ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvenciju (UNCLOS) (5), 1972. gada 29. decembra Konvenciju par to, lai novērstu jūras piesārņošanu, izgāžot atkritumus un citus materiālus (“Londonas konvencija”) un tās 1996. gada Protokolu (“Londonas protokols”), V pielikumu 1973. gada Starptautiskajai konvencijai par piesārņojuma novēršanu no kuģiem (MARPOL), kas grozīta, izmantojot ar to saistīto 1978. gada protokolu, un 1989. gada 22. marta Bāzeles Konvenciju par kontroli pār kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu (6) un Savienības tiesību aktiem par atkritumiem, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/98/EK un Direktīvu 2000/59/EK (7) dalībvalstīm ir jānodrošina videi nekaitīga atkritumu apsaimniekošana, lai novērstu un samazinātu jūras piegružojumu no avotiem gan jūrā, gan uz sauszemes. Saskaņā ar Savienības tiesību aktiem par ūdeņiem, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/60/EK (8) un 2008/56/EK (9) dalībvalstīm arī ir jāapkaro jūras piegružojums, ja tas liedz sasniegt labu jūras ūdeņu vides stāvokli, turklāt tas arī palīdzēs sasniegt ANO ilgtspējīgas attīstības mērķi Nr. 14.
(1)

Direktīvas 91/477/EEK 4. panta 1. punkts nosaka, ka dalībvalstīm jānodrošina, lai šaujamieroči un to būtiskās daļas, kas tirgū laistas kā kāda šaujamieroča daļas vai atsevišķi, būtu marķētas ar skaidru, neizdzēšamu un unikālu marķējumu. Minētās direktīvas 4. panta 2. punktā ir noteikta informācija, kas jāietver marķējumā, lai palielinātu šaujamieroču un to būtisko daļu izsekojamību un atvieglotu to brīvu apriti. Ļoti mazām būtiskajām daļām informācija, kas jāietver marķējumā, aprobežojas ar sērijas numuru vai burtciparu vai digitālo kodu. Minētās direktīvas 4. panta 4. punkts nosaka, ka dalībvalstīm jāuztur datu reģistrs un jāreģistrē tajā visa informācija, kas nepieciešama šaujamieroču izsekošanai un identificēšanai, tostarp informācija par marķējumu uz šaujamieroča un tā būtiskajām daļām un informācija par šaujamieroča jebkādu pārveidošanu vai modifikāciju, kā rezultātā mainīta šaujamieroča kategorija vai apakškategorija, piemēram, informācija par subjektu, kurš aizstājis vai izmainījis kādu būtisko daļu.
9)

direktīvas 21. panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem: “1. Komisija ar Eiropas Jūras drošības aģentūras palīdzību regulāri un vismaz 10 gadu laikā no pēdējā novērtējuma atkārtoti novērtē trešās valstis, kas ir atzītas saskaņā ar 19. panta 3. punkta pirmajā daļā minēto procedūru, tostarp tās, kas minētas 19. panta 6. punktā, lai pārbaudītu, vai tās atbilst attiecīgajiem II pielikumā noteiktajiem kritērijiem un vai veikti vajadzīgie pasākumi, lai novērstu viltotu sertifikātu izsniegšanu. 2. Komisija ar Eiropas Jūras drošības aģentūras palīdzību atkārtoti novērtē trešās valstis, pamatojoties uz prioritātes kritērijiem. Prioritātes kritēriji ietver šādus datus: a) darbības dati, ko sniedz ostas valsts kontrole saskaņā ar 23. pantu; b) to indosamentu skaits, kas apstiprina atzīšanu saistībā ar trešās valsts izsniegtajiem kompetences sertifikātiem vai prasmes sertifikātiem, kas izsniegti saskaņā ar STCW konvencijas noteikumiem V/1-1 un V/1-2; c) trešās valsts akreditētu jūrniecības izglītības un sagatavošanas iestāžu skaits; d) trešās valsts apstiprinātu jūrnieku sagatavošanas un profesionālās pilnveides programmu skaits; e) pēdējā Komisijas veiktā trešās valsts novērtējuma datums un minētajā novērtējumā konstatēto trūkumu skaits būtiskajos procesos; f) jebkādas būtiskas izmaiņas trešās valsts jūrnieku sagatavošanas un sertificēšanas sistēmā; g) to trešās valsts sertificēto jūrnieku kopējais skaits, kuri strādā uz kuģiem, kas kuģo ar dalībvalstu karogu, un šo jūrnieku sagatavotības un kvalifikācijas līmenis; h) jebkādu attiecīgu iestāžu vai citu ieinteresēto personu sniegta informācija, ja tāda ir pieejama, par profesionālās sagatavošanas standartiem minētajā trešā valstī. Ja trešā valsts neatbilst STCW konvencijas prasībām saskaņā ar šīs direktīvas 20. pantu, minētās valsts atkārtota novērtēšana ir prioritāte attiecībā pret pārējām trešām valstīm.”;
“— Palmae, attiecībā uz šādām ģintīm un sugām — Areca catechu L. — Syagrus romanzoffiana (Cham.) Glassman — Arenga pinnata (Wurmb) Merr. — Bismarckia Hildebr. & H.Wendl. — Borassus flabellifer L. — Brahea armata S. Watson — Brahea edulis H.Wendl. — Butia capitata (Mart.) Becc. — Calamus merrillii Becc. — Caryota maxima Blume — Caryota cumingii Lodd. ex Mart. — Chamaerops humilis L. — Cocos nucifera L. — Corypha utan Lam. — Copernicia Mart. — Elaeis guineensis Jacq. — Howea forsteriana Becc. — Jubaea chilensis (Molina) Baill. — Livistona australis C. Martius — Livistona decora (W. Bull) Dowe — Livistona rotundifolia (Lam.) Mart. — Metroxylon sagu Rottb. — Roystonea regia (Kunth) O.F. Cook — Phoenix canariensis Chabaud — Phoenix dactylifera L. — Phoenix reclinata Jacq. — Phoenix roebelenii O'Brien — Phoenix sylvestris (L.) Roxb. — Phoenix theophrasti Greuter — Pritchardia Seem. & H.Wendl. — Ravenea rivularis Jum. & H.Perrier — Sabal palmetto (Walter) Lodd. ex Schult. & Schult.f. — Trachycarpus fortunei (Hook.) H. Wendl. — Washingtonia H. Wendl.

Kukaiņi, ērces un nematodes visās attīstības stadijās — Rhynchophorus ferrugineus (Olivier)”
(3)

Tā kā bērni tiek eksponēti svinam ne tikai ar rotaļlietām, uz tām būtu jāattiecina tikai noteikta toksikoloģiskās etalonvērtības procentuālā daļa. Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskā komiteja 2004. gada 22. jūnija pieņemtajā atzinumā “Assessment of the bioavailability of certain elements in toys” ieteica maksimālo svina daudzumu, ko var uzņemt no rotaļlietām, noteikt 10 % apmērā no maksimālās nepārsniedzamās devas. Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja (SCHER) 2010. gada 1. jūlijā pieņemtajā atzinumā “Evaluation of the migration limits for chemical elements in toys” atbalstīja pieeju, ka svina daudzumam, ko uzņem ar rotaļlietām, nevajadzētu pārsniegt 10 % no toksikoloģiskās etalonvērtības. Turklāt, tā kā svins tiek uzskatīts par īpaši toksisku, Direktīvā 2009/48/EK tam ir noteiktas uz pusi mazākas robežvērtības, nekā ir uzskatāms par drošu saskaņā ar attiecīgās zinātniskās komitejas kritērijiem, lai nodrošinātu, ka rotaļlietās ir tikai tāds atlikums, kas ir saderīgs ar labu ražošanas praksi. Attiecīgi svina robežvērtības minētajā direktīvā izteica kā svina migrāciju no rotaļlietām un noteica, ka tās ir 5 % no nepārsniedzamās dienas devas.
1.

Nosacījumi “Savienības kategorijas S” bāzes sēklas kartupeļiem ir šādi: a) nosacījumi attiecībā uz sēklas kartupeļiem: i) šķirnei netipisko augu skaits un citu šķirņu augu skaits kopā nepārsniedz 0,1 %; ii) ar melnkāju slimo augošu augu skaits nepārsniedz 0,1 %; iii) ataudzējumā augu skaits ar vīrusu infekcijas pazīmēm nepārsniedz 1,0 %; iv) augu skaits, kam konstatēti kartupeļu mozaīkas simptomi, un to augu skaits, kam konstatēti lapu ritināšanās vīrusa simptomi, kopā nepārsniedz 0,2 %; v) attiecībā uz pirmsbāzes kartupeļiem uz lauka un bāzes kartupeļiem maksimālais paaudžu skaits ir piecas; vi) ja uz oficiālās etiķetes paaudze nav norādīta, attiecīgos kartupeļus uzskata par piederīgiem pie piektās paaudzes; b) piemaisījumu, bojājumu un slimību pielaides attiecībā uz partijām: i) sēklas kartupeļi, ko skārusi puve, izņemot gaišo gredzenpuvi vai tumšo gredzenpuvi, nepārsniedz 0,5 masas %, kurā sēklas kartupeļi, ko skārusi slapjā puve, nepārsniedz 0,2 masas %; ii) sēklas kartupeļi, kurus skāris melnais kraupis vairāk nekā 10 % no virsmas, nepārsniedz 5,0 masas %; iii) sēklas kartupeļi, kurus skāris parastais kraupis vairāk nekā trešo daļu no virsmas, nepārsniedz 5,0 masas %; iv) sēklas kartupeļi, kurus skāris irdenais kraupis vairāk nekā 10 % no virsmas, nepārsniedz 3,0 masas %; v) pārliekas dehidrācijas vai sudrabotā kraupja izraisītas dehidrācijas dēļ sačokurojušies bumbuļi nepārsniedz 1,0 masas %; vi) sēklas kartupeļi ar ārējiem bojājumiem, tostarp nepareizas formas vai bojāti bumbuļi, nepārsniedz 3,0 masas %; vii) zemes un svešķermeņu piejaukums nepārsniedz 1,0 masas %; viii) kopējais sēklas kartupeļu procentuālais daudzums, uz kuriem attiecas pielaide, kas minēta no i) līdz vi) punktam, nepārsniedz 6,0 masas %.
(20)

Lai veicinātu mācīšanos un kultūras izplatīšanu, dalībvalstīm būtu jāparedz izņēmums vai ierobežojums papildus tiem, kas paredzēti Direktīvas 2001/29/EK 5. pantā. Minētajam izņēmumam vai ierobežojumam būtu jāļauj noteiktām organizācijām, kas minētas Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā, un filmu vai audioierakstu mantojuma iestādēm, kuru darbības pamatā nav peļņas gūšana, kā arī sabiedriskajām raidorganizācijām minētās direktīvas nozīmē reproducēt un publiskot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, ja ar šādu izmantošanu tiek pildīti to uzdevumi sabiedrības interesēs, jo īpaši kolekciju, tostarp digitālo kolekciju, saglabāšana un restaurēšana, un piekļuves nodrošināšana kultūras un izglītības vajadzībām. Filmu un audioierakstu mantojuma iestādēm šīs direktīvas nolūkos būtu jāaptver dalībvalstu izraudzītas organizācijas, kas vāc, kataloģizē, saglabā un restaurē filmas un citus audiovizuālos darbus vai fonogrammas, kas ir kultūras mantojuma daļa. Šīs direktīvas nolūkos sabiedriskām raidorganizācijām būtu jāaptver raidorganizācijas, kurām uzticēta sabiedrisko pakalpojumu sniedzēja funkcija, kā to pilnvarojusi, noteikusi un organizējusi katra dalībvalsts. Ar šo direktīvu noteiktais izņēmums vai ierobežojums, lai atļautu izmantot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, neskar Direktīvas 2001/29/EK 5. pantā paredzētos izņēmumus un ierobežojumus. To var piemērot tikai konkrētos īpašos gadījumos, kas nav pretrunā darba vai blakustiesību objekta parastajai izmantošanai un kas nepamatoti neaizskar tiesību subjekta likumīgās intereses.
(6)

Lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību visā Savienībā un nodrošinātu vienādu attieksmi pret autovadītājiem neatkarīgi no tā, vai viņi ir vai nav attiecīgās valsts iedzīvotāji, sankciju piemērošana būtu jāatvieglo neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī ir reģistrēts transportlīdzeklis. Tālab būtu jāievieš sistēma pārrobežu informācijas apmaiņai par dažiem konstatētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem neatkarīgi no tā, vai saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem pārkāpums ir administratīva vai krimināltiesiska rakstura, piešķirot pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstij piekļuvi reģistrācijas dalībvalsts transportlīdzekļu reģistrācijas datiem (TRD).
(6)

To motoru maksimālais skaits, kurus izmanto lietojumiem, kas nav drezīnu, lokomotīvju un iekšējo ūdensceļu kuģu piedziņa, un kurus laiž tirgū saskaņā ar elastīguma sistēmu, IIIB posmā būtu jāpalielina no 20 % līdz 37,5 % no konkrētās kategorijas motoru gada apjoma, ko iekārtu ražotājs laiž tirgū. Būtu jāparedz arī izvēles iespēja laist tirgū noteiktu skaitu motoru saskaņā ar elastīguma sistēmu. Šis noteiktais motoru skaits arī būtu jāpārskata, un tam nevajadzētu pārsniegt Direktīvas 97/68/EK XIII pielikuma 1.2.2. punktā minētos maksimālos daudzumus.
“305

2-fenilfenols (ietverot tā sāļus, piem., nātrija sāļus) CAS Nr. 90-43-7 CIPAC Nr. 246

bifenil-2-ols

≥ 998 g/kg

2010. gada 1. janvāris

2019. gada 31. decembris
15.

tā kā šis nolīgums ir pamatnolīgums, kurā izklāstītas minimālās prasības un noteikumi attiecībā uz vecāku atvaļinājumu, kurš ir atšķirīgs no maternitātes atvaļinājuma un no prombūtnes no darba nepārvaramās varas dēļ, un tas uzdod dalībvalstīm un sociālajiem partneriem noteikt pieejamības nosacījumus un piemērošanas noteikumus, lai ņemtu vērā katras dalībvalsts situāciju;
(5)

No Šveices tiesību aktiem par augu aizsardzību izriet, ka Fribūras un Vo kantoni Šveicē vairs nav uzskatāmi par aizsargājamo zonu attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. no 2009. gada 15. novembra. Tādēļ jāsvītro atkāpe, saskaņā ar kuru, izpildot īpašas prasības, no minētajiem reģioniem ir atļauts konkrētu preču imports atsevišķās aizsargājamajās zonās, un attiecīgi jāgroza Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma B daļa.
(3)

Šajā jomā Padomes Pirmā direktīva 68/151/EEK (1968. gada 9. marts) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (5), un Padomes Ceturtā direktīva 78/660/EEK (1978. gada 25. jūlijs), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (6), un Padomes Septītā direktīva 83/349/EEK (1983. gada 13. jūnijs), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem (7), attiecībā uz atklātības prasībām, saistību spēkā esamību, atzīšanu par neesošu, gada pārskatiem un kopsavilkuma pārskatiem piemērojama visām kapitālsabiedrībām. Padomes Otrā direktīva 77/91/EEK (1976. gada 13. decembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (8), Padomes Trešā direktīva 78/855/EEK (1978. gada 9. oktobris), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību apvienošanos (9), un Padomes Sestā direktīva 82/891/EEK (1982. gada 17. decembris), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību sadalīšanu (10), attiecībā uz sabiedrību dibināšanu un kapitālu, apvienošanos un sadalīšanos piemērojama tikai akciju sabiedrībām.
—

Instruction 40/2007/09: Guidelines for Port State Control Inspections for Compliance with Annex VI of MARPOL 73/78 (Instrukcija 40/2007/09: Pamatnostādnes ostas valsts kontroles inspekciju atbilstībai MARPOL 73/78 VI pielikumam).
1.

Tabulas 1. rindu “Arsēns” aizstāj ar šādu: Nevēlamas vielas Dzīvnieku barībai paredzēti produkti Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 % (1) (2) (3) “1. Arsēns (1) (2) Barības sastāvdaļas, izņemot: 2 — miltus, kas iegūti no zāles, kaltētas lucernas un kaltēta āboliņa, kaltēta cukurbiešu mīkstuma un kaltēta melases cukurbiešu mīkstuma, 4 — palmu kodolu raušus, 4 (3) — fosfātus un kaļķainas jūras aļģes, 10 — kalcija karbonātu, 15 — magnija oksīdu, 20 — barību, kas iegūta no zivju vai citu jūras dzīvnieku, tostarp zivju, pārstrādes, 25 (3) — jūras aļģu miltus un no tām iegūtas barības sastāvdaļas. 40 (3) Dzelzs daļiņas izmanto par marķieri. 50 Piedevas, kas ietilpst saliktu mikroelementu funkcionālajā grupā, izņemot: 30 — vara sulfāta pentahidrātu un vara karbonātu, 50 — cinka oksīdu, mangāna oksīdu un vara oksīdu. 100 Kompleksā barība, izņemot: 2 — zivīm un kažokzvēriem paredzēto komplekso barību. 10 (3) Papildbarība, izņemot: 4 — minerālbarību. 12
4)

direktīvas 4. un 5. pantu aizstāj ar šādiem pantiem: “4. pants Pārkāpumi 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka piesārņojošo vielu noplūdi, tostarp nebūtisku šāda veida noplūdi no kuģiem, visās 3. panta 1. punktā minētajās teritorijās uzskata par pārkāpumiem, ja tie izdarīti ar nodomu, aiz neuzmanības vai rupjas nolaidības dēļ. 2. Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ikvienu fizisku vai juridisku personu, kas izdarījusi pārkāpumu 1. punkta nozīmē, var saukt pie atbildības par to. 5. pants Izņēmumi 1. Piesārņojošu vielu noplūdi jebkurā no 3. panta 1. punktā minētajām teritorijām neuzskata par pārkāpumu, ja tā atbilst nosacījumiem, kas noteikti Marpol 73/78 I pielikuma 15., 34., 4.1. vai 4.3. noteikumā vai II pielikuma 13., 3.1.1. vai 3.1.3. noteikumā. 2. Piesārņojošu vielu noplūdi 3. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunktā minētajās teritorijās neuzskata par pārkāpumu, par kuru atbildīgs īpašnieks, kapteinis vai apkalpe, ja tā atbilst nosacījumiem, kas noteikti Marpol 73/78 I pielikuma 4.2. noteikumā un II pielikuma 3.1.2. noteikumā.”;
2.

Pielikuma 10. punktu aizstāj ar šādu tekstu: “CUKURA DIABĒTS 10. Turpmāk minētajos punktos nopietna hipoglikēmija nozīmē to, ka ir vajadzīga citas personas palīdzība, un atkārtota hipoglikēmija – smagas hipoglikēmijas atkārtošanās 12 mēnešu laikā. 1. grupa 10.1. Transportlīdzekļa vadītāja apliecības var izdot vai atjaunot pretendentiem vai vadītājiem, kas slimo ar cukura diabētu. Ja lieto medikamentus, atbilstoši katram gadījumam pretendentiem ir jābūt apstiprinātam medicīniskam atzinumam un jāiziet regulāras medicīniskās pārbaudes, bet to intervāls nedrīkst pārsniegt piecus gadus. 10.2. Transportlīdzekļa vadītāja apliecības neizdod un neatjauno pretendentiem vai vadītājiem, kuriem konstatēta atkārtota smaga hipoglikēmija vai/un nepietiekama šīs problēmas apzināšanās. Vadītājam, kurš slimo ar diabētu, jāpierāda, ka viņš apzinās hipoglikēmijas risku un spēj adekvāti kontrolēt šādu medicīnisko stāvokli. 2. grupa 10.3. Var apsvērt to, vai izdot/atjaunot 2. grupas transportlīdzekļa vadīšanas atļaujas vadītajiem, kuri slimo ar cukura diabētu. Ja lieto medikamentus, kuri var izraisīt hipoglikēmiju (t. i., insulīns un dažas tabletes), jāņem vērā šādi kritēriji: — pēdējos 12 mēnešos nopietni hipoglikēmijas gadījumi nav konstatēti, — vadītājs pilnībā apzinās hipoglikēmijas risku, — vadītājam jāpierāda medicīniskā stāvokļa adekvāta kontrole, regulāri mērot glikozes saturu asinīs vismaz divreiz dienā un pirms transportlīdzekļa vadīšanas, — vadītājam jāpierāda, ka viņš saprot hipoglikēmijas risku, — nav citu diabēta radītu komplikāciju, kas traucētu vadīt transportlīdzekli. Turklāt minētajos gadījumos šādas atļaujas jāizsniedz, pamatojoties uz kompetentas medicīnas iestādes atzinumu un regulārām medicīniskām pārbaudēm, kuru intervāls nepārsniedz trīs gadus. 10.4. Par nopietnu hipoglikozes gadījumu nomodā, pat ja tas nav saistīts ar transportlīdzekļa vadīšanu, jāziņo, un tas var būt par cēloni atļaujas pārskatīšanai.”
1)

Iekļauj šādu pantu: “23.b pants 1. Komisija pieņem atbilstīgu kārtību to tirdzniecības atļaujas nosacījumu pārmaiņu izskatīšanai, kas piešķirtas saskaņā ar šo direktīvu. 2. Šos pasākumus Komisija pieņem īstenošanas regulas veidā. Minēto pasākumu, kura mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 121. panta 2.a punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 3. Pieņemot 1. punktā minētos pasākumus, Komisija cenšas radīt iespēju iesniegt vienotu pieteikumu par vienu vai vairākām identiskām pārmaiņām vairāku tirdzniecības atļauju nosacījumos. 4. Īstenošanas regulas spēkā stāšanās laikā dalībvalsts var turpināt piemērot valsts noteikumus attiecībā uz pārmaiņām tirdzniecības atļaujās, kuras piešķirtas pirms 1998. gada 1. janvāra zālēm, kas atļautas tikai konkrētajā dalībvalstī. Ja zālēm, uz kurām attiecas valsts noteikumi saskaņā ar šo pantu, ir attiecīgi piešķirta tirdzniecības atļauja citā dalībvalstī, īstenošanas regulu šīm zālēm piemēro no piešķiršanas dienas. 5. Ja dalībvalsts nolemj turpināt piemērot valsts noteikumus saskaņā ar 4. punktu, tā informē Komisiju par to. Ja paziņošana nav veikta līdz 2011. gada 20. janvārim, piemēro īstenošanas regulu.”
b)

ja līdzeklis satur vienu no pielikumā norādītajām darbīgajām vielām kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā atļauju groza vai atsauc līdz 2015. gada 31. augustam vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām attiecīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.
—

“vispārēja atļauja” – neatkarīgi no tā, vai to reglamentē ar noteiktas pakalpojumu grupas licenci vai ar vispārējiem tiesību aktiem un vai ar šādu reglamentāciju izvirza prasību par reģistrēšanas vai deklarēšanas procedūrām – ir atļauja, kas attiecīgajam uzņēmumam neuzliek pienākumu no attiecīgās valsts regulatīvās iestādes saņemt skaidru lēmumu pirms to tiesību izmantošanas, kuras izriet no atļaujas,
(6)

Telpiskās informācijas infrastruktūrām dalībvalstīs vajadzētu būt veidotām tā, lai nodrošinātu to, ka telpisko datu uzglabāšana, pieejamība un uzturēšana notiek vispiemērotākajā veidā; ka ir iespējams saskanīgi apvienot telpiskos datus no dažādiem avotiem Kopienā un ka tos var kopīgi izmantot vairāki lietotāji un vairākiem lietojumiem; ka vienā publisko iestāžu līmenī savāktus telpiskos datus ir iespējams kopīgi izmantot citām publisko iestādēm; ka telpiskos datus dara pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kas pārmērīgi neierobežo to plašu izmantošanu; ka ir viegli atrast pieejamos telpiskos datus, novērtēt to piemērotību attiecīgajam mērķim un uzzināt to izmantošanas nosacījumus.
(1)

Vācija 2000. gada 27. jūnijā saskaņā ar Direktīvas 91/411/EEK 6. panta 2. punktu saņēma iesniegumu no darba grupas, kuras sastāvā bija UBE Europe GmbH un Stähler Agrochemie GmbH & Co. KG (UBE Europe GmbH vēlāk darba grupu atstāja), par darbīgās vielas beflubutamīda iekļaušanu Direktīvas 91/411/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2000/784/EK (2) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.
(2)

Dažādu tiesību aktu publisko iepirkumu jomā pieņemšana, no kuriem jaunākie ir Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (2), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (3), kā arī Tiesas judikatūras attīstība, īpaši ar 1991. gada 25. jūlija spriedumu lietā C-76/90 Säger (4), ļauj sasniegt aizsardzības līmeni, kas ir vienāds vai pārsniedz to, kas sasniedzams saskaņā ar Direktīvu 71/304/EEK (5).
i)

ņem log10 vērtību no visiem baktēriju uzskaitījumiem to datu secībā, kas jānovērtē. (Ja tiek iegūta nulles vērtība, ņem log10 vērtību no analītiskās metodes minimālās noteikšanas robežas);
(16)

Prasīt no dalībvalstīm nodrošināt to, lai attiecīgiem uzņēmumiem būtu atsevišķa grāmatvedība, ir visiedarbīgākais paņēmiens, kā nodrošināt konkurences noteikumu taisnīgu un efektīvu piemērošanu tādiem uzņēmumiem. Komisija 1996. gadā pieņēma Paziņojumu par pakalpojumiem vispārējās interesēs Eiropā (3), kuru papildināja ar Paziņojumu 2001. gadā (4), uzsverot tādu pakalpojumu nozīmi. Jāņem vērā attiecīgo nozaru svarīgums, kurās varētu sniegt vispārējas intereses pakalpojumus, kā arī spēcīgās tirgus pozīcijas, kādas varētu ieņemt attiecīgie uzņēmumi, un to, ka konkurence, kas tikko sāk veidoties liberalizētajās nozarēs, ir viegli iespaidojama. Ievērojot proporcionalitātes principu, lai sasniegtu vienu no pamatmērķiem – pārredzamību, ir jāizstrādā noteikumi par atsevišķu grāmatvedību. Šī direktīva ir vērsta tikai uz to, kas nepieciešams, lai varētu sasniegt Līguma 5. panta trešajā daļā paredzētos mērķus.
7.

31992 L 0040: Padomes Direktīva 92/40/EEK (1992. gada 19. maijs), ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei (OV L 167, 22.6.1992., 1. lpp.), ko groza: — 11994 N: Akts par pievienošanās nosacījumiem un Līgumu pielāgojumiem — Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās (OV C 241, 29.8.1994., 21. lpp.), — 32003 R 0806: Padomes 14.4.2003. Regula (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.), — 12003 T: Akts par pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos — Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.). Direktīvas IV pielikumu papildina ar šādu tekstu: “Bulgārija Национален диагностичен научноизследователски ветеринарномедицински институт “Проф. д-р Георги Павлов”, Национална референтна лаборатория “Нюкясълска болест и Инфлуенца А по птиците”, бул. “Пенчо Славейков” 15, София 1606 (National Diagnostic Veterinary Research Institute “Prof. Dr. Georgi Pavlov”, National Reference Laboratory for Newcastle Disease and Avian Influenza A, 15 Pencho Slaveykov Blvd., 1606 Sofia,); Rumānija Institutul de Diagnostic şi Sănătate Animală, Strada Dr. Staicovici nr. 63, sector 5, codul 050557, Bucureşti”.