ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir panākt, lai deficīts programmas perioda beigās būtu mazāks par atsauces vērtību 3 % no IKP un atbilstu Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumam, kas sniegts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 126. panta 7. punktu. Programma paredz nozīmīgu un vienmērīgi sadalītu konsolidāciju 2011.–2013. gadā. Tiek sagaidīts, ka strukturālā bilance samazināsies no 3,9 % no IKP 2010. gadā līdz 2,2 % no IKP 2013. gadā atbilstoši vidējiem fiskālajiem pasākumiem gadā aptuveni zem 0,75 % no IKP laikposmā no 2011. gada līdz 2013. gadam. Sagaidāms, ka strukturālā primārā bilance no deficīta, kas veido 1,25 % no IKP 2010. gadā, pārvērtīsies pārpalikumā, veidojot 0,75 % no IKP 2013. gadā. Programma paredz, ka ieņēmumu attiecība pret IKP laikposmā no 2010. gada līdz 2013. gadam būtiski nemainīsies un ka konsolidācija pārsvarā notiks izdevumu daļā.

Tomēr vienīgais programmā minētais pasākums, uz kura var balstīties plānotā konsolidācija, ir izdevumu samazināšana veselības aprūpes jomā laikposmā no 2010. gada līdz 2013. gadam aptuveni EUR 1,7 miljardu apmērā, par ko federālā valdība ir vienojusies ar sabiedrības veselības fondiem. Tā kā paredzēto ietaupījumu apmērs ir aptuveni 0,6 % no IKP, šis pasākums nodrošina mazāk nekā vienu trešdaļu no 2010.–2013. gadā plānotās konsolidācijas. Austrijas vidēja termiņa mērķis (VTM) ir panākt līdzsvarotu budžetu. Ņemot vērā jaunākās prognozes un parāda līmeni, šāds VTM vairāk nekā pienācīgi atspoguļo pakta mērķus. Tomēr šo VTM nav paredzēts īstenot programmas darbības laikā.
(5)

Programmā prognozēts, ka valsts budžeta deficīts 2009. gadā ir 2,2 % no IKP. Ievērojamais samazinājums salīdzinājumā ar pārpalikumu 4,4 % apmērā no IKP 2008. gadā galvenokārt atspoguļo krīzes ietekmi uz valsts finansēm, bet tā iemesls ir arī stimulējošie pasākumi gandrīz 2 % apmērā no IKP, kurus valdība pieņēma atbilstoši Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānam (EEAP). Publisko finanšu pasliktināšanās iemesls galvenokārt bija ieņēmumu samazināšanās, jo strauji kritās ienākuma nodokļa, jo īpaši uzņēmumu ienākuma nodokļa, iekasēšanas apjomi. Kā izriet no programmas, tiek plānots, ka fiskālā politika 2010. gadā joprojām būs atbalstoša, taču turpmākajos programmas īstenošanas gados kļūs pārsvarā neitrāla. Tā kā fiskālie stimulēšanas pasākumi pārsvarā ir pastāvīgi pasākumi, to īstenošana automātiski nenovedīs pie fiskālas konsolidācijas. Saskaņā ar Padomes atbalstīto atbalsta pakāpeniskas samazināšanas stratēģiju un ņemot vērā mērķi atgriezties pie stabilām publiskām finansēm, vidēja termiņa fiskālajai nostājai jābūt stingrākai. Programma paredz, ka valdība par budžeta konsolidēšanas pasākumiem lems vēlāk, un tos izklāstīs 2011. gada budžetā un nākamajā stabilitātes programmas atjauninājumā.
(7)

Galvenais programmas budžeta stratēģijas mērķis ir programmas perioda beigās sasniegt strukturālu pārpalikumu (t.i., cikliski koriģēto pārpalikumu, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) 1 % apmērā no IKP. Tādējādi Nīderlande visā programmas periodā ievērotu savu vidēja termiņa mērķi (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli, proti, panākt strukturālu deficītu no 0,5 % līdz 1 % apmērā no IKP. Programmā paredzēts, ka budžeta pārpalikums samazināsies no 1,2 % 2009. gadā līdz 0,8 % no IKP 2010. gadā un pēc tam tas atkal pieaugs līdz 1,1 % no IKP 2011. gadā. Attiecībā uz primāro bilanci tiek prognozēta līdzīga notikumu gaita. Tiek prognozēts, ka valsts kopējais parāds, kurš programmā 2008. gadā ir aplēsts 42,1 % apmērā no IKP, samazināsies par 6 procentu punktiem visā programmas periodā. Taču šīs prognozes tika sagatavotas pirms valdības finanšu tirgus stabilizācijas pasākumiem, un tāpēc tajās šie pasākumi nav ņemti vērā. Šo pasākumu (piemēram, “Fortis Bank Netherlands” iegāde un banku rekapitalizācija) dēļ parāda attiecība pret IKP 2008. gadā ir palielinājusies par aptuveni 15 procentu punktiem. Konkrētāk, Komisijas dienestu starpposma prognoze liecina, ka 2008. gadā parāda attiecība sasniedza 57,3 % un 2009. gadā samazināsies līdz 53,2 %, jo tiks atmaksāti parādi, toties 2010. gadā atkal pieaugs līdz 55,2 %. No 2008. gada decembra papildinājuma datiem var secināt, ka gaidāmā faktiskā bilance 2009. un 2010. gadā tomēr būs krietni zemāka nekā programmā norādītie mērķi (proti, būs deficīts attiecīgi 1,2 % un 2,4 % apmērā). Tas liecina, ka arī 2011. gadam plānotā bilance var būt novecojusi.
(4)

Visjaunākajā programmas atjauninājumā tiek lēsts, ka 2008. gadā valsts budžeta pārpalikums būs 3 % no IKP, kas atbilst sākotnējam mērķim. Budžeta rezultāts atspoguļo labāku sākuma stāvokli (pēc korekcijas veikšanas, ņemot vērā neparedzētu vienreizēju parāda dzēšanas pasākumu 2007. gadā 3,5 % apmērā no IKP). Neskatoties uz ievērojamu importa pieaugumu un augsto inflāciju 2008. gadā, ieņēmumi no netiešajiem nodokļiem bija par 1,5 % no IKP mazāki, nekā sākotnēji prognozēts. Pēc vienotas iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmes ieviešanas 10 % apmērā iekasētie tiešo nodokļu ieņēmumi bija par 0,5 % no IKP mazāki nekā 2007. gada decembra atjauninājumā paredzētie. Attiecībā uz izdevumiem disciplīna nav pilnībā ievērota, jo tika pieņemti pasākumi, kas radīja papildu izdevumus sociālajā un infrastruktūras jomā aptuveni 1,75 % apmērā no IKP. Tomēr, pateicoties tam, ka nominālais IKP pieaugums bija augstāks, nekā paredzēts, izdevumu attiecība pret IKP bija mazāka, nekā paredzēts iepriekšējā programmā.
(4)

Tiek plānots, ka deficīts katru gadu samazināsies par 0,4 procentu punktiem (par 0,3 procentu punktiem, ja iekļauj pensiju reformas izmaksas), sākot no 1,9 % no IKP 2006. gadā līdz 0,6 % no IKP 2009. gadā. Tiek plānots, ka primārais pārpalikums uzlabosies no 0,5 % no IKP 2006. gadā līdz 1,7 % no IKP 2009. gadā. Ņemot vērā iepriekš minētā Eurostat lēmuma ietekmi, deficīta stāvoklis atjauninātajā programmā uzlabotos no 3,9 % no IKP 2006. gadā līdz 2,9 % 2009. gadā. Tiek plānots, ka 2007. gadā korekcijas pamatā būs ieņēmumi (ieņēmumu attiecības pieaugums par 0,6 procentu punktiem no IKP ar gandrīz nemainīgu izdevumu attiecību) un 2008.-2009. gadā korekcijas pamatā galvenokārt būs izdevumi, lai ar uzviju kompensētu lielu samazinājumu ieņēmumu attiecībā (ikgadēju vidējo izdevumu attiecības samazināšanos par 1,6 procentu punktiem, jo īpaši attiecībā uz patēriņu un sociālajiem pabalstiem, un ieņēmumu attiecības samazināšanos vidēji par 1,2 procentu punktiem, kam galvenais iemesls ir sociālo iemaksu samazināšana un izmaiņas personu ienākumu nodokļu sistēmā un citas izmaiņas nodokļu sistēmā, kuras ne vienmēr ir pilnībā noteiktas). Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, deficīta mērķi ir pārskatīti un noteikti zemāki, ņemot vērā daudz lielāko izaugsmi un labākus rezultātus nekā 2006. gadā gaidītie.
(5)

Budžeta korekciju atlikšana ir atspoguļota arī strukturālajā bilancē (t.i., cikliski koriģētajā bilancē, no kuras atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi), kas aprēķināta atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodikai; tā uzlabosies ļoti pakāpeniski — ja 2006. gadā deficīts bija aptuveni 1 % apmērā no IKP, tad programmas perioda beigās ir paredzēts sasniegt nelielu pārpalikumu. Saskaņā ar programmu, korekcijas ietekmē militāro ierīču iepirkšana no 2007. līdz 2009. gadam, kas programmā, atšķirībā no Komisijas dienestu pavasara prognozes, ir uzskatīta par deficītu palielinošu vienreizēju pasākumu. Tāpat kā iepriekšējā stabilitātes programmas atjauninājumā, šajā programmā minētais vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli ir līdzsvarots budžets strukturālā izteiksmē. Tomēr programmas mērķis ir gandrīz sasniegt VTM līdz 2009. gadam un to nedaudz pārsniegt 2010. gadā, nevis to sasniegt jau 2008. gadā, kā tas bija paredzēts iepriekšējā atjauninājumā. Tā kā VTM izvirza augstākas prasības par minimālo kritēriju (deficīts ir noteikts apmēram 1,5 % no IKP), to sasniedzot, vajadzētu nodrošināt rezervi pret pārmērīga deficīta rašanos. VTM iekļaujas robežās, kas Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā ražošanas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.
(4)

Galvenais programmā norādītais vidējā termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt valsts finanšu stāvokļa ilgstpēju ilgtermiņā. Lai to panāktu, programmā ierosināts turpināt budžeta konsolidāciju, vienlaikus uzlabojot apstākļus izaugsmei un nodarbinātībai. Pēc paredzētās pārmērīgā deficīta novēršanas 2006. gadā tiek prognozēts, ka deficīta attiecība samazināsies par 0,5 procentu punktu (izņemot 2008. gadu), lai sasniegtu 0,5 % no IKP 2010. gadā. Primārās bilances uzlabojums izdarīts pēc tāda paša parauga ar pārpalikumu, kas sasniegs 2 % no IKP līdz 2010. gadam. Kaut arī budžeta ieņēmumu daļā piemēro korektīvus pasākumus, jo īpaši standarta PVN likmes paaugstinājumu no 16 % līdz 19 %, salīdzinājumos pa gadiem gan ieņēmumu, gan izmaksu attiecība ir noteikta ar lejupejošu tendenci. Izdevumu attiecība tiešām kristos par 2,5 procentu punktiem, sasniedzot 43 % no IKP līdz 2010. gadam, ko galvenokārt plāno panākt, ierobežojot sociālos izdevumus. Tiek prognozēts, ka tajā pašā laikā ieņēmumu un IKP attiecība samazināsies par 1,5 procentu punktiem līdz 42 % no IKP līdz 2010. gadam; nodokļu daļas palielināšanos (piem., standarta PVN likmes paaugstinājumu 2007. gadā) kopumā kompensē sociālo iemaksu samazinājums (bezdarba apdrošināšanas likmes samazinājuma 2007. gadā un iemaksu daļas lejupejošās tendences dēļ), savukārt nenodokļu ieņēmumi samazinās. Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, katru gadu tiek izvirzīti arvien lielāki budžeta mērķi, kaut arī 2008. gadā korekcijas netiek plānotas.
(7)

Atjauninātā programma tiecas radīt nosacījumus sekmīgai integrācijai EMS, tajā pašā laikā panākot vidējo ES ienākumu līmeni. Budžeta stratēģija ir vērsta uz valsts budžeta deficīta saglabāšanu ievērojami zemāk par 3 % no IKP un tiecas sasniegt vidējā termiņa mērķi attiecībā uz budžeta stāvokli, kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā — līdz 2008. gadam. Programmā izsludināti nodokļu reformas pasākumi, kas noved pie ieņēmumu daļas kā procentuālas attiecības no IKP samazināšanās par 1,8 %, un pasākumi attiecībā uz izdevumiem, kuru rezultātā izdevumu rādītājs samazinās par 2,5 % no IKP. Programmas beigu posmā paredzēta konsolidācija. Paredzams, ka programmas perioda sākumā valsts budžeta deficīts saglabāsies 1,7 % apmērā no IKP un tad lēni samazināsies līdz 1,4 % 2007. gadā un līdz 1,0 % no IKP 2008. gadā. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu jaunajā atjauninājumā par vienu gadu atlikts mērķis sasniegt budžeta deficītu 1 % apmērā no IKP, ņemot vērā mainītu fiskālās politikas orientāciju un visumā neizmainītu makroekonomisko scenāriju.
(6)

Atjauninājumā ir apstiprināta Īrijas valdības apņemšanās uzturēt stabilas valsts finanses. Sākot ar % no IKP pārpalikuma 2005. gadā, budžeta stratēģijā vispārējās valdības deficīts ir paredzēts 0,6 % apjomā 2006. gadā un 0,8 % no IKP programmas pēdējo divu gadu darbības laikā. Primārais pārpalikums samazinās no 1 % no IKP 2005. gadā līdz % 2006. — 2008. gadā. Ieņēmumu attiecībai pret IKP ir tendence samazināties, bet izdevumu attiecība sākotnēji palielinās un, tikai tuvojoties programmas darbības laika beigām, sasniedz atkal 2005. gada līmeni. Ir plānots, ka ieguldījumu attiecība pret IKP palielināsies par procentu punktu no IKP laikposmā no 2005. gada līdz 2008. gadam. Jaunais atjauninājums kopumā apstiprina iepriekšējās programmas budžeta mērķus, izņemot to, ka 2005. gada izlietojums ir labāks nekā plānots.
(3)

Padome 2003. gada 21. janvārī pieņēma lēmumu, ka Vācijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, un ieteica to novērst vēlākais līdz 2004. gadam. Tomēr 2004. gada 14. decembrī pieņemtajā Komisijas paziņojumā Eiropas Padomei un Parlamentam par “stāvokli Vācijā un Francijā attiecībā uz pienākumu saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta procedūru pēc Tiesas sprieduma” ( 2 ) izklāstīto iemeslu dēļ Komisija secinājusi, ka 2005. gads būtu jāuzskata par īsto termiņu pārmērīga budžeta deficīta korekcijām, jo Padomes 2003. gada novembra secinājumi bija radījuši juridiskas sekas, kamēr Tiesa tos nebija anulējusi. Ievērojot šo paziņojumu, programmas budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir panākt, lai līdz 2005. gadam deficīts būtu zemāks par 3 % no IKP. Programmas mērķis ir arī vēlākos gados nemitīgi samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu. Prognozē, ka no 2005. gada deficīts konsekventi samazināsies par no IKP gadā, lai 2008. gadā sasniegtu aptuveni 1 % no IKP. Saskaņā ar aprēķiniem, ko Komisija veikusi, pamatojoties uz programmā ietvertajām prognozēm un kopīgi pieņemtu metodiku, cikliski koriģētais deficīts no 2005. gada samazināsies mazliet mazāk nekā par procenta punktu — un aptuveni par 1 % IKP 2008. gadā. Tāpat kā iepriekšējos atjauninājumos, vidēja termiņa budžeta stratēģija tiecas panākt līdzsvaru starp organizatoriskām reformām, budžeta konsolidāciju un ciklisku stabilizāciju.
(3)

Programmā noteiktais vidējā termiņa fiskālās stratēģijas galvenais mērķis ir sasniegt cikliski sabalansētu vispārēju valdības budžetu. Programma paredz, ka vispārējais valsts budžeta deficīts saglabāsies 2,5 % no IKP 2005. gadā, bet tad pakāpeniski samazināsies līdz 1,5 % 2007. gadā. Ir paredzams, ka primārais deficīts nedaudz uzlabosies — no 1,5 % no IKP 2004. gadā līdz 1,4 % 2005. gadā, pēc tam pakāpeniski samazinoties līdz 0,5 % 2007. gadā. Ir plānots, ka konsolidācija tiks panākta galvenokārt, palielinot ieņēmumu līmeni, bet no 2005. gada devums būs arī no izdevumu puses. Paredzēts palielināt ieņēmumus no 33 % no IKP 2004. gadā līdz 34,5 % 2007. gadā, sasniedzot maksimumu 2006. gadā. Sākotnēji paredzēts palielināt izdevumus no 35,5 % no IKP 2004. gadā līdz 36,9 % 2005. gadā, pēc tam pakāpeniski tos samazinot līdz 36 % 2007. gadā. Tiek īstenota ievērojama valsts ieguldījumu programma, kas palielina valsts ieguldījumus no 3,4 % no IKP 2004. gadā līdz 5 % 2007. gadā un programmas periodā dod vidējo valsts ieguldījumu līmeni apmēram 4,6 % no IKP salīdzinājumā ar ES vidējo līmeni 2,4 % no IKP 2004. gadā. Salīdzinot ar 2004. gada maija programmu, 2004. gada deficīts ir noteikts zemāks, nekā ir fiksēts budžetā. Mērķi laikposmam no 2005. gada līdz 2007. gadam tiek saglabāti, kaut arī tiek paredzēts ievērojams IKP pieauguma samazinājums.
(13)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Kiprai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Kiprai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Kipras vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 5,8 % no IKP 2020. gadā līdz 1,7 % no IKP 2021. gadā. Kipras fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 3,6 % no IKP 2020. gadā līdz 3,0 % 2021. gadā. Kipras 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Luksemburgas vispārējās valdības parāds samazinājās no 115,0 % no IKP 2020. gadā līdz 103,6 % no IKP 2021. gadā.
(13)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Latvijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Latvijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Latvijas vispārējās valdības budžeta deficīts pieauga no 4,5 % no IKP 2020. gadā līdz 7,3 % no IKP 2021. gadā. Latvijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 2,8 % no IKP 2020. gadā līdz 5,2 % 2021. gadā. Latvijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi vai bija atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tomēr daži no diskrecionārajiem pasākumiem, kurus valdība bija noteikusi 2020.–2021. gada periodā, nebija pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, galvenokārt šādi: sociālā nodrošinājuma iemaksu likmes samazināšana, ar iedzīvotāju ienākuma nodokli neapliekamā minimuma palielināšana, medicīnas darbinieku un skolotāju algu palielināšana, kā arī sociālo pabalstu minimuma palielināšana. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Latvijas vispārējās valdības parāds pieauga no 43,3 % no IKP 2020. gadā līdz 44,8 % no IKP 2021. gadā.
(14)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Itālijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Itālijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Itālijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 9,6 % no IKP 2020. gadā līdz 7,2 % no IKP 2021. gadā. Itālijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs sasniedza 3,5 % no IKP (samazinājums no 4,4 % no IKP 2020. gadā). Itālijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi galvenokārt ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā daži no diskrecionārajiem pasākumiem, ko valdība pieņēma laikposmā no 2020. līdz 2021. gadam, nebija ne pagaidu, ne arī saskaņoti ar kompensējošiem pasākumiem, kas galvenokārt ietvēra sociālā nodrošinājuma iemaksu samazināšanu nabadzīgākos reģionos, nodokļu atlaides par nodarbinātības ienākumiem pagarināšanu un ģimenes pabalsta ieviešanu. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Itālijas vispārējās valdības parāds samazinājās no 155,3 % no IKP 2020. gadā līdz 150,8 % no IKP 2021. gadā.
(17)

Somija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 2,9 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā pieņemtie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā palielināsies līdz 72,4 % no IKP. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts zemāks budžeta deficīts (2,1 % no IKP) un zemāka parāda attiecība pret IKP (70,1 % no IKP), un tas galvenokārt atspoguļo valdības 29. aprīlī apstiprināto pasākumu iekļaušanu 2021. gada stabilitātes programmā, kā arī prognozi par spēcīgāku ekonomikas atveseļošanos 2022. gadā. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs 0,5 % no IKP. (6) Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,1 procentpunktu no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP.
(12)

Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts palielināsies no 4,2 % no IKP 2020. gadā līdz 9 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, vēl palielināsies līdz 74,5 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas -10,6 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 6,25 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. 2021. gada pavasara prognozē, paredzot mazāku deficītu nekā 2021. gada stabilitātes programmā, proti, 7,5 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecību 73,1 % pret IKP, Komisija aplēš, ka Covid-19 pandēmijas apkarošanai un ekonomikas atbalstam paredzēto pasākumu ietekme uz budžetu būs mazāka.
(28)

Ir pieejami Savienības līdzekļi, kas paredzēti, lai atbalstītu Eiropas Garantijas bērniem īstenošanu un turpmākos atbalsta pasākumus. Eiropas Sociālajā fondā Plus visas dalībvalstis paredzēs atbilstošu summu bērnu nabadzības vai sociālās atstumtības problēmu risināšanai. Dalībvalstīm, kurās nabadzības vai sociālās atstumtības riskam pakļauto bērnu īpatsvars pārsniedz Savienības vidējo rādītāju, šai summai jābūt vismaz 5 % no valsts piešķīruma Eiropas Sociālajam fondam Plus. Ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus, Eiropas Reģionālās attīstības fonds un InvestEU arī atbalstīs ieguldījumus iespējas sniedzošā infrastruktūrā, piemēram, sociālajos mājokļos un agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes iestādēs, kā arī aprīkojumā un piekļuvē kvalitatīviem pamatpakalpojumiem. Eiropas atveseļošanas plāna un instrumenta Next Generation EU ietvaros Atveseļošanas un noturības mehānisms sniegs Savienības papildu finansējumu valstu atveseļošanas un noturības plānos iekļaujamajām reformām, investīcijām un politiku nākamajai paaudzei, bērniem un jauniešiem, piemēram, izglītībai un prasmēm (11). Tehniskā atbalsta instruments var palīdzēt dalībvalstīm izstrādāt un īstenot strukturālas reformas tādās jomās kā izglītība, sociālie pakalpojumi, tiesiskums un veselība, tostarp starpnozaru reformas bērnu nabadzības un sociālās atstumtības novēršanai.
(12)

2021. gada konverģences programmā ir pieņemts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,9 % no IKP 2021. gadā, 0,9 % no IKP – 2022. gadā, 1,0 % no IKP – 2023. gadā, 0,6 % no IKP – 2024. gadā un 0,4 % no IKP – 2025. gadā. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē šīs dotācijas nav pilnībā iekļautas tās budžeta prognozēs, jo tās izstrādes termiņa beigās trūkst pietiekami detalizētas informācijas par nacionālo atveseļošanas un noturības plānu. Toties Komisijas 2021. gada pavasara prognozē ir pieņemts, ka viss dotāciju piešķīrums tiks lineāri apgūts visā Atveseļošanas un noturības mehānisma darbības laikā, kas sāksies 2021. gada otrajā pusē un beigsies 2026. gadā. Tādējādi saskaņā ar Komisijas 2021. gada pavasara prognozi no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām finansējamās investīcijas un reformas atbilst 0,4 % no IKP 2021. gadā un 0,8 % – 2022. gadā.
(4)

Pastāv trīs izplatītākās metodes, kā dalībvalstis parasti ļauj kompensēt zaudējumus ar nodokļu palīdzību. Zaudējumus parasti var a) izmantot kārtējā pārskata periodā, kurā tie rodas, lai šajā periodā nebūtu jāmaksā nodoklis. Turklāt pārmērīgus zaudējumus var: b) vai nu pārnest uz nākamajiem periodiem un atskaitīt no turpmākās pieejamās nākotnes peļņas, lai samazinātu nodokļu saistības; vai arī dažās dalībvalstīs c) pārnest uz iepriekšējiem periodiem un atskaitīt no kopējās peļņas iepriekšējā taksācijas gadā vai līdz noteiktam skaitam iepriekšējo gadu, lai atgūtu iepriekš samaksāto nodokli.