Oficiālais Vēstnesis L 160 , 17/06/1978 Lpp. 0013 - 0024

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 2 Sējums 2 Lpp. 0114

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 02 Sējums 6 Lpp. 0162

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 2 Sējums 2 Lpp. 0114

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0266

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0266



Padomes lēmums (1978. gada 6. jūnijs), ar kuru Kopienas vārdā pieņem trīs pielikumus Starptautiskajai konvencijai par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu (78/528/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā Kopiena saskaņā ar Lēmumu 75/199/EEK [1] ir nolēmusi par Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu dalībvalsts un ir pieņēmusi tās pielikumu par muitas noliktavām; tā kā Kopienai ir pieņemami minētās konvencijas pielikumi par muitas formalitātēm pirms preču deklarācijas iesniegšanas, par preču pagaidu uzglabāšanu un par brīvajām zonām; tā kā tomēr ir ieteicams šos pielikumus pieņemt, veicot dažas atrunas, lai ievērotu muitas savienības īpašās prasības, IR NOLĒMUSI. 1. pants Ar šo Kopienas vārdā pieņem šādus Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu pielikumus: - A.1 pielikumu par muitas formalitātēm pirms preču deklarācijas iesniegšanas, izdarot atrunas attiecībā uz 11. un 21. pamatnoteikumu; - A.2 pielikumu par preču pagaidu uzglabāšanu, izdarot atrunas attiecībā uz ieteicamās prakses 10., 13. un 21. punktu; - F.1 pielikumu par brīvajām zonām, izdarot atrunu attiecībā uz 21. pamatnoteikumu. Minēto pielikumu teksti ir pievienoti šim lēmumam. 2. pants Komisija informē Muitas sadarbības padomes Ģenerālsekretariātu par 1. pantā minēto pielikumu pieņemšanu un izdarītajām atrunām, kas minētas tajā pašā pantā. Luksemburgā, 1978. gada 6. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs K. B. Andersen [1] OV L 100, 21.4.1975., 1. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS STARPTAUTISKĀ KONVENCIJA PAR MUITAS PROCEDŪRU VIENKĀRŠOŠANU UN SASKAŅOŠANU A.1, A.2 un F.1 pielikumi A.1 PIELIKUMS PIELIKUMS PAR MUITAS PROCEDŪRĀM PIRMS PREČU DEKLARĀCIJAS IESNIEGŠANAS IEVEŠANA Preces valstī var ievest, izmantojot dažādus transporta veidus. Lai nodrošinātu valsts ieņēmumus un atbilstību valsts normatīvajiem aktiem, pārvadātājam, kas ieved preces muitas teritorijā, muitas iestādēm pēc iespējas drīz jāuzrāda šīs preces un transportlīdzeklis, ar kuru tās ieved. Noteikumi, kas vajadzīgi, lai varētu kontrolēt preču ievešanu muitas teritorijā, lielā mērā ir atkarīgi no valsts ģeogrāfiskā stāvokļa un citiem apstākļiem, piemēram, galvenajiem transporta veidiem, ar ko preces ieved valstī. Muitas kantoris, kur preces jāuzrāda un jāiesniedz preču deklarācija, bieži vien atrodas tur, kur tās ieved muitas teritorijā. Tomēr reizēm tas atrodas zināmā attālumā no ievešanas vietas. Ir svarīgi, lai muitas iestādes varētu kontrolēt preču nogādāšanu tajā muitas kantorī, kur preces jāuzrāda muitai. Muitas noteikumu izpildi var nodrošināt, pārvadātājam uzliekot pienākumus ar normatīviem aktiem, kā arī muitai fiziski uzraugot transportlīdzekļus un preces, ko ieved muitas teritorijā. Svarīgi, lai šie pasākumi pēc iespējas mazāk ietekmētu starptautisko tirdzniecību. Tādēļ pārvadātājam izpildāmajām formalitātēm būtu jābūt iespējami vienkāršām, un informācijai par tām būtu jābūt brīvi pieejamai visiem interesentiem. Šis pielikums neattiecas uz precēm, kas tiek ievestas atbilstīgi muitas procedūrai, piemēram, starptautiskajā muitas tranzītā, pa pastu sūtītām precēm vai precēm ceļotāju bagāžā, vai arī uz preču pagaidu uzglabāšanu. Tas neaptver arī dažas citas formalitātes, ko varētu piemērot attiecībā uz dažiem transportlīdzekļu veidiem, piemēram, atskaites iesniegšanu par kuģa iebraukšanu. DEFINĪCIJAS Šajā pielikumā: a) "muitas formalitātes pirms preču deklarācijas iesniegšanas" ir visas darbības, ko veic attiecīgā persona un muita no brīža, kad preces ieved muitas teritorijā, līdz tam laikam, kad tās pakļauj muitas procedūrai. Piezīme Pagaidu uzglabāšanu var uzskatīt par muitas procedūru; b) "muitas teritorija" ir tā teritorija, kurā pilnībā piemēro valsts muitas likumdošanas aktus; c) "pārvadātājs" ir persona, kas preces faktiski pārvadā vai ir atbildīga par transportlīdzekļu vadīšanu; d) "importa nodevas un nodokļi" ir muitas nodevas un visas citas nodevas, nodokļi, maksas vai citi maksājumi, kurus iekasē vai nu importējot preces, vai saistībā ar preču importu, neieskaitot maksas un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas; e) "preču deklarācija" ir deklarācija muitas noteiktajā formā, kurā attiecīgās personas norāda to muitas procedūru, kas precēm jāpiemēro, un sniedz sīkas ziņas, ko muitas iestādes lūdz norādīt šīs procedūras veikšanai; f) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai panāktu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru piemērošanu atbild muita; g) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz ko citu. PRINCIPI 1. Pamatnoteikums Šā pielikuma noteikumi reglamentē muitas formalitātes pirms preču deklarācijas iesniegšanas. 2. Pamatnoteikums Izpildāmos nosacījumus un formalitātes attiecībā uz muitas teritorijā ievestajām precēm norāda valsts normatīvajos aktos. 3. Pamatnoteikums Muitas kontrolei pakļauj visas muitas teritorijā ievestās preces neatkarīgi no tā, vai tās ir apliekamas ar importa nodevām un nodokļiem, vai nē. 4. Pamatnoteikums Muitas formalitātes pirms preču deklarācijas iesniegšanas samazina līdz minimumam, kas vajadzīgs, lai varētu nodrošināt to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita. 5. Pamatnoteikums Muitas formalitātes pirms preču deklarācijas iesniegšanas piemēro vienādi, neatkarīgi no preču izcelsmes valsts vai tās valsts, no kuras preces ievestas. PREČU IEVEŠANA MUITAS TERITORIJĀ Vietas, kur preces var ievest muitas teritorijā 6 Pamatnoteikums Vietas, kur preces var ievest muitas teritorijā, norāda valsts normatīvajos aktos. Nosakot šīs vietas, cita starpā ņem vērā arī īpašas prasības attiecībā uz tirdzniecību, ražošanu un pārvadāšanu. Piezīme Valstis šim nolūkam var norādīt muitas ceļus, t.i., sauszemes ceļus, dzelzceļus, ūdensceļus un citus ceļus (cauruļvadus utt.), ko jāizmanto preču ievešanai. Pārvadātāja pienākumi 7. Pamatnoteikums Preču ievešana muitas teritorijā pārvadātājam uzliek par pienākumu tās nogādāt tieši noteiktajā muitas kantorī vai citā muitas iestāžu noteiktā vietā, neizmainot preces vai to iesaiņojumu. 8. Pamatnoteikums Ja preču nogādi no to ievešanas vietas muitas teritorijā līdz noteiktajam muitas kantorim vai citai noteiktajai vietai traucē negadījums vai force majeure, pārvadātājam jāveic pasākumi, lai neļautu precēm nonākt nelikumīgā apritē, kā arī jāpaziņo muitai vai citām kompetentām iestādēm par negadījumu vai citiem apstākļiem, kas traucē nogādāšanu. Muitas kontrole 9. Pamatnoteikums Ievesto preču muitas kontrole ir samazināta līdz minimumam. Piezīmes: 1. Muitas kontrole var ietvert iekāpšanu transportlīdzeklī un tā pārmeklēšanu; 2. Muitas iestādes var būt pilnvarotas veikt īpašus kontroles pasākumus, ko piemēro tikai atsevišķās vietās, piemēram, pierobežas zonā; 3. Parasti nav jāveic kontroles pasākumi, kas ietver preču izkraušanu, transportlīdzekļa vai preču apzīmogošanu, identifikācijas zīmju uzlikšanu vai preču nogādi muitas eskorta pavadībā. Tomēr, ja muitas iestādes uzskata šādus kontroles pasākumus par nepieciešamiem, tās piemēro tādus pasākumus, kas pēc iespējas mazāk traucē muitas un pārvadātāja darbu, tajā pašā laikā nodrošinot atbilstīgas garantijas. Parasti tiek atzīti citu valstu muitas iestāžu uzliktiezīmogi un identifikācijas zīmes, ja vien tās neatzīst par neatbilstīgām vai nedrošām. PREČU UZRĀDĪŠANA MUITAI Dokumenti 10. Ieteicamā prakse Ja muitas kantoris, kur jāuzrāda preces, neatrodas tur, kur tās ieved muitas teritorijā, ievešanas vietā pārvadātājam muitas iestādēm nav jāiesniedz nekādi dokumenti. Piezīme Lai preces varētu identificēt, muitas iestādes var lūgt uzrādīt tirdzniecības, pārvadāšanas vai citus pavaddokumentus. 11. Pamatnoteikums Ja muitas iestādes lūdz uzrādīt dokumentus saistībā ar preču uzrādīšanu muitai, tas attiecināms tikai uz informāciju, kas vajadzīga, lai varētu identificēt preces un transportlīdzekli. Piezīme Informāciju parasti iegūst no tirdzniecības un pārvadāšanas dokumentiem, kuru saturs dažādiem transporta veidiem var atšķirties. Muitas iestādēm parasti ir vajadzīgs ne vairāk kā preču un iesaiņojuma apraksts (marķējums un numuri, skaits un veids, svars) un transportlīdzekļa identificēšana. Dažos starptautiskos nolīgumos noteikts maksimālais informācijas daudzums, ko var prasīt (piemēram, valsts var būt Starptautiskās civilās aviācijas konvencijas 9. pielikuma vai Konvencijas par Starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu dalībvalsts). 12. Ieteicamā prakse Ja muitai uzrādāmie dokumenti ir sastādīti valodā, kas šim nolūkam nav paredzēta, vai tādā valodā, kas nav tās valsts valoda, kurā preces ieved, nav obligāti jāpieprasa šajos dokumentos norādītās informācijas tulkošana. Muitas kantoru kompetence un darba laiks 13. Pamatnoteikums Muitas iestādes norāda muitas kantorus, kuros preces var uzrādīt muitai. Nosakot šo kantoru kompetenci un to darba laiku, cita starpā ņem vērā arī īpašas prasības attiecībā uz tirdzniecību, ražošanu un pārvadāšanu. Piezīmes: 1. Dažās valstīs muitas kantoru kompetenci nosaka saistībā ar muitas ceļiem un to svarīgumu; 2. Ja vajadzīgs, dažu muitas kantoru kompetenci var ierobežot, ļaujot tiem darboties tikai ar noteiktiem transporta veidiem vai noteiktām preču kategorijām, vai precēm, ko ved uz noteiktu vietu (piemēram, pierobežas zonu vai rūpniecisku zonu). 14. Ieteicamā prakse Ja atbilstīgie muitas kantori atrodas uz kopējas robežas, abu attiecīgo valstu muitas iestādēm būtu jāsaskaņo šo kantoru darba laiks un kompetence. Piezīme Atsevišķos gadījumos kopīgas kontroles uz kopējām robežām ir izveidotas tā, ka abu valstu muitas kantori atrodas vienā un tajā pašā vietā un reizēm vienā un tajā pašā ēkā. Ierašanās ārpus darba laika 15. Pamatnoteikums Muitas iestādes nosaka pasākumus, kas pārvadātājam jāveic, lai neļautu precēm nonākt nelikumīgā apritē muitas teritorijā, ja tās ieved muitas kantorī ārpus tā darba laika. Piezīme Pārvadātājam var lūgt uzglabāt preces noteiktā vietā vai muitas kantora tuvumā. 16. Ieteicamā prakse Ja pārvadātājs to lūdz un muitas iestādes uzskata lūgumu par pamatotu, tām, ciktāl iespējams, jāļauj izpildīt muitas formalitātes pirms preču deklarācijas iesniegšanas ārpus muitas kantora darba laika. Ar to saistītās izmaksas var likt uzņemties pārvadātājam. IZKRAUŠANA Izkraušanas vietas 17. Pamatnoteikums Izkraušanai apstiprinātās vietas norāda valsts normatīvajos aktos. 18. Ieteicamā prakse Ja attiecīgā persona to lūdz un muitas iestādes uzskata lūgumu par pamatotu, būtu jāļauj preces izkraut nevis tajā vietā, kas apstiprināta izkraušanai, bet citur. Ar to saistītās izmaksas var iekasēt no attiecīgās personas. Piezīme Preces, atkarībā no apstākļiem, var izkraut attiecīgās personas telpās, telpās ar piemērotu aprīkojumu vai jebkurā vietā muitas uzraudzības zonā. Izkraušanas uzsākšana 19. Ieteicamā prakse Uzsākt izkraušanu būtu jāatļauj pēc iespējas drīz pēc transportlīdzekļa ierašanās izkraušanas vietā. 20. Ieteicamā prakse Ja attiecīgā persona to lūdz un muitas iestādes uzskata lūgumu par pamatotu, tām, ciktāl to atļauj administratīvie apstākļi, būtu jāļauj veikt izkraušanu ārpus muitas kantora darba laika. Ar to saistītās izmaksas var likt uzņemties attiecīgajai personai. BOJĀTAS, IZNĪCINĀTAS VAI PAZUDUŠAS PRECES 21. Pamatnoteikums Pildot muitas formalitātes pirms preču deklarācijas iesniegšanas, ja tas ir noticis sakarā ar negadījumu vai force majeure, ar nosacījumu, ka muitas iestādes to atzīst par noteiktā kārtībā pienācīgi pierādītu, uz bojātām, iznīcinātām vai neatgriezeniski pazudušām precēm attiecina pilnīgu vai daļēju (pēc apstākļiem) atbrīvojumu no importa nodevām un nodokļiem. Piezīme Ja attiecīgā persona to lūdz, šā pamatnoteikuma aptverto preču atlikumu var: a) atļaut lietot attiecīgajā valstī to esošajā stāvoklī, it kā tās būtu tādā stāvoklī ievestas; vai b) reeksportēt; vai c) muitas uzraudzībā padarīt komerciāli bezvērtīgas, neradot izdevumus ieņēmumu dienestam; vai d) ar muitas iestāžu piekrišanu pamest par brīvu ieņēmumu dienestam, neradot tam nekādus izdevumus. PIENĀKUMS MAKSĀT IMPORTA NODEVAS UN NODOKĻUS 22. Pamatnoteikums Valsts normatīvajos aktos norāda personu vai personas, kuru pienākums ir maksāt importa nodevas un nodokļus par muitas teritorijā ievestām precēm, kuras nav uzrādītas muitai saskaņā ar nosacījumiem un formalitātēm, kas jāizpilda pirms preču deklarācijas iesniegšanas. INFORMĀCIJA PAR MUITAS FORMALITĀTĒM PIRMS PREČU DEKLARĀCIJAS IESNIEGŠANAS 23. Pamatnoteikums Muitas iestādes nodrošina to, ka visa attiecīgā informācija par muitas formalitātēm pirms preču deklarācijas iesniegšanas ir viegli pieejama ikvienam interesentam. -------------------------------------------------- A.2 PIELIKUMS PIELIKUMS PAR PREČU PAGAIDU UZGLABĀŠANU IEVEŠANA Ir svarīgi, lai preces pēc ievešanas atļautu izkraut no transportlīdzekļa pēc iespējas drīz. Tam piekrītot, muitas administrācijas ir ieviesušas kārtību, atbilstoši kurai kravas izkraušanu var sākt pēc iespējas drīz pēc tās ievešanas ar iespējami maz formalitātēm, kas tomēr nepieciešamas, lai nodrošinātu valsts ieņēmumus. Vairāku iemeslu dēļ no preču ievešanas līdz preču deklarācijas iesniegšanai var paiet zināms laiks. Tādā gadījumā muitas iestādes lūdz atstāt preces muitas kontrolē; tās parasti novieto norādītā vietā, kur tās uzglabā līdz preču deklarācijas iesniegšanai. Šīs vietas sauc par pagaidu noliktavām, un tās var būt ēkas un norobežotas vai nenorobežotas platības. Šo pielikumu nepiemēro preču uzglabāšanai muitas noliktavās vai brīvajās zonās. DEFINĪCIJAS Šajā pielikumā a) "preču pagaidu uzglabāšana" ir preču uzglabāšana muitas kontrolē tās noteiktās ēkās un norobežotās vai nenorobežotās platībās (turpmāk tekstā — pagaidu noliktavas) līdz preču deklarācijas iesniegšanai; b) "importa nodevas un nodokļi" ir muitas nodevas un visas citas nodevas, nodokļi, maksas vai citi maksājumi, kurus iekasē vai nu importējot preces, vai saistībā ar preču importu, neieskaitot maksas un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas; c) "preču deklarācija" ir deklarācija muitas noteiktajā formā, kurā attiecīgās personas norāda to muitas procedūru, kas precēm jāpiemēro, un sniedz sīkas ziņas, ko muitas iestādes lūdz norādīt šīs procedūras veikšanai; d) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai panāktu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita; e) "drošības nauda" ir maksa, kas muitai nodrošina to, ka tiks pildītas saistības pret muitu. Drošības naudu sauc par "vispārēju", ja tā nodrošina ar vairākām darbībām saistītu saistību izpildi; f) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz citādi. PRINCIPI 1. Pamatnoteikums Šis pielikums regulē preču pagaidu uzglabāšanu. 2. Pamatnoteikums Izpildāmos nosacījumus un formalitātes attiecībā uz pagaidu uzglabāšanā esošām precēm norāda valsts normatīvajos aktos. DARBĪBAS JOMA 3. Pamatnoteikums Muitas iestādes atļauj pagaidu noliktavu izveidi, ja tās uzskata, ka tas vajadzīgs sakarā ar tirdzniecības un ražošanas prasībām. Piezīmes 1. Saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem pagaidu noliktavas var pārvaldīt vai nu muitas, vai citas iestādes, vai arī fiziskas un juridiskas personas. 2. Pagaidu noliktavas var būt pieejamas visiem importētājiem un citām personām, kam ir tiesības izmantot importētās preces, bet var arī ļaut tās lietot tikai noteiktām personām. 4. Pamatnoteikums Pagaidu uzglabāšanu atļauj attiecībā uz visu veidu precēm neatkarīgi no to daudzuma, izcelsmes valsts vai valsts, no kuras tās ievestas. Tomēr preces, kas ir bīstamas, tādas, kas varētu ietekmēt citas preces vai kurām vajadzīga īpaša glabāšana, ļauj novietot tikai tajās pagaidu noliktavās, kuras īpaši paredzētas to glabāšanai. 5. Pamatnoteikums Vienīgais dokuments, kas vajadzīgs, lai preces novietotu pagaidu noliktavā, ir tas, kurā ir preču apraksts un kuru izmanto, tās uzrādot muitai. PAGAIDU NOLIKTAVU PĀRVALDĪBA 6. Pamatnoteikums Muitas iestādes nosaka prasības attiecībā uz pagaidu noliktavu būvniecību, izvietojumu un pārvaldību, kā arī preču uzglabāšanas kārtību, reģistrāciju, grāmatvedību un muitas kontroli. Piezīmes: 1. Kontroles vajadzībām muitas iestādes var jo īpaši: - veikt vai prasīt, lai tiktu veikta noliktavā glabāto preču uzskaite (izmantojot vai nu īpašus reģistrus, vai atbilstīgu dokumentāciju); - pastāvīgi vai periodiski uzraudzīt pagaidu noliktavu; - prasīt, lai pagaidu noliktavas tiktu slēgtas dubulti (ar atbildīgās personas slēdzeni un muitas slēdzeni); - periodiski veikt noliktavā glabāto preču inventarizāciju. 2. Parasti tiek prasīts, lai preces uzglabātu slēgtās telpās. Tomēr lielas vai smagas preces, kā arī preces par kurām jāmaksā nelielas nodevas, kas būtiski neskar ieņēmumus, bieži uzglabā nenorobežotās platībās muitas uzraudzībā. 7. Pamatnoteikums Valsts normatīvajos aktos norāda personu vai personas, kas ir atbildīgas par importa nodevu un nodokļu maksāšanu par precēm, kuras glabā pagaidu noliktavā, bet par kurām nav noteiktā kārtībā sniegta atskaite muitas iestādēm. 8. Pamatnoteikums Ja no pagaidu noliktavas pārziņa, iestādes vai personas pieprasa drošības naudu, muitas iestādes pieņem vispārēju drošības naudu. 9. Ieteicamā prakse Drošības nauda būtu jānosaka pēc iespējas mazāka, ņemot vērā iekasējamās importa nodevas un nodokļus. 10. Ieteicamā prakse Muitas iestādēm no drošības naudas vajadzētu atteikties, ja pagaidu noliktava atrodas pienācīgā muitas uzraudzībā, jo īpaši, ja muitas pārziņā ir tās noslēgšana. ATĻAUTĀS DARBĪBAS 11. Pamatnoteikums Personām, kam ir tiesības novietot preces pagaidu noliktavā, lai sagatavotu preču deklarāciju, ir atļauts: a) tās pārbaudīt; b) svērt; c) ņemt paraugus vajadzības gadījumā, samaksājot importa nodevas un nodokļus. 12. Pamatnoteikums Ar pagaidu noliktavā esošām precēm ir atļauts veikt darbības, lai tās saglabātu nemainīgā stāvoklī. Piezīme Parastās darbības, kas vajadzīgas, lai preces saglabātu nemainīgā stāvoklī, var būt tīrīšana, putekļu dauzīšana, putekļu slaucīšana, šķirošana un bojātu iesaiņojumu labošana vai nomaiņa. 13. Ieteicamā prakse Ar pagaidu noliktavā esošām precēm saskaņā ar tādiem nosacījumiem, ko var noteikt muitas iestādes, var veikt parastās darbības, kas vajadzīgas, lai atvieglotu to izvešanu no noliktavas un to tālāku pārvadāšanu. Piezīme Šīs darbības var ietvert šķirošanu, kraušanu, svēršanu, marķēšanu un etiķešu uzlīmēšanu. Tās var ietvert arī dažādu kravu preču apvienošanu, kuras tālāk paredzēts pārvadāt ar vienotu transporta dokumentu un/vai ar vienotu muitas dokumentu (grupēšana). PAGAIDU UZGLABĀŠANAS ILGUMS 14. Pamatnoteikums Ja valstu normatīvajos aktos ir noteikts pagaidu uzglabāšanas laika ierobežojums, atļautajam laikam jābūt pietiekošam, lai ļautu importētājam izpildīt vajadzīgās formalitātes preču pakļaušanai muitas procedūrai. Piezīme Noteiktais laika posms var atšķirties atkarībā no izmantotā transporta veida un ja preces ir ievestas pa jūru, tas var būt samērā ilgs. 15. Ieteicamā prakse Ja attiecīgā persona to lūdz un muitas iestādes uzskata lūgumu par pamatotu, muitai būtu jāpagarina sākotnēji noteiktais laika posms. PREČU STĀVOKĻA PASLIKTINĀŠANĀS, BOJĀJUMI, ZAUDĒJUMS, IZNĪCINĀŠANA VAI PAMEŠANA 16. Pamatnoteikums Preces, kurām negadījuma vai force majeure rezultātā pasliktinājies stāvoklis vai tās ir sabojātas, pirms izvešanas no pagaidu noliktavas ir atļauts atmuitot tā, it kā tās būtu importētas šādā bojātā veidā. 17. Pamatnoteikums Pagaidu noliktavā glabātām precēm, kas negadījuma vai force majeure dēļ ir iznīcinātas vai neatgriezeniski pazudušas, neuzliek importa nodevas un nodokļus, ar nosacījumu, ka šādu iznīcināšanu vai zaudējumu muitas iestādes atzīst par noteiktā kārtībā pienācīgi pierādītu. Jebkādām pēc iznīcināšanas palikušām preču atliekām un lūžņiem, ja tos ieved iekšējai lietošanai, uzliek importa nodevas un nodokļus, ko šādām atliekām un lūžņiem uzliktu gadījumā, ja tos importētu šādā stāvoklī. 18. Pamatnoteikums Saskaņā ar muitas iestāžu lēmumu pagaidu noliktavā glabātas preces pēc tādas personas lūguma, kura ir pilnvarota ar tām rīkoties, var pilnībā vai daļēji nodot ieņēmumu dienestam vai arī muitas uzraudzībā iznīcināt vai padarīt komerciāli nevērtīgas. Šāda nodošana vai iznīcināšana nedrīkst radīt nekādas izmaksas ieņēmumu dienestam. Jebkādām pēc iznīcināšanas palikušām preču atliekām un lūžņiem, ja tos laiž apgrozībā, uzliek importa nodevas un nodokļus, ko šādām atliekām un lūžņiem uzliktu gadījumā, ja tos importētu šādā stāvoklī. IZVEŠANA NO PAGAIDU NOLIKTAVAS 19. Pamatnoteikums Personas, kam ir tiesības rīkoties ar precēm, ir tiesīgas tās no pagaidu noliktavas izvest, katrā atsevišķā gadījumā pakļaujoties attiecīgajiem nosacījumiem un formalitātēm. Piezīme Muitas iestādes var lūgt attiecīgai personai pierādīt tās tiesības rīkoties ar precēm. PRECES, KAS NAV IZVESTAS NO PAGAIDU NOLIKTAVAS 20. Pamatnoteikums Valstu normatīvajos aktos nosaka kārtību, kas jāievēro gadījumos, kad preces neizved no pagaidu noliktavas norādītajā termiņā. 21. Ieteicamā prakse Ja muita pārdod preces, ko neizved no pagaidu noliktavas, tad pārdošanas ieņēmumus, atskaitot importa nodevas un nodokļus, un visus citus maksājumus un radušos izdevumus, vai nu nodod personai(-ām), kam ir tiesības šādus ieņēmumus saņemt, ja tas ir iespējams, vai arī uz noteiktu laiku patur muitas rīcībā. INFORMĀCIJA PAR PAGAIDU UZGLABĀŠANU 22. Pamatnoteikums Muitas iestādes nodrošina to, ka visa attiecīgā informācija par preču pagaidu uzglabāšanu ir viegli pieejama ikvienam interesentam. -------------------------------------------------- PIELIKUMS F.1 PIELIKUMS PAR BRĪVAJĀM ZONĀM IEVEŠANA Dažas valstis jau sen ir uzskatījušas par vajadzīgu veicināt savu ārējo tirdzniecību un starptautisko tirdzniecību vispār, atbrīvojot no importa nodevām un nodokļiem preces, kuras ir ievestas īpašā to teritorijas daļā, kur tās tiek uzskatītas par ārpus muitas teritorijas esošu. Šādi ievestas preces nepakļauj parastajai muitas kontrolei. Šajā pielikumā minēto teritoriju sauc par "brīvo zonu", lai gan dažās valstīs to sauc vēl savādāk, piemēram, "brīvosta", "brīvā noliktava". Izšķir brīvās tirdzniecības zonas un brīvās rūpnieciskās zonas. Brīvās tirdzniecības zonās parasti ir atļautas tikai tās darbības, kas vajadzīgas, lai preces saglabātu nemainīgā stāvoklī, kā arī parastā apstrāde, lai uzlabotu to iesaiņojumu vai tirdzniecisko kvalitāti, vai arī sagatavotu tās nosūtīšanai. Brīvajās rūpnieciskajās zonās ir atļautas pārstrādes darbības. Lai gan brīvajās zonās ievestās preces attiecībā uz importa nodevām un nodokļiem parasti uzskata par esošām ārpus muitas teritorijas, zināmi attiecīgās valsts izdotie noteikumi var palikt piemērojami, piemēram, aizliegumi un ierobežojumi, kas izriet no valsts normatīvajiem aktiem. Muita brīvajā zonā var veikt arī zināmas pārbaudes, lai pārliecinātos par to, ka veiktās darbības ir saskaņā ar noteiktajām prasībām. No muitas teritorijas brīvajā zonā ievestās preces parasti atbrīvo no importa nodevām un nodokļiem vai tos atmaksā, kā arī no iekšējām nodevām un nodokļiem, ko atmaksā, preces eksportējot. Ja preces, kas nav pārstrādātas brīvajā zonā, ļauj ievest muitas teritorijā patēriņam, tām piemēro importa nodevas un nodokļus, it kā tās būtu ievestas tieši no ārvalstīm. Tomēr ārvalstu precēm, kas ir pārstrādātas brīvajā zonā, vai gadījumos, kad izmantotās preces bija vietējās izcelsmes vai tās ir importētas, samaksājot importa nodevas un nodokļus, un tās ir atbrīvotas no nodevām un nodokļiem vai tos atmaksāja, kad preces ievestas brīvajā zonā, piemēro īpašus valsts normatīvajos aktos izklāstītus aplikšanas ar nodokļiem noteikumus. Dažās valstīs muitas piedāvātās iespējas, kas pielīdzināmas brīvajām zonām, ir izkaisītas pa visu teritoriju saistībā ar citām muitas procedūrām, piemēram, muitas noliktavām, atmaksu, pagaidu ievešanu iekšējai apstrādei vai muitas tranzītu. DEFINĪCIJAS Šajā pielikumā: a) "brīvā zona" ir kāda valsts teritorijas daļa, kur ievestas preces attiecībā uz importa nodevām un nodokļiem parasti uzskata par esošām ārpus muitas teritorijas, un tās nepakļauj parastajai muitas kontrolei. Piezīme Izšķir brīvās tirdzniecības zonas un brīvās rūpnieciskās zonas. Brīvās tirdzniecības zonās preces ieved to sekojošai realizācijai, pārstrāde vai ražošana parasti ir aizliegta. Ar brīvajās rūpnieciskajās zonās ievestām precēm var veikt atļautas pārstrādes darbības; b) termins "muitas teritorija" ir tā teritorija, kurā pilnā apjomā piemēro valsts muitas normatīvos aktus; c) "importa nodevas un nodokļi" ir muitas nodevas un visas citas nodevas, nodokļi, maksas vai citi maksājumi, kurus iekasē, vai nu importējot preces, vai saistībā ar preču importu, neieskaitot maksas un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas; d) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai panāktu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita; e) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz citādi. PRINCIPS 1. Pamatnoteikums Šis pielikums reglamentē brīvajās zonās piemērojamos muitas noteikumus. BRĪVO ZONU IZVEIDE 2. Pamatnoteikums Valsts normatīvajos aktos paredz prasības attiecībā uz brīvo zonu izveidi, preču veidus, ko ļauj ievest šajās zonās un darbībām, ko šajās zonās ar precēm var veikt. Piezīmes: 1. Brīvās zonas parasti izveido jūras ostās, upju ostās, lidostās un vietās ar līdzīgām ģeogrāfiskām priekšrocībām; 2. Saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem brīvās zonas var pārvaldīt vai nu muitas, vai citas iestādes, kā arī fiziskas vai juridiskas personas. 3. Pamatnoteikums Prasības attiecībā uz brīvo zonu celtniecību un plānojumu, kā arī muitas kontroles kārtību izstrādā muitas iestādes. Piezīmes: 1. Muitas iestādes var pieprasīt, lai brīvās zonas būtu norobežotas, var arī noteikt ierobežojumus attiecībā uz piekļūšanas veidiem un noteikt zonu darba laiku; 2. Kontroles vajadzībām muitas iestādes var jo īpaši: - pastāvīgi vai periodiski uzraudzīt pieeju brīvajai zonai, - noteikt, ka personām, kuras ieved preces brīvajās zonās, jāveic uzskaite, lai varētu kontrolēt preču apriti, - pārbaudīt ievestās preces uz vietas, lai pārliecinātos, ka ar tām ir veiktas tikai atļautās darbības un ka nav ievestas neatļautas preces. 4. Pamatnoteikums Muitas iestādēm ir tiesības jebkurā laikā pārbaudīt preces, kas atrodas tādas personas telpās, kura ieved preces brīvajā zonā. 5. Ieteicamā prakse Ievešanu brīvajā zonā nepakļauj nosacījumam, ka preces zonā jāieved vai jāuzglabā noteiktā daudzumā. 6. Pamatnoteikums Brīvajā zonā atļauj ievest ne tikai tieši no ārvalstīm importētas preces, bet arī no attiecīgās valsts muitas teritorijas ievestas preces. Piezīme Preces, kas ievestas no attiecīgās valsts muitas teritorijas, var būt brīvā apgrozībā esošas preces vai preces, ko pakļauj procedūrai, ar kuru piešķir atbrīvojumu no importa nodevām un nodokļiem ar nosacījumiem, vai arī pārstrādes procedūrai. 7. Pamatnoteikums Eksportējot brīvajā zonā ievedamās preces, kuras var atbrīvot no importa nodevām un nodokļiem vai par kurām tos var atmaksāt, tām ir jānosaka atbrīvojums vai atmaksa tūlīt pēc tam, kad tās ir ievestas brīvajā zonā. 8. Pamatnoteikums Eksportējot brīvajā zonā ievedamās preces, kuras var atbrīvot no iekšējām nodevām un nodokļiem vai par kurām tos var atmaksāt, tām ir jānosaka atbrīvojums vai atmaksa tūlīt pēc tam, kad tās ievestas brīvajā zonā. Piezīme Atbrīvojumu vai atmaksu parasti piešķir tūlīt pēc preču ievešanas brīvajā zonā. Īpašos gadījumos atbrīvojums vai atmaksa var būt atkarīga no tā, vai preces no valsts teritorijas eksportēs. Izņēmuma gadījumos var pieprasīt arī pierādījumus par preču nonākšanu galamērķa valstī. 9. Pamatnoteikums Ievešanu brīvajā zonā neatsaka, pamatojot to tikai ar preču izcelsmes valsti, ievešanas valsti vai galamērķa valsti. 10. Pamatnoteikums No ārvalstīm importētu preču ievešanu brīvajā zonā neliedz tikai pamatojoties uz to, ka uz precēm attiecas ierobežojumi vai aizliegumi, kas nav saistīti ar sabiedrisko kārtību, drošību, higiēnu vai veselību, vai veterināriem un fitopataloģiskiem apsvērumiem, kā arī ar patentu, preču zīmju un autortiesību aizsardzību. 11. Ieteicamā prakse Preces, kas ir bīstamas, kas varētu ietekmēt citas preces vai kurām vajadzīgas īpašas iekārtas, vajadzētu pieņemt tikai tajās brīvajās zonās, kas tam īpaši paredzētas. IEVEŠANA BRĪVAJĀ ZONĀ 12. Pamatnoteikums Ja muitai jāuzrāda dokuments par precēm, kuras brīvajā zonā ieved tieši no ārvalstīm, nešķērsojot attiecīgās valsts muitas teritoriju, muitas iestādes var prasīt uzrādīt tikai tirdzniecības vai oficiālu dokumentu (tirdzniecības faktūru, pavadzīmi, nosūtīšanas dokumentu, utt.), kurā norādītas galvenās attiecīgo preču pazīmes. 13. Ieteicamā prakse Ja preces brīvajā zonā ieved no attiecīgās valsts muitas teritorijas vai ja tās ir šķērsojušas šo teritoriju tranzītā, nevajadzētu prasīt aizpildīt citus dokumentus, kā tikai preču deklarāciju, kas parasti tiek prasīta attiecīgajā teritorijā, lai preces eksportētu, reeksportētu vai vestu tranzītā. 14. Pamatnoteikums Muitas iestādes neiekasē drošības naudu par preču ievešanu brīvajā zonā. 15. Pamatnoteikums Ja muitas iestādes veic to preču kontroli, kuras paredzēts ievest brīvajā zonā, tās veic tikai tādus pasākumus, ko uzskata par vajadzīgiem, lai nodrošinātu pakļaušanos tiem normatīviem aktiem, par kuru īstenošanu atbild muita. Piezīme Muita jo īpaši var pārliecināties par to, ka preces ir tāda veida, ko var ievest brīvajā zonā, un ka ir ievēroti visi attiecīgie aizliegumi un ierobežojumi. ATĻAUTĀS DARBĪBAS 16. Pamatnoteikums Papildus iekraušanai, izkraušanai, pārkraušanai un uzglabāšanai ar brīvās tirdzniecības zonā ievestajām precēm ļauj veikt tādas darbības, kas vajadzīgas to saglabāšanai, kā arī parasto apstrādi, lai uzlabotu to iesaiņojumu vai tirdzniecisko kvalitāti, vai arī sagatavotu tās nosūtīšanai, piemēram, kravas sadalīšanu, iesaiņojumu grupēšanu, šķirošanu un pārsaiņošanu. 17. Pamatnoteikums Pārstrādes darbības, ko var veikt ar brīvajā rūpnieciskajā zonā ievestajām precēm, kompetentās iestādes vispārīgos jēdzienos un/vai sīki izklāsta noteikumos, ko piemēro visā brīvajā zonā, vai uzņēmumam, kas šīs darbības veic, piešķirtajā pilnvarā. Piezīme Tiesības veikt pārstrādes operācijas var pakļaut nosacījumam, ka kompetentās iestādes šīs operācijas uzskata par tādām, kas sekmē valsts ekonomiku. BRĪVAJĀ ZONĀ PATĒRĒTAS PRECES 18. Pamatnoteikums Valsts normatīvajos aktos uzskaita tos gadījumus, kad brīvās zonas iekšienē patērējamās preces var ievest bez nodevām un nodokļiem, un nosaka prasības, kuras jāievēro. Piezīmes: 1. Brīva ievešana attiecas ne tikai uz importa nodevām un nodokļiem, bet arī uz iekšējām nodevām un nodokļiem; 2. Var atļaut arī brīvu aprīkojuma ievešanu, ko izmanto tikai brīvajā zonā preču pārvadāšanai, uzglabāšanai un pārstrādei. ĪPAŠUMTIESĪBU NODOŠANA 19. Pamatnoteikums Ir atļauta brīvajā zonā ievestu preču īpašumtiesību nodošana. Piezīme: 1. Brīvajās zonās var aizliegt pārdošanu mazumtirdzniecībā; 2. Brīvajās zonās ievestās preces var izmantot kuģu un lidaparātu apgādei. IZNĪCINĀŠANA 20. Pamatnoteikums Brīvajā zonā ievestas preces muitas uzraudzībā ir atļauts iznīcināt vai padarīt komerciāli bezvērtīgas. ATRAŠANĀS ILGUMS BRĪVAJĀ ZONĀ 21. Pamatnoteikums Preču atrašanās ilgumam brīvajā zonā nav nekādu ierobežojumu. IZVEŠANA NO BRĪVĀS ZONAS 22. Pamatnoteikums Ja muitai jāuzrāda dokuments par precēm, kuras izvedot no brīvās zonas nosūta tieši uz ārvalstīm, nešķērsojot attiecīgās valsts muitas teritoriju, muitas iestādes liek uzrādīt tikai tirdzniecības vai oficiālu dokumentu (tirdzniecības faktūru, pavadzīmi, nosūtīšanas dokumentu, utt.), kurā norādītas galvenās attiecīgo preču pazīmes. 23. Pamatnoteikums Vienīgā deklarācija, kas ir vajadzīga precēm, ko ļauj ievest attiecīgās valsts muitas teritorijā, tās izvedot no brīvās zonas, ir preču deklarācija, ko parasti pieprasa, veicot muitas procedūru, kurai šīs preces ir pakļautas. 24. Ieteicamā prakse Precēm, ko ļauj izvest no brīvās zonas uz attiecīgās valsts muitas teritoriju, būtu jāatbilst atbrīvojumam ar nosacījumiem vai pārstrādes procedūrām, kas ir spēkā saskaņā ar nosacījumiem, ko piemēro tieši no ārvalstīm importētām precēm. 25. Pamatnoteikums Valsts normatīvajos aktos norāda laiku, uz kuru nosaka to preču vērtību un daudzumu, kuras var tirgot vietējam patēriņam pēc izvešanas no brīvās zonas, kā arī tām uzliekamās nodevas un nodokļus. 26. Pamatnoteikums Valsts normatīvajos aktos izklāsta noteikumus, ko piemēro, lai noteiktu importa nodevu un nodokļu apjomu, ar ko apliekamas preces, kuras laiž apgrozībā vietējam patēriņam pēc apstrādes vai pārstrādes brīvajā zonā. Piezīmes: 1. Importa nodevu un nodokļu apjomu, ko piemēro precēm, kuras laiž apgrozībā vietējam patēriņam pēc pārstrādes brīvajā zonā, var ierobežot tikai līdz to nodevu un nodokļu līmenim, ko piemēro izmantotajām ārvalstu precēm valstī, kurā tās tika ievestas brīvajā zonā, plus, ja ir izmantotas attiecīgās valsts izcelsmes preces vai tādas preces, kas ievestas, apliekot tās ar importa nodevām un nodokļiem, atbrīvojumam no iekšējām nodevām un nodokļiem vai importa nodevām un nodokļiem vai attiecīgai atmaksas summai, kad preces ieveda brīvajā zonā; 2. Ja aprīkojums, ko izmanto preču pārstrādei brīvajā zonā, ir ievests bez importa nodevām un nodokļiem, var noteikt īpašu novērtēšanas procedūru. BRĪVĀS ZONAS SLĒGŠANA 27. Pamatnoteikums Ja brīvo zonu slēdz, attiecīgajām personām dod pietiekoši daudz laika, lai organizētu savu preču izmantošanu. INFORMĀCIJA PAR BRĪVAJĀM ZONĀM 28. Pamatnoteikums Muitas iestādes nodrošina to, ka visa attiecīgā informācija par brīvajām zonām piemērojamajiem muitas noteikumiem ir viegli pieejama ikvienam interesentam. --------------------------------------------------