KOMISIJAS LĒMUMS

(2006. gada 20. janvāris),

ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 2004/904/EK īstenošanai attiecībā uz attaisnotajiem izdevumiem par dalībvalstīs īstenojamām darbībām, kurām piešķir līdzfinansējumu no Eiropas Bēgļu fonda

(izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 51/1)

(Autentiski ir tikai teksti angļu, čehu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, poļu, portugāļu, slovaku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodās)

(2006/399/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 2004. gada 2. decembra Lēmumu 2004/904/EK, ar ko izveido Eiropas Bēgļu fondu laikposmam no 2005. gada līdz 2010. gadam (1), un jo īpaši tā 21. panta 3. punktu,

apspriedusies ar komiteju, kas izveidota saskaņā ar Lēmuma 2004/904/EK 11. panta 3. punktu,

tā kā:

Lai nodrošinātu efektīvu Eiropas Bēgļu fonda īstenošanu dalībvalstīs saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem, jāpieņem kopīgu noteikumu kopums attiecībā uz to, kādi izdevumi attaisnojami no Fonda.

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Šo lēmumu piemēro Lēmuma 2004/904/EK 5., 6. un 7. pantā minēto, dalībvalstu pārvaldīto darbību līdzfinansēšanai.

2. pants

Šajā lēmumā:

3. pants

1. Šā lēmuma pielikumā izklāstītos noteikumus izmanto, lai noteiktu, vai ir attaisnoti izdevumi par darbībām, kas tiek finansētas saskaņā ar Lēmuma 2004/904/EK 16. pantā minētajām gada programmām.

2. Dalībvalstis var piemērot tādus valsts noteikumus attaisnoto izdevumu noteikšanai, kas ir stingrāki par šajā lēmumā noteiktajiem.

4. pants

Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei, Čehijas Republikai, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Grieķijas Republikai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Īrijai, Itālijas Republikai, Kipras Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai, Luksemburgas Lielhercogistei, Ungārijas Republikai, Maltas Republikai, Nīderlandes Karalistei, Austrijas Republikai, Polijas Republikai, Portugāles Republikai, Slovēnijas Republikai, Slovākijas Republikai, Somijas Republikai, Zviedrijas Karalistei un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.

(1) OV L 381, 28.12.2004., 52. lpp.

PIELIKUMS

ATTAISNOTIE IZDEVUMI NO EIROPAS BĒGĻU FONDA (2005–2010)

1. VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

1. noteikums

Izmaksām ir jābūt tieši saistītām ar Padomes Lēmumu 2004/904/EK 1. pantā minētajiem mērķiem.

2. noteikums

Izmaksām jāattiecas uz projektiem jomās, kuras aprakstītas Padomes Lēmumu 2004/904/EK 4. līdz 7. pantā.

3. noteikums

Izmaksām jāattiecas uz projektiem, kas paredzēti mērķgrupām, kuras noteiktas Padomes Lēmumu 2004/904/EK 3. pantā.

4. noteikums

Izmaksām ir jābūt nepieciešamām, lai īstenotu Komisijas apstiprināto vairākgadu un gada programmu projektus.

5. noteikums

Izmaksām ir jābūt saprātīgām un tām jāatbilst pareizas finanšu pārvaldības principiem, jo īpaši izdevīguma un izmaksu lietderības principiem (piemēram, projekta pārvaldībā un īstenošanā iesaistīto darbinieku izmaksām ir jābūt samērīgām ar projekta apjomu utml.). Izmaksas var tikt uzskatītas par attaisnotiem izdevumiem vai nu pilnībā, vai daļēji, atkarībā no tā, vai tās pilnībā vai tikai daļēji radušās saistībā ar projektu.

6. noteikums

Izmaksām ir jābūt tādām, kas faktiski radušās, tām jāatbilst finansējuma saņēmēja veiktajiem maksājumiem, jābūt iegrāmatotām finansējuma saņēmēja grāmatvedībā vai nodokļu dokumentos un tām jābūt identificējamām un pārbaudāmām.

Vispārējs noteikums ir, ka finansējuma saņēmēju veiktos maksājumus pamato ar apmaksātiem rēķiniem. Ja tas nav iespējams, maksājumus pamato ar uzskaites dokumentiem vai apliecinošiem dokumentiem, kam ir līdzvērtīgs pierādījuma spēks:

1) izdevumiem, kas attiecas uz Padomes Lēmuma 2004/904/EK 5. un 6. pantā minētajiem projektiem, jārodas dalībvalsts teritorijā. Izdevumi, kas attiecas uz Padomes Lēmuma 2004/904/EK 7. pantā minētajiem projektiem, var būt radušies dalībvalsts teritorijā vai izcelsmes vai iepriekšējās parastās dzīvesvietas valstī vai reģionā;

2) finansējuma saņēmējam attiecībā uz katru projektu ir jāreģistrē, jānumurē un jāsaglabā apliecinošie dokumenti (apmaksāti rēķini, kvītis, citi maksājumus apliecinoši dokumenti vai uzskaites dokumenti ar līdzvērtīgu pierādījuma spēku), pēc iespējas vienā noteiktā vietā un vispārīgā gadījumā – finansējuma saņēmēja centrālajā mītnē, piecus gadus no projekta beigu datuma, gadījumam, ja tie būtu jāpārbauda. Komisija sev patur tiesības jebkurā laikā pārbaudes nolūkā pieprasīt rēķinus vai apliecinošos dokumentus par izdevumiem, kas attiecas uz projektu. Ja finansējuma saņēmējs nevar uzrādīt šādus rēķinus vai apliecinošos dokumentus, par attiecīgajiem izdevumiem līdzfinansējumu nevar piešķirt.

Finansējuma saņēmējiem ir vai nu jānodrošina atsevišķa projekta uzskaites sistēma vai pienācīga uzskaites kodu sistēma, ko piemēro visiem ar projektu saistītajiem darījumiem.

7. noteikums

No Fonda atbalstītajiem projektiem jānodrošina līdzfinansējums no publiskiem vai privātiem avotiem, un šie projekti nav tiesīgi uz finansējumu no citiem Kopienas budžeta avotiem. Projekta ienākumus veido finansiālie ieguldījumi, kas projektam piešķirti no Fonda, publiski vai privāti avoti, ieskaitot paša finansējuma saņēmēja ieguldījumu, kā arī paša projekta ieņēmumi.

Šajā noteikumā ar “ieņēmumiem” saprot tajā periodā, uz kuru attiecas Fonda līdzfinansējums, saistībā ar projektu saņemtos ieņēmumus par pārdošanu, nomu, pakalpojumiem, maksas vai tamlīdzīgus ieņēmumus, tostarp procentu ieņēmumus no Kopienas priekšfinansējuma maksājumiem par projektu.

No Fonda atbalstītajiem projektiem jābūt bezpeļņas projektiem. Ja projekta noslēgumā ienākumi, ieskaitot ieņēmumus, pārsniedz izdevumu kopsummu, attiecīgi samazina Eiropas Bēgļu fonda ieguldījumu projektā.

Visiem projekta ienākumu avotiem jābūt reģistrētiem finansējuma saņēmēja grāmatvedībā vai nodokļu dokumentos un tiem jābūt identificējamiem un pārbaudāmiem.

2. ATTAISNOTO IZMAKSU KATEGORIJAS (ATTIECĪBĀ UZ PROJEKTU)

2.1. Tiešās attaisnotās izmaksas

Projekta tiešās attaisnotās izmaksas ir tās, kuras, pienācīgi ievērojot iepriekš I daļā minētos atbalsta piešķiršanas nosacījumus, ir identificējamas kā konkrētas izmaksas, kas tieši saistītas ar projekta īstenošanu, un kuras tādējādi var tieši iegrāmatot. Konkrēti tiešo attaisnoto izmaksu veidi ir aprakstīti tālāk.

8. noteikums

Personāla izmaksas

Attaisnotas ir projektam norīkotā personāla izmaksas atbilstoši faktiskajām algām, tām pieskaitot sociālās apdrošināšanas iemaksas un citas ar atlīdzību saistītas izmaksas. Personāla izmaksas nedrīkst pārsniegt parastās algu un citu ar nodarbinātību saistīto maksājumu izmaksas, ko sedz finansējuma saņēmējs, nedz arī pārsniegt izdevīgākās likmes attiecīgajā tirgū. Tomēr nodevas, nodokļi vai maksājumi (jo īpaši algām piemērojamie tiešie nodokļi un sociālās apdrošināšanas maksājumi), kas attiecas uz Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansētiem projektiem, uzskatāmi par attaisnotām izmaksām tikai tad, ja tie faktiski un galīgi piemēroti attiecīgajam finansējuma saņēmējam.

Valsts ierēdņu algu izmaksas ir attaisnotas tikai attiecībā uz darbībām, kas neietilpst to ikdienas pienākumos, un uz uzdevumiem, kas ir konkrēti saistīti ar projekta īstenošanu, ievērojot šādus noteikumus:

a) ierēdņus vai citas valsts amatpersonas norīko ar tās kompetentās iestādes oficiālu lēmumu, kurai uzticēts īstenot projektu;

b) citus darbiniekus pieņem darbā tikai projekta īstenošanas nolūkā.

9. noteikums

Ceļa un uzturēšanās izmaksas

Ceļa izmaksas ir attaisnotas atbilstīgi faktiskajiem izdevumiem.

Atmaksājumu likmes jānosaka, balstoties uz lētāko sabiedriskā transporta veidu, un lidojumi vispārīgā gadījumā ir pieļaujami tikai tad, ja ceļojums ir garāks par 800 km (turp un atpakaļ) vai ja galamērķis ģeogrāfisku īpatnību dēļ attaisno aviosatiksmes izvēli. Ja tiek izmantota privātā automašīna, izdevumus parasti atlīdzina, piemērojot vai nu sabiedriskā transporta izmaksas, vai balstoties uz likmi par nobraukto kilometru, kāda ir spēkā saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī publicētiem noteikumiem.

Uzturēšanās izmaksas ir attaisnotas atbilstīgi faktiskajām izmaksām vai dienas naudai. Attiecībā uz uzturēšanās izmaksām, ja organizācijai ir savas dienas likmes (dienas nauda), tās jāpiemēro, ievērojot dalībvalstī noteikto maksimālo robežu saskaņā ar valsts tiesību normām un praksi. Vispārējā izpratnē dienas nauda ietver vietējā transporta (ieskaitot braucienus ar taksometru), nakšņošanas, ēdienreižu, vietējo telefona sakaru un citas papildu izmaksas.

10. noteikums

Zemes iegāde

Par neapbūvētas zemes iegādes izdevumiem var saņemt līdzfinansējumu, ja ir ievēroti trīs tālākie nosacījumi, neskarot iespēju piemērot stingrākas valsts normas:

a) jābūt tiešai saiknei starp zemes iegādi un līdzfinansētā projekta mērķiem;

b) zemes iegādes izmaksas nedrīkst pārsniegt 10 % no projekta kopējiem attaisnotajiem izdevumiem, ja vien Komisijas apstiprinātajā līdzfinansējuma lēmumā nav noteikta lielāka procentuālā attiecība;

c) no neatkarīga kvalificēta novērtētāja vai pienācīgi apstiprinātas oficiālas iestādes jāsaņem apliecība, kas apstiprina, ka pirkuma cena nepārsniedz tirgus vērtību.

11. noteikums

Nekustamā īpašuma iegāde, būvniecība, atjaunošana vai noma

Par nekustamā īpašuma, t. i., pabeigtu ēku un attiecīgā gruntsgabala iegādi vai nekustamā īpašuma būvniecību vai atjaunošanu var piešķirt līdzfinansējumu, ja ir skaidri izteikta saikne starp pirkumu un attiecīgā projekta mērķiem un ja ir ievēroti tālāk minētie nosacījumi, neskarot iespēju piemērot stingrākas valsts normas:

a) no neatkarīga kvalificēta novērtētāja vai pienācīgi apstiprinātas oficiālas iestādes jāsaņem apliecība, kas apstiprina, ka cena nepārsniedz tirgus vērtību un ka nekustamais īpašums atbilst valsts normām vai norāda punktus, kuros tas šīm normām neatbilst, pasākuma ietvaros paredzot, ka galīgais finansējuma saņēmējs minētos trūkums novērš;

b) par attiecīgo nekustamo īpašumu iepriekšējo 10 gadu laikā nedrīkst būt saņemta valsts vai Kopienas dotācija, kas novestu pie atbalsta pārklāšanās, ja pirkumu atbalstītu no Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansējuma;

c) nekustamais īpašums ir jāizmanto projektā noteiktajam mērķim vismaz piecus gadus pēc projekta noslēguma datuma, ja vien Komisija nav devusi īpašu atļauju;

d) nekustamo īpašumu nedrīkst izmantot nekādiem citiem mērķiem, kā vien projekta īstenošanai.

Attiecībā uz atjaunošanu piemēro tikai c) un d) apakšpunktā minētos nosacījumus.

Par nekustamā īpašuma nomu var saņemt līdzfinansējumu, ja ir skaidri izteikta saikne starp nomu un attiecīgā projekta mērķiem un ja ir ievēroti tālāk minētie nosacījumi, neskarot iespēju piemērot stingrākas valsts normas:

a) attiecīgā nekustamā īpašuma iegādei iepriekšējo 10 gadu laikā nedrīkst būt saņemta valsts vai Kopienas dotācija, kas novestu pie atbalsta pārklāšanās, ja nomu atbalstītu no Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansējuma;

b) nekustamo īpašumu nedrīkst izmantot nekādiem citiem mērķiem, kā vien projekta īstenošanai.

Neatkarīgi no tā, vai nekustamais īpašums tiek pirkts, būvēts, atjaunots vai nomāts, tam ir jābūt ar projektam nepieciešamajiem tehniskajiem parametriem un jāatbilst spēkā esošajām normām un standartiem.

Biroja telpu noma sakarā ar atbalsta saņēmēja parastajām aktivitātēm ir uzskatāma par netiešajām izmaksām (skat. 22. noteikumu).

12. noteikums

Aprīkojuma iegāde

Vispārīgā gadījumā ieteicamā pieeja attiecībā uz aprīkojumu (piemēram, datoriem, mēbelēm, transportlīdzekļiem utt.) ir līzings (izpirkumnoma) vai noma (13. noteikums).

Ja ne līzings, ne noma nav iespējami projekta nelielā ilguma vai aprīkojuma vērtības straujas krišanās dēļ, var tikt attaisnotas pirkuma izmaksas.

Aprīkojumam jāpiemīt projektam nepieciešamajām tehniskajām iezīmēm un tam jāatbilst spēkā esošajām normām un standartiem.

Aprīkojuma iegādes izmaksas ir attaisnotas, ja vien tās atbilst parastajai tirgus cenai un ja attiecīgo priekšmetu vērtību amortizē saskaņā ar finansējuma saņēmējam piemērojamiem nodokļu un grāmatvedības noteikumiem. Attaisnotajās izmaksās iekļaujama tikai tā aprīkojuma amortizācijas daļa, kas atbilst projekta ilgumam.

Lietota aprīkojuma iegādes izmaksas var uzskatīt par attaisnotām, ja papildus tiek ievēroti divi tālākie nosacījumi, neskarot iespēju piemērot stingrākas valsts normas:

a) aprīkojuma pārdevējs sniedz apliecinājumu, kurā uzrādīta aprīkojuma izcelsme un apliecināts, ka nevienā brīdī iepriekšējo septiņu gadu laikā tas nav pirkts ar valsts vai Kopienas dotāciju atbalstu;

b) aprīkojuma cena nepārsniedz tā tirgus vērtību un ir mazāka par līdzīga jauna aprīkojuma cenu.

13. noteikums

Līzings

Par līzinga operāciju izdevumiem var saņemt līdzfinansējumu no Eiropas Bēgļu fonda, ja ir ievēroti A un B punktā izklāstītie noteikumi.

A. ATBALSTS CAUR LĪZINGA DEVĒJU

A.1. Līzinga devējs ir netiešais Kopienas līdzfinansējuma saņēmējs, un ar šo līdzfinansējumu tiek samazināti līzinga ņēmēja līzinga maksājumi attiecībā uz līzinga līgumā noteikto priekšmetu.

A.2. Līzinga līgumos, par ko tiek saņemts Kopienas atbalsts, jāiekļauj izpirkuma iespēja vai jānosaka tāds minimālais līzinga periods, kas atbilst līgumā minētā priekšmeta lietderīgajam lietošanas laikam.

A.3. Ja līzinga līgums tiek izbeigts, pirms beidzas minimālais līzinga periods, un tas notiek bez kompetento iestāžu iepriekšējas piekrišanas, līzinga devējs apņemas attiecīgajām valsts iestādēm (Eiropas Bēgļu fondam) atmaksāt to Kopienas atbalsta daļu, kas atbilst atlikušajam līzinga periodam.

A.4. No līdzfinansējuma atbalstāmie izdevumi ir līzinga devēja veiktais priekšmeta pirkums, ko apliecina ar apmaksātu rēķinu vai uzskaites dokumentu, kam ir līdzvērtīgs pierādījuma spēks. Maksimālā summa, par kuru var saņemt Kopienas līdzfinansējumu, nevar pārsniegt attiecīgā līzinga priekšmeta tirgus vērtību.

A.5. Nav attaisnotas tādas ar līzinga līgumu saistītās izmaksas (jo īpaši nodokļi, līzinga devēja peļņa, procentu refinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas, apdrošināšanas maksājumi), kas nav A.4. punktā minētie izdevumi.

A.6. Kopienas izmaksātais atbalsts līzinga devējam ir pilnībā izmantojams par labu līzinga ņēmējam, un tas izpaužas kā vienāds visu līzinga maksājumu samazinājums visā līzinga periodā.

A.7. Līzinga devējam ir jāpierāda, ka Kopienas atbalsts tiks pilnībā izmantots par labu līzinga ņēmējam, sastādot līzinga maksājumu sarakstu vai izmantojot citu metodi, kas kalpo par līdzvērtīgu garantiju.

A.8. Izmaksām, kas minētas A.5. punktā, ar līzinga operācijām saistīto nodokļu priekšrocību izmantošanai un citiem līguma noteikumiem jābūt tādiem, kādi būtu noteikti gadījumā, ja nebūtu Kopienas finanšu atbalsta.

B. ATBALSTS LĪZINGA ŅĒMĒJAM

B.1. Līzinga ņēmējs ir tiešais Kopienas līdzfinansējuma saņēmējs.

B.2. No līdzfinansējuma atbalstāmie izdevumi ir līzinga ņēmēja veiktie līzinga maksājumi līzinga devējam, ko apliecina ar apmaksātiem rēķiniem vai uzskaites dokumentiem, kam ir līdzvērtīgs pierādījuma spēks.

B.3. Līzinga līguma gadījumā ar izpirkuma iespēju vai, ja noteikts minimālais līzinga periods, kas atbilst līgumā minētā priekšmeta lietderīgajam lietošanas laikam, maksimālā summa, par kuru var saņemt Kopienas līdzfinansējumu, nevar pārsniegt attiecīgā līzinga priekšmeta tirgus vērtību. Pārējās izmaksas, kas saistītas ar līzinga līgumu (nodokļi, līzinga devēja peļņa, procentu refinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas, apdrošināšanas maksājumi u. c.), nav attaisnotie izdevumi.

B.4. Kopienas atbalstu attiecībā uz B.3. punktā minētajiem līzinga līgumiem līzinga ņēmējam maksā vienā vai vairākās daļās, atbilstoši faktiski veiktajiem līzinga maksājumiem. Ja līzinga līguma termiņš ir vēlāk nekā Kopienas līdzfinansētā projekta noslēguma datums, no Kopienas līdzfinansējuma ir attaisnoti tikai tie izdevumi par līzinga maksājumiem, kuri līzinga ņēmējam ir bijuši jāveic un kurus tas veicis līdz projekta noslēguma datumam.

B.5. Ja līzinga līgums neparedz izpirkuma iespēju un tā ilgums ir mazāks par līgumā minētā priekšmeta lietderīgo lietošanas laiku, par līzinga maksājumiem var saņemt Kopienas līdzfinansējumu proporcionāli attiecīgā projekta periodam. Tomēr līzinga ņēmējam ir jāspēj pierādīt, ka līzings ir ekonomiski izdevīgākais veids, lai attiecīgo aprīkojumu iegūtu lietošanā. Ja, izmantojot alternatīvu metodi (piemēram, aprīkojumu nomājot), izmaksas būtu bijušas mazākas, papildu izmaksas atņem no attaisnotajiem izdevumiem.

14. noteikums

Palīgmateriālu un piegāžu izmaksas

Palīgmateriālu un piegāžu izmaksas ir attaisnotas, ja vien tās ir identificējamas un tieši saistītas ar projektu. Tie ir visi materiāli un palīdzība, kas tiek sniegta personām, kuras ietilpst Padomes Lēmumu 2004/904/EK 3. pantā noteiktajās mērķa grupās, piemēram, pārtika, apģērbs, medicīniskā palīdzība, materiāli nekustamā īpašuma rekonstrukcijai vai atjaunošanai utt. Piegādes ietver pārtikas piegādes personām, kuras ietilpst Padomes Lēmumu 2004/904/EK 3. pantā noteiktajās mērķa grupās.

Savukārt tādas izmaksas kā biroja un kancelejas piederumu izmaksas (pildspalvas, papīrs, mapes, printeru kasetnes, disketes), biroja elektroapgādes, telefona, pasta pakalpojumu, interneta izmantošanas, datoru programmatūras un citas izmaksas ir uzskatāmas par netiešajām izmaksām, ja tās attiecināmas uz projekta īstenošanas grupu (skat. 22. noteikumu).

15. noteikums

Izdevumi par apakšlīgumiem

Vispārīgais noteikums ir tāds, ka finansējuma saņēmējiem ir jābūt spējīgiem pašiem veikt projektā plānotās darbības. Apakšlīgumu slēgšana ir atkāpe no šā vispārīgā noteikuma, un to var piemērot tikai īpašos gadījumos.

Apakšlīgumi var tikt slēgti tikai par ierobežotu projekta darbu daļu. Tādēļ vispārīgā gadījumā par projekta galvenajiem darbiem apakšlīgumus slēgt nevar.

Attiecībā uz visiem apakšlīgumiem apakšuzņēmējiem ir jāapņemas nodrošināt pārvaldības un kontroles struktūrām visu vajadzīgo informāciju sakarā ar darbībām, par kurām slēdz apakšlīgumu.

Attiecīgā gadījumā, par projekta darbu daļu slēdzot apakšlīgumus, projekta finansējuma saņēmējiem tas ir jādara saskaņā ar publiskā iepirkuma noteikumiem.

Finansējuma saņēmējiem, darbojoties saskaņā ar pārskatāmības principu, principu par vienlīdzīgu attieksmi pret pretendentiem un raugoties, lai nepieļautu interešu konfliktu, līgums jāpiešķir par ekonomiski izdevīgāko piedāvājumu, proti, piedāvājumu ar labāko cenas un kvalitātes attiecību.

Neskarot iespēju piemērot stingrākas valsts normas, no Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansējuma nav attaisnoti izdevumi par šādiem apakšlīgumiem:

a) apakšlīgumi, kuri palielina projekta īstenošanas izmaksas, taču nerada samērīgu papildu vērtību projektam;

b) apakšlīgumi ar starpniekiem vai konsultantiem, maksājumu nosakot procentuāli no projekta kopējām izmaksām, ja vien galīgais finansējuma saņēmējs šāda veida maksājumu nav pamatojis, balstoties uz veiktā darba vai pakalpojumu faktisko vērtību.

16. noteikums

Izmaksas, kas rodas tieši sakarā ar ES līdzfinansējumam piekārtotām prasībām

Ar publicitāti saistītās izmaksas (informācijas izplatīšana, projekta īpašā izvērtēšana, tulkošana, pavairošana utt.) attiecībā uz projektu un ES līdzfinansējumu ir attaisnotas.

17. noteikums

Bankas pakalpojumu izmaksas

Ja sakarā ar Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansējumu ir jāatver atsevišķs konts vai konti projekta īstenošanai, maksājumi par bankas pakalpojumiem – kontu atvēršanu un administrēšanu – ir attaisnotās izmaksas.

18. noteikums

Maksa par ekspertu pakalpojumiem

Izmaksas, kas saistītas ar juridiskajām konsultācijām, notāru nodevas, maksa par speciālām tehniskām vai finansiālām zināšanām vai neatkarīgu novērtējumu un grāmatvedības vai revīzijas izmaksas ir attaisnotas tikai tad, ja tās ir tieši saistītas ar projektu un ir vajadzīgas tā sagatavošanai vai īstenošanai vai ja tās izriet no atbildīgās iestādes prasībām.

19. noteikums

Bankas vai citas finanšu iestādes sniegtās garantijas izmaksas

Šīs izmaksas ir attaisnotas, ja garantija prasīta valsts vai Kopienas tiesību aktos vai Komisijas lēmumā, ar kuru apstiprina līdzfinansējumu.

20. noteikums

PVN un citi nodokļi un nodevas

PVN nav attaisnoti izdevumi, izņemot gadījumus, kad tos faktiski un galīgi maksā galīgais finansējuma saņēmējs vai individuāls saņēmējs atbalsta shēmās saskaņā ar Līguma 87. pantu, kā arī tāda atbalsta gadījumā, ko piešķir dalībvalstu norīkotās iestādes. Jebkādā veidā atgūstamu PVN nevar uzskatīt par attaisnotiem izdevumiem, pat tad, ja galīgais finansējuma saņēmējs vai individuālais saņēmējs faktiski to neatgūst.

Ja uz galīgo finansējuma saņēmēju vai individuālo saņēmēju attiecas vienotas likmes sistēma saskaņā ar XIV sadaļu Padomes Sestaja Direktiva 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, ka saskanojami dalibvalstu tiesibu akti par apgrozijuma nodokliem – Kopeja pievienotas vertibas nodoklu sistema: vienota aprekinu baze (1), samaksāto PVN pirmās rindkopas nolūkiem uzskata par atgūstamu.

21. noteikums

Publiskās pārvaldes iestāžu izdevumi saistībā ar projektu īstenošanu

Papildus tehniskajai palīdzībai attaisnoti ir šādi ar projekta īstenošanu saistīti publiskās pārvaldes iestāžu izdevumi, ja tie neizriet no tiesību aktos noteiktajiem publiskās iestādes pienākumiem vai neietilpst iestādes parastajos pārvaldības, uzraudzības un kontroles uzdevumos:

a) izmaksas, kas saistītas ar publiska dienesta sniegtiem profesionāliem pakalpojumiem pasākuma īstenošanas ietvaros. Izmaksām jābūt atspoguļotām rēķinā, kas izrakstīts galīgajam finansējuma saņēmējam (publiskam vai privātam) vai tās jāapliecina, balstoties uz dokumentiem ar līdzvērtīgu pierādījuma spēku, pēc kuriem var identificēt faktiskās izmaksas, kādas radušās attiecīgajam publiskajam dienestam saistībā ar konkrēto projektu;

b) projekta īstenošanas izmaksas, tostarp izdevumi par sniegtajiem pakalpojumiem, ko sedz publiska iestāde, kura pati ir galīgais finansējuma saņēmējs un kura projektu veic savā vārdā, neizmantojot ārējus inženierus vai citus uzņēmumus. Minētajiem izdevumiem jāattiecas uz faktiskajiem un tiešajiem izdevumiem par līdzfinansēto projektu un tie jāapliecina, balstoties uz dokumentiem, pēc kuriem var identificēt faktiskās izmaksas, kādas radušās attiecīgajam publiskajam dienestam saistībā ar konkrēto projektu.

2.2. Netiešās attaisnotās izmaksas

22. noteikums

Netiešās izmaksas

Noteiktu pieskaitāmo izmaksu procentuālo attiecību, kas maksimāli var būt 7 % no kopējām tiešajām attaisnotajām izmaksām, var attaisnot kā netiešās izmaksas, ar nosacījumu, ka šī summa ir iekļauta projekta budžeta tāmē. Netiešās izmaksas ir attaisnotas, ja tajās nav iekļautas izmaksas, kas ir uzrādītas citā projekta budžeta pozīcijā, ja tās nevar uzskatīt par tiešajām izmaksām un ja tās netiek finansētas no citiem avotiem. Netiešās izmaksas nav attaisnotas, ja dotācijas līgums vai tam līdzvērtīgs juridisks instruments, kas noslēgts ar finansējuma saņēmēju, attiecas uz tāda projekta finansēšanu, kuru īsteno subjekts, kas no Kopienas un/vai valsts iestādes jau saņem dotāciju darbības izdevumiem.

3. NEATTAISNOTIE IZDEVUMI

23. noteikums

Neattaisnotās izmaksas

1. Nav attaisnotas šādas izmaksas: kapitāla peļņa, parādu un parādu apkalpošanas izmaksas, debeta procenti, ārvalstu valūtas maiņas komisija un zaudējumi valūtas kursu svārstību rezultātā, zaudējumu vai nākotnes saistību rezerves, procentu maksājumi, PVN (izņemot saskaņā ar 20. noteikumā minētajiem nosacījumiem), apšaubāmie debitoru parādi, soda naudas, finansiālas sankcijas, ar tiesāšanos saistītas izmaksas un pārmērīgi vai neapdomāti izdevumi.

2. Reprezentācijas izmaksas, kas attiecas tikai uz projekta darbiniekiem, nav attaisnotas. Ir pieļaujamas saprātīgas reprezentācijas izmaksas saviesīgiem pasākumiem, ko attaisno projekta veids, piemēram, izmaksas projekta noslēguma pasākumam vai projekta koordinācijas grupas sanāksmēm.

3. Nav attaisnotas finansējuma saņēmējam radušās izmaksas, kuras sedz cita projekta vai darba programmas ietvaros, par ko tiek saņemta Kopienas dotācija.

24. noteikums

Ieguldījumi natūrā

Vispārīgā gadījumā ieguldījumi natūrā nav uzskatāmi par attaisnotām izmaksām.

Ja tiek veikti ieguldījumi natūrā, to novērtēto finansiālo vērtību par vienu un to pašu summu uzrāda pie projekta izmaksām kā neattaisnotās izmaksas un pie pasākuma ieņēmumiem kā līdzfinansējumu natūrā.

Tomēr pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos projekta līdzfinansējuma daļu var nodrošināt kā trešu pušu ieguldījumu natūrā. Šādi ieguldījumi nevar pārsniegt 30 % no projekta attaisnotajām izmaksām vai attiecīgi 20 % dalībvalstīs, kuras saņem Kohēzijas fonda līdzekļus.

Minētajos gadījumos piemēro šādus noteikumus:

— ieguldījumi natūrā var būt tikai aprīkojuma vai materiālu piegāde, izpēte vai profesionāli pakalpojumi, vai neapmaksāts brīvprātīgs darbs. Zemes vai nekustamā īpašuma izmaksas nekādā gadījumā nevar tikt uzskatītas par ieguldījumu natūrā;

— jābūt iespējai veikt ieguldījumu natūrā vērtības neatkarīgu novērtējumu un revīziju un šī vērtība nedrīkst pārsniegt reāli radušās izmaksas, kas iegrāmatotas to trešo pušu grāmatvedības dokumentos, kuras finansējuma saņēmējam sniedz šos ieguldījumus bez maksas, taču pašas sedz attiecīgās izmaksas, vai, ja nekādas izmaksas nav radušās, šī vērtība nevar pārsniegt attiecīgā tirgū vispārēji pieņemtas izmaksas par konkrētā veida ieguldījumu. Neapmaksāta brīvprātīga darba gadījumā šā darba vērtību nosaka, ņemot vērā patērēto laiku un parasto stundas vai dienas likmi par attiecīgā darba veidu.

4. PĀRVALDĪBAS, ĪSTENOŠANAS, UZRAUDZĪBAS UN KONTROLES IZDEVUMU KATEGORIJAS, KAS ATTAISNOTAS KĀ “TEHNISKĀ UN ADMINISTRATĪVĀ PALĪDZĪBA”

Kā tehniskā palīdzība saskaņā ar Padomes Lēmuma 2004/904/EK 18. pantu ir attaisnotas tālāk minētās izmaksas:

a) izmaksas, kas saistītas ar Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansēto darbību sagatavošanu, atlasi, novērtējumu un tālāko virzību. Tie var būt pētījumi, semināri, informēšana, novērtēšana, kā arī pārvaldībai, uzraudzībai un novērtējumam paredzētu datorsistēmu līzings vai iegāde;

b) ar projektu revīziju un pārbaudēm uz vietas saistītās izmaksas;

c) ar Eiropas Bēgļu fonda līdzfinansējuma publicitāti saistītās izmaksas;

d) ar vairākgadu un gada programmu īstenošanu saistīto komiteju sanāksmju izdevumi. Šajos izdevumos var iekļaut ekspertu un citu komitejas dalībnieku izmaksas, ja attiecīgās komitejas priekšsēdētājs uzskata, ka no to dalības ir atkarīga Fonda līdzfinansējuma efektīva pārvaldība.

Izdevumi par algām, ieskaitot sociālās apdrošināšanas iemaksas, ir attaisnoti vienīgi šādos gadījumos:

— izdevumi pastāvīgiem ierēdņiem, kas ar attiecīgās publiskās iestādes oficiālu lēmumu uz laiku norīkoti, lai veiktu a) un b) punktos minētos uzdevumus;

— izdevumi pagaidu vai privātā sektora darbiniekiem, kas nolīgti tikai a), b) un d) punktos minēto uzdevumu veikšanai.

Laika posmam, uz kuru personāls norīkots vai nolīgts, jābeidzas ne vēlāk kā dienā, līdz kurai izdevumi ir attaisnoti un kura noteikta Komisijas pieņemtajā līdzfinansējuma lēmumā.

Ierēdņu vai citu valsts amatpersonu atlīdzība par šādu darbību veikšanu nav attaisnotās izmaksas, ja šīs darbības izriet no tiesību aktos noteiktajiem publiskās iestādes pienākumiem vai ietilpst iestādes parastajos pārvaldības, uzraudzības un kontroles uzdevumos.

(1) OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktiva jaunakie grozijumi izdariti ar Direktivu 2005/92/EK (OV L 345, 28.12.2005., 19. lpp.).