(10)

Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktu, Padome uzskata, ka programmas pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir lielā mērā ticams attiecībā uz 2012. gadu un optimistisks attiecībā uz turpmāku laikposmu. Saskaņā ar Komisijas dienestu aplēsēm 2012. gada pavasara prognozē IKP pieaugums būs – 1,8 % 2012. gadā un – 0,3 % 2013. gadā, savukārt stabilitātes programmā tas norādīts attiecīgi kā – 1,7 % un 0,2 %. Saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2013. gadam samazināt vispārējās valdības budžeta deficītu zem 3 % no IKP atsauces vērtības, kas galvenokārt balstās uz izdevumu ierobežošanu, tomēr ir arī daži ieņēmumus palielinoši pasākumi. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo bilanci (5), stabilitātes programmā plānots gada vidējais strukturālās bilances uzlabojums 2,6 % apmērā no IKP 2011.–2013. gadā, kas krietni pārsniedz saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru ieteiktos vidējos fiskālos pasākumus 1,5 % apmērā no IKP 2010.–2013. gadā. Stabilitātes programmā apstiprināts vidējā termiņa budžeta mērķis (VTM) pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas – līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, kas līdz 2015. gadam būs gandrīz sasniegts ar strukturālo budžeta deficītu 0,2 % apmērā no IKP. VTM pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Paredzētais korekciju temps 2012.–2013. gadā strukturālā izteiksmē ir pietiekams progress VTM sasniegšanā, un valsts izdevumu pieauguma temps, ņemot vērā diskrecionārus pasākumus ieņēmumu palielināšanai, ir saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritēriju. Stabilitātes programmā prognozēts, ka valdības parāda attiecība sasniegs maksimumu 2013. gadā un pēc tam samazināsies. 2014. un 2015. gadā Spānijā būs pārejas laiks un stabilitātes programmā izklāstītie plāni nodrošinātu pietiekamu virzību, lai būtu iespējams izpildīt Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto parāda samazināšanas kritēriju. Deficīta un parāda korekciju tomēr apdraud ievērojami negatīvi riski. Norises makroekonomikā varētu izrādīties mazāk labvēlīgas, nekā gaidīts. Turklāt pasākumi laikposmā pēc 2013. gada nav pietiekami konkretizēti. Reģionālo valdību spēja ievērot budžetu (ko tās pēdējā laikā lielākoties nav spējušas), pašreizējo strukturālo pielāgojumu izraisīta paaugstināta ietekme uz ieņēmumiem, neskaidrības par to, kā nodokļu amnestija ietekmēs ieņēmumus, un iespējamas citas finansiālās glābšanas operācijas arī apdraud budžeta stratēģijas īstenošanu. Jebkāda šo finansiālās glābšanas pasākumu ietekme uz deficītu būtu vienreizējas dabas. Budžeta stabilitātes likuma nelokāma izpilde un stingru fiskālo pasākumu pieņemšana reģionālā līmenī mazinātu risku, ka reģionālā līmenī notiktu novirzīšanās no budžeta. Ņemot vērā Spānijas publisko finanšu decentralizēto raksturu, ļoti svarīgi ir izveidot stingru fiskālo un institucionālo satvaru. Padome atzinīgi vērtē Komisijas ieceri tuvākajās nedēļās sniegt rūpīgu izvērtējumu par to, kā tiek īstenots Padomes ieteikums par pārmērīga budžeta deficīta novēršanu, ņemot vērā arī paziņoto daudzgadu budžeta plānu 2013.–2014. gadam.