,3′,4′,5,7-Pentahidroksiflavīlija hlorīds (cianidīns) 3,4′,5,7-tetrahidroksi-3′-metoksiflavīlija hlorīds (peonidīns) 3,4′,5,7-tetrahidroksi-3′,5′-dimetoksiflavīlija hlorīds (malvidīns) 3,5,7-trihidroksi-2-(3,4,5-trihidroksifenil)-1-benzopirīlija hlorīds (delfinidīns) 3,3′,4′,5,7-pentahidroksi-5′-metoksiflavīlija hlorīds (petunidīns) 3,5,7-trihidroksi-2-(4-hidroksifenil)-1-benzopirīlija hlorīds (pelargonidīns) Ķīmiskā formula Cianidīns: C15H11O6Cl Peonidīns: C16H13O6Cl Malvidīns: C17H15O7Cl Delfinidīns: C15H11O7Cl Petunidīns: C16H13O7Cl Pelargonidīns: C15H11O5Cl Molekulmasa Cianidīns: 322,6 Peonidīns: 336,7 Malvidīns: 366,7 Delfinidīns: 340,6 Petunidīns: 352,7 Pelargonidīns: 306,7 Pamatviela 300 pie 515–535 nm tīram pigmentam (pH 3,0) Apraksts Purpura sarkans šķidrums, pasta vai pulveris ar vieglu raksturīgu aromātu Identifikācija Spektrometrija Maksimums metanolā ar 0,01 % konc. HCl Cianidīns: 535 nm Peonidīns: 532 nm Malvidīns: 542 nm Delfinidīns: 546 nm Petunidīns: 543 nm Pelargonidīns: 530 nm Tīrība Šķīdinātāju atliekas Metanols Ne vairāk kā 50 mg/kg Etanols Ne vairāk kā 200 mg/kg Sēra dioksīds Ne vairāk kā 1 000 mg/kg uz pigmenta procentu Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 170 KALCIJA KARBONĀTS

Sinonīmi CI baltais pigments 18; krīts Definīcija Kalcija karbonātu iegūst no kaļķakmens, vai izgulsnējot kalcija jonus ar karbonāta joniem Krāsu indeksa numurs 77220 Einecs Kalcija karbonāts: 207-439-9 Kaļķakmens: 215-279-6 Ķīmiskais nosaukums Kalcija karbonāts Ķīmiskā formula CaCO3 Molekulmasa 100,1 Pamatviela Ne mazāk kā 98 % bezūdens vielā Apraksts Balts kristālisks vai amorfs pulveris bez aromāta un bez garšas Identifikācija Šķīdība Praktiski nešķīst ūdenī un spirtā. Putojot izzūd atšķaidītā etiķskābē, atšķaidītā sālsskābē un atšķaidītā slāpekļskābē, un šķīdumi, kas rodas, pēc vārīšanas dod pozitīvu kalcija testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 2,0 % (200 °C, 4 h) Skābē nešķīstošas vielas Ne vairāk kā 0,2 % Magnija un sārmu metālu sāļi Ne vairāk kā 1 % Fluorīds Ne vairāk kā 50 mg/kg Antimons (kā Sb) Ne vairāk kā 100 mg/kg, atsevišķi vai kopā Varš (kā Cu) Hroms (kā Cr) Cinks (kā Zn) Bārijs (kā Ba) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 3 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 171 TITĀNA DIOKSĪDS

Sinonīmi CI baltais pigments 6 Definīcija Titāna dioksīda pamatsastāvdaļa ir tīrs atanāza un/vai rutila titāna dioksīds, kam produkta tehnoloģisko īpašību uzlabošanai nelielā daudzumā var būt alumīnija oksīda un/vai silīcija dioksīda pārklājums. Titāna dioksīda pigmenta anatāza grādus var iegūt tikai sulfāta procesā, kas kā blakusproduktu rada lielu daudzumu sērskābes. Titāna dioksīda rutila grādus parasti iegūst hlorīda procesā. Atsevišķus titāna dioksīda rutila grādus iegūst, par paraugu pamata plākšņveida struktūrai izmantojot vizlu (jeb kālija alumīnija silikātu). Vizlas virsmu pārklāj ar titāna dioksīdu, izmantojot specializētu patentētu procesu. Titāna dioksīda rutilas plākšņveida formu ražo, pakļaujot ar titāna dioksīdu (rutilu) pārklātu vizlas perlamutra pigmentu ekstrahējošai šķīdināšanai skābē, pēc tam ekstrahējošai šķīdināšanai sārmā. Šajā procesā tiek atdalīta visa vizla, un iegūtais produkts ir titāna dioksīda rutila plākšņveida forma. Krāsu indeksa numurs 77891 Einecs 236-675-5 Ķīmiskais nosaukums Titāna dioksīds Ķīmiskā formula TiO2 Molekulmasa 79,88 Pamatviela No alumīnija oksīda un silīcija dioksīda attīrītā veidā ne mazāk par 99 % Apraksts Balts bezkrāsas vai nedaudz krāsots pulveris Identifikācija Šķīdība Nešķīst ūdenī un organiskajos šķīdinātājos. Lēni šķīst fluorūdeņražskābē un karstā koncentrētā sērskābē. Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 0,5 % (105 °C, 3 h) Karsēšanas zudumi Ne vairāk kā 1,0 % pēc attīrīšanas no gaistošām vielām (800 °C) Alumīnija oksīds un/vai silīcija dioksīds Kopā ne vairāk kā 2,0 % 0,5 N HCl šķīstošas vielas No alumīnija oksīda un silīcija dioksīda attīrītā veidā ne mazāk par 0,5 %, bet produktiem, kas satur alumīnija oksīdu un/vai silīcija dioksīdu, ne vairāk par 1,5 % veidā, kādā tos pārdod. Ūdenī šķīstoša viela Ne vairāk kā 0,5 % Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg pēc ekstrahēšanas ar 0,5 N HCl Antimons Ne vairāk kā 2 mg/kg pēc ekstrahēšanas ar 0,5 N HCl Arsēns Ne vairāk kā 1 mg/kg pēc ekstrahēšanas ar 0,5 N HCl Svins Ne vairāk kā 10 mg/kg pēc ekstrahēšanas ar 0,5 N HCl Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg pēc ekstrahēšanas ar 0,5 N HCl

E 172 DZELZS OKSĪDI UN DZELZS HIDROKSĪDI

Sinonīmi Dzelzs oksīda dzeltenais: CI dzeltenais pigments 42 un 43 Dzelzs oksīda sarkanais: CI sarkanais pigments 101 un 102 Dzelzs oksīda melnais: CI melnais pigments 11 Definīcija Dzelzs oksīdi un dzelzs hidroksīdi ir sintētiski produkti un sastāv no bezūdens un/vai hidratētiem dzelzs oksīdiem. Krāsu diapazons aptver dzelteno, sarkano, brūno un melno. Dzelzs oksīdi, kuru kvalitāte atbilst lietošanai pārtikā, atšķiras no tehnikā lietojamiem dzelzs oksīdiem galvenokārt ar samērā zemiem citu metālu piesārņojuma līmeņiem. To panāk, izvēloties un kontrolējot dzelzs iegūšanas avotu un/vai ķīmiskās attīrīšanas pakāpi ražošanas procesā Krāsu indeksa numurs Dzelzs oksīda dzeltenais: 77492 Dzelzs oksīda sarkanais: 77491 Dzelzs oksīda melnais: 77499 EINECS Dzelzs oksīda dzeltenais: 257-098-5 Dzelzs oksīda sarkanais: 215-168-2 Dzelzs oksīda melnais: 235-442-5 Ķīmiskais nosaukums Dzelzs oksīda dzeltenais: hidratēts dzelzs oksīds, hidratēts dzelzs (III) oksīds Dzelzs oksīda sarkanais: bezūdens dzelzs oksīds, bezūdens dzelzs (III) oksīds Dzelzs oksīda melnais: jauktais dzelzs oksīds, dzelzs (II, III) oksīds Ķīmiskā formula Dzelzs oksīda dzeltenais: FeO(OH) · H2O Dzelzs oksīda sarkanais: Fe2O3 Dzelzs oksīda melnais: FeO.Fe2O3 Molekulmasa 88,85: FeO(OH) 159,70: Fe2O3 231,55: FeO.Fe2O3 Pamatviela Satur dzelzi (izteiktu kā dzelzs) ne mazāk kā 60 % (dzeltenā) un ne mazāk kā 68 % (sarkanā un melnā) Apraksts Pulveris; dzeltenas, sarkanas, brūnas vai melnas nokrāsas Identifikācija Šķīdība Nešķīst ūdenī un organiskos šķīdinātājos Šķīst koncentrētās minerālskābēs Tīrība Ūdenī šķīstoša viela Ne vairāk kā 1,0 % pēc pilnīgas izšķīšanas Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg Hroms Ne vairāk kā 100 mg/kg Varš Ne vairāk kā 50 mg/kg Svins Ne vairāk kā 10 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Niķelis Ne vairāk kā 200 mg/kg Cinks Ne vairāk kā 100 mg/kg

E 173 ALUMĪNIJS

Sinonīmi CI metāla pigments Definīcija Alumīnija pulveris sastāv no sīki sasmalcinātiem alumīnija gabaliņiem. Sasmalcināšanu var izdarīt pārtikas augu eļļu un/vai pārtikas piedevām atbilstošas kvalitātes taukskābju klātbūtnē vai bez tās. Tas nesatur citas vielas, izņemot pārtikas augu eļļas, un/vai pārtikas piedevām atbilstošas kvalitātes taukskābes Krāsu indeksa numurs 77000 Einecs 231-072-3 Ķīmiskais nosaukums Alumīnijs Ķīmiskā formula Al Atomsvars 26,98 Pamatviela Ne mazāk kā 99 % (aprēķināts kā Al bez eļļas) Apraksts Sudrabaini-pelēks pulveris vai nelielas plāksnītes Identifikācija Šķīdība Nešķīst ūdenī un organiskos šķīdinātājos. Šķīst atšķaidītā sālsskābē. Alumīnija tests Paraugs, kas izšķīst atšķaidītā sālsskābē, iztur testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 0,5 % (105 °C, līdz konstantam svaram) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 10 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 174 SUDRABS

Sinonīmi Argentum Definīcija Krāsu indeksa numurs 77820 Einecs 231-131-3 Ķīmiskais nosaukums Silver Ķīmiskā formula Ag Atomsvars 107,87 Pamatviela Satur ne mazāk kā 99,5 % Ag Apraksts Sudraba krāsas pulveris vai nelielas plāksnītes Identifikācija Tīrība

E 175 ZELTS

Sinonīmi Metāla pigments 3; Aurum Definīcija Krāsu indeksa numurs 77480 Einecs 231-165-9 Ķīmiskais nosaukums Gold Ķīmiskā formula Au Atomsvars 197,0 Pamatviela Satur ne mazāk kā 90 % Au Apraksts Zelta krāsas pulveris vai nelielas plāksnītes Identifikācija Tīrība Sudrabs Ne vairāk kā 7 % pēc pilnīgas izšķīšanas Varš Ne vairāk kā 4 %

E 180 LITOLRUBĪNS BK

Sinonīmi CI Sarkanais pigments 57; rubīnpigments; karmīns 6B Definīcija Litolrubīns BK sastāv galvenokārt no kalcija 3-hidroksi-4-(4-metil-2-sulfonatofenilazo)-2-naftalīnkarboksilāta un papildu krāsvielām kopā ar ūdeni, kalcija hlorīdu un/vai kalcija sulfātu kā galvenajiem bezkrāsas komponentiem Krāsu indeksa numurs 15850:1 Einecs 226-109-5 Ķīmiskais nosaukums Kalcija 3-hidroksi-4-(4-metil-2-sulfonatofenilazo)-2-naftalīn-karboksilāts Ķīmiskā formula C18H12CaN2O6S Molekulmasa 424,45 Pamatviela Kopējais krāsvielu saturs ne mazāk kā 90 % 200 pie ≈ 442 nm dimetilformamīdā Apraksts Sarkans pulveris Identifikācija Spektrometrija Maksimums dimetilformamīdā pie ≈ 442 nm Tīrība Papildu krāsvielas Ne vairāk kā 0,5 % Citi organiski savienojumi, kas nav krāsvielas: 2-amino-5-metilbenzolsulfo-skābes kalcija sāls Ne vairāk kā 0,2 % 3-hidroksi-2-naftalīn-karbonskābes kalcija sāls Ne vairāk kā 0,4 % Nesulfurēti pirmējie aromātiskie amīni Ne vairāk kā 0,01 % (aprēķināti kā anilīns) Ar ēteri ekstrahējama viela Ne vairāk kā 0,2 % (no šķīduma ar pH 7) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg

Šīs krāsvielas alumīnija lakas drīkst izmantot.

E 200 SORBĪNSKĀBE

Sinonīmi Definīcija Einecs 203-768-7 Ķīmiskais nosaukums Sorbīnskābe; trans, trans-2,4-heksadiēnskābe Ķīmiskā formula C6H8O2 Molekulmasa 112,12 Pamatviela Ne mazāk kā 99 % bezūdens vielā Apraksts Bezkrāsas adatveida kristāli vai balts plūstošs pulveris ar vāju raksturīgu aromātu, kas nemaina krāsu, karsējot 90 minūtes 105 °C temperatūrā Identifikācija Kušanas intervāls 133 °C–135 °C, pēc žāvēšanas 4 stundas vakuumeksikatorā ar sērskābi Spektrometrija Absorbcijas maksimums propān-2-ola šķīdumam (1/4 000 000) pie 254 ± 2 nm Dubultsaišu tests Iztur testu Šķīdība Nedaudz šķīst ūdenī, šķīst etanolā Tīrība Ūdens saturs Ne vairāk kā 0,5 % (Karla Fišera metode) Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,2 % Aldehīdi Ne vairāk kā 0,1 % (kā formaldehīds) Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 202 KĀLIJA SORBĀTS

Sinonīmi Definīcija Einecs 246-376-1 Ķīmiskais nosaukums Kālija sorbāts; kālija (E,E)-2,4-heksadienāts; trans, trans-2,4-heksadiēnskābes kālija sāls Ķīmiskā formula C6H7O2K Molekulmasa 150,22 Pamatviela Ne mazāk kā 99 % žāvētā vielā Apraksts Balts kristālisks pulveris, kas nemaina krāsu, karsējot 90 minūtes 105 °C temperatūrā Identifikācija Sorbīnskābes kušanas intervāls Kušanas intervāls 133 °C–135 °C nepārkristalizētai sorbīnskābei, kas izdalīta paskābinot, pēc žāvēšanas vakuumeksikatorā ar sērskābi Kālija tests Iztur testu Dubultsaišu tests Iztur testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 1,0 % (105 °C, 3 h) Skābums vai bāziskums Ne vairāk kā ap 1,0 % (kā sorbīnskābe vai K2CO3) Aldehīdi Ne vairāk kā 0,1 %, aprēķināti kā formaldehīds Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 203 KALCIJA SORBĀTS

Sinonīmi Definīcija Einecs 231-321-6 Ķīmiskais nosaukums Kalcija sorbāts; trans, trans-2,4-heksadiēnskābes kalcija sāls Ķīmiskā formula C12H14O4Ca Molekulmasa 262,32 Pamatviela Satur ne mazāk kā 98 % žāvētā vielā Apraksts Smalks, balts kristālisks pulveris, kas nemaina krāsu, karsējot 90 minūtes 105 °C temperatūrā Identifikācija Sorbīnskābes kušanas intervāls Kušanas intervāls 133 °C–135 °C nepārkristalizētai sorbīnskābei, kas izdalīta paskābinot, pēc žāvēšanas vakuumeksikatorā ar sērskābi Kalcija tests Iztur testu Dubultsaišu tests Iztur testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 2,0 % (noteikti pēc žāvēšanas četras stundas vakuumeksikatorā ar sērskābi) Aldehīdi Ne vairāk kā 0,1 % (kā formaldehīds) Fluorīds Ne vairāk kā 10 mg/kg Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 210 BENZOSKĀBE

Sinonīmi Definīcija Einecs 200-618-2 Ķīmiskais nosaukums Benzoskābe; benzolkarbonskābe; fenilkarbonskābe Ķīmiskā formula C7H6O2 Molekulmasa 122,12 Pamatviela Ne mazāk kā 99,5 % bezūdens vielā Apraksts Balts kristālisks pulveris Identifikācija Kušanas intervāls 121,5 °C–123,5 °C Sublimācijas tests Iztur testu Benzoāta tests Iztur testu pH Aptuveni 4 (ūdens šķīdumam) Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 0,5 % (3 h virs sērskābes) Sulfātpelni Ne vairāk kā 0,05 % Hlorēti organiskie savienojumi Ne vairāk kā 0,07 % aprēķināti kā hlorīds, atbilst 0,3 % aprēķinātiem kā monohlorbenzoskābe Viegli oksidējošās vielas Pie 100 ml ūdens pielej 1,5 ml sērskābes, uzkarsē līdz viršanai un piepilina 0,1 N KMnO4, līdz sārta krāsa saglabājas 30 sekundes. Uzkarsētajā šķīdumā izšķīdina 1 g parauga (ar precizitāti līdz mg) un titrē ar 0,1 N KMnO4, līdz sārta krāsa parādās un saglabājas 15 sekundes. Nepieciešams ne vairāk kā 0,5 ml Viegli karbonizējamas vielas Auksts 0,5 g benzoskābes šķīdums 5 ml 94,5–95,5 % sērskābē nedrīkst uzrādīt stiprāku krāsojumu, kā tas ir norādīts šķīdumam, kas satur 0,2 ml kobalta hlorīda TSC (10), 0,3 ml dzelzs trihlorīda TSC (11), 0,1 ml vara sulfāta TSC (12) un 4,4 ml ūdens Policikliskās skābes Frakcionēti paskābinot neitralizētu benzoskābes šķīdumu, kušanas temperatūra pirmajām nogulsnēm nedrīkst atšķirties no benzoskābes kušanas temperatūras Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 211 NĀTRIJA BENZOĀTS

Sinonīmi Definīcija Einecs 208-534-8 Ķīmiskais nosaukums Nātrija benzoāts; benzolkarbonskābes nātrija sāls; fenilkarbonskābes nātrija sāls Ķīmiskā formula C7H5O2Na Molekulmasa 144,11 Pamatviela Ne mazāk kā 99 % C7H5O2Na, pēc žāvēšanas 4 stundas 105 °C temperatūrā Apraksts Balts kristālisks pulveris vai granulas gandrīz bez aromāta Identifikācija Šķīdība Labi šķīst ūdenī, mēreni šķīst etanolā Benzoskābes kušanas intervāls Kušanas intervāls 121,5 °C–123,5 °C nepārkristalizētai benzoskābei, kas izdalīta paskābinot, pēc žāvēšanas vakuumeksikatorā ar sērskābi Benzoāta tests Iztur testu Nātrija tests Iztur testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 1,5 % (105 °C, 4 h) Viegli oksidējošās vielas Pie 100 ml ūdens pielej 1,5 ml sērskābes, uzkarsē līdz viršanai un piepilina 0,1 N KMnO4, līdz sārta krāsa saglabājas 30 sekundes. Uzkarsētajā šķīdumā izšķīdina 1 g parauga (ar precizitāti līdz mg) un titrē ar 0,1 N KMnO4, līdz sārta krāsa parādās un saglabājas 15 sekundes. Nepieciešams ne vairāk kā 0,5 ml Policikliskās skābes Frakcionēti paskābinot neitralizētu nātrija benzoāta šķīdumu, kušanas temperatūra pirmajām nogulsnēm nedrīkst atšķirties no benzoskābes kušanas temperatūras Hlorēti organiskie savienojumi Ne vairāk kā 0,06 % aprēķināti kā hlorīds, atbilst 0,25 % aprēķinātiem kā monohlorbenzoskābe Skābums vai bāziskums Nevajag vairāk kā 0,25 ml 0,1 N NaOH vai 0,1 N HCl, lai neitralizētu 1 g nātrija benzoāta fenolftaleīna klātbūtnē Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 212 KĀLIJA BENZOĀTS

Sinonīmi Definīcija Einecs 209-481-3 Ķīmiskais nosaukums Kālija benzoāts; benzolkarbonskābes kālija sāls; fenilkarbonskābes kālija sāls Ķīmiskā formula C7H5KO2·3H2O Molekulmasa 214,27 Pamatviela Satur ne mazāk kā 99 % C7H5KO2, pēc žāvēšanas 105 °C temperatūrā līdz konstantam svaram Apraksts Balts kristālisks pulveris Identifikācija Benzoskābes kušanas intervāls Kušanas intervāls 121,5 °C–123,5 °C nepārkristalizētai benzoskābei, kas izdalīta paskābinot, pēc žāvēšanas vakuumeksikatorā ar sērskābi Benzoāta tests Iztur testu Kālija tests Iztur testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 26,5 % (105 °C, 4 h) Hlorēti organiskie savienojumi Ne vairāk kā 0,06 % aprēķināti kā hlorīds, atbilst 0,25 % aprēķinātiem kā monohlorbenzoskābe Viegli oksidējošās vielas Pie 100 ml ūdens pielej 1,5 ml sērskābes, uzkarsē līdz viršanai un piepilina 0,1 N KMnO4, līdz sārta krāsa saglabājas 30 sekundes. Uzkarsētajā šķīdumā izšķīdina 1 g parauga (ar precizitāti līdz mg) un titrē ar 0,1 N KMnO4, līdz sārta krāsa parādās un saglabājas 15 sekundes. Nepieciešams ne vairāk kā 0,5 ml Viegli karbonizējamas vielas Auksts 0,5 g benzoskābes šķīdums 5 ml 94,5 % līdz 95,5 % sērskābē nedrīkst uzrādīt stiprāku krāsojumu, kā tas ir norādīts šķīdumam, kas satur 0,2 ml kobalta hlorīda TSC, 0,3 ml dzelzs trihlorīda TSC, 0,1 ml vara sulfāta TSC un 4,4 ml ūdens Policikliskās skābes Frakcionēti paskābinot neitralizētu kālija benzoāta šķīdumu, kušanas intervāls pirmajām nogulsnēm nedrīkst atšķirties no benzoskābes kušanas intervāla Skābums vai bāziskums Lai neitralizētu 1 g kālija benzoāta fenolftaleīna klātbūtnē, nevajag vairāk kā 0,25 ml 0,1 N NaOH vai 0,1 N HCl Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg Svins Ne vairāk kā 2 mg/kg Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg

E 213 KALCIJA BENZOĀTS

Sinonīmi Monokalcija benzoāts Definīcija Einecs 218-235-4 Ķīmiskais nosaukums Kalcija benzoāts; kalcija dibenzoāts Ķīmiskā formula Bezūdens viela: C14H10O4Ca Monohidrāts: C14H10O4Ca·H2O Trihidrāts: C14H10O4Ca·3H2O Molekulmasa Bezūdens viela: 282,31 Monohidrāts: 300,32 Trihidrāts: 336,36 Pamatviela Ne mazāk kā 99 %, pēc žāvēšanas 105 °C temperatūrā Apraksts Balti vai bezkrāsas kristāli vai balts pulveris Identifikācija Benzoskābes kušanas intervāls Kušanas intervāls 121,5 °C–123,5 °C nepārkristalizētai benzoskābei, kas izdalīta paskābinot, pēc žāvēšanas vakuumeksikatorā ar sērskābi Benzoāta tests Iztur testu Kalcija tests Iztur testu Tīrība Žāvēšanas zudumi Ne vairāk kā 17,5 % (105 °C, līdz konstantam svaram) Ūdenī nešķīstoša viela Ne vairāk kā 0,3 % Hlo