ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(2)

Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 119/2009 (3) ir noteikti sabiedrības veselības un dzīvnieku veselības nosacījumi un sertifikācijas prasības savvaļas zaķu dzimtas dzīvnieku, noteiktu savvaļas sauszemes zīdītāju un saimniecībās audzētu trušu gaļas ievešanai Savienībā un izveidots to trešo valstu un to daļu saraksts, no kurām šādu sūtījumu ievešana ir atļauta.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2019/1673

(2019. gada 23. jūlijs),

ar ko aizstāj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/788 par pilsoņu iniciatīvu I pielikumu

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 17. aprīļa Regulu (ES) 2019/788 par Eiropas pilsoņu iniciatīvu (1) un jo īpaši tās 23. pantu,

tā kā:

Lai atspoguļotu Lēmumā (ES) 2018/937 iekļautos noteikumus attiecībā uz parakstītāju minimālo skaitu, kas noteikts Regulas (ES) 2019/788 I pielikumā, ir lietderīgi aizstāt Regulas (ES) 2019/788 I pielikumu. Minētais grozījums būtu jāpiemēro no datuma, kurā Regula (ES) 2019/788 kļūst piemērojama, tas ir, 2020. gada 1. janvārī. Tomēr, ja Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības notiek pēc minētā datuma, grozījums kļūtu piemērojams pēc izstāšanās.

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2020. gada 1. janvāra vai no nākamās dienas pēc tam, kad saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. panta 3. punktu Līgumi vairs nav saistoši Apvienotajai Karalistei, atkarībā no tā, kura diena ir vēlāk.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
c)

alfabētiskā secībā iekļauj vai pievieno šādus ierakstus: Ķīmiskā viela CAS Nr. Einecs numurs KN kods (***) Kategorija (*) Lietojuma ierobežojums (**) “2-naftiloksietiķskābe 120-23-0 204-380-0 ex 2918 99 90 p b Acetohlors 34256-82-1 251-899-3 ex 2924 29 70 p b Asulāms 3337-71-1 2302-17-2 222-077-1 218-953-8 ex 2935 90 90 p b Hlorpikrīns 76-06-2 200-930-9 ex 2904 91 00 p b Difenilamīns 122-39-4 204-539-4 ex 2921 44 00 p b Flufenoksurons 101463-69-8 417-680-3 ex 2924 21 00 p sr Naleds 300-76-5 206-098-3 ex 2919 90 00 p b Propanils 709-98-8 211-914-6 ex 2924 29 70 p b Propargīts 2312-35-8 219-006-1 ex 2920 90 70 p b”;
(11)

Turklāt, ņemot vērā iespējamās smagās sociālekonomiskās sekas, ko varētu radīt pilnīga zvejas apturēšana, ir lietderīgi pasākumus vērst uz specializēto mencas zveju, piemēram, specializēto zveju ar grunts trali, ar ko tiek nozvejota lielākā daļa mencu no Baltijas jūras austrumdaļas krājuma 24., 25. un 26. apakšrajonā. Turpretī, ņemot vērā turpmāk minēto zvejas darbību nelielo nozīmi kopējā mencas nozveju apjomā un grūtības jauktu sugu zvejniecībā visus krājumus vienlaicīgi apzvejot maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā, ir lietderīgi no aizlieguma atbrīvot nenovēršamās piezvejas, kas gūtas zvejas darbībās, kur menca nav zvejas mērķsuga un kas 24., 25. un 26. apakšrajonā tiek veiktas ar aktīviem zvejas rīkiem, kuru linuma acs izmērs nepārsniedz 45 mm, vai ko veic kuģi, kuru garums ir mazāks nekā 12 metri un kuri ar pasīviem zvejas rīkiem zvejo 25.–26. apakšrajonā vai 24. apakšrajonā līdz sešu jūras jūdžu attālumā no krasta apgabalos, kur ūdens dziļums ir lielāks par 20 metriem, un – neatkarīgi no ūdens dziļuma – tālāk par sešām jūras jūdzēm no krasta. ICES lēš, ka pirmās minētās zvejas darbības nodrošina aptuveni 1,5 % no Baltijas jūras austrumdaļas mencas gada kopējiem izkrāvumiem. Otro minēto zvejas darbību gadījumā piezvejas izkrāvumu apjoms ir neliels, taču precīzs daudzums nav zināms. Tāpēc piezveja būtu jāierobežo līdz 10 % no katrā zvejas reisā gūtās nozvejas izkrāvumiem.
(6)

Turklāt pēc Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1152/2011 (4) obligātās pārskatīšanas Komisija pieņēma Deleģēto regulu (ES) 2018/772 (5), kurā cita starpā ir paredzēti noteikumi par dalībvalstu vai to daļu iedalīšanu kategorijās attiecībā uz to tiesībām piemērot profilaktiskus veselības aizsardzības pasākumus Echinococcus multilocularis infekcijas kontrolei suņiem. Ar Deleģēto regulu (ES) 2018/772 no 2018. gada 1. jūlija tika atcelta Deleģētā regula (ES) Nr. 1152/2011.
(10)

2019. gada 13. martā Komisija, pamatojoties uz Ziemeļjūras grupas dalībvalstu sniegto kopīgo ieteikumu, pieņēma Deleģēto regulu (ES) 2019/906 (4). Minētajā regulā ir noteiktas izmaiņas de minimis atbrīvojumos no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 (5) 15. panta 5. punkta c) apakšpunktā paredzētā izkraušanas pienākuma attiecībā uz merlangu un mencu (Gadus morhua), jo lielāki šo sugu nevēlamu nozveju daudzumi tiks pakļauti izkraušanas pienākumam un vairs netiks atbrīvoti no minētā pienākuma. Tādēļ attiecīgās KPN būtu jāgroza, lai atspoguļotu šīs izmaiņas, un tās būtu jāturpina noteikt atbilstoši FMSY . Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1224/2009 (6) 5. pantu dalībvalstīm jānodrošina izkraušanas pienākuma efektīva kontrole, tādējādi novēršot zvejas noslodzes palielināšanos uz attiecīgajiem krājumiem.
(2)

Eiropas Savienības un Kanādas noslēgtajā nolīgumā par vīna un stipro alkoholisko dzērienu tirdzniecību (3) (“nolīgums”), proti, tā 23. pantā, paredzēts, ka Kanādas izcelsmes vīnu, kura ražošanu uzrauga un kontrolē kāda no VI pielikumā minētajām kompetentajām iestādēm, var importēt saskaņā ar Savienības noteikumos paredzētajām vienkāršotajām sertifikācijas normām. Saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 26. pantu vīna ražotāji trešās valstīs var sagatavot un parakstīt sertifikācijas dokumentu, ja tie no šo trešo valstu kompetentajām struktūrām ir saņēmuši individuālu pilnvarojumu to darīt un šīs struktūras šos ražotājus pārbauda. Nolīguma 23. panta īstenošanas nolūkā Deleģētā regula (ES) 2018/273 būtu jāgroza, lai iekļautu noteikumu, kas attiecībā uz Kanādas izcelsmes vīnu importu Savienībā ļauj izmantot minētās regulas 26. pantā noteikto vienkāršoto procedūru.
(1)

2017. gada 29. martā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (“Apvienotā Karaliste”) uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza paziņojumu par nodomu no Savienības izstāties. No izstāšanās līguma spēkā stāšanās dienas vai – gadījumā, ja tāds netiks noslēgts, – pēc diviem gadiem no minētā paziņojuma Līgumi Apvienotajai Karalistei vairs nebūs piemērojami, ja vien Eiropadome, vienojoties ar Apvienoto Karalisti, vienprātīgi nenolems minēto periodu pagarināt. Apvienotā Karaliste kļūs par “trešo valsti”.
(4)

Darba programma tika izveidota ar Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/578 (3). Tā ietver tādu 17 elektronisku sistēmu sarakstu, kuras jāizstrādā Kodeksa piemērošanai, un to veic pašas dalībvalstis (ja sistēmas tiks pārvaldītas valstu līmenī – “valstu sistēmas”) vai to veic, dalībvalstīm un Komisijai cieši sadarbojoties (Savienības mēroga sistēmas, dažas no kurām ietver gan Savienības mēroga komponentus, gan valstu komponentus – “transeiropas sistēmas”).
(1)

Apvienotā Karaliste 2017. gada 29. martā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu iesniedza paziņojumu par tās nodomu izstāties no Savienības. Līgumi Apvienotajai Karalistei vairs nebūs piemērojami no izstāšanās līguma spēkā stāšanās dienas vai pretējā gadījumā no dienas, kad apritējuši divi gadi no paziņošanas par izstāšanos, ja vien Eiropadome, vienojusies ar Apvienoto Karalisti, vienprātīgi nenolems minēto laikposmu pagarināt.
(2)

Itālijas eksklāvs Šveices teritorijā – Campione d'Italia pašvaldības teritorija – un Itālijas teritoriālie Lugāno ezera ūdeņi būtu jāiekļauj Savienības muitas teritorijā, jo vēsturiskie iemesli, kas attaisnoja minēto teritoriju izslēgšanu, piemēram, to izolācija un nelabvēlīgs saimnieciskais stāvoklis, vairs nepastāv. To pašu iemeslu dēļ uz minētajām teritorijām būtu jāattiecina akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējā kārtība, vienlaikus turpinot tās izslēgt no kopējās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas. Lai nodrošinātu, ka šīs izmaiņas tiek piemērotas konsekventi, sākot no viena un tā paša brīža laikā, minēto teritoriju iekļaušanai Savienības muitas teritorijā būtu jāstājas spēkā 2020. gada 1. janvārī.
3)

VI pielikumā pilsētu attīstības fonda noteikumus un nosacījumus groza šādi: a) iedaļā “Valsts atbalsta ietekme” piekto daļu aizstāj ar šādu: “Atšķirīgo attieksmi (asimetriski riska dalīšanas nosacījumi) attiecībā uz fondu fondu, finanšu starpnieka ieguldījumu un līdzieguldītāju ieguldījumu fonda līmenī un projekta līmenī aizdevuma veidā, ja tāds ir, nosaka saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 43.a pantu un Regulas (ES) Nr. 651/2014 16. panta 8. punkta b) un c) apakšpunktu, kas sīkāk precizēts cenu noteikšanas politikā.”; b) iedaļā “Programmas ieguldījums finanšu instrumentā – summa un likme (sīkas ziņas par produktu)” pirmo daļu aizstāj ar šādu: “Faktiskā riska dalīšanas likme, programmas publiskā sektora ieguldījums, atšķirīgā attieksme un aizdevumu procentu likme ir pamatota uz priekšvērtējuma rezultātiem un nodrošina, ka galasaņēmēju ieguvumi ir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 651/2014 16. panta 8. punkta b) apakšpunktu.”; c) iedaļā “Aizdevumi un riska dalīšana finanšu starpnieka līmenī (interešu saskaņošana)” sesto ievilkumu aizstāj ar šādu: “riska dalīšanu ar finanšu starpnieku un citiem līdzieguldītājiem (fonda līmenī vai pilsētu attīstības projekta līmenī) veic proporcionāli programmas ieguldījumam, izņemot gadījumus, kad Regulas (ES) Nr. 1303/2013 37. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajā novērtējumā ir pierādīta, ka vajadzīga atšķirīga attieksme tādas asimetriskas riska dalīšanas veidā, kas izveidota starp līdzieguldītājiem. Šādi nosacījumi ir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 651/2014 16. panta 8. punkta b) un c) apakšpunktu, un tos ietver pušu noslēgtajā līdzieguldījuma nolīgumā. Šie nosacījumi neattiecas uz 1 %, ko finanšu starpnieks ieguldījis no saviem resursiem, kā minēts iepriekš, lai nodrošinātu interešu saskaņošanu.”; d) iedaļā “Tiesīgie finanšu starpnieki” sesto daļu aizstāj ar šādu: “Vadošā iestāde un fondu fonds, izvēloties finanšu starpniekus, ievēro Eiropas Savienības tiesību aktus. Finanšu starpnieku atlase ir atklāta, pārredzama, samērīga un nediskriminējoša, izvairoties no interešu konflikta. Finanšu starpnieku atlases mērķis ir izveidot atbilstošus riska dalīšanas nosacījumus atšķirīgas attieksmes gadījumā.”
4)

regulas 33. pantu groza šādi: a) panta 4. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “Atbalsts agromežsaimniecības sistēmām sedz ierīkošanas, reģenerācijas vai renovācijas izmaksas un ikgadēju piemaksu par hektāru.”; b) panta 5. punkta pirmās daļas ievadfrāzi aizstāj ar šādu: “Izņemot tad, ja atbalstu sniedz finanšu instrumentu veidā, atbalsts agromežsaimniecības sistēmām, kas saistīts ar ieguldījumu darbībām, sedz šādas attiecināmās izmaksas:”; c) panta 6. punktam pievieno šādu otro daļu: “Pirmo daļu nepiemēro atbalstam, kas tiek sniegts finanšu instrumentu veidā.”; d) panta 7. punktu aizstāj ar šādu: “7. Attiecināmas var būt šādas agromežsaimniecības sistēmas ierīkošanas, reģenerācijas vai renovācijas izmaksas: a) izmaksas par koku stādīšanu, tostarp izmaksas par stādāmo materiālu, stādīšanu, sējeņu glabāšanu un apstrādi ar vajadzīgajiem profilakses un aizsardzības līdzekļiem; b) izmaksas, kas rodas, pārveidojot esošo mežu vai citu kokaugiem klātu zemi, tostarp izmaksas par koku gāšanu, retināšanu un atzarošanu un aizsardzību pret ganību dzīvniekiem; c) citas izmaksas, kas ir tieši saistītas ar agromežsaimniecības sistēmas ierīkošanu, reģenerāciju vai renovāciju, piemēram, priekšizpētes, ierīkošanas plāna, augsnes pārbaudes, augsnes sagatavošanas un aizsardzības izmaksas; d) meža ganību, proti, noganīšanas, sistēmas laistīšanas un aizsarglīdzekļu izmaksas; e) izmaksas par vajadzīgo apstrādi, kas saistīta ar agromežsaimniecības sistēmas ierīkošanu, reģenerāciju vai renovāciju, tostarp laistīšanu un apgriešanu; f) izmaksas par stādījumu atjaunošanu pirmajā gadā pēc agromežsaimniecības sistēmas ierīkošanas, reģenerācijas vai renovācijas.”; e) panta 9. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu: “Dalībvalstis nosaka minimālo un maksimālo koku skaitu uz vienu hektāru, ņemot vērā šādus faktorus:”; f) panta 11. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “a) 80 % no attiecināmajām izmaksām par ieguldījumu darbībām un no ierīkošanas, reģenerācijas vai renovācijas izmaksām, kas minētas šā panta 5. un 7. punktā, un”;
“175.

STATE ORGANIZATION FOR BUILDINGS ( alias a) STATE ORGANIZATION OF BUILDING , b) DESIGN AND STUDIES SECTION , c) GENERAL ESTABLISHMENT OF BUILDINGS FOR CENTRAL REGION , d) GENERAL ESTABLISHMENT OF BUILDINGS FOR NORTHERN REGION , e) GENERAL ESTABLISHMENT OF BUILDINGS FOR SOUTHERN REGION ). Adreses: a) Museum Square, Karkh, Baghdad, Iraq ; b) Mosul, left side, near Al Hurya Bridge, P.O. Box 368, Baghdad, Iraq ; c) Karkh, Karadat Mariam, Baghdad, Iraq ; d) Maysan, Iraq .”;
2)

regulas 23. pantu aizstāj ar šādu: “23. pants Izsolītāja funkcijas 1. Izsolītājs veic šādas funkcijas: a) izsola katras tās dalībvalsts izsolāmo kvotu apjomu, kura to iecēlusi; b) saņem ieņēmumus no izsoles, kas pienākas katrai dalībvalstij, kura to iecēlusi; c) izmaksā ieņēmumus no izsoles, kas pienākas katrai dalībvalstij, kura to iecēlusi. 2. Katras tās dalībvalsts izsolītājs, kas izsola kvotas saskaņā ar 10. panta 5. punktu, saņem no izsolītajām kvotām gūtos ieņēmumus sevis norādītā bankas kontā, ko tas izraudzījies ne vēlāk kā līdz 2019. gada 1. oktobrim, lai saņemtu maksājumus, kas dalībvalstij pienākas saskaņā ar 10. panta 5. punktu. Izsolītājs nodrošina, ka šie izsoles ieņēmumi tiek iemaksāti kontā, ko Komisija tam paziņojusi Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 8. punkta nolūkā, vēlākais 15 dienas pēc tā mēneša beigām, kurā izsoles ieņēmumi gūti. Izsolītājs pirms izmaksāšanas var atskaitīt papildu maksas par ieņēmumu turēšanu un izmaksāšanu, ja par to iepriekš paziņots Komisijai un visām pārējām dalībvalstīm, norādot apjomu un iemeslu, kādēļ tā dalībvalsts iekasē šādas maksas.”;
“8.

Līdz 2025. gada 28. jūnijam nepieciešamā stabilā finansējuma koeficientus, kas piemēroti 428.r panta 1. punkta g) apakšpunktā, 428.s panta 1. punkta c) apakšpunktā un 428.v panta b) punktā minētajos darījumos, palielina attiecīgi no 0 % līdz 10 %, no 5 % līdz 15 % un no 10 % līdz 15 %, ja vien tiesību aktā, kas pieņemts, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, saskaņā ar šā panta 7. punktu, nav noteikts citādi.”;”
“b.

“monospektrālu attēlu sensori” un “multispektrālu attēlu sensori”, kas paredzēti lietošanai no attāluma un kam piemīt kāda no šīm īpašībām: 1. momentānais redzes leņķis (IFOV) ir mazāks par 200 μrad; vai 2. paredzēti ekspluatācijai viļņu garuma diapazonā virs 400 nm, kas nepārsniedz 30 000 nm, un tiem ir visas šādas īpašības: a. izejas attēla dati ir ciparu formātā; un b. ir jebkura šāda īpašība: 1. “lietojami kosmosā”, vai 2. paredzēti ekspluatācijai lidaparātos, izmantojot detektorus, izņemot silīcija detektorus, un ar IFOV, kas ir mazāka par 2,5 mrad; Piezīme: kontroli 6A002.b.1. pozīcijā neattiecina uz “monospektrālu attēlu sensoriem”, kuru maksimālā jutība ir viļņu garuma diapazonā, kas pārsniedz 300 nm, bet nepārsniedz 900 nm, un kuros ir iemontēts kāds no detektoriem vai “fokālās plaknes blokiem”, kas nav “lietojami kosmosā”: 1. lādiņsaistes matricas (CCD), kas nav konstruētas vai pārveidotas, lai panāktu ‘lādiņa pavairošanu’; vai 2. komplementārā metālu oksīdu pusvadītāju veida (CMOS) ierīces, kas nav konstruētas vai pārveidotas, lai panāktu ‘lādiņa pavairošanu’.
(14)

Lai izvairītos no nevajadzīga sloga radīšanas lauku saimniecībām un valsts pārvaldes iestādēm, būtu jānosaka robežlielumi. Lai pienācīgi analizētu Eiropas lauksaimniecības struktūru, statistikai būtu jāaptver 98 % no izmantotās lauksaimniecībā izmantojamās zemes un lauksaimniecības dzīvniekiem lauku saimniecībās. Dažās dalībvalstīs tas nozīmē, ka šajā regulā uzskaitītie robežlielumi ir pārāk augsti. Tomēr lauku saimniecības, kuras nesasniedz minētos robežlielumus, ir tik mazas, ka, lai novērtētu to struktūru un ietekmi uz ražošanu, pietiek reizi desmit gados veikt izlases veida datu vākšanu, kas ievērojami samazina izmaksas un slogu, taču joprojām ļauj izstrādāt efektīvus politikas pasākumus, ar ko atbalstīt un saglabāt mazas lauksaimniecības struktūras.
b)

administratīvas sadarbības pasākumi, piemēram, mērķsadarbība starp publiskām iestādēm, vietējām pašpārvaldēm, valstu publiskām struktūrām vai privāttiesību subjektiem, kam uzticēti sabiedrisko pakalpojumu uzdevumi, dalībvalstī vai tālākā reģionā, un attiecīgajām iestādēm vai struktūrām ĀKK valstī vai AZT, vai to reģionā, kā arī sadarbības pasākumi, iesaistot publiskā sektora ekspertus, kas nosūtīti no dalībvalstīm un to reģionālajām un vietējām iestādēm;
a)

Politikas nostādnes un procedūras attiecībā uz etalona vai etalonu grupas izstrādes darbību uzraudzību, tostarp attiecībā uz: i) informācijas tehnoloģiju sistēmām; ii) riska pārvaldību, kā arī to risku kartēšanu, kas varētu rasties un kas varētu ietekmēt izstrādātā etalona precizitāti, integritāti un reprezentativitāti vai izstrādes darbības nepārtrauktību, kopā ar attiecīgajiem riska mazināšanas pasākumiem; iii) Regulas (ES) 2016/1011 5. pantā aprakstītās un regulatīvajos tehniskajos standartos, kas pieņemti atbilstīgi Regulas (ES) 2016/1011 5. panta 5. punktam (1), sīkāk precizētās uzraudzības funkcijas uzbūvi, uzdevumiem un darbību, tostarp par uzraudzības funkciju atbildīgo personu iecelšanas, aizstāšanas vai atbrīvošanas no amata procedūrām; iv) Regulas (ES) 2016/1011 6. pantā aprakstītā kontroles regulējuma uzbūvi, uzdevumiem un darbību, tostarp par šo regulējumu atbildīgo personu iecelšanas, aizstāšanas vai atbrīvošanas no amata procedūrām; v) Regulas (ES) 2016/1011 7. pantā aprakstīto pārskatatbildības regulējumu, tostarp par šo regulējumu atbildīgo personu iecelšanas, aizstāšanas vai atbrīvošanas no amata procedūrām.
(34)

Lai ierobežotu iepirkšanu skaitu un lai saglabātu tirgus likviditāti attiecīgajiem finanšu instrumentiem, tīrvērtes dalībniekam, kurš nenorēķinās, tirdzniecības vietas dalībniekam, kurš nenorēķinās, vai, attiecīgā gadījumā, tirdzniecības partnerim, kurš nenorēķinās, būtu jāļauj piegādāt finanšu instrumentu CCP, saņēmējiem tirdzniecības vietas dalībniekiem vai saņēmējiem tirdzniecības partneriem, ar to dalībnieku starpniecību līdz brīdim, kurā tie ir informēti, ka iepirkšanas pārstāvis ir iecelts vai ir sākta izsole. No tā brīža minētajām pusēm vajadzētu spēt piedalīties finanšu instrumentu izsolē vai tos piegādāt iepirkšanas pārstāvim ar tā iepriekšēju apstiprinājumu, lai novērstu to, ka saņēmējs tīrvērtes dalībnieks, saņēmējs tirdzniecības vietas dalībnieks vai saņēmējs tirdzniecības partneris saņem finanšu instrumentu divreiz. Puses, kas ir iesaistītas iepirkšanas procedūrā, varētu arī ierobežot iepirkšanu skaitu, savstarpēji saskaņojot savu rīcību un par to informējot CVD, ja darījums ir daļa no darījumu virknes un var radīt atšķirīgas norēķinu instrukcijas.
(133)

Savienības ražošanas nozares rentabilitāte tika noteikta, tīro peļņu pirms nodokļa samaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma. Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares līdzīgā ražojuma pārdošanas apjomu rentabilitāte nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū samazinājās no 7,1 % līdz gandrīz nullei (0,8 %), kas atbilst kopējam sarukumam 88 % apmērā. Tas atbilst faktam, ka pārdošanas cenas samazinājās straujāk nekā ražošanas izmaksas. Tādējādi rentabilitāte visbūtiskāk samazinājās no 2013. gada līdz 2014. gadam, kad Savienības ražošanas nozarei radās zaudējumi – 1,2 % apmērā. Zaudējumi palielinājās 2015. gadā, sasniedzot – 4,0 %. Pārskatīšanas izmeklēšanas periodā rentabilitāte atkal pieauga un nedaudz pārsniedza pozitīvu līmeni. Šī pozitīvā tendence ir saistīta ar ražošanas apjoma, jaudas izmantojuma un ražīguma pieaugumu, kas veicināja to, ka samazinās ražošanas izmaksas par tonnu. Lai gan vidējās pārdošanas cenas saglabājās nemainīgas, tas palīdzēja uzlabot rentabilitāti laikposmā no 2015. gada līdz pārskatīšanas izmeklēšanas periodam. Visā attiecīgajā periodā rentabilitāte bija zemāka par 8 % no mērķa peļņas nozarē.
(1)

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 382. panta 4. punkta a) apakšpunktu darījumus starp [finanšu] iestādi, no vienas puses, un nefinanšu darījumu partneri, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 648/2012 (2) 2. panta 9. punktā, no otras puses, kuri nepārsniedz tīrvērtes slieksni, kas minēts Regulas (ES) Nr. 648/2012 10. panta 3. un 4. punktā, neiekļauj pašu kapitāla prasībās attiecībā uz kredītvērtības korekcijas (CVA) risku neatkarīgi no tā, vai šis nefinanšu darījumu partneris uzņēmējdarbību veic (t. i., ir nodibināts) Savienībā vai kādā trešā valstī.
(9)

Saskaņā ar noteikumiem par cukura nozares tirgu kopīgo organizāciju, kas bija spēkā līdz 2006. gadam, maksājumus veica cukura ražotāji, bet 60 % no šīm izmaksām tie atguva no cukurbiešu audzētājiem, maksājot zemāku cenu par cukurbietēm. Regulas (EK) Nr. 2038/1999 36. panta 2. punktā bija paredzēts, ka tad, ja noteiktās maksājumu summas bija mazākas par A vai B maksājumu maksimālo līmeni (t. i., attiecīgi 2 % vai 37,5 % no baltā cukura intervences cenas), cukura ražotājiem bija jāmaksā cukurbiešu pārdevējiem 60 % no starpības starp attiecīgā maksājuma maksimālo summu un faktiski iekasēto pamatmaksājuma vai B maksājuma summu.
(2)

No vienas puses, apmērs, ko var uzskatīt pat būtisku, ir atkarīgs no kredītsaistību kopsummas. No otras puses, finanšu iestādes mēdz ikvienu summu, kas mazāka par konkrētu apmēru, uzskatīt par nebūtisku neatkarīgi no tās attiecības pret kredītsaistību kopsummu. Tādēļ būtiskuma robežvērtībai būtu jāsastāv no divām komponentēm – absolūtās komponentes (summas absolūtā izteiksmē) un relatīvās komponentes (kavējuma summas procentuālās attiecības pret kredītsaistību kopsummu). Līdz ar to kavētās kredītsaistības būtu uzskatāmas par būtiskām, ja pārsniegts gan absolūtā summā izteiktais limits, gan procentuālā izteiksmē izteiktais limits.
(10)

Lai novērstu pārmērīgas kompensācijas risku, daļējā finansējuma vienotajai likmei būtu jābalstās uz tehniskiem un ekonomiskiem pētījumiem vai grāmatvedības dokumentiem, un tā būtu jānosaka katrai dzīvnieku un produktu kategorijai atbilstošā līmenī atkarībā no sugas un atkarībā no audzēšanas metodes (audzēšana standarta apstākļos, audzēšana brīvās turēšanas apstākļos, sertificēta audzēšana saskaņā ar valsts mēroga shēmu, sertificēta audzēšana saskaņā ar Label Rouge shēmu, audzēšana saskaņā ar aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (AĢIN) prasībām), un, visbeidzot, atkarībā no piegādes ķēdes garuma (gara piegādes ķēde to mājputnu audzētāju gadījumā, kuri kā produkciju piedāvā tikai dzīvus dzīvniekus; īsa piegādes ķēde to mājputnu audzētāju gadījumā, kuri audzē dzīvniekus un no tiem iegūst pārstrādes produktus).