LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 335/14

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1335/2013

(2013. gada 13. decembris),

ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 29/2012 par olīveļļas tirdzniecības standartiem

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1), un jo īpaši tās 113. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 121. panta pirmās daļas a) punktu saistībā ar tās 4. pantu,

tā kā:

(1) Komisijas Īstenošanas regulā (ES) Nr. 29/2012 (2) ir noteikti olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas mazumtirdzniecības standarti.

(2) Būtu jānodrošina ražotājiem, tirgotājiem un patērētājiem tādi olīveļļas tirdzniecības standarti, kas garantētu produktu kvalitāti un krāpšanas apkarošanas pasākumu efektivitāti. Šim nolūkam ir jāparedz īpaši noteikumi, kas papildinās Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1169/2011 (3) un uzlabos tirdzniecības standartu faktisko kontroli.

(3) Daudzos zinātniskos pētījumos ir pierādīts, ka gaisma un siltums negatīvi ietekmē olīveļļu kvalitāti. Tādēļ īpašie uzglabāšanas nosacījumi ir skaidri jānorāda uz etiķetes, lai patērētājs būtu labi informēts par to, kādos apstākļos eļļa ir jāuzglabā.

(4) Lai patērētājs varētu viegli izvēlēties sev piemērotus produktus, obligātajām norādēm uz etiķetes jābūt skaidri salasāmām. Tāpēc būtu jāparedz noteikumi attiecībā uz salasāmību, kā arī attiecībā uz to, ka visai obligātajai informācijai jābūt norādītai galvenajā redzamības laukā.

(5) Lai patērētājs varētu pārliecināties par produkta svaigumu, būtu jāparedz, ka neobligātā norāde par ražas novākšanas gadu uz etiķetēm būtu norādīta tikai tad, ja 100 % iepakojuma satura iegūts attiecīgajā ražas novākšanas gadā.

(6) Vienkāršības labad būtu jāparedz, ka tādu pārtikas produktu marķējumā, kas konservēti tikai un vienīgi olīveļļā, vairs nebūtu jānorāda pievienotās eļļas daudzums procentos no pārtikas produkta kopējā tīrsvara.

(7) Lai nodrošinātu Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2568/91 (4) un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 29/2012 saskaņotību it īpaši attiecībā uz pielaidi, kāda pieļaujama kontroļu rezultātos, ir jāpielāgo attiecīgais minētās īstenošanas regulas noteikums.

(8) Dalībvalstīm būtu jāveic kontroles, lai pārliecinātos, ka norādes uz etiķetēm ir patiesas un ka šī regula tiek ievērota. Šajā nolūkā būtu jāpastiprina un vairāk jāsaskaņo gan kontrole, kas attiecas uz ražojuma tirdzniecības nosaukuma atbilstību taras saturam, pamatojoties uz risku analīzi, gan sankcijas. Šāda pieeja ļautu arī novērst krāpšanu, ieviešot visās dalībvalstīs obligātas prasības attiecībā uz pārbaudēm, kā arī Komisijai iesniedzamo ziņojumu standartizāciju.

(9) Dalībvalstīm jānosaka sankcijas valsts līmenī. Sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.

(10) Produktiem, kas ražoti, marķēti vai importēti Savienībā pirms šīs regulas piemērošanas, taču atbilstīgi Īstenošanas regulai (ES) Nr. 29/2012, ir jāpiemēro pārejas periods, kurā attiecīgie uzņēmēji (tirgus dalībnieki) varēs izmantot jau saražoto iepakojumu krājumus un pārdot jau iepakotos produktus.

(11) Komisija ir izstrādājusi informācijas sistēmu, kas ļauj elektroniski pārvaldīt dokumentus un procedūras gan tās iekšējā darba kārtībā, gan attiecībās ar iestādēm, kas iesaistītas kopējā lauksaimniecības politikā. Tiek uzskatīts, ka šī sistēma palīdz izpildīt Īstenošanas regulā (ES) Nr. 29/2012 noteiktās ziņošanas prasības saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 792/2009 (5).

(12) Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Īstenošanas regula (ES) Nr. 29/2012.

(13) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Īstenošanas regulu (ES) Nr. 29/2012 groza šādi:

1) regulā iekļauj šādu 4.a un 4.b pantu: “4.a pants Attiecībā uz eļļām, kas minētas 1. panta 1. punktā, informācija par eļļu īpašo uzglabāšanu tumšā un vēsā vietā ir jānorāda uz iepakojuma vai uz iepakojumam piestiprinātās etiķetes. 4.b pants Obligātās norādes, kuras minētas 3. panta pirmajā daļā, un vajadzības gadījumā tā norāde, kura minēta 4. panta 1. punkta pirmajā daļā, ir sagrupētas galvenajā redzamības laukā (kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1169/2011 (6) 2. panta 2. punkta l) apakšpunktā) vai nu uz vienas etiķetes, vai uz vairākām etiķetēm, kuras ir piestiprinātas vienai un tai pašai tarai, vai tieši uz vienas un tās pašas taras. Visām šīm obligātajām norādēm pilnībā jābūt iekļautām pamattekstā.

2) regulas 5. panta pirmajai daļai pievieno šādu e) punktu: “e) eļļām, kuras minētas Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XVI pielikuma 1. punkta a) un b) apakšpunktā, ražas novākšanas gadu var norādīt tikai tad, ja 100 % no iepakojuma satura novākti attiecīgajā ražas novākšanas gadā.”;

3) regulas 6. panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “2. Ja šīs regulas 1. panta 1. punktā minēto eļļu saturs pārtikas produktā (izņemot šā panta 1. punktā minētās eļļas) marķējumā norādīts ārpus sastāvdaļu saraksta, izmantojot vārdus, attēlus vai grafiskus attēlus, tad tieši aiz produkta tirdzniecības nosaukuma jābūt norādītam produktam pievienotās un šīs regulas 1. panta 1. punktā minētās olīveļļas daudzumam procentos no pārtikas produkta kopējā tīrsvara; šis noteikums neattiecas uz cietajiem pārtikas produktiem, kas konservēti tikai un vienīgi olīveļļā, un it īpaši uz Padomes Regulā (EEK) Nr. 1536/92 (7) un Padomes Regulā (EEK) Nr. 2136/89 (8) minētajiem produktiem.

4) regulas 7. panta otro daļu svītro;

5) regulā iekļauj šādu 8.a pantu: “8.a pants Katra dalībvalsts pārbauda marķējuma norāžu patiesīgumu, jo īpaši produkta tirdzniecības nosaukuma atbilstību taras saturam, pamatojoties uz riska analīzi, kas minēta Regulas (EEK) Nr. 2568/91 2.a pantā. Katrā konstatētā pārkāpuma gadījumā, kā arī ja ražotājs, fasētājs vai pārdevējs, kurš minēts marķējumā, atrodas citā dalībvalstī, attiecīgās dalībvalsts kontroles iestāde saskaņā ar 8. panta 2. punktu pieprasa pārbaudi.”;

6) regulas 9. panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “1. Neskarot sankcijas, kuras paredzētas Regulā (EK) Nr. 1234/2007 un Regulas (EEK) Nr. 2568/91 3. pantā, dalībvalstis šīs regulas noteikumu pārkāpšanas gadījumos paredz efektīvu, samērīgu un preventīvu sankciju piemērošanu valsts līmenī.”;

7) regulas 10. pantu aizstāj ar šādu: “10. pants Attiecīgās dalībvalstis ne vēlāk kā katra gada 31. maijā nosūta Komisijai ziņojumu, kurā ir šāda informācija par iepriekšējo gadu: a) pārbaužu pieprasījumi, kas saņemti saskaņā ar 8. panta 2. punktu; b) uzsāktās pārbaudes un tādas pārbaudes, kas iepriekšējos tirdzniecības gados sāktas un vēl nav pabeigtas; c) pārbaudes, kas uzsāktas atbilstīgi 8.a pantam un noformētas saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2568/91 XXI pielikumā sniegto paraugu; d) sakarā ar veiktajām pārbaudēm noteiktie papildu pasākumi un piemērotās sankcijas. Ziņojumā šo informāciju sniedz, norādot gadu, kad pārbaude sākta, un sagrupējot to pa pārkāpuma kategorijām. Vajadzības gadījumā tajā norāda visas īpašās grūtības, ar kurām nācies sastapties, un ieteiktos kontroles pasākumu uzlabojumus.”;

8) regulā iekļauj šādu 10.a pantu: “10.a pants Šajā regulā minētos paziņojumus sniedz saskaņā ar Komisijas Regulā (EK) Nr. 792/2009 (9) minētajiem noteikumiem.

2. pants

Produktus, kuri atbilst Īstenošanas regulas (ES) Nr. 29/2012 noteikumiem un kuri ražoti un marķēti Savienībā vai ievesti Savienībā un laisti brīvā apgrozībā līdz 2014. gada 13. decembrim, drīkst tirgot, līdz to krājumi izbeidzas.

3. pants

Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2014. gada 13. decembra. Tomēr šīs regulas 1. panta 7. punktu attiecībā uz Īstenošanas regulas (ES) Nr. 29/2012 10. panta c) punktu piemēro no 2016. gada 1. janvāra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2013. gada 13. decembrī Komisijas vārdā – priekšsēdētājs José Manuel BARROSO

(1) OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

(2) Komisijas 2012. gada 13. janvāra Īstenošanas regula (ES) Nr. 29/2012 par olīveļļas tirdzniecības standartiem (OV L 12, 14.1.2012., 14. lpp.).

(3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Regula (ES) Nr. 1169/2011 par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV L 304, 22.11.2011., 18. lpp.).

(4) Komisijas 1991. gada 11. jūlija Regula (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm (OV L 248, 5.9.1991., 1. lpp.).

(5) Komisijas 2009. gada 31. augusta Regula (EK) Nr. 792/2009, ar ko nosaka kārtību, kādā dalībvalstis Komisijai paziņo informāciju un dokumentus, kas pieprasīti, īstenojot tirgu kopīgo organizāciju, tiešo maksājumu režīmu, lauksaimniecības produktu veicināšanas pasākumus, kā arī režīmus, ko piemēro attālākajiem reģioniem un Egejas jūras nelielajām salām (OV L 228, 1.9.2009., 3. lpp.).

(6) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Regula (ES) Nr. 1169/2011 par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV L 304, 22.11.2011., 18. lpp.)”;

(7) Padomes 1992. gada 9. jūnija Regula (EEK) Nr. 1536/92, ar ko nosaka kopējus tirdzniecības standartus tunču un pelamīdu konserviem (OV L 163, 17.6.1992., 1. lpp.).

(8) Padomes 1989. gada 21. jūnija Regula (EEK) Nr. 2136/89, kas nosaka kopējus tirdzniecības standartus konservētām sardīnēm un tirdzniecības aprakstus konservētām sardīnēm un sardīņveida produktiem (OV L 212, 22.7.1989., 79. lpp.).”;

(9) Komisijas 2009. gada 31. augusta Regula (EK) Nr. 792/2009, ar ko nosaka kārtību, kādā dalībvalstis Komisijai paziņo informāciju un dokumentus, kas pieprasīti, īstenojot tirgu kopīgo organizāciju, tiešo maksājumu režīmu, lauksaimniecības produktu veicināšanas pasākumus, kā arī režīmus, ko piemēro attālākajiem reģioniem un Egejas jūras nelielajām salām (OV L 228, 1.9.2009., 3. lpp.).”