Oficiālais Vēstnesis L 085 , 27/03/1997 Lpp. 0001 - 0005



Padomes Regula (EK) Nr. 550/97 (1997. gada 24. marts) par operācijām, kas saistītas ar HIV/AIDS, jaunattīstības valstīs EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 130.w pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], saskaņā ar Līguma 189.c pantā minēto kārtību [2], tā kā budžeta pārvaldes iestāde izlēma 1988. gada budžetā izveidot nodaļu, kas ir paredzēta, lai atbalstītu cīņu pret HIV/AIDS epidēmiju, un ar kuras palīdzību tā censtos veicināt novatoriskus pasākumus, kas papildina tos pasākumus, ko jau īsteno citos līmeņos; tā kā Komisija savā 1994. gada 7. janvāra paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par HIV/AIDS jaunattīstības valstīs iezīmēja politikas principus un stratēģiskās prioritātes, lai uzlabotu Kopienas un dalībvalstu darbības efektivitāti šajā jomā; tā kā HIV/AIDS vairs nav jaunas izplatības epidēmija, bet ir kļuvusi par pandēmiju, kas izplatījusies visā pasaulē un attīstās dažādos sociālos un politiskos kontekstos atkarībā no reģiona un/vai valsts, un tādēļ prasa pienācīgu strukturālu un multisektorālu reakciju, kas vairumā jaunattīstības valstu nav iespējama nepietiekamo finanšu un cilvēku resursu dēļ; tā kā Padome savā 1994. gada 6. maija rezolūcijā uzsvēra HIV/AIDS epidēmijas nopietnību un vajadzību palielināt centienus sniegt lielāku atbalstu jaunattīstības valstu stratēģijām valsts līmenī; tā kā Padomei kā prioritāras šim atbalstam ir stratēģijas, kuru mērķis ir efektīvāk novērst pārnešanu, pamatojoties uz izglītošanu, seksuālās un reproduktīvās veselības veicināšanu un asins pārliešanas drošību kopā ar stratēģijām, kas vērstas uz palīdzību HIV pozitīviem un slimiem cilvēkiem, jo īpaši stiprinot veselības aizsardzības sistēmas, kā arī apkarojot diskrimināciju un sociālo atstumtību; tā kā Eiropas Parlaments un EK un ĀKK Kopējā asambleja to attiecīgajās rezolūcijās 1986. gada 14. aprīlī un 1993. gada 15. februārī arī pasvītroja vajadzību vairāk pievērst uzmanību epidēmijas izplatības cēloņiem un faktoriem, piemēram, nabadzībai, kā arī HIV/AIDS ekonomiskās un sociālās sekas, jo īpaši ar pasākumiem, kuru nolūks ir uzlabot sieviešu stāvokli un palīdzēt vietējai sabiedrībai rūpēties par ģimenēm un personām, ko skārusi pandēmija; tā kā gan Eiropas parlaments, gan Padome ir aicinājusi Kopienu aktīvāk iesaistīties šajā jomā; tā kā to programmu efektivitāte, kas atbalsta valstu HIV/AIDS apkarošanas stratēģijas, ir atkarīga no uzlabotas koordinācijas gan Eiropas līmenī, gan ar citiem donoriem un ANO aģentūrām, jo īpaši UNAIDS, kā arī no elastīgu procedūru izmantošanas, kas ir izstrādātas, ievērojot attiecīgo partneru un darbību īpašo raksturu; tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes rezolūcijas aicina uz rīcību minētajā virzienā; tā kā sadarbībai HIV/AIDS jomā būtu jāizstrādā administratīvie noteikumi un kārtība; tā kā šajā regulā attiecībā uz laika posmu no 1997. līdz 1999. gadam ir iekļauta finanšu atsauces summa Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 1995. gada 6. marta Deklarācijas [3] 2. punkta nozīmē, tomēr neskarot budžeta pārvaldes iestādes pilnvaras, kas noteiktas Līgumā, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants 1. Kopiena īsteno programmu (turpmāk – "programma"), lai palīdzētu jaunattīstības valstīm mēģinājumos samazināt HIV/AIDS epidēmijas izplatīšanos un palīdzētu tām saistībā ar tās ietekmi uz veselību, kā arī sociālo un ekonomisko attīstību. Programma ir galvenokārt paredzēta visnabadzīgākajām un vismazāk attīstītajām valstīm, kā arī tai jaunattīstības valstu iedzīvotāju daļai, kas ir visnelabvēlīgākajā stāvoklī. Kopienas prioritāte ir šādu mērķu sasniegšana: a) samazināt HIV/AIDS pārnešanu, kā arī citu seksuāli vai perinatāli transmisīvo slimību izplatīšanos; b) atbalstīt veselības aizsardzības un sociālos dienestus, lai tie varētu tikt galā ar pieaugošajām prasībām saistībā ar epidēmijas izplatīšanos; c) palīdzēt valdībām un sabiedrībai novērtēt epidēmijas ietekmi uz dažādiem ekonomikas sektoriem un sociālajām grupām, kā arī izstrādāt un īstenot stratēģijas, lai ar to cīnītos; d) attīstīt epidēmijas un pasākumu ietekmes zinātnisku izpratni, lai uzlabotu to kvalitāti ārpus pamatpētījumiem; e) apkarot ar HIV/AIDS inficētu personu diskrimināciju, kā arī sociālo un ekonomisko atstumtību. 2. Lai sasniegtu 1. punktā minētos mērķus, Kopiena atbalsta virkni pasākumu, kuros ievēro šādus politikas pamatprincipus: a) tie ir pielāgoti riskam sakarā ar sociāli ekonomisko vidi, kā arī jūtīgu grupu vajadzībām, ko nosaka atsevišķa uzvedība un sociāli ekonomiskie un demogrāfiskie faktori; b) tie ir dzimumspecifiski; c) tie pamatojas uz indivīda tiesību ievērošanu un sociāli izglīto attiecīgās personas; d) tie palielina indivīdu un sabiedrības motivāciju un ļauj tai apzināties savu atbildību un kļūt pašpaļāvīgākai; e) tie ir integrēti veselības aizsardzības, izglītības un citās politikās; f) tie ir pielāgoti dažādajām epidēmijas attīstības stadijām; g) tie sekmē valdību politisku un finansiālu apņemšanos reaģēt uz HIV/AIDS. 2. pants Pasākumi, kas jāveic, lai sasniegtu 1. pantā minētos prioritāros mērķus, atbalsta stratēģijas, kas kopā ar saņēmējvalstīm ir izstrādātas starptautiskā, reģionālā un valsts līmenī un attiecībā uz katru mērķi ietver: 1) HIV/AIDS pārnešanas samazināšanu, kā arī citu seksuāli un perinatāli transmisīvu slimību izplatības samazināšanu: a) informējot un izglītojot par seksuālo un reproduktīvo veselību un tiesībām attiecībā uz reprodukciju; īpašu uzmanību pievēršot tam, lai pasākumus īpaši pielāgotu un darītu pieejamus mērķgrupām, jo īpaši cilvēkiem augsta riska vidē, kā arī sociāli un ekonomiski visvairāk neaizsargātām personām un sabiedrības daļām, jo īpaši sievietēm un jauniešiem. Šie pasākumi ietver arī dialogu ar reliģiskām kopienām; b) panākot lielāku efektivitāti, samazinot HIV un seksuāli transmisīvo slimību (STS) pārnešanu, cita starpā, veicinot labāku šo slimību skrīningu un ārstēšanas metodes; c) uzlabojot dažādu izsargāšanās līdzekļu un metožu pieejamību un lietošanu, ieskaitot asins pārliešanas un citu injekciju veidu drošību; d) sniedzot atbalstu, lai HIV/AIDS problēmai pievērstu uzmanību, veidojot attīstības politiku un stratēģijas; e) atbalstot pasākumus, kuru mērķis ir palielināt sieviešu lemšanas tiesības visos seksualitātes un reproduktīvās veselības jautājumos, lai ļautu tām veicināt plašu dažādu aizsardzības līdzekļu un metožu lietošanu pret inficēšanos ar HIV/STS, kā arī to pārnešanu, attiecīgi rīkoties un aizsargāt nedzimušo bērnu veselību, kā arī palielināt šo jautājumu apzināšanos un atbildību par tiem sabiedrībā, jo īpaši vīriešu vidū; 2) veselības aizsardzības un sociālo dienestu stiprināšanu, lai tie varētu tikt galā ar pieaugošajām prasībām saistībā ar izplatošos epidēmiju, a) stiprinot veselības aizsardzības dienestus, īpaši primāros veselības aizsardzības dienestus, veicot pasākumus, lai palielinātu valstu, reģionālās un vietējās iespējas izstrādāt profilaktiskus pasākumus un aprūpi, kā arī uzlabotu visneaizsargātāko personu piekļuves iespējas tiem; b) pētot veidus un līdzekļus, kā uzlabot ar HIV inficētu cilvēku piekļuvi ārstēšanai visnabadzīgākajās valstīs; šis pētījums būtu jāveic ciešā sadarbībā ar Apvienoto Nāciju aģentūrām, attiecīgajām nevalstiskajām organizācijām, farmaceitiskajām laboratorijām un Eiropas Savienības dalībvalstīm; c) palielinot iespējas attiecībā uz asins pārliešanas drošību un medicīnisko drošību slimnīcās; d) uzlabojot medicīnas un paramedicīnas personāla izglītību; e) uzlabojot epidemioloģiskās uzraudzības paziņošanas un statistikas sistēmas; 3) palīdzot valdībām un sabiedrībai novērtēt epidēmijas ietekmi uz dažādiem ekonomikas sektoriem un sociālajām grupām, kā arī izstrādāt un īstenot stratēģijas, lai ar to cīnītos: a) sniedzot tehnisku atbalstu, lai palīdzētu valdībām analizēt epidēmijas sociālo un ekonomisko ietekmi, kā arī attīstīt un ieviest piemērotas stratēģijas attiecīgajos sektoros; b) sniedzot tehnisku un finansiālu atbalstu, lai ļautu nevalstiskajām organizācijām (NVO) un vietējai sabiedrībai optimizēt tās ieguldījumu profilaksē un aprūpē, jo īpaši, palīdzot radīt struktūras, kuru mērķis ir palielināt rīcības efektivitāti un veicināt visu iesaistīto personu informēšanu, sadarbību un koordināciju to starpā; c) sekmējot vietējās sabiedrības piedalīšanos vietējā mēroga informācijas stratēģiju un seksuālās izglītības programmu izstrādāšanā un finansēšanā; 4) attīstot epidēmijas un pasākumu ietekmes zinātnisko izpratni, lai uzlabotu tās kvalitāti ārpus pamatpētījumiem: a) attīstot zinātnisku izglītību, labāk uzraugot programmas, kas balstās uz attiecīgajiem indikatoriem, kā arī veicinot praktiskus medicīniskos, socioloģiskos un antropoloģiskos pētījumus; b) atbalstot informācijas apmaiņu par iegūto pieredzi; 5) apkarojot ar HIV/AIDS inficēto personu diskrimināciju, kā arī sociālo un ekonomisko atstumtību: a) veicinot indivīda tiesību, jo īpaši reproduktīvo tiesību ievērošanu; b) sekmējot nediskrimināciju un cīnoties pret aizspriedumiem, kas izveidojušies pret cilvēkiem, kas ir inficējušies ar vīrusu, jo īpaši ar sabiedrības informatīvo kampaņu palīdzību un attiecīga juridiskā pamata izveidi. 3. pants Sadarbības aģenti finanšu palīdzības saņemšanai saskaņā ar šo regulu ir: - valsts, reģionālās un vietējās pārvaldes departamenti un aģentūras, - vietējās varas iestādes un citas decentralizētas organizācijas, ieskaitot tradicionālās sociālās struktūras, - reģionālas un starptautiskas organizācijas, - izpētes institūti un universitātes, - vietējā sabiedrība un privātais sektors, ieskaitot NVO, sieviešu organizācijas un grupas, kā arī iedzīvotāju apvienības, kas varētu dot savu ieguldījumu 2. pantā aprakstīto ar HIV/AIDS saistīto prioritāro stratēģiju izstrādē, ieviešanā un uzraudzībā. 4. pants 1. Darbībās, kas minētas 2. pantā, izmantojamie līdzekļi ir pētījumi, tehniskā palīdzība, mācības vai citi pakalpojumi, piegādes un darbs, kā arī audits, novērtēšana un uzraudzība. Prioritāte ir valsts spēju palielināšanai, jo īpaši, izglītojot ar nolūku panākt tās ilgtermiņa dzīvotspēju. 2. Kopienas finansējums var segt gan kapitālieguldījumus, izņemot ēku pirkšanu, jo projektam, ciktāl iespējams, jābūt vidēja termiņa, gan kārtējos izdevumus (ieskaitot administratīvos izdevumus, apkalpes un uzturēšanas izdevumus). 3. Katrā sadarbības operācijā tiek gaidīts ieguldījums no 3. pantā minētajiem partneriem. Partneru ieguldījumu lūdz atbilstīgi to līdzekļiem un attiecīgās operācijas raksturam. 4. Var meklēt kopīgas finansēšanas iespējas ar citiem līdzekļu sniedzējiem un jo īpaši ar dalībvalstīm. 5. Veic vajadzīgos pasākumus, lai uzsvērtu, ka piedāvātā palīdzība ir Kopienas pasākums, saskaņā ar šo regulu. 6. Lai panāktu Līgumā minēto konsekvenci un komplementaritāti, kā arī garantētu visu šo darbību vislielāko efektivitāti, Komisija var uzņemties visus vajadzīgos koordinācijas pasākumus, ieskaitot jo īpaši: a) sistemātiskas informācijas apmaiņas un analīzes sistēmas izveidi par finansētajām operācijām un par tām, ko Kopiena un dalībvalstis piedāvā finansēt; b) operāciju īstenošanas koordināciju uz vietas, Komisijas pārstāvjiem un dalībvalstu pārstāvjiem saņēmējvalstī regulāri tiekoties un apmainoties ar informāciju. 7. Lai panāktu iespējami lielāko iespaidu pasaulē un attiecīgajā valstī, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm uzņemas vajadzīgo iniciatīvu, lai nodrošinātu koordināciju un ciešu sadarbību ar saņēmējvalstīm, finansējuma sniedzējiem un citām iesaistītām starptautiskām aģentūrām, jo īpaši tām, kas ir Apvienoto Nāciju sistēmas sastāvdaļa, precīzāk – UNAIDS. 5. pants Kopienas finansējuma forma saskaņā ar šo regulu ir dotācijas. 6. pants Šīs programmas īstenošanai paredzētā finanšu atsauces summa laika posmam no 1997. gada līdz 1999. gadam ir 45 miljoni ekiju. Gada asignējumus apstiprina budžeta pārvaldes iestāde saskaņā ar finanšu perspektīvu. 7. pants 1. Komisija ir atbildīga par šīs regulas aptverto operāciju novērtēšanu, lemšanu par tām un to vadību saskaņā ar spēkā esošajām budžeta un citām procedūrām, jo īpaši tām, kas noteiktas Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam. 2. Lēmumus attiecībā uz tādu dotāciju piešķiršanu, kas pārsniedz 2 miljonus ekiju, atsevišķām operācijām, ko finansē atbilstīgi šai regulai, pieņem saskaņā ar 8. pantā izklāstīto kārtību. Komisija īsi informē 8. pantā minēto komiteju par lēmumiem attiecībā uz finansēšanu, ko tā gatavojas pieņemt attiecībā uz projektiem un programmām, kuru vērtība ir mazāka nekā 2 miljoni ekiju. Šo informāciju dara pieejamu ne vēlāk kā vienu nedēļu pirms lēmuma pieņemšanas. 3. Komisijai, neievērojot 8. pantā minētās komitejas atzinumu, ir tiesības apstiprināt visas papildu saistības, kas vajadzīgas, lai segtu gaidāmo vai faktisko izdevumu pārsniegumus saistībā ar operācijām, ja pārsniegums vai papildu prasības ir mazākas vai vienādas ar 20 % no sākotnējām finansēšanas lēmumā noteiktajām saistībām. 4. Visos finanšu nolīgumos vai līgumos, kas noslēgti saskaņā ar šo regulu, paredz, ka Komisija un Revīzijas tiesa veic pārbaudes uz vietas saskaņā ar parasto kārtību, ko Komisija ir izstrādājusi atbilstīgi spēkā esošajiem noteikumiem, jo īpaši tiem, kas paredzēti Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas kopienu vispārējam budžetam. 5. Ja operācijas veic saskaņā ar finanšu nolīgumiem starp Kopienu un saņēmējvalstīm, šajos nolīgumos paredz, ka Kopiena nesedz nodokļu, nodevu un citus maksājumus. 6. Dalība konkursos un līgumu slēgšana ar vienlīdzīgiem noteikumiem tiek piedāvāta visām fiziskām un juridiskām personām dalībvalstīs un saņēmējvalstīs. To var paplašināt, ietverot citas jaunattīstības valstis un pienācīgi pamatotos gadījumos arī citas trešās valstis. 7. Piegādā dalībvalstis, saņēmējvalstis vai citas jaunattīstības valstis. Pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos piegādes var būt no citām valstīm. 8. Īpašu uzmanību pievērš: - izmaksu lietderības nodrošināšanai izstrādātajos projektos, - skaidrai mērķu, kā arī sasniegumu indikatoru definīcijai un uzraudzībai visos projektos. 9. Palīdzība, ko sniedz atbilstīgi šai regulai, papildina un pastiprina palīdzību, ko sniedz atbilstīgi citiem sadarbības un attīstības instrumentiem. 8. pants 1. Komisijai palīdz pēc ģeogrāfiskiem principiem izveidota komiteja, kas ir kompetenta attīstības jomā. 2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atbilstīgi jautājuma steidzamībai, komiteja sniedz savu atzinumu par projektu. Atzinumu sniedz, lemjot ar balsu vairākumu, kā Līguma 148. panta 2. punktā noteikts attiecībā uz lēmumiem, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē tā, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu. Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par paredzētajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja trīs mēnešos pēc tam, kad Komisija iesniegusi jautājumu izskatīšanai Padomē, tā nav pieņēmusi lēmumu, ierosinātos pasākumus paredz Komisija. 9. pants Vienu reizi gadā kopējā komiteju sanāksmē, kas minēta 8. panta 1. punktā, pēc Komisijas pārstāvja pārskata sniegšanas notiek viedokļu apmaiņa par to operāciju vispārējām vadlīnijām, ko veiks nākošajā gadā. 10. pants 1. Pēc katra budžeta gada Komisija iesniedz ikgadēju ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kurā apkopo operācijas, kas finansētas attiecīgajā gadā, un novērtē šīs regulas īstenošanu minētajā laika posmā. Apkopojumā jo īpaši sniedz informāciju par tiem, ar ko ir noslēgti līgumi. 2. Komisija regulāri novērtē Kopienas finansētās operācijas, lai noteiktu, vai to mērķi ir sasniegti, un norādītu vadlīnijas nākotnes operāciju efektivitātes uzlabošanai. Komisija iesniedz 8. pantā minētajai komitejai izdarīto novērtējumu apkopojumu, ko vajadzības gadījumā komiteja var izskatīt. Novērtējuma ziņojumus dara pieejamus visām dalībvalstīm, kas to lūdz. 3. Komisija vēlākais vienu mēnesi pēc lēmuma pieņemšanas informē dalībvalstis par apstiprinātajām operācijām un projektiem, norādot to izmaksas un raksturu, saņēmējvalsti un partnerus. 11. pants Trīs gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispārēju to operāciju novērtējumu, kas ir finansētas saskaņā ar šo regulu, kopā ar ieteikumiem attiecībā uz šīs regulas nākotni un, ja vajadzīgs, priekšlikumiem tās grozīšanai. 12. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1997. gada 24. martā Padomes vārdā — priekšsēdētājs H. Van Mierlo [1] OV C 252, 28.9.1995., 4. lpp. [2] Eiropas Parlamenta 1996. gada 9. maija Atzinums (OV C 152, 27.5.1996., 44. lpp.), Padomes 1996. gada 27. jūnija Kopējā nostāja (OV C 264, 11.9.1996., 21. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 12. novembra Lēmums (OV C 362, 2.12.1996., 43. lpp.). [3] OV C 102, 4.4.1996., 4. lpp. --------------------------------------------------