Oficiālais Vēstnesis L 185 , 15/07/2002 Lpp. 0001 - 0078



Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (2002. gada 7. marts), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2000/7 par eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām (ECB/2002/2) (2002/553/EK) EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas Līgumu (še turpmāk "Līgums"), un jo īpaši 105. panta 2. punkta pirmo ievilkumu, ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtu (še turpmāk "Statūti") 12. panta 1. punktu un 14. panta 3. punktu saistībā ar 3. panta 1. punkta, 18. panta 2. punkta pirmo ievilkumu un 20. panta pirmo daļu, tā kā: (1) Vienotas monetārās politikas īstenošanai ir jādefinē instrumenti un procedūras, ko izmanto eurosistēma, kuru veido to dalībvalstu centrālās bankas (VCB), kas saskaņā ar Līgumu ieviesušas euro (še turpmāk sauktas "iesaistītās dalībvalstis"), un Eiropas Centrālā banka (ECB), lai visās iesaistītajās dalībvalstīs šādu politiku īstenotu vienoti. (2) Pienācīgi ir jāņem vērā vienotās monetārās politikas definēšanas un īstenošanas turpmākā attīstība. (3) ECB ir tiesības izstrādāt vajadzīgās pamatnostādnes, nosakot instrumentus un procedūras, kuri piemērojami vienotās monetārās politikas īstenošanai, un VCB pienākums ir rīkoties saskaņā ar šādām pamatnostādnēm. (4) Saskaņā ar Statūtu 12. panta 1. punktu un 14. panta 3. punktu, ECB pamatnostādnes ir neatņemama Kopienas tiesību sastāvdaļa, IR PIEŅĒMUSI ŠO PAMATNOSTĀDNI. 1. pants Vienotās monetārās politikas īstenošanas principi, instrumenti, procedūras un kritēriji Šīs pamatnostādnes pielikums (Vienotā monetārā politika Ekonomikas un monetārajā savienībā — vispārējā dokumentācija par eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām) aizstāj 2000. gada 31. augusta Pamatnostādnes ECB/2000/7 par eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām [1] I pielikumu (Vienotā monetārā politika trešajā posmā — vispārējā dokumentācija par eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām). 2. pants Pārbaude Vēlākais 2002. gada 25. aprīlī VCB pārsūta ECB sīku pārskatu par dokumentiem un līdzekļiem, ar kuru palīdzību tās plāno panākt atbilstību šai pamatnostādnei. 3. pants Nobeiguma noteikumi 1. Šī pamatnostādne ir adresēta iesaistīto dalībvalstu valstu centrālajām bankām. 2. Šī pamatnostādne stājas spēkā 2002. gada 7. jūlijā. 3. Šo pamatnostādni publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Frankfurtē pie Mainas, 2002. gada 7. martā ECB padomes vārdā — priekšsēdētājs Willem F. Duisenberg [1] OV L 310, 11.12.2000., 1. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS EUROZONAS VIENOTĀ MONETĀRĀ POLITIKA Vispārējā dokumentācija par eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām 2002. gada aprīlis SATURS Ievads 1. Monetārās politikas pārskats 1.1. Eiropas Centrālo banku sistēma 1.2. Eurosistēmas mērķi 1.3. Eurosistēmas monetārās politikas instrumenti 1.3.1. Atklātā tirgus operācijas 1.3.2. Pastāvīgie mehānismi 1.3.3. Obligātās rezerves 1.4. Darījumu partneri 1.5. Pakārtotie aktīvi 1.6. Monetārās politikas principu grozījumi 2. Tiesīgie darījumu partneri 2.1. Vispārīgie atbilstības kritēriji 2.2. Darījumu partneru atlase ātrajām izsolēm un divpusējām operācijām 2.3. Sankcijas gadījumā, kad darījumu partneri nepilda saistības 2.4. Piekļuves pārtraukšana vai liegšana piesardzības apsvērumu dēļ 3. Atklātā tirgus operācijas 3.1. Reversie darījumi 3.1.1. Vispārīgi apsvērumi 3.1.2. Galvenās refinansēšanas operācijas 3.1.3. Ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas 3.1.4. Precizējošās reversās operācijas 3.1.5. Strukturālās reversās operācijas 3.2. Tiešie darījumi 3.3. ECB parāda vērtspapīru emitēšana 3.4. Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi 3.5. Termiņnoguldījumu pieņemšana 4. Pastāvīgie mehānismi 4.1. Rezerves kreditēšanas mehānisms 4.2. Noguldījumu mehānisms 5. Procedūras 5.1. Izsoles procedūras 5.1.1. Vispārīgi apsvērumi 5.1.2. Izsoles operāciju kalendārs 5.1.3. Izsoles procedūru izziņošana 5.1.4. Darījumu partneru izsoles piedāvājumu sagatavošana un iesniegšana 5.1.5. Izsoles lēmuma pieņemšanas procedūras 5.1.6. Izsoles rezultātu paziņošana 5.2. Divpusējo darbību procedūras 5.3. Norēķinu procedūras 5.3.1. Vispārīgi apsvērumi 5.3.2. Atklātā tirgus operāciju veikšana 5.3.3. Procedūras dienas beigās 6. Atbilstīgie aktīvi 6.1. Vispārīgi apsvērumi 6.2. Pirmā līmeņa aktīvi 6.3. Otrā līmeņa aktīvi 6.4. Riska kontroles pasākumi 6.4.1. Sākotnējās drošības iemaksas 6.4.2. Riska kontroles pasākumi pirmā līmeņa aktīviem 6.4.3. Riska kontroles pasākumi otrā līmeņa aktīviem 6.5. Pakārtoto aktīvu novērtēšanas principi 6.6. Atbilstīgo aktīvu pārrobežu izmantošana 6.6.1. Centrālās korespondentbankas modelis 6.6.2. Pārrobežu saiknes 7. Obligātās rezerves 7.1. Vispārīgi apsvērumi 7.2. Iestādes, uz kurām attiecas obligātās rezerves 7.3. Obligāto rezervju noteikšana 7.4. Rezervju krājumu uzturēšana 7.5. Pārskata sniegšana par rezervju bāzi un tās pārbaude 7.6. Obligāto rezervju saistību nepildīšana 1.Monetārās politikas operāciju un procedūru piemēri 2.Glosārijs 3.Darījumu partneru atlase ārvalstu valūtas intervences operācijām un ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumiem monetārās politikas mērķiem 4.Ziņošanas sistēma Eiropas Centrālās bankas naudas un banku darbības statistikai 5. Eurosistēmas tīmekļa vietnes 6. Procedūras un sankcijas, ko piemēro darījumu partneru saistību nepildīšanas gadījumā 1. Standarta izsoļu darbības posmu parastā secība 2. Ātro izsoļu darbības posmu parastā secība 3. Centrālās korespondentbankas modelis 4. Vērtspapīru norēķinu sistēmu savstarpējās saiknes 1. Eurosistēmas monetārās politikas operācijas 2. Parastās tirdzniecības dienas attiecībā uz galvenajām un ilgāka termiņa refinansēšanas operācijām 3. Parastās norēķinu dienas eurosistēmas atklātā tirgus operācijām 4. Eurosistēmas monetārās politikas darbībām atbilstīgi aktīvi 1. ECB parāda vērtspapīru emitēšana 2. Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi 3. Izsoles procedūru īstenošanas posmi 4. Izsoles lēmuma pieņemšana nemainīgas procentu likmes izsolē 5. Izsoles lēmuma pieņemšana mainīgas procentu likmes izsolē euro 6. Mainīgas likmes ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu pasūtījumu piešķiršana 7. Riska kontroles pasākumi 8. Novērtējuma diskontu līmeņi, ko piemēro atbilstīgiem pirmā līmeņa aktīviem 9. Sākotnējo drošības iemaksu un novērtējuma diskontu aprēķināšana 10. Novērtējuma diskontu līmeņi, ko piemēro atbilstīgiem otrā līmeņa aktīviem 11. Rezervju bāze un rezervju rādītāji 12. Obligāto rezervju krājumu atlīdzības aprēķināšana Saīsinājumi CKBM | Centrālās korespondentbankas modelis | CET | Centrāleiropas laiks | KI | Kredītiestādes | CVD | Centrālais vērtspapīru depozitārijs | PPM | Piegāde pret maksājumu | EK | Eiropas Kopiena | ECB | Eiropas Centrālā banka | EEZ | Eiropas Ekonomikas zona | EEK | Eiropas Ekonomikas kopiena | ECB MM | Eiropas Centrālās bankas maksājumu mehānisms | ECBS | Eiropas Centrālo banku sistēma | ES | Eiropas Savienība | FOP | Bez maksas | FRN | Mainīgas likmes vērtspapīrs | IDC | Diennakts kredīts | ISIN | Starptautiskais vērtspapīru identificēšanas numurs | MFI | Monetārā finanšu iestāde | NTF | Naudas tirgus fonds | NTV | Naudas tirgus vērtspapīri | MS | Monetārā savienība | MUMS | Monetārās savienības dalībvalstis | VCB | Valsts centrālā banka | RoW | Pārējā pasaule | RTGS | Reālā laika bruto norēķini | VNS | Vērtspapīru norēķinu sistēma | STRIP | Atsevišķa procentu likmes un pamatsummas tirdzniecība | TARGET | Eiropas automatizētā reālā laika bruto norēķinu sistēma | VKIU | Vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmums | Ievads Šis dokuments definē eurosistēmas [1] noteiktus vienotas monetārās politikas darbības principus eurozonā. Šis dokuments kā daļa no eurosistēmas tiesiskā pamata monetārās politikas instrumentiem un procedūrām ir "vispārējā dokumentācija" par eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām un ir paredzēts tam, lai darījumu partneriem tiktu sniegta informācija, kas tiem ir vajadzīga saistībā ar eurosistēmas monetāro politiku. Vispārējā dokumentācija pati par sevi nepiešķir tiesības un, vēl jo vairāk, neuzliek pienākumus darījumu partneriem. Eurosistēmas un tās darījumu partneru tiesiskās attiecības nosaka attiecīgi līguma vai reglamentējoši noteikumi. Šim dokumentam ir septiņas nodaļas. Pārskats par eurosistēmas monetārās politikas darbības principiem sniegts 1. nodaļā. Turpmāk 2. nodaļā ir precizēti eurosistēmas monetārās politikas operācijās iesaistīto darījumu partneru atbilstības kritēriji. Atklātā tirgus operācijas aprakstītas 3. nodaļā, bet pastāvīgie mehānismi, kas ir pieejami darījumu partneriem — 4. nodaļā. Procedūras, kas tiek piemērotas monetārās politikas operāciju veikšanā precizētas 5. nodaļā. Monetārās politikas operācijām paredzēto pakārtoto aktīvu atbilstības kritēriji ir definēti 6. nodaļā. Eurosistēmas obligāto rezervju sistēma raksturota 7. nodaļā. Dokumenta pielikumi sniedz monetārās politikas operāciju piemērus, glosāriju, kritērijus darījumu partneru atlasei eurosistēmas ārvalstu valūtas intervences operācijām, raksturo sistēmu, pēc kuras tiek vākta informācija Eiropas Centrālās bankas naudas un banku darbības statistikai, sniedz eurosistēmas interneta adrešu sarakstu, apraksta procedūras un sankcijas, ko piemēro gadījumā, kad darījumu partneri neievēro saistības. 1. NODAĻA 1. MONETĀRĀS POLITIKAS PĀRSKATS 1.1. Eiropas Centrālo banku sistēma Eiropas Centrālo banku sistēmu (ECBS) veido Eiropas Centrālā banka (ECB) un Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu [2] centrālās bankas. ECBS veic darbības saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu (Līgums) un saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtiem (ECBS statūti). ECBS pārvalda ECB lēmējinstances. Šajā sakarā ECB padome atbild par monetārās politikas formulēšanu, bet valde ir pilnvarota īstenot monetāro politiku saskaņā ar padomes pieņemtajiem lēmumiem un pamatnostādnēm. Ciktāl uzskata, ka tas ir iespējami un atbilstīgi, un nolūkā nodrošināt darbības efektivitāti, ECB vēršas pie valstu centrālajām bankām [3], lai tiktu veiktas darbības, kas ir daļa no eurosistēmas uzdevumiem. Eurosistēmas monetārās politikas operācijas tiek veiktas ar vienādiem noteikumiem visās dalībvalstīs [4]. 1.2. Eurosistēmas mērķi Eurosistēmas galvenais mērķis ir saglabāt cenu stabilitāti, kā definēts Līguma 105. pantā. Neskarot tās galveno mērķi — cenu stabilitāti, eurosistēma atbalsta Eiropas Kopienas vispārējās ekonomikas politikas. Īstenojot šos mērķus, eurosistēmai jādarbojas saskaņā ar principu, kas paredz atvērta tirgus ekonomiku, kurā valda brīva konkurence un efektīva resursu sadale. 1.3. Eurosistēmas monetārās politikas instrumenti Lai sasniegtu tās mērķus, eurosistēmas rīcībā ir virkne monetārās politikas instrumentu; eurosistēma īsteno atklātā tirgus operācijas, piedāvā pastāvīgos mehānismus un uzdod kredītiestādēm par pienākumu izveidot obligātās rezerves eurosistēmas kontos. 1.3.1. Atklātā tirgus operācijas Atklātā tirgus operācijām ir svarīga loma eurosistēmas monetārajā politikā, lai koordinētu procentu likmes, pārvaldītu banku likviditāti tirgū un informētu par monetārās politikas kursu. Eurosistēmai ir pieejami pieci instrumentu veidi atklātā tirgus operāciju vadīšanai. Nozīmīgākais instruments ir reversie darījumi (atpirkšanas līgumu vai nodrošinātu aizņēmumu veidā). Eurosistēma var izmantot arī tiešos darījumus, parāda vērtspapīru emitēšanu, ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumus un termiņnoguldījumu pieņemšanu. Atklātā tirgus operācijas veic pēc ECB iniciatīvas, ECB arī pieņem lēmumu par izmantojamo instrumentu izvēli un nosaka to izmantošanas noteikumus. Šīs operācijas var veikt, izmantojot standarta izsoles, ātrās izsoles vai divpusējās procedūras [5]. Pēc to mērķiem, biežuma un procedūrām eurosistēmas atklātā tirgus operācijas var iedalīt šādās četrās kategorijās (skatīt arī 1. tabulu): - galvenās refinansēšanas operācijas ir regulāri, likviditāti nodrošinoši reversi iknedēļas darījumi ar termiņu līdz divām nedēļām. Šīs operācijas veic valstu centrālās bankas, izmantojot standarta izsoles. Galvenās refinansēšanas operācijas ir izšķiroši nozīmīgas eurosistēmas atklātā tirgus operāciju mērķu sasniegšanai un ir galvenais finanšu sektora refinansēšanas veids, - ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas ir likviditāti nodrošinoši reversi ikmēneša darījumi ar termiņu līdz trim mēnešiem. Šo operāciju mērķis ir nodrošināt darījumu partneriem papildu ilgāka termiņa refinansēšanu, un tās veic valstu centrālās bankas, izmantojot standarta izsoli. Parasti šo operāciju mērķis nav signāli tirgum, un tādējādi eurosistēma parasti tās īsteno, paturot tai piedāvātās likmes, - precizējošās operācijas veic uz ad hoc pamata ar mērķi vadīt likviditāti un procentu likmes, jo īpaši, lai mazinātu ietekmi uz procentu likmēm, ko izraisa negaidītas likviditātes svārstības tirgū. Precizējošās operācijas galvenokārt veic kā reversus darījumus, taču tās var veikt arī kā tiešus darījumus, ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumus un termiņnoguldījumu pieņemšanu. Instrumentus un procedūras, ko piemēro, īstenojot precizējošās operācijas, pielāgo darījumu veidiem un konkrētiem operāciju mērķiem. Precizējošās operācijas parasti veic valstu centrālās bankas, izmantojot ātrās izsoles vai divpusējās procedūras. ECB padome lemj, vai precizējošās operācijas ārkārtas gadījumos var veikt pati ECB, - turklāt, eurosistēma var veikt strukturālas operācijas, emitējot parāda vērtspapīrus, veicot reversus darījumus un tiešus darījumus. Šīs operācijas veic tad, ja ECB vēlas koriģēt eurosistēmas strukturālo pozīciju attiecībā pret finanšu sektoru (regulāri vai neregulāri). Strukturālās operācijas, ko veic reversu darījumu un parāda vērtspapīru emitēšanas formā, īsteno valstu bankas ar standarta izsoļu palīdzību. Strukturālās operācijas, ko veic tiešu darījumu veidā, veic ar divpusējo procedūru palīdzību. 1.3.2. Pastāvīgie mehānismi Pastāvīgo mehānismu mērķis ir nodrošināt un absorbēt likviditāti tirgū, norādīt uz monetārās politikas vispārējo virzību un noteikt diennakts tirgus procentu likmes. Atbilstīgajiem darījumu partneriem pēc pašu iniciatīvas ir pieejami divi pastāvīgie mehānismi ar noteikumu, ka tiek ievēroti daži ar darbības jomu saistīti piekļuves nosacījumi (skatīt arī 1. tabulu): - darījumu partneri var izmantot rezerves kreditēšanas mehānismu, lai no valstu centrālajām bankām uz diennakti saņemtu likvīdus pret atbilstīgiem aktīviem. Parasti nav nekādu kredīta limitu vai citu ierobežojumu, kas regulētu darījumu partneru piekļuvi šim mehānismam. Rezerves kreditēšanas mehānisma procentu likme parasti ir maksimālā diennakts tirgus procenta likme, - darījumu partneri var izmantot noguldījumu mehānismu diennakts noguldījumiem valstu centrālajās bankās. Parasti nav ne noguldījuma limita, ne citu ierobežojumu, kas regulētu darījumu partneru piekļuvi mehānismam. Noguldījumu mehānisma procentu likme parasti ir minimālā diennakts tirgus procentu likme. Pastāvīgos mehānismus decentralizēti pārvalda valstu centrālās bankas. 1.3.3. Obligātās rezerves Eurosistēmas obligāto rezervju sistēma attiecas uz eurozonas kredītiestādēm, un tās mērķis galvenokārt ir naudas tirgus procentu likmju stabilizēšana un strukturāla likviditātes deficīta radīšana (vai palielināšana). Obligāto rezervju apjoms katrai iestādei ir noteikts atbilstoši tās bilances elementiem. Lai stabilizētu procentu likmes, eurosistēmas obligāto rezervju sistēma pieļauj, ka attiecīgās iestādes izveido savas rezerves caurmērā. To, kā ievērotas rezervju prasības, pārbauda, pamatojoties uz iestādes vidējiem dienas rezervju krājumiem viena mēneša laikā. Obligātās rezerves, ko izveidojusi kredītiestāde, atlīdzina pēc eurosistēmas galveno refinansēšanas darbību likmes. 1.4. Darījumu partneri Eurosistēmas monetārās politikas principi ir formulēti tā, lai nodrošinātu plaša darījumu partneru loka dalību. Iestādes, uz kurām attiecas obligāto rezervju izveidošanas prasības saskaņā ar ECBS statūtu 19. panta 1. punktu, var izmantot pastāvīgos mehānismus un piedalīties atklātā tirgus operācijās, izmantojot standarta izsoles. Eurosistēma var atlasīt ierobežotu skaitu darījumu partneru dalībai precizējošās operācijās. Tiešajos darījumos darījumu partneru loks a priori netiek ierobežots. Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumos, ko veic monetārās politikas vajadzībām, iesaista aktīvus ārvalstu valūtas tirgus dalībniekus. Darījumu partneri šajās darbībās ir vienīgi tās eurosistēmas ārvalstu valūtas intervences operācijām izraudzītas iestādes, kas atrodas eurozonā. 1.5. Pakārtotie aktīvi Saskaņā ar ECBS statūtu 18. panta 1. punktu visām eurosistēmas kredītoperācijām (t.i., likviditāti nodrošinošām operācijām) jānodrošina atbilstošs nodrošinājums. Eurosistēma tās operāciju nodrošinājumam pieņem virkni pakārtoto aktīvu. Eurosistēmas iekšējām vajadzībām tiek nošķirtas divas atbilstīgo aktīvu grupas: pirmā līmeņa aktīvi un otrā līmeņa aktīvi. Pirmā līmeņa aktīvi ir apgrozāmi parādu instrumenti, kas atbilst vienotiem eurozonu aptverošiem ECB noteiktiem atbilstības kritērijiem. Otro līmeni veido papildu aktīvi, apgrozāmi un neapgrozāmi, kas ir īpaši svarīgi valsts finanšu tirgiem un banku darbības sistēmām un kuru atbilstības kritērijus nosaka valstu centrālās bankas, un šos atbilstības kritērijus apstiprina ECB. Līmeņi netiek nodalīti attiecībā uz aktīvu kvalitāti un to atbilstību dažādiem eurosistēmas monetārās politikas operāciju veidiem (izņemot to, ka otrā līmeņa aktīvus eurosistēma parasti neizmanto tiešajos darījumos). Atbilstīgos aktīvus var izmantot abpus robežām atbilstīgi centrālās korespondentbankas modelim (CKBM) vai atbilstošām ES vērtspapīru norēķinu sistēmu (VNS) saiknēm, lai nodrošinātu visus eurosistēmas kredītu veidus [6]. Visus eurosistēmas monetārās politikas operācijām atbilstīgos aktīvus var izmantot kā diennakts kredītam pakārtotos aktīvus. 1.6. Monetārās politikas principu grozījumi ECB padome jebkurā laikā var mainīt instrumentus, nosacījumus, kritērijus un procedūras saistībā ar eurosistēmas monetārās politikas operāciju veikšanu. 1. TABULA Eurosistēmas monetārās politikas operācijas Monetārās politikas operācijas | Darījumu veidi | Termiņš | Biežums | Procedūra | Likviditātes nodrošināšana | Likviditātes absorbēšana | Atklātā tirgus operācijas Galvenās refinansēšanas operācijas | Reversie darījumi | — | Divas nedēļas | Iknedēļu | Standarta izsoles | Ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas | Reversie darījumi | — | Trīs mēneši | Ikmēneša | Standarta izsoles | Precizējošās operācijas | Reversie darījumiĀrvalstu valūtas mijmaiņas darījumi | Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumiTermiņnoguldījumu pieņemšanaReversie darījumi | Nestandartizēts | Neregulāri | Ātrās izsolesDivpusējās procedūras | Tiešie iepirkumi | Tiešie pārdevumi | — | Neregulāri | Divpusējās procedūras | Strukturālas darbības | Reversie darījumi | Parāda vērtspapīru emitēšana | Standartizēts/nestandartizēts | Regulāri un neregulāri | Standarta izsoles | Tiešie iepirkumi | Tiešie pārdevumi | — | Neregulāri | Divpusējās procedūras | Pastāvīgie mehānismi Rezerves kreditēšanas mehānisms | Reversie darījumi | — | Uz diennakti | Piekļuve pēc darījumu partneru ieskatiem | Noguldījuma mehānisms | — | Noguldījumi | Uz diennakti | Piekļuve pēc darījumu partneru ieskatiem | 2. NODAĻA 2. TIESĪGIE DARĪJUMU PARTNERI 2.1. Vispārīgie atbilstības kritēriji Eurosistēmas monetārās politikas darbību darījumu partneriem jāatbilst visiem atbilstības kritērijiem [7]. Šo kritēriju definīcija atbilst nolūkam nodrošināt piekļuvi eurosistēmas monetārās politikas operācijām plašam iestāžu lokam, veicinot vienlīdzīgu attieksmi pret iestādēm eurozonā un nodrošinot to, ka darījumu partneri ievēro noteiktas darbības un piesardzības prasības: - vienīgi tās iestādes, uz kurām attiecas eurosistēmas obligāto rezervju sistēma, kas noteikta saskaņā ar ECBS statūtu 19. panta 1. punktu, var būt darījumu partneres. Iestādes, uz kurām neattiecas eurosistēmas obligāto rezervju sistēma (skatīt 7.2. iedaļu) nevar kļūt par darījumu partnerēm eurosistēmas pastāvīgajos mehānismos un atklātā tirgus operācijās, - darījumu partneriem ir jābūt finansiāli stabiliem. Tiem obligāti ir piemērojama vismaz viena no ES/EEZ vienotajām uzraudzības formām, ko veic valsts iestādes [8]. Tomēr finansiāli stabilas iestādes, uz ko attiecas līdzvērtīga līmeņa nesaskaņota valsts uzraudzība, arī var pieņemt kā darījumu partneres, jo īpaši tādu iestāžu filiāles eurozonā, kuru mītne ir ārpus Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ), - darījumu partneriem ir jāatbilst visiem darbības kritērijiem, ko paredz attiecīgie līgumi vai reglamentējošie nosacījumi, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka (vai ECB), lai nodrošinātu efektīvu eurosistēmas monetārās politikas operāciju veikšanu. Minētie vispārīgie atbilstības kritēriji ir saskaņoti visā eurozonā. Iestādes, kas atbilst vispārīgajiem atbilstības kritērijiem, var - piekļūt eurosistēmas pastāvīgajiem mehānismiem un - piedalīties eurosistēmas atklātā tirgus operācijās, pamatojoties uz standarta izsolēm. Iestādes var piekļūt eurosistēmas pastāvīgajiem mehānismiem un atklātā tirgus operācijām, ko veic, īstenojot standarta izsoles, tikai ar tās dalībvalsts centrālās bankas starpniecību, kurā iestāde ir reģistrēta. Ja iestādei ir uzņēmumi (galvenais birojs vai filiāles) vairāk nekā vienā dalībvalstī, katrai iestādei ir piekļuve šīm darbībām tās dalībvalsts centrālajā bankā, kurā tā atrodas, ievērojot to, ka piedāvājumus izsolei var iesniegt tikai viena iestāde (galvenais birojs vai izraudzītā filiāle) katrā dalībvalstī. 2.2. Darījumu partneru atlase ātrajām izsolēm un divpusējām operācijām Tiešajos darījumos darījumu partneru loks a priori netiek ierobežots. Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumos, ko veic monetārās politikas vajadzībām, darījumu partneriem jāspēj efektīvi veikt liela apjoma ārvalstu valūtas operācijas jebkuros tirgus apstākļos. Darījumu partneru loks ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumiem atbilst eurozonā reģistrētajiem darījumu partneriem, kas ir izraudzīti eurosistēmas ārvalstu valūtas intervences operācijām. Kritēriji un procedūras, ko piemēro darījumu partneru atlasei ārvalstu valūtas intervences operācijām, ir izklāstīti 3. pielikumā. Citām operācijām, kas pamatojas uz ātrajām izsolēm un divpusējām procedūrām (precizējošiem reversiem darījumiem un termiņnoguldījumu pieņemšanu), katra valsts centrālā banka atlasa darījumu partneru grupu no tām dalībvalstīs reģistrētajām iestādēm, kas atbilst vispārīgajiem darījumu partneru atbilstības kritērijiem. Tādejādi, aktivitāte naudas tirgū ir galvenais izvēles kritērijs. Citi kritēriji, kurus var ņemt vērā, ir, piemēram, tirdzniecības nodaļas efektivitāte un tas, cik ievērojami ir potenciāli mobilizējamie aktīvi. Ātrajās izsolēs un divpusējās operācijās valsts centrālā banka sadarbojas vienīgi ar tiem darījumu partneriem, kas ir iekļauti to attiecīgajās precizējošo operāciju darījumu partneru grupās. Ja organizatorisku iemeslu dēļ valsts centrālā banka katrā operācijā nevar sadarboties ar visiem tās precizējošo darījumu partneriem, šajā dalībvalstī darījumu partnerus atlasa pēc rotācijas, lai nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi. ECB padome lemj, vai ārkārtas apstākļos precizējošās divpusējās operācijas var veikt pati ECB. Ja ECB būtu jāveic divpusējās operācijas, darījumu partneru atlasi šādos gadījumos veiktu ECB, piemērojot rotācijas principu tiem darījumu partneriem eurozonā, kas atbilst ātrajām izsolēm un divpusējām operācijām, lai nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi. 2.3. Sankcijas gadījumā, kad darījumu partneri nepilda saistības ECB piemēro sankcijas iestādēm, kas nepilda saistības, kas izriet no ECB regulām un lēmumiem saistībā ar obligāto rezervju piemērošanu, saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2532/98 (1998. gada 23. novembris) par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas, Eiropas Centrālās bankas Regulu (1999. gada 23. septembris) par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (ECB/1999/4), Padomes Regulu (EK) Nr. 2531/98 (1998. gada 23. novembris) par obligāto rezervju piemērošanu, ko veic Eiropas Centrālā banka, un Eiropas Centrālās bankas Regulu (1998. gada 1. decembris) par obligāto rezervju piemērošanu (ECB/1998/15), attiecībā uz tām iestādēm, kuras nepilda saistības, ko nosaka ECB regulas un lēmumi par obligāto rezervju piemērošanu. Atbilstošās sankcijas un to piemērošanas kārtība ir izklāstīta iepriekšminētajās regulās. Turklāt, gadījumā, kad pieļauti nopietni pārkāpumi obligāto rezervju jomā, eurosistēma var pārtraukt darījumu partneru dalību atklātā tirgus operācijās. Saskaņā ar līguma vai regulējošiem nosacījumiem, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka (vai ECB), eurosistēma piemēro darījumu partneriem finansiālus sodus vai pārtrauc darījumu partneru dalību atklātā tirgus operācijās, ja darījumu partneri neievēro to saistības, kas izriet no līgumiskiem vai regulējošiem nosacījumiem, ko piemēro valstu centrālās bankas (vai ECB), kā norādīts turpmāk. Tas attiecas uz izsoles noteikumu pārkāpumiem (ja darījumu partneris nevar pārskaitīt pietiekošu pakārtoto aktīvu daudzumu, lai nodrošinātu likviditātes daudzumu, kas tam tika piešķirts likviditāti nodrošinošās operācijās, vai ja tas nevar piegādāt pietiekošu daudzumu skaidras naudas, lai norēķinātos par tam piešķirto summu likviditāti absorbējošās operācijās) un divpusējo darījumu pārkāpumiem (ja darījumu partneris nevar piegādāt pietiekošu daudzumu atbilstīgu pakārtoto aktīvu vai ja tas nespēj piegādāt pietiekošu daudzumu skaidras naudas, lai norēķinātos par summu, kas apstiprināta divpusējos darījumos). Tas attiecas arī uz gadījumiem, kad darījumu partneris neievēro pakārtoto aktīvu izmantošanas noteikumus (ja darījumu partneris izmanto aktīvus, kas ir vai ir kļuvuši neatbilstīgi, piemēram, sakarā ar to, ka starp emitentu un darījumu partneri ir ciešas attiecības, vai to, ka tie ir viena un tā pati iestāde), un uz gadījumiem, kad netiek ievērotas procedūras dienas beigās un nosacījumi, ko piemēro attiecībā uz piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam (ja darījumu partneris, kam ir negatīva bilance norēķinu kontā dienas beigās neievēro nosacījumus attiecībā uz piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam). Turklāt darbības apturēšanu, ko piemēro darījumu partnerim, kas nepilda saistības, var piemērot tās pašas iestādes filiālēm, kas atrodas citās dalībvalstīs. Gadījumā, kad izņēmuma kārtā šis pasākums noteikts sakarā ar pārkāpuma smagumu, par ko liecina, piemēram, tā biežums un ilgums, darījumu partnerim uz noteiktu laiku var liegt dalību jebkādās nākotnes monetārās politikas operācijās. Finansiālos sodus, ko piemēro valstu centrālās bankas gadījumā, kad pieļauti pārkāpumi attiecībā uz izsoļu darbības noteikumiem, divpusējiem darījumiem, pakārtotajiem aktīviem, procedūrām dienas beigās vai piekļuves nosacījumiem rezerves kreditēšanas mehānismam, aprēķina pēc iepriekš noteiktas sodu likmes (kā izklāstīts 6. pielikumā). 2.4. Piekļuves pārtraukšana vai liegšana piesardzības apsvērumu dēļ Saskaņā ar līgumiskiem vai regulējošiem nosacījumiem, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka (vai ECB), eurosistēma var pārtraukt vai liegt darījumu partnera piekļuvi monetārās politikas instrumentiem piesardzības apsvērumu dēļ. Turklāt darījumu partneru piekļuves pārtraukšanas vai liegšanas pasākumus var piemērot dažos gadījumos, kas attiecināmi uz jomu kāda darījumu partnera "saistību nepildīšana", kā tā definēta līgumiskos vai regulējošos nosacījumos, ko piemēro valstu centrālās bankas. 3. NODAĻA 3. ATKLĀTĀ TIRGUS OPERĀCIJAS Atklātā tirgus operācijas ir primāri nozīmīgas eurosistēmas monetārajā politikā kā monetārās politikas vadīšanas instruments, ko izmanto tam, lai vadītu procentu likmes un likviditāti un norādītu uz monetārās politikas virzību. Atbilstīgi to mērķiem, biežumam un procedūrām, eurosistēmas atklātā tirgus operācijas var iedalīt četrās kategorijās: galvenās refinansēšanas operācijas, ilgtermiņa refinansēšanas operācijas, precizējošas operācijas un strukturālas operācijas. Attiecībā uz izmantotajiem instrumentiem reversie darījumi ir galvenais eurosistēmas atklātā tirgus instruments, un to var izmantot visās četrās operāciju kategorijās, bet parāda vērtspapīrus var izmantot tikai strukturālās likviditāti absorbējošās operācijās. Turklāt, eurosistēmai ir pieejami trīs instrumenti precizējošo operāciju veikšanai: tiešie darījumi, ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi un termiņnoguldījumu pieņemšana. Turpmākajās iedaļās ir detalizēti izklāstītas dažādo eurosistēmā izmantoto atklātā tirgus instrumentu īpašās iezīmes. 3.1. Reversie darījumi 3.1.1. Vispārīgi apsvērumi a) Instrumenta veids Reversie darījumi attiecas uz operācijām, kurās eurosistēma pērk vai pārdod atbilstīgos aktīvus saskaņā ar atpirkšanas līgumiem vai veic kreditēšanas operācijas pret nodrošinājumu atbilstīgo aktīvu veidā. Reversie darījumi tiek izmantoti galvenajās refinansēšanas operācijās un ilgāka termiņa refinansēšanas operācijās. Turklāt eurosistēma var izmantot reversos darījumus arī strukturālās un precizējošās operācijās. b) Tiesiskā būtība Valstu centrālās bankas var veikt reversos darījumus vai nu atpirkšanas līgumu formā (īpašuma tiesības uz aktīvu pāriet kreditoram, tomēr puses vienojas veikt reverso darījumu nākotnē, atkārtoti nododot aktīvu debitoram), vai arī kā nodrošinātus aizņēmumus (attiecībā uz aktīvu tiek noteiktas īstenojamas nodrošinājuma tiesības, bet īpašuma tiesības uz aktīvu patur debitors, ja vien netiek nokārtotas parādsaistības). Turpmākie noteikumi reversajiem darījumiem, kas pamatojas uz atpirkšanas līgumiem, ir izklāstīti līguma noteikumos, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka (vai ECB). Attiecībā uz reversiem darījumiem, kuru pamatā ir nodrošināti aizņēmumi, ņem vērā dažādas procedūras un formalitātes, kas tiek prasītas, lai nodibinātu un turpmāk īstenotu attiecīgās tiesības uz nodrošinājumu (piemēram, ķīlu), ko piemēro dažādu valstu tiesību sistēmās. c) Noteikumi par procentu apmēru Starpība starp pirkšanas cenu un atpirkšanas cenu atpirkšanas līgumā atbilst procentiem, kas jāmaksā par aizņēmuma vai aizdevuma summu pēc darbības termiņa, tas ir, atpirkšanas cenā ir iekļauts attiecīgais procentu maksājums. Procentu likmi attiecībā uz reversiem darījumiem nodrošināta aizņēmuma formā nosaka, kredīta summai piemērojot noteiktu procentu likmi, ievērojot darbības termiņu. Procentu likme, ko piemēro eurosistēmas reversajām atklātā tirgus operācijām, ir vienkārša procentu likme ar procentu aprēķinu saskaņā ar principu "precīzs dienu skaits/360". 3.1.2. Galvenās refinansēšanas operācijas Galvenās refinansēšanas operācijas ir svarīgākās eurosistēmas veiktās atklātā tirgus operācijas, kurām ir izšķiroša nozīme, īstenojot mērķus virzīt procentu likmes un likviditāti un norādīt uz monetārās politikas virzību. Turklāt tās nodrošina lielāko finanšu sektora refinansēšanas daļu. Galveno refinansēšanas operāciju darbības iezīmes var apkopot šādi: - tās ir likviditāti nodrošinošas operācijas, - tās veic regulāri katru nedēļu [9], - parasti to termiņš ir divas nedēļas [10], [11], - tās decentralizēti veic valstu centrālās bankas, - tās veic ar standarta izsoļu palīdzību (kā noteikts 5.1. iedaļā), - visi darījumu partneri, kas atbilst vispārīgajiem atbilstības kritērijiem (kā noteikts 2.1. iedaļā), var iesniegt izsoles piedāvājumus galvenajām refinansēšanas operācijām, - gan pirmā līmeņa, gan otrā līmeņa aktīvi (kā noteikts 6. nodaļā) ir aktīvi, kurus var izmantot kā pakārtotos aktīvus galvenajām refinansēšanas operācijām. 3.1.3. Ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas Eurosistēma veic arī regulāras refinansēšanas operācijas, kuru termiņš ir trīs mēneši un kuras ir paredzētas, lai gādātu par papildu ilgāka termiņa refinansēšanas nodrošinājumu finanšu sektoram. Šīs operācijas ir tikai ierobežota daļa kopīgajā refinansēšanas apjomā. Tā kā šo operāciju mērķis nav sūtīt signālus tirgum, eurosistēma parasti tās īsteno, paturot tai piedāvātās likmes. Tādējādi ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas parasti veic ar mainīgas procentu likmes izsoļu palīdzību, un laiku pa laikam ECB norāda refinansēšanas apjomu, kas sadalāms turpmākajās izsolēs. Ārkārtas apstākļos eurosistēma var veikt ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas ar nemainīgas procentu likmes izsoļu palīdzību. Ilgāka termiņa refinansēšanas operāciju darbības iezīmes var apkopot šādi: - tās ir likviditāti nodrošinošas operācijas, - tās veic regulāri katru mēnesi [12], - parasti to termiņš ir trīs mēneši [13], - tās decentralizēti veic valstu centrālās bankas, - tās veic ar standarta izsoļu palīdzību (kā noteikts 5.1. iedaļā), - visi darījumu partneri, kas atbilst vispārīgajiem atbilstības kritērijiem (kā noteikts 2.1. iedaļā), var iesniegt izsoles piedāvājumus ilgāka termiņa refinansēšanas operācijām, - gan pirmā līmeņa aktīvi, gan otrā līmeņa aktīvi (kā noteikts 6. nodaļā) kā pakārtotie aktīvi atbilst ilgāka termiņa refinansēšanas operācijām. 3.1.4. Precizējošās reversās operācijas Eurosistēma var veikt precizējošās operācijas reversu atklātā tirgus darījumu veidā. Precizējošo operāciju mērķis ir vadīt likviditāti un procentu likmes, jo īpaši, lai mazinātu negaidītu tirgus likviditātes svārstību ietekmi uz procentu likmēm. Gadījumā, ja tirgū notiek neparedzētas izmaiņas, kuru rezultātā rodas potenciāla vajadzība ātri rīkoties, ir vēlams, lai eurosistēma saglabātu augstu elastības pakāpi procedūru un darbības iezīmju izvēlē šādu operāciju veikšanai: - tās var būt likviditāti nodrošinošas vai likviditāti absorbējošas operācijas, - to biežums nav noteikts, - to termiņš nav noteikts, - parasti likviditāti nodrošinošus precizējošus reversus darījumus veic ar ātro izsoļu palīdzību, lai gan nav izslēgta iespēja izmantot divpusējās procedūras (skatīt 5. nodaļu), - parasti likviditāti absorbējošus precizējošus darījumus veic ar divpusējo procedūru palīdzību (kā noteikts 5.2. iedaļā), - parasti šādas operācijas decentralizēti veic valstu centrālās bankas (ECB padome lemj, vai ārkārtas apstākļos divpusējas precizējošas reversas operācijas var veikt ECB), - saskaņā ar 2.2. iedaļā noteiktajiem kritērijiem, eurosistēma var izraudzīties ierobežotu darījumu partneru skaitu, kas piedalīsies precizējošās reversās operācijās, - gan pirmā līmeņa, gan otrā līmeņa aktīvi (kā noteikts 6. nodaļā) kā pakārtotie aktīvi atbilst precizējošām reversām operācijām. 3.1.5. Strukturālās reversās operācijas Eurosistēma var veikt strukturālas operācijas reversu atklātā tirgus darījumu veidā, kuru mērķis ir pielāgot eurosistēmas strukturālo pozīciju finanšu sektoram. Šo operāciju darbības iezīmes var apkopot šādi: - tās ir likviditāti nodrošinošas operācijas, - tās var būt regulāras vai neregulāras, - to termiņš a priori nav noteikts, - tās veic ar standarta izsoļu palīdzību (kā noteikts 5.1. iedaļā), - tās decentralizēti veic valstu centrālās bankas, - visi darījumu partneri, kas atbilst vispārīgajiem atbilstības kritērijiem (kā noteikts 2.1. iedaļā), var iesniegt izsoles piedāvājumus strukturālām reversām operācijām, - gan pirmā līmeņa aktīvi, gan otrā līmeņa aktīvi (kā noteikts 6. nodaļā) kā pakārtotie aktīvi atbilst strukturālām reversām operācijām. 3.2. Tiešie darījumi a) Instrumenta veids Tiešie atklātā tirgus darījumi attiecas uz operācijām, kurās eurosistēma pērk vai pārdod atbilstīgus aktīvus tieši tirgū. Šādas operācijas veic tikai strukturāliem un precizējošiem nolūkiem. b) Juridiskā būtība Tiešs darījums paredz pilnīgu īpašuma tiesību pāreju no pārdevēja pircējam, nesaistot ar to atkārtotu īpašuma tiesību pāreju. Darījumus veic saskaņā ar tirgus principiem, kas piemērojami tam parāda instrumentam, ko izmanto darījumā. c) Cenu noteikumi Aprēķinot cenas, eurosistēma darbojas saskaņā ar plaši pieņemtiem tirgus principiem attiecībā uz darījumā izmantotajiem parāda instrumentiem. d) Citas darbības iezīmes Eurosistēmas tiešo darījumu darbības iezīmes var apkopot šādi: - tās var būt likviditāti nodrošinošas (tiešs iepirkums) vai likviditāti absorbējošas (tieši pārdevumi) operācijas, - to biežums nav noteikts, - tās veic ar divpusējo procedūru palīdzību (kā noteikts 5.2. iedaļā), - parasti tās decentralizēti veic valstu centrālās bankas (ECB padome nosaka, vai ārkārtas apstākļos precizējošās tiešās operācijas var veikt ECB), - darījumu partneru skaits tiešajos darījumos a priori netiek ierobežots, - tikai pirmā līmeņa instrumenti (kā noteikts 6.1. iedaļā) parasti tiek izmantoti kā pakārtotie aktīvi tiešajos darījumos. 3.3. ECB parāda vērtspapīru emitēšana a) Instrumenta veids ECB var emitēt parāda vērtspapīrus ar mērķi pielāgot eurosistēmas strukturālo pozīciju finanšu sektoram, lai radītu (vai palielinātu) likviditātes deficītu tirgū. b) Juridiskā būtība Parāda vērtspapīri ir ECB parādsaistības attiecībā pret parāda vērtspapīra turētāju. Vērtspapīrus emitē un ieraksta veidā glabā eurozonas vērtspapīru depozitārijos. ECB nepiemēro nekādus ierobežojumus parāda vērtspapīru pārvedamībai. Papildu noteikumi par parāda vērtspapīriem tiks iekļauti vispārējos noteikumos un nosacījumos attiecībā uz šādiem ECB vērtspapīriem. c) Noteikumi par procentu apjomu Parāda vērtspapīrus emitē diskontā, tas ir, tos emitē zem nominālās vērtības un atlīdzina atbilstoši nominālajai vērtībai, iestājoties termiņam. Emitēšanas summas un atlīdzināšanas summas starpība atbilst procentiem, kas attiecībā uz emitēšanas summu uzkrāti saskaņā ar noteikto procentu likmi līdz brīdim, kad iestājas parāda vērtspapīra termiņš. Piemērojamā procentu likme ir vienkārša procentu likme ar aprēķina principu "precīzs dienu skaits/360". Emitēšanas summas aprēķināšana ir raksturota 1. ailē. +++++ TIFF +++++ d) Citas darbības iezīmes ECB parāda vērtspapīru emisijas darbības iezīmes var apkopot šādi: - parāda vērtspapīrus emitē, lai absorbētu tirgus likviditāti, - parāda vērtspapīrus var emitēt regulāri vai neregulāri, - parāda vērtspapīru termiņš ir mazāks par divpadsmit mēnešiem, - parāda vērtspapīrus emitē ar standarta izsoļu palīdzību (kā noteikts 5.1. iedaļā), - parāda vērtspapīrus piedāvā un atlīdzina valstu centrālās bankas decentralizēti, - visi darījumu partneri, kas atbilst vispārīgajiem atbilstības kritērijiem (kā noteikts 2.1. iedaļā), var iesniegt izsoļu piedāvājumus, lai parakstītos uz ECB parāda vērtspapīriem. 3.4. Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi a) Instrumenta veids Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi, ko veic monetārās politikas vajadzībām, ir vienlaicīgi tūlītēji un nestandartizēti nākotnes darījumi, kuros euro maina pret ārvalstu valūtu. Tos izmanto precizēšanas vajadzībām, galvenokārt ar mērķi vadīt likviditāti un procentu likmes. b) Juridiskā būtība Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi, ko veic monetārās politikas vajadzībām, attiecas uz operācijām, kurās eurosistēma pērk (vai pārdod) euro pret ārvalstu valūtu pēc tūlītējas likmes un vienlaicīgi pārdod (vai pērk) to atpakaļ noteiktā atpirkšanas datumā. Papildu noteikumi ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumiem ir izklāstīti līgumā, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka (vai ECB). c) Noteikumi par valūtu un maiņas likmi Parasti eurosistēma darbojas tikai ar plaši tirgotām valūtām un saskaņā ar standarta tirgus praksi. Katrā ārvalsts valūtas mijmaiņas darbībā eurosistēma un darījumu partneri vienojas par pārgrāmatošanas likmi darījumam. Pārgrāmatošanas likme ir starpība starp nākotnes darījuma apmaiņas likmi un tūlītējā darījuma apmaiņas likmi. Euro pārgrāmatošanas likme attiecībā pret ārvalstu valūtu tiek noteikta saskaņā ar vispārējo tirgus praksi. Ārvalstu valūtas mijmaiņas apmaiņas likmju noteikumi ir noteikti 2. ailē. +++++ TIFF +++++ d) Citas darbības iezīmes Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu darbības iezīmes var apkopot šādi: - tās var būt likviditāti nodrošinošas vai likviditāti absorbējošas operācijas, - to biežums nav noteikts, - to termiņš nav noteikts, - tos veic ar ātro izsoļu vai divpusējo procedūru palīdzību (skatīt 5. nodaļu), - parasti tos decentralizēti veic valstu centrālās bankas (ECB padome lems, vai ārkārtas apstākļos divpusējus ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumus var veikt ECB), - saskaņā ar 2.2. iedaļā un 3. pielikumā noteiktajiem kritērijiem eurosistēma var izraudzīties ierobežotu darījumu partneru skaitu dalībai ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumos. 3.5. Termiņnoguldījumu pieņemšana a) Instrumenta veids Eurosistēma var aicināt darījumu partnerus veikt atlīdzinātus termiņnoguldījumus valstu centrālajās bankās dalībvalstī, kurā ir reģistrēts darījumu partneris. Termiņnoguldījumu pieņemšana ir paredzēta tikai precizējošām vajadzībām, lai absorbētu likviditāti tirgū. b) Juridiskā būtība No darījumu partneriem pieņemtie noguldījumi ir uz noteiktu termiņu un ar nemainīgu procentu likmi. Valstu centrālās bankas apmaiņā pret noguldījumiem nesniedz nekādu nodrošinājumu. c) Noteikumi par procentu likmēm Noguldījumam piemērotā procentu likme ir vienkārša procentu likme ar aprēķina principu "precīzs dienu skaits/360". Procentus apmaksā brīdī, kad iestājas noguldījuma termiņš. d) Citas darbības iezīmes Termiņnoguldījumu pieņemšanas darbības iezīmes var apkopot šādi: - noguldījumus pieņem, lai absorbētu likviditāti, - noguldījumu pieņemšanas biežums nav noteikts, - noguldījumu termiņš nav noteikts, - parasti noguldījumu pieņemšanu veic ar ātro izsoļu palīdzību, lai gan nav izslēgta iespēja izmantot divpusējās procedūras (skatīt 5. nodaļu), - parasti noguldījumu pieņemšanu decentralizēti veic valstu centrālās bankas (ECB padome lems, vai ārkārtas apstākļos divpusēju termiņnoguldījumu pieņemšanu var veikt ECB) [14], un - saskaņā ar 2.2. iedaļā noteiktajiem kritērijiem eurosistēma var izraudzīties ierobežotu darījumu partneru skaitu termiņnoguldījumu pieņemšanai. 4. NODAĻA 4. PASTĀVĪGIE MEHĀNISMI 4.1. Rezerves kreditēšanas mehānisms a) Instrumenta veids Darījumu partneri var izmantot rezerves kreditēšanas mehānismus, lai uz diennakti no valstu centrālajām bankām saņemtu likvīdus pēc iepriekš noteiktas procentu likmes pret atbilstīgajiem aktīviem (kā noteikts 6. nodaļā). Mehānisms ir paredzēts darījumu partneru pagaidu likviditātes vajadzību apmierināšanai. Parastos apstākļos mehānisma procentu likme ir maksimālā procentu likme diennakts tirgū. Visā eurozonā šā mehānisma izmantošanas nosacījumi ir vienādi. b) Juridiskā būtība Valstu centrālās bankas var nodrošināt likviditāti saskaņā ar rezerves kreditēšanas mehānismu vai nu diennakts atpirkšanas līgumu veidā (īpašuma tiesības uz aktīvu pāriet kreditoram, tajā pašā laikā puses vienojas par reversu darījumu, nākošajā darba dienā atkārtoti nododot aktīvu debitoram), vai arī nodrošinātu diennakts aizņēmumu veidā (attiecībā uz attiecīgo aktīvu tiek izveidotas nodrošinājuma tiesības, bet, paredzot parāda saistību izpildi, īpašuma tiesības uz aktīvu patur debitors). Papildu noteikumi atpirkšanas līgumiem ir noteikti līgumu noteikumos, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka. Noteikumos par likviditātes nodrošināšanu nodrošinātu aizņēmumu veidā, ņem vērā dažādas procedūras un formalitātes, kas tiek prasītas, lai nodibinātu un turpmāk īstenotu attiecīgās tiesības uz nodotu nodrošinājumu (piemēram, ķīlu), ko piemēro dažādu valstu tiesību sistēmās. c) Piekļuves nosacījumi Iestādes, kas atbilst 2.1. iedaļā noteiktajiem vispārīgajiem darījumu partneru atbilstības kritērijiem, var piekļūt rezerves kreditēšanas mehānismam. Piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam piešķir caur valsts centrālo banku dalībvalstī, kurā ir reģistrēta iestāde. Piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam piešķir tikai dienās, kad darbojas attiecīgā valsts reālā laika bruto norēķinu (RLBN) sistēma un attiecīgo vērtspapīru valsts norēķinu sistēma(-as) (VNS). Dienas beigās debeta pozīcijas darījumu partneru norēķinu kontos, kas atvērti valsts centrālajā bankā, automātiski uzskata par pieprasījumu rezerves kreditēšanas mehānisma izmantojumam. Procedūras piekļuvei rezerves kreditēšanas mehānismam dienas beigās ir precizētas 5.3.3. iedaļā. Darījumu partneris var iegūt piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam, nosūtot pieprasījumu tās dalībvalsts centrālajai bankai, kurā ir reģistrēts darījumu partneris. Lai valsts centrālā banka varētu apstrādāt pieprasījumu tajā pašā dienā, valsts centrālajai bankai jāsaņem pieprasījums ne vēlāk kā 30 minūtes pirms faktiskā TARGET slēgšanas laika [15], [16]. Parasti TARGET slēgšanas laiks ir 18.00 pēc ECB laika (Centrāleiropas laiks). Kāda rezervju izveides perioda pēdējā eurosistēmas darba dienā termiņš, kas noteikts pieprasījumam attiecībā uz piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam, ir atlikts vēl par 30 minūtēm. Pieprasījumā jānorāda kredīta summa un, ja pakārtotie aktīvi darījumam nav iepriekš deponēti valsts centrālajā bankā, jānorāda pakārtotie aktīvi, kas tiks piegādāti darījuma veikšanai. Izņemot prasību uzrādīt pietiekošus pakārtotus atbilstīgus aktīvus, nav nekādu ierobežojumu summai, ko var piešķirt saskaņā ar rezerves kreditēšanas mehānismu. d) Termiņš un noteikumi par procentu likmēm Mehānisma kredīta termiņš ir diennakts. Darījumu partneriem, kas tieši piedalās TARGET, kredīts tiek atmaksāts nākamajā dienā, kad darbojas attiecīgā valsts RLBN sistēma un attiecīgā VNS, darbam sākoties. Procentu likmi eurosistēma paziņo iepriekš un to aprēķina kā vienkāršo procentu likmi pēc aprēķina principa "precīzs dienu skaits/360". ECB var mainīt procentu likmi jebkurā laikā, kas stājas spēkā ne agrāk kā nākamajā eurosistēmas darba dienā [17]. Procentus attiecībā uz mehānismu atmaksā kopā ar kredītu. e) Mehānisma darbības apturēšana Piekļuvi mehānismam piešķir tikai saskaņā ar ECB mērķiem un vispārējiem monetārās politikas apsvērumiem. ECB var jebkurā laikā pielāgot mehānisma nosacījumus vai pārtraukt tā darbību. 4.2. Noguldījumu mehānisms a) Instrumenta veids Darījumu partneri var izmantot noguldījumu mehānismu, lai veiktu diennakts noguldījumus valstu centrālajās bankās. Noguldījumus atlīdzina saskaņā ar iepriekš noteiktu procentu likmi. Parastos apstākļos procentu likme attiecībā uz mehānismu ir minimālā tirgus diennakts procentu likme. Noguldījumu mehānisma nosacījumi visā eurozonā ir vienādi [18]. b) Juridiskā būtība No darījumu partneriem pieņemtos diennakts noguldījumus atlīdzina pēc nemainīgas procentu likmes. Apmaiņā pret noguldījumu darījumu partnerim netiek sniegts nodrošinājums. c) Piekļuves nosacījumi [19] Iestādes, kas atbilst 2.1. iedaļā noteiktajiem vispārīgajiem darījumu partneru atbilstības kritērijiem, var piekļūt noguldījumu mehānismam. Piekļuvi noguldījumu mehānismam piešķir caur tās dalībvalsts centrālo banku, kurā ir reģistrēta iestāde. Piekļuvi noguldījumu mehānismam piešķir tikai dienās, kad ir atvērta attiecīgā valsts RLBN sistēma. Lai varētu izmantot noguldījumu mehānismu, darījumu partnerim jānosūta pieprasījums tās dalībvalsts centrālajai bankai, kurā ir reģistrēts darījumu partneris. Lai valsts centrālā banka varētu apstrādāt pieprasījumu tajā pašā dienā, valsts centrālajai bankai jāsaņem pieprasījums ne vēlāk kā 30 minūtes pirms faktiskā TARGET slēgšanas laika, tas ir, parasti 18.00 pēc ECB laika (Centrāleiropas laiks) [20], [21]. Kāda rezervju izveides perioda eurosistēmas pēdējā darba dienā termiņš pieprasījumam attiecībā uz piekļuvi noguldījumu mehānismam ir atlikts vēl par 30 minūtēm. Pieprasījumā ir jānorāda summa, kas tiks noguldīta atbilstīgi mehānismam. Summa, ko darījumu partneris var noguldīt atbilstīgi mehānismam, nav ierobežota. d) Nosacījumi par termiņu un procentu likmēm Atbilstīgi mehānismam veiktā noguldījuma termiņš ir diennakts. Darījumu partneriem, kas tieši piedalās TARGET, atbilstīgi mehānismam veikto noguldījumu termiņš ir nākamā diena, kurā darbojas attiecīgā valsts RLBN sistēma, darbam sākoties. Procentu likmi eurosistēma paziņo iepriekš un to aprēķina kā vienkāršo procentu likmi pēc aprēķina principa "precīzs dienu skaits/360". ECB var mainīt procentu likmi jebkurā laikā, kas stājas spēkā ne agrāk kā nākamajā eurosistēmas darba dienā. Procentus par noguldījumu maksā, iestājoties noguldījuma termiņam. e) Mehānisma darbības apturēšana Piekļuvi mehānismam piešķir tikai saskaņā ar ECB mērķiem un vispārējiem monetārās politikas apsvērumiem. ECB jebkurā laikā var pielāgot mehānisma nosacījumus vai pārtraukt tā darbību. 5. NODAĻA 5. PROCEDŪRAS 5.1. Izsoles procedūras 5.1.1. Vispārīgi apsvērumi Parasti eurosistēmas atklātā tirgus operācijas veic, izmantojot izsoles. Eurosistēmas izsoles procedūras īsteno sešos posmos, kā noteikts 3. ailē. Eurosistēma izšķir divu dažādu kategoriju izsoles procedūras: standarta izsoles un ātrās izsoles. Procedūras standarta un ātrajām izsolēm ir vienādas, izņemot termiņu un darījumu partneru loku. +++++ TIFF +++++ a) Standarta izsoles Standarta izsoles veic 24 stundu laikā no izsoles izziņošanas līdz izsoles lēmuma apliecināšanai (kad laiks starp piedāvājuma iesniegšanas termiņu un izsoles lēmuma paziņojumu ir apmēram divas stundas). 1. pārskats sniedz ieskatu standarta izsoles darbības posmu parastai secībai. ECB var grozīt atsevišķu operāciju termiņus, ja tas ir nepieciešams. Galvenās refinansēšanas operācijas, ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas un strukturālās operācijas (izņemot tiešos darījumus) vienmēr veic, īstenojot standarta izsoles. Darījumu partneri, kas atbilst 2.1. iedaļā minētajiem vispārīgajiem atbilstības kritērijiem, var piedalīties standarta izsolēs. +++++ TIFF +++++ Piezīme: Skaitļi attiecas uz 3. ailē definētajiem darbības posmiem. b) Ātrās izsoles Parasti ātrās izsoles veic vienas stundas laikā no izsoles izziņošanas līdz izsoles rezultātu apliecināšanai. Ieskats ātrās izsoles īstenošanas posmu parastai secībai ir norādīts 2. pārskatā. ECB var grozīt atsevišķu darbību termiņus, ja tas ir nepieciešams. Ātrās izsoles izmanto tikai precizējošu darbību veikšanai. Saskaņā ar 2.2. iedaļā noteiktajiem kritērijiem un kārtību eurosistēma var izraudzīties ierobežotu darījumu partneru skaitu dalībai ātrajās izsolēs. +++++ TIFF +++++ Piezīme: Skaitļi attiecas uz 3. ailē definētajiem darbības posmiem. c) Nemainīgas procentu likmes un mainīgas procentu likmes izsoles Eurosistēmai ir iespēja veikt vai nu nemainīgas procentu likmes izsoles (apjoma izsole), vai mainīgas procentu likmes izsoles (procentu izsoles). Izsolēs ar nemainīgu procentu likmi ECB nosaka procentu likmi iepriekš, un iesaistītie darījumu partneri iesniedz piedāvājumus par summu, attiecībā uz ko tie vēlas saņemt pakalpojumu pēc nemainīgas procentu likmes [22]. Mainīgas likmes izsolēs darījumu partneri iesniedz piedāvājumus par summu un procentu likmi, pēc kuras tie vēlas iesaistīties darījumā ar valstu centrālajām bankām [23]. 5.1.2. Izsoles operāciju kalendārs a) Galvenās un ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas Galvenās un ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas veic saskaņā ar eurosistēmas publicēto orientējošo kalendāru [24]. Kalendāru publicē ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms tā gada sākuma, kurā tas ir derīgs. Parastās tirdzniecības dienas attiecībā uz galvenajām un ilgāka termiņa refinansēšanas operācijām ir noteiktas 2. tabulā. ECB tiecas nodrošināt, lai darījumu partneri visās dalībvalstīs varētu piedalīties galvenajās un ilgtermiņa refinansēšanas operācijās. Tādēļ, sastādot kalendāru šīm operācijām, ECB veic nepieciešamos pielāgojumus parastajam grafikam, lai ņemtu vērā banku brīvdienas atsevišķās dalībvalstīs. 2. TABULA Parastās tirdzniecības dienas attiecībā uz galvenajām un ilgāka termiņa refinansēšanas operācijām Darbības veids | Parastā tirdzniecības diena (T) | Galvenās refinansēšanas operācijas | Katra otrdiena | Ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas | Katra obligāto rezervju izveides perioda pirmā trešdiena [25] | b) Strukturālās operācijas Strukturālās operācijas, īstenojot standarta izsoles, neveic saskaņā ar jebkādu iepriekš noteiktu kalendāru. Taču parasti strukturālās operācijas veic tikai tajās dienās, kas ir VCB darba dienas [26] visās dalībvalstīs. c) Precizējošās operācijas Precizējošās operācijas neveic saskaņā ar kādu iepriekš noteiktu kalendāru. ECB var nolemt, ka precizējošās operācijas veicamas jebkurā eurosistēmas darba dienā. Vienīgi tās dalībvalstu centrālās bankas, kurās tirdzniecības diena, norēķinu diena un atlīdzināšanas diena ir VCB darba dienas, piedalās šādās operācijās. 5.1.3. Izsoles procedūru izziņošana Eurosistēmas standarta izsoles tiek publiski izziņotas, izmantojot finanšu informācijas tīklus. Turklāt valstu centrālās bankas var izziņot izsoles darbību tieši darījumu partneriem, neizmantojot finanšu informācijas tīklus. Parasti publiskajā izsoles paziņojumā ir šāda informācija: - izsoles atsauces numurs, - izsoles datums, - darbības veids (likviditātes nodrošināšana vai absorbēšana un izmantotais monetārās politikas instrumenta veids), - darbības termiņš, - izsoles veids (nemainīgas procentu likmes vai mainīgas procentu likmes izsole), - izsoles lēmuma metode ("Holandes" vai "Amerikas" tipa izsoles, kā noteikts 5.1.5.d) iedaļā), - paredzētais darbības apjoms (parasti tikai ilgāka termiņa refinansēšanas operāciju gadījumā), - nemainīgas procentu likmes izsoles procentu likme/cena/pārgrāmatošanas likme (nemainīgas procentu likmes izsoļu gadījumā), - minimālā/maksimālā apstiprinātā procentu likme/cena/pārgrāmatošanas likme (ja vajadzīgs), - darbības sākuma datums un termiņš (ja vajadzīgs) vai instrumenta valutēšanas diena un termiņš (parādzīmju emitēšanas gadījumā), - iesaistītās valūtas un valūta, kuras apjoms tiek uzturēts nemainīgs (ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu gadījumā), - atsauces tūlītējā maiņas likme, kas izmantojama izsoles piedāvājumu aprēķināšanā (ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu gadījumā), - izsoles piedāvājuma limits (ja tāds ir), - minimālais apjoms, kas izsolē apstiprināms kādai darījuma pusei (ja tāds ir), - minimālā procentuālā attiecība (ja tāda ir), - laika grafiks izsoles piedāvājumu iesniegšanai, - vērtspapīru nomināls (parāda vērtspapīru emitēšanas gadījumā), - emisijas ISIN kods (parāda vērtspapīru emitēšanas gadījumā). Lai veicinātu tās precizējošo darbību pārredzamību, parasti ātrās izsoles eurosistēma izziņo publiski iepriekš. Taču ārkārtas apstākļos ECB var lemt iepriekš publiski neizziņot ātrās izsoles. Ātro izsoļu izziņošana notiek saskaņā ar to pašu kārtību, kāda ir standarta izsolēm. Ātrajās izsolēs, neskatoties uz to, vai tās ir izziņotas publiski vai nav, pie izvēlētajiem darījumu partneriem tieši vēršas valstu centrālās bankas. 5.1.4. Darījumu partneru izsoles piedāvājumu sagatavošana un iesniegšana Darījumu partneru izsoles piedāvājumiem jābūt tādā formā, kas atbilst standarta formas paraugam, ko attiecīgajai darbībai sniedz valstu centrālās bankas. Izsoles piedāvājumus jāiesniedz tās dalībvalsts centrālajai bankai, kurā iestādei atrodas uzņēmums (galvenais birojs vai filiāle). Iestādes izsoles piedāvājumus katrā dalībvalstī var iesniegt tikai viens uzņēmums (galvenais birojs vai izvēlētā filiāle). Nemainīgas likmes izsolē darījumu partneriem to izsoles cenu piedāvājumos jānorāda naudas summu, ko tie vēlas saņemt no valstu centrālajām bankām [27]. Mainīgas procentu likmes izsolēs darījumu partneri var iesniegt ne vairāk kā desmit dažādus izsoles piedāvājumus attiecībā uz procentu likmju/cenu/pārgrāmatošanas likmju līmeņiem. Katrā piedāvājumā tiem jānorāda ar valsts centrālajām bankām veicamā darījuma vēlamā naudas summa un attiecīgās procentu likmes [28], [29]. Procentu likmju cenu piedāvājumus jāizsaka ar skaitli, kas dalās ar 0,01 procentu punktu. Mainīgas procentu likmes ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu izsoles gadījumā pārgrāmatošanas likmes nosakāmas saskaņā ar standarta tirgus līgumiem un piedāvājumi izsakāmi skaitļos, kas dalās ar 0,01. Galvenajām refinansēšanas operācijām minimālais piedāvājuma apjoms ir EUR 1000000. Piedāvājumi, kas pārsniedz minimālo piedāvājumu, izsakāmi ar EUR 100000 daudzkārtni. Tādu pašu piedāvājuma minimumu un daudzkārtņa apjomu piemēro precizējošās un strukturālās operācijās. Minimālo piedāvājuma apjomu piemēro katram individuālas procentu likmes/cenas/pārgrāmatošanas likmes līmenim. Ilgāka termiņa refinansēšanas operācijām valsts centrālā banka nosaka minimālo piedāvājuma apjomu diapazonā no EUR 10000 līdz EUR 1000000. Cenas piedāvājumi, kas pārsniedz minimālo piedāvājuma apjomu, jāizsaka kā EUR 10000 daudzkārtņi. Minimālais piedāvājuma apjoms tiek piemērots individuāli katram procentu likmes līmenim. ECB var noteikt piedāvājuma limitu, lai nepieļautu neproporcionāli lielus cenu piedāvājumus. Šādu maksimālo piedāvājuma limitu vienmēr norāda publiskajā izsoles paziņojumā. Darījumu partneriem vienmēr ir jāspēj segt tiem piešķirtos apjomus ar pietiekošu daudzumu atbilstīgu pakārtoto aktīvu [30]. Līguma un regulējošie noteikumi, ko piemēro attiecīgā valsts centrālā banka, pieļauj soda piemērošanu, ja darījumu partneris nespēj pārskaitīt pietiekošu daudzumu pakārtoto aktīvu vai skaidras naudas, lai nodrošinātu summu, kas tam ir apstiprināta izsoles darbībā. Piedāvājumi ir atceļami līdz pat piedāvājumu iesniegšanas termiņam. Piedāvājumi, kas iesniegti pēc izsoles izziņošanas ziņojumā norādītā termiņa, ir nederīgi. Par to, vai termiņš ir ievērots, lemj valstu centrālās bankas. Valstu centrālās bankas neņem vērā visus darījumu partnera piedāvājumus, ja piedāvājumu kopsumma pārsniedz ECB noteikto maksimālo piedāvājuma limitu. Valstu centrālās bankas var neņemt vērā arī tos piedāvājumus, kas nesasniedz minimālo piedāvājuma apjomu vai kas neatbilst minimālajai/maksimālajai apstiprinātajai procentu likmei/cenai/pārgrāmatošanas likmei. Turklāt valstu centrālās bankas var neņemt vērā cenas piedāvājumus, kas ir nepilnīgi vai neatbilst standarta parauga formai. Ja piedāvājums nav pieņemts, attiecīgā valsts centrālā banka informē darījumu partneri par tās lēmumu pirms izsoles lēmuma pieņemšanas. 5.1.5. Izsoles lēmuma pieņemšanas procedūras a) Nemainīgas procentu likmes izsole Nemainīgas procentu likmes izsolē darījumu partneru piedāvājumi tiek summēti. Ja piedāvājumu kopējais apjoms pārsniedz kopējo sadalīšanai paredzēto likvīdu daudzumu, iesniegtos piedāvājumus apstiprina proporcionāli, pamatojoties uz sadalāmā apjoma attiecību pret kopējo piedāvājumu apjomu (skatīt 4. aili). Katram darījumu partnerim piešķirtais daudzums jānoapaļo līdz tuvākajam euro. Tomēr nemainīgas likmes izsolēs ECB var noteikt minimālo apjomu/attiecību, kas apstiprināma katram pretendentam. +++++ TIFF +++++ b) Mainīgas procentu likmes izsoles euro Mainīgas procentu likmes izsolēs euro, kas domātas likviditātes nodrošināšanai, piedāvājumus uzskaita dilstošā secībā pēc piedāvātās procentu likmes. Piedāvājumi ar augstāku procentu līmeni tiek apmierināti prioritāri, un piedāvājumi ar zemākām procentu likmēm tiek apmierināti, kamēr ir izsmelts kopējais sadalāmo likvīdu daudzums. Ja zemākajā pieļaujamajā procentu likmes līmenī (tas ir, robežas procentu likme) kopējais piedāvātais apjoms pārsniedz atlikušo piešķīruma apjomu, atlikušo apjomu sadala proporcionāli starp piedāvājumiem, pamatojoties uz atlikušā piešķiramā daudzuma attiecību pret kopējo piedāvāto daudzumu pēc robežas procentu likmes (skatīt 5. aili). Katram darījumu partnerim piešķirto daudzumu noapaļo līdz tuvākajam euro. +++++ TIFF +++++ Mainīgas procentu likmes izsolēs, kas domātas likviditātes absorbēšanai (procedūru var izmantot parāda vērtspapīru emitēšanai un termiņnoguldījumu pieņemšanai), piedāvājumus uzskaita augošā secībā pēc piedāvātās procentu likmes (vai dilstošā secībā pēc piedāvātās cenas). Piedāvājumus ar zemākās procentu likmes (augstākās cenas) līmeni apmierina prioritāri, un piedāvājumus ar augstāko procentu likmi (zemāko cenas piedāvājumu) secīgi apstiprina līdz ir izsmelts kopējais absorbējamo likvīdu daudzums. Ja augstākās apstiprinātās procentu likmes (zemākā cena) līmenī (tas ir, robežas procentu likmes/cenas līmenī) kopējais piedāvājuma daudzums pārsniedz atlikušo sadalāmo daudzumu, atlikušo daudzumu sadala proporcionāli starp piedāvājumiem, pamatojoties uz atlikušā piešķiramā daudzuma attiecību pret kopējo piedāvāto daudzumu pēc robežas procentu likmes/cenas (skatīt 5. aili). Parāda vērtspapīru emitēšanai katram darījumu partnerim piešķirto daudzumu noapaļo līdz tuvākajam parādzīmju nominālvērtības daudzkārtnim. Citām likviditāti absorbējošām darbībām katram darījumu partnerim piešķiramais daudzums jānoapaļo līdz tuvākajam euro. ECB var noteikt minimālo apjomu, kas apstiprināts katram pretendentam mainīgas procentu likmes izsolēs. c) Mainīgas procentu likmes ārvalsts valūtas mijmaiņas darījumu izsoles Mainīgas procentu likmes ārvalstu valūtas mijmaiņas izsolēs, kas paredzētas likviditātes nodrošināšanai, piedāvājumus uzskaita augošā secībā pēc pārgrāmatošanas likmēm [31]. Piedāvājumus ar zemākajām pārgrāmatošanas likmēm apmierina prioritāri, un pārējos augstāku likmju piedāvājumus apmierina, kamēr ir izsmelts kopējais noteiktais valūtas daudzums. Ja augstākajā apstiprinātajā mijmaiņas kursa līmenī (tas ir, robežas pārgrāmatošanas likme) kopējais piedāvājuma apjoms pārsniedz atlikušo sadalāmo apjomu, atlikušo apjomu sadala proporcionāli starp piedāvājumiem, pamatojoties uz atlikušā sadalāmā daudzuma attiecību pret kopējo piedāvāto daudzumu pēc robežas pārgrāmatošanas likmes (skatīt 6. aili). Katram darījumu partnerim piešķirto daudzumu noapaļo līdz tuvākajam euro. +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ Mainīgas procentu likmes ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu izsolēs, kas domāti likviditātes absorbēšanai, piedāvājumus uzskaita dilstošā secībā pēc piedāvātās pārgrāmatošanas likmes. Augstākas pārgrāmatošanas likmes piedāvājumus apmierina prioritāri, un zemākas pārgrāmatošanas likmes piedāvājumus pieņem, kamēr kopējais absorbējamās noteiktās valūtas daudzums ir izsmelts. Ja zemākajā apstiprinātajā pārgrāmatošanas likmes līmenī (tas ir, robežas pārgrāmatošanas likmes līmenī) kopējais piedāvājumu daudzums pārsniedz atlikušo apstiprināmo daudzumu, atlikušo daudzumu sadala proporcionāli starp piedāvājumiem, pamatojoties uz atlikušā piešķiramā daudzuma attiecību pret kopējo piedāvāto daudzumu pēc robežas pārgrāmatošanas (skatīt 6. aili). Katram darījumu partnerim piešķirto daudzumu noapaļo līdz tuvākajam euro. d) Izsoles veids Mainīgas procentu likmes izsolēm eurosistēma var piemērot vai nu vienas likmes izsoles procedūru, vai arī vairāku likmju izsoles procedūras. Vienas likmes izsolē (holandiešu izsole) piešķīruma procentu likme/cena/pārgrāmatošanas likme, ko piemēro visiem apstiprinātajiem piedāvājumiem, ir vienāda ar robežas procentu likmi/cenu/pārgrāmatošanas likmi (tas ir, procentu likme/cena/pārgrāmatošanas likme, pēc kuras izsmelts kopējais piešķīrums). Vairāku likmju izsolē (amerikāņu izsole) piešķīruma procentu likme/cena/pārgrāmatošanas likme ir vienāda ar procentu likmi/cenu/pārgrāmatošanas likmi, kas piedāvāta katrā individuālajā piedāvājumā. 5.1.6. Izsoles rezultātu paziņošana Standarta un ātro izsoļu rezultātus paziņo publiski, izmantojot finanšu informācijas tīklus. Turklāt valstu centrālās bankas var paziņot izsoles rezultātu tieši darījumu partneriem, neizmantojot finanšu informācijas tīklus. Parasti publisks izsoles rezultāta paziņojums iekļauj šādu informāciju: - izsoles atsauces numurs, - izsoles datums, - darbības veids, - darbības termiņš, - kopējo eurosistēmas darījumu partneru piedāvātais apjoms, - solītāju skaits, - iesaistītās valūtas (ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu gadījumā), - kopējais apstiprinātais daudzums, - apstiprinātā daudzuma procentuālā daļa (nemainīgas procentu likmes izsoles gadījumā), - tūlītējā valūtas maiņas likme (ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumu gadījumā), - apstiprinātā robežas procentu likme/cena/pārgrāmatošanas likme un robežas procentu likmes/cenas/pārgrāmatošanas līmenī apstiprinātā daudzuma procentuālā daļa (mainīgas procentu likmes izsoles gadījumā), - minimālā piedāvājuma likme, maksimālā piedāvājuma likme un vidējā svērta izsoles likme (vairāku likmju izsolēs), - darbības sākuma datums un termiņš (ja vajadzīgs) vai instrumenta valutēšanas diena un termiņš (parāda vērtspapīru emitēšanas gadījumā), - minimālais kādam darījumu partnerim apstiprinātais daudzums (ja tāds ir), - minimālā apstiprinātā daudzuma procentuālā daļa (ja tāda ir), - parāda vērtspapīra nominālā vērtība (parāda vērtspapīru emitēšanas gadījumā), - ISIN emitēšanas kods (parādzīmju emitēšanas gadījumā). Valstu centrālās bankas tieši apliecina individuālos izsoles rezultātus sekmīgiem darījumu partneriem. 5.2. Divpusējo darbību procedūras a) Vispārīgi apsvērumi Valstu centrālās bankas var veikt operācijas, pamatojoties uz divpusējām procedūrām [32]. Šādas procedūras var izmantot precizējošām atklātā tirgus operācijām un strukturālām tiešām operācijām. Divpusējās operācijas ir definētas plašā nozīmē kā jebkādas procedūras, kurās eurosistēma veic darījumu ar vienu vai nedaudziem darījumu partneriem bez izsoles. Šajā sakarā var izšķirt divus dažādus divpusējo operāciju veidus: operācijas, kurās eurosistēma vēršas pie darījumu partneriem tieši, un operācijas, ko veic ar biržas un tirgus aģentu starpniecību. b) Tieša vēršanās pie darījumu partneriem Šajā procedūrā valstu centrālās bankas tieši vēršas pie viena vai vairākiem pašmāju darījumu partneriem, kuri ir izvēlēti saskaņā ar 2.2. iedaļā noteiktajiem kritērijiem. Saskaņā ar precīzām ECB sniegtām instrukcijām valstu centrālās bankas lemj, vai iesaistīties darījumā ar darījumu partneriem. Darījumus veic ar valstu centrālo banku starpniecību. Ja ECB padome lemtu, ka ārkārtas apstākļos divpusējos darījumus varētu veikt arī pati ECB (vai viena, vai vairākas valstu centrālās bankas, kas darbojas ECB vārdā), tiktu pieņemtas attiecīgās procedūras, kas piemērojamas šādām darbībām. Šajā gadījumā ECB (vai valsts centrālā banka(-s), kas darbojas ECB vārdā), vērstos tieši pie viena vai vairākiem darījumu partneriem eurozonā, kas ir izvēlēti saskaņā ar 2.2. iedaļā noteiktajiem kritērijiem. ECB (vai valsts centrālā banka(-s), kas darbojas ECB vārdā) lemtu par to, vai iesaistīties darījumā ar darījumu partneriem. Taču darījumi tik un tā tiktu kārtoti decentralizēti ar valsts centrālo banku starpniecību. Divpusējās operācijas, ko veic, tieši vēršoties pie darījumu partneriem, var piemērot reversiem darījumiem, tiešiem darījumiem, ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumiem un termiņnoguldījumu pieņemšanai. c) Operācijas, ko veic ar biržas un tirgus aģentu starpniecību Valstu centrālās bankas var veikt tiešus darījumus ar biržu un tirgus aģentu starpniecību. Šajās operācijās darījumu partneru loks iepriekš nav ierobežots, un procedūras tiek pielāgotas tirgus praksei, ko piemēro attiecīgajiem parāda instrumentiem. ECB padome lems, vai ārkārtas apstākļos ECB pati (vai viena vai vairākas valstu centrālās bankas, kas darbojas ECB vārdā) var veikt precizējošas darbības ar biržu un tirgus aģentu starpniecību. d) Divpusējo operāciju izziņošana Parasti par divpusējām operācijām iepriekš publiski nepaziņo. Turklāt ECB var lemt par divpusējo operāciju rezultātu publisku neizziņošanu. e) Darba dienas ECB var lemt par precizējošu darbību veikšanu jebkurā eurosistēmas darba dienā. Vienīgi tās dalībvalstu centrālās bankas, kurās tirdzniecības diena, norēķinu diena un atlīdzināšanas diena ir VCB darba dienas, piedalās šādās operācijās. Tiešas divpusējas operācijas strukturālām vajadzībām parasti veic un apmaksā tikai tajās dienās, kas ir VCB darba dienas visās dalībvalstīs. 5.3. Norēķinu procedūras 5.3.1. Vispārīgi apsvērumi Naudas darījumus, kas attiecas uz eurosistēmas pastāvīgajiem mehānismiem vai dalību atvērta tirgus darbībās, īsteno, izmantojot darījumu partneru kontus valstu centrālajās bankās (vai kontus norēķinu bankās, kas piedalās TARGET). Naudas darījumus īsteno tikai pēc galīgā darbībai pakārtoto aktīvu pārskaitījuma (vai tā brīdī). Tas nozīmē, ka pakārtotajiem aktīviem jābūt iepriekš deponētiem vērtspapīru glabāšanas kontos valstu centrālajās bankās vai piegādātiem minētajās centrālajās bankās pēc principa "piegāde pret norēķinu" dienas laikā. Pakārtoto aktīvu pārskaitījumu veic, izmantojot darījumu partneru vērtspapīru norēķinu kontus VNS, kas atbilst ECB obligātajiem standartiem [33]. Darījumu partneri, kuriem nav vērtspapīru glabāšanas konta valsts centrālajā bankā vai vērtspapīru norēķina konta VNS, kas atbilst ECB minimālajiem standartiem, var veikt pakārtoto aktīvu pārskaitījumu ar atbilstošās kredītiestādes vērtspapīru norēķinu konta vai vērtspapīru glabāšanas konta starpniecību. Turpmāki noteikumi, kas attiecas uz norēķinu procedūrām, ir noteikti tāda līguma noteikumos, ko piemēro valstu centrālās bankas (vai ECB) konkrētajam monetārās politikas līdzeklim. Norēķinu procedūras var nedaudz atšķirties starp valstu centrālajām bankām sakarā ar atšķirībām valstu likumdošanā un darbības praksē. 5.3.2. Atklātā tirgus operāciju veikšana Atklātā tirgus operācijas, kas pamatojas uz standarta izsolēm (t.i., galvenās refinansēšanas darbības, ilgāka termiņa refinansēšanas operācijas un strukturālās operācijas), parasti veic pirmajā dienā pēc tās darba dienas, kurā ir atvērtas visas atbilstošās valsts RLBN sistēmas un atbilstošās VNS. Principā eurosistēma tiecas veikt darījumus, kas attiecas uz tās atklātā tirgus operācijām, vienlaicīgi visās dalībvalstīs ar visiem darījumu partneriem, kas ir snieguši pietiekošus pakārtotos aktīvus. Taču darbības ierobežojumu un VNS tehnisko iezīmju dēļ eurozonā atklātā tirgus operāciju veikšanu dienas grafiks var atšķirties. Galveno un ilgāka termiņa refinansēšanas operāciju veikšanas laiks parasti sakrīt ar laiku, kad veikta atbilstoša termiņa iepriekšējās operācijas atlīdzināšana. Eurosistēma tiecas veikt atklātā tirgus operācijas, izmantojot ātrās izsoles un divpusējas procedūras, tirdzniecības dienas laikā. Taču organizatorisku iemeslu dēļ eurosistēma dažreiz var piemērot citus norēķinu datumus šīm operācijām, jo īpaši tiešajiem darījumiem (precizējošas un strukturālas operācijas) un ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumiem (skatīt 3. tabulu). 3. TABULA Parastās norēķinu dienas eurosistēmas atklātā tirgus operācijām [34] Monetārās politikas instruments | Norēķinu datums uz standarta izsolēm pamatotām operācijām | Norēķinu datums uz ātrām izsolēm un divpusējām procedūrām pamatotām operācijām | Reversie darījumi | T + 1 [35] | T | Tiešie darījumi | — | Saskaņā ar tirgus līgumiem pakārtotajiem aktīviem | Parāda vērtspapīru emitēšana | T + 1 | — | Ārvalstu valūtas mijmaiņas darījumi | — | T, T + l vai T + 2 | Termiņnoguldījumu pieņemšana | — | T | 5.3.3. Procedūras dienas beigās Procedūras dienas beigās ir noteiktas dokumentācijā, kas attiecas uz valstu RLBN sistēmām un TARGET sistēmu. Parasti TARGET slēgšanas laiks ir 18.00 pēc ECB laika (Centrāleiropas laiks). Pēc slēgšanas turpmāki maksājumu uzdevumi netiek pieņemti apstrādei valsts RLBN sistēmās, lai arī atlikušos maksājumu uzdevumus, kas ir pieņemti pirms slēgšanas, vēl apstrādā. Darījumu partneru prasības attiecībā uz piekļuvi rezerves kreditēšanas mehānismam vai noguldījumu mehānismam jāiesniedz attiecīgajai valsts centrālajai bankai ne vēlāk kā 30 minūtes pēc faktiskās TARGET slēgšanas [36]. Jebkādu negatīvu bilanci atbilstīgo darījumu partneru norēķinu kontos (valsts RLBN sistēmās), kas atliek pēc kontroles procedūrām dienas beigās, automātiski uzskata par pieteikumu rezerves kreditēšanas mehānisma izmantojumam (skatīt 4.1. iedaļu). 6. NODAĻA 6. ATBILSTĪGIE AKTĪVI 6.1. Vispārīgi apsvērumi ECBS statūtu 18. panta 1. punkts ļauj ECB un valstu centrālajām bankām veikt darījumus finanšu tirgos, pērkot un pārdodot pakārtotos aktīvus tieši vai ar atpirkšanas līgumu palīdzību, un prasa, lai visas eurosistēmas kredītdarbības balstītos uz atbilstošu nodrošinājumu. Tādējādi, visas eurosistēmas likviditāti nodrošinošās operācijas pamatojas uz pakārtotiem aktīviem, ko darījumu partneri iesniedz vai nu nododot īpašuma tiesības uz aktīviem (tiešo darījumu vai atpirkšanas līgumu gadījumā), vai ieķīlājot attiecīgos aktīvus (nodrošinātu aizņēmumu gadījumā) [37]. Lai pasargātu eurosistēmu no zaudējumiem monetārās politikas operācijās, nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret darījumu partneriem un uzlabotu darbības efektivitāti, pakārtotajiem aktīviem jāatbilst noteiktiem kritērijiem, lai tos varētu izmantot eurosistēmas monetārās politikas operācijās. Ir atzīts, ka atbilstības kritēriju saskaņošana eurozonā veicinās vienlīdzīgu attieksmi un darbības efektivitāti. Vienlaicīgi pienācīga uzmanība jāpievērš esošajām atšķirībām finanšu struktūrās visās dalībvalstīs. Tādēļ, galvenokārt eurosistēmas iekšējām vajadzībām, izšķir divas aktīvu kategorijas, kas atbilst eurosistēmas monetārās politikas operācijām. Šīs divas kategorijas, attiecīgi tiek sauktas par "pirmo līmeni" un "otro līmeni": - pirmā līmeņa grupu veido apgrozāmi parāda instrumenti, kas atbilst vienotiem eurozonu aptverošiem ECB noteiktiem atbilstības kritērijiem, - otro līmeni veido papildu aktīvi, apgrozāmi un neapgrozāmi, kas ir īpaši svarīgi valsts finanšu tirgiem un banku darbības sistēmām un kuru atbilstības kritērijus nosaka valstu centrālās bankas, ievērojot obligātos ECB noteiktos atbilstības kritērijus. Attiecīgās valsts centrālās bankas piemērotos īpašos atbilstības kritērijus otrajam līmenim jāapstiprina ECB. Līmeņus neizšķir pēc aktīvu kvalitātes un to atbilstības dažādiem eurosistēmas monetārās politikas operāciju tipiem (izņemot to, ka otrā līmeņa aktīvus eurosistēma parasti neizmanto tiešos darījumos). Aktīvus, kas atbilst eurosistēmas monetārās politikas operācijām, var izmantot kā pakārtotos aktīvus diennakts kredītam [38]. Uz pirmā līmeņa un otrā līmeņa aktīviem attiecas riska kontroles pasākumi, kas noteikti 6.4. iedaļā. Eurosistēmas darījumu partneri var izmantot atbilstīgos aktīvus abpus robežām, t.i., viņi var saņemt līdzekļus no to dalībvalstu centrālajām bankām, kurās tie ir reģistrēti, izmantojot aktīvus, kas atrodas citā dalībvalstī (skatīt 6.6. iedaļu). 6.2. Pirmā līmeņa aktīvi ECB nosaka un uztur pirmā līmeņa aktīvu sarakstu. Šis saraksts ir pieejams sabiedrībai [39]. ECB emitētie parāda vērtspapīri ir uzskaitīti kā pirmā līmeņa aktīvi. Parāda vērtspapīri, ko valstu centrālās bankas ir emitējušas pirms to attiecīgās dalībvalstis ir pieņēmušas euro, arī ir iekļauti pirmā līmeņa aktīvu sarakstā. Pirmā līmeņa aktīviem piemēro šādus atbilstības kritērijus (skatīt arī 4. tabulu): - tiem ir jābūt parāda instrumentiem: a) ar iepriekš noteiktu pamatkapitālu un b) kuponu, kas neizraisa negatīvu naudas plūsmu. Papildus, minētajam kuponam jābūt vienam no šāda veida kuponiem: i) nulles kuponam, ii) noteiktas likmes kuponam vai arī iii) brīvi svārstīgas likmes kuponam, kas piesaistīts attiecīgajai procentu likmei. Kupons var būt piesaistīts paša emitētāja vērtējuma maiņai. Turklāt, atbilstīgas ir inflācijas obligācijas, kas indeksētas, ņemot vērā inflāciju. Šādas parāda instrumentu pazīmes ir jānodrošina līdz saistību pārtraukšanai [40], - tiem ir jāatbilst augstiem kredītstandartiem. Novērtējot parāda instrumentu kredītstandartus, ECB ņem vērā, inter alia, pieejamos tirgus aģentūru novērtējumus, garantijas [41], ko sniedz finansiāli stabili nodrošinātāji [42], kā arī dažus institucionālus kritērijus, kas nodrošinātu īpaši augstu vērtspapīru turētāju aizsardzību [43], - tiem jābūt pārvedamiem ierakstu veidā, - tiem jābūt deponētiem/reģistrētiem (emitētiem) EEZ valsts centrālajā bankā vai centrālajā vērtspapīru depozitārijā (CVD), kas atbilst minimālajiem ECB noteiktajiem standartiem. Tiem jāatrodas (tie jāizmanto darījumos) eurozonā, izmantojot eurosistēmas vai VNS kontu, kas atbilst ECB noteiktajiem standartiem (lai uz realizāciju attiektos tās dalībvalsts likumi, kas atrodas eurozonā). Gadījumā, kad CVD, kas emitē aktīvus, un VNS, kur tie atrodas, nav identiski, starp šīm iestādēm jāizveido ECB apstiprināta saikne [44], - tiem jābūt izteiktiem euro [45], - tiem jābūt emitētiem (vai garantētiem) EEZ reģistrētās iestādēs [46], - tiem jābūt iekļautiem vai kotētiem regulētā tirgū, kā tas noteikts saskaņā ar Direktīvu par ieguldījumu pakalpojumiem [47], vai iekļautiem, kotētiem vai tirgotiem kādos neregulētos tirgos, kā to ir noteikusi ECB [48]. Turklāt, nosakot atsevišķu parāda instrumentu atbilstību, ECB jāņem vērā tirgus likviditāte. [50] [51]. Neskatoties uz to iekļaušanu pirmā līmeņa sarakstā, valstu centrālās bankas var nolemt nepieņemt kā pakārtotus aktīvus šādus instrumentus: - parāda instrumentus, kas jāatmaksā pirms tās monetārās politikas darbības termiņa, kurai tie tika izmantoti kā pakārtotie aktīvi [52], - parāda instrumentus ar ienākuma plūsmu (piemēram, kuponu maksājumi) laikā līdz tās monetārās politikas darbības termiņam, kurai tie tika izmantoti kā pakārtotie aktīvi. Visus pirmā līmeņa aktīvus var izmantot abpus robežām, kas nozīmē to, ka darījumu partneris var saņemt kredītu no tās dalībvalsts centrālās bankas, kurā darījumu partneris ir reģistrēts, izmantojot pirmā līmeņa instrumentus, kas atrodas citā dalībvalstī (skatīt 6.6. iedaļu). Pirmā līmeņa aktīvi atbilst visām monetārās politikas operācijām, kas balstās uz pakārtotiem aktīviem, tas ir, reversām un tiešām atklātā tirgus operācijām un rezerves kreditēšanas mehānismu. 6.3. Otrā līmeņa aktīvi [53] Papildus tiem parāda instrumentiem, kas atbilst atbilstības kritēriju pirmajam līmenim, valstu centrālās bankas var uzskatīt par atbilstīgiem citus aktīvus, otrā līmeņa aktīvus, kas ir īpaši svarīgi to valsts finanšu tirgiem un banku darbības sistēmām. Atbilstības kritērijus otrā līmeņa aktīviem nosaka valstu centrālās bankas saskaņā ar še turpmāk minētajiem minimālajiem atbilstības kritērijiem. Konkrētos valsts atbilstības kritērijus otrā līmeņa aktīviem jāapstiprina ECB. Valstu centrālās bankas izveido un uztur atbilstīgu otrā līmeņa aktīvu valsts sarakstus. Šie saraksti ir pieejami sabiedrībai [54]. Otrā līmeņa aktīviem jāatbilst šādiem minimālās atbilstības kritērijiem (skatīt arī 4. tabulu): - tie var būt parāda instrumenti (apgrozāmi vai neapgrozāmi), kuriem ir: a) iepriekš noteikta pamatsumma un b) kupons, kas nedrīkst izraisīt negatīvu naudas plūsmu. Turklāt šim kuponam jābūt vienam no šāda veida kuponiem: i) nulles kuponam; ii) nemainīgas procentu likmes kuponam vai iii) brīvi svārstīgas procentu likmes kuponam, kas piesaistīts attiecīgajai procentu likmei. Kupons var būt piesaistīts paša emitētāja mainītajam novērtējumam. Turklāt atbilstīgas ir inflācijas obligācijas, kas indeksētas, ņemot vērā inflāciju. Šādas parāda instrumentu pazīmes ir jānodrošina līdz obligāciju izpirkšanai. Tie var arī būt akcijas (tirgotas regulētā tirgū, kā to paredz direktīva par ieguldījumu pakalpojumiem [55]). Kredītiestāžu emitētas akcijas un kredītiestāžu emitēti parāda instrumenti, kas precīzi neatbilst VKIU direktīvas 22. panta 4. punktā noteiktajiem kritērijiem, parasti neatbilst iekļaušanai otrā līmeņa aktīvu sarakstā. Taču ECB var atļaut valstu centrālajām bankām iekļaut šādus aktīvus to otrā līmeņa sarakstā ar dažiem noteikumiem un ierobežojumiem, 4. TABULA Eurosistēmas monetārās politikas darbībām atbilstīgie aktīvi Kritēriji | Pirmais līmenis | Otrais līmenis | Aktīvu veids | ECB parāda vērtspapīriCiti apgrozāmi parāda instrumenti [56] [57] | Apgrozāmi parāda instrumenti [56]Neapgrozāmi parāda instrumentiAkcijas, ko tirgo regulētā tirgū | Norēķinu procedūras | Instrumentiem jābūt centralizēti deponētiem ar ierakstu kontā valsts centrālajā bankā vai VNS, kas atbilst ECB minimālajiem standartiem. | Ierakstu formā deponētajiem aktīviem jābūt viegli pieejamiem valsts centrālajās bankā, kas tos ir iekļāvusi savā otrā līmeņa sarakstā. | Emitenta veids | Centrālās bankasValsts sektorsPrivātais sektors [58]Starptautiskas un pārnacionālas iestādes | Valsts sektorsPrivātais sektors [59] | Kredītstandarts | ECB jāatzīst aktīvi par augstas kvalitātes kredītu (kas var ietvert EEZ nodrošinātāja garantiju, ko ECB atzinusi par finansiāli stabilu) | Valsts centrālajai bankai, kas ir iekļāvusi aktīvu tās otrā līmeņa sarakstā (kurā arī ietverta eurozonas nodrošinātāja garantija, ko par finansiāli stabilu atzinusi valsts centrālā banka, kas iekļāvusi aktīvus tās otrā līmeņa aktīvu sarakstā), jāatzīst aktīvi par augstas kvalitātes kredītu. | Emitenta (vai nodrošinātāja) reģistrācijas vieta | EEZ [60] | Eurozona | Aktīvu atrašanās vieta | Izdošanas vieta: EEZNorēķinu veikšanas vieta eurozona [61] | Eurozona [61] | Valūta | Euro [62] | Euro [62] | Ārpusbilances postenis:Pārrobežu izmantošana | Jā | Jā | - tiem jābūt parāda saistībām vai akcijām, ko izdevusi (vai nodrošinājusi) [63] tāda iestāde, kuru tā valsts banka, kas iekļāvusi šos aktīvus tās otrā līmeņa sarakstā, ir atzinusi par finansiāli stabilu, - tiem jābūt viegli pieejamiem valsts centrālai bankai, kas aktīvus ir iekļāvusi tās otrā līmeņa sarakstā, - tiem jāatrodas eurozonā (lai uz to realizāciju attiektos tādas dalībvalsts likumi, kas atrodas eurozonā), - tiem jābūt noteiktiem euro [64], - tiem jābūt eurozonā reģistrētas iestādes emitētiem (vai nodrošinātiem). [66] [67]. Neskatoties uz to iekļaušanu otrā līmeņa sarakstos, valstu centrālās bankas var nolemt nepieņemt kā pakārtotus aktīvus šādus aktīvus: - parāda instrumentus, kas jāatmaksā pirms tās monetārās politikas operācijas termiņa, kurai tie tika izmantoti kā pakārtotie aktīvi [68], - parāda instrumentus ar ienākuma plūsmu (piemēram, kuponu maksājumiem) laikā līdz tās monetārās politikas operācijas termiņam, kurai tie tika izmantoti kā pakārtotie aktīvi, - akcijas, attiecībā uz ko paredzēti jebkāda veida maksājumi vai tiesības, kas var ietekmēt to piemērotību izmantošanai par pakārtotiem aktīviem laika posmā pirms tās monetārās politikas darbības termiņa, kurai tos izmanto kā pakārtotos aktīvus. Otrā līmeņa aktīvus, kas atbilst eurosistēmas monetārās politikas operācijām, var izmantot abpus robežām, kas nozīmē, ka darījumu partneris var saņemt līdzekļus no tās dalībvalsts centrālās bankas, kurā darījumu partneris ir reģistrēts, izmantojot aktīvus, kas atrodas citā dalībvalstī (skatīt 6.6. iedaļu). Otrā līmeņa aktīvi atbilst reversiem atvērta tirgus darījumiem un rezerves kreditēšanas mehānismam. Parasti eurosistēma neizmanto otrā līmeņa aktīvus tiešajos darījumos. 6.4. Riska kontroles pasākumi Riska kontroles pasākumus piemēro aktīviem, kas ir pieņemami eurosistēmas monetārās politikas operāciju nodrošināšanai, lai pasargātu eurosistēmu no finansiāliem zaudējumiem gadījumā, kad šeit pakārtotie aktīvi jārealizē darījumu partnera saistību nepildīšanas dēļ. Eurosistēmas rīcībā esošie riska kontroles pasākumi ir atspoguļoti 7. ailē. +++++ TIFF +++++ 6.4.1. Sākotnējās drošības iemaksas Eurosistēma piemēro sākotnējās drošības iemaksas, kas atbilst noteiktam nodrošinātās likviditātes procentam, kas jāpieskaita prasībai par pakārtoto aktīvu vērtību. Ņemot vērā eurosistēmas riska ilgumu, piemēro divas dažādas sākotnējās drošības iemaksas: - 1 % lielu drošības iemaksu diennakts darījumiem un - 2 % lielu drošības iemaksu darījumiem, kuru sākotnējais termiņš nepārsniedz vienu darba dienu. Likviditāti absorbējošām operācijām sākotnējās drošības iemaksas netiek piemērotas. 6.4.2. Riska kontroles pasākumi pirmā līmeņa aktīviem Papildus sākotnējām drošības iemaksām, ko piemēro nodrošinātajai likviditātei, eurosistēma piemēro īpašus riska kontroles pasākumus atbilstoši pakārtoto aktīvu veidiem, ko piedāvā darījumu partneris. Atbilstošus riska kontroles pasākumus pirmā līmeņa aktīviem nosaka ECB, ņemot vērā dalībvalstu tiesību sistēmu atšķirības. Riska kontroles pasākumi pirmā līmeņa aktīviem ir kopumā saskaņoti visā eurozonā [69]. Riska kontrole pirmā līmeņa aktīviem ietver šādus galvenos elementus: - uz atsevišķiem parāda instrumentiem attiecas īpaši novērtējuma diskonti. Diskontus piemēro, no pakārtotā tirgus aktīva tirgus vērtības atņemot noteiktu procentu. Diskonti atšķiras pēc atlikušā termiņa un parāda instrumenta kupona struktūras, kā norādīts 8. ailē, +++++ TIFF +++++ - likviditāti absorbējošām operācijām novērtējuma diskontu nepiemēro, - atkarībā no valstu juridiskām un darbības sistēmām valstu centrālās bankas pieļauj kopēju pakārtoto aktīvu uzkrājumu veidošanu un/vai pieprasa iezīmēt aktīvus, ko izmanto katrā konkrētā darījumā. Kopēju uzkrājumu veidošanas sistēmās darījumu partneris izveido pietiekošu pakārtoto aktīvu uzkrājumu, kas ir pieejams centrālajai bankai, lai segtu atbilstošos kredītus, ko tā piešķīrusi, tādējādi tas nozīmē, ka atsevišķi aktīvi nav saistīti ar noteiktām kredītdarbībām. Turpretī iezīmēšanas sistēmā katra kredītdarbība ir saistīta ar konkrētiem identificējamiem aktīviem, - uz aktīviem attiecas ikdienas novērtēšana. Katru dienu valstu centrālās bankas aprēķina nepieciešamo pakārtoto aktīvu vērtību, ņemot vērā nenomaksāto kredītu apjoma izmaiņas, 6.5. iedaļā izklāstītos novērtēšanas principus un noteiktās sākotnējās drošības iemaksas un novērtējuma diskontus, - ja pēc novērtēšanas pakārtotie aktīvi neatbilst todien aprēķinātajām prasībām, tiek veikti simetriski starpības pieprasījumi. Lai samazinātu starpības pieprasījumu, valstu centrālās bankas var piemērot kontrolsliekšņus. Ja tas tiek piemērots, kontrolslieksnis ir vienāds ar 1 % no nodrošinātās likviditātes apjoma. Atkarībā no juridiskās sistēmas valstu centrālās bankas var prasīt veikt starpības iemaksas, piegādājot papildu aktīvus vai iemaksājot skaidru naudu. Tas nozīmē, ka pakārtoto aktīvu vērtībai noslīdot zem zemākā kontrolsliekšņa, darījumu partneriem jāpiegādā papildu aktīvi (vai skaidra nauda). Tāpat arī, ja pakārtoto aktīvu tirgus vērtība, pamatojoties uz to atkārtotu novērtēšanu, pārsniegtu augšējo kontrolslieksni, valsts centrālā banka nodotu atpakaļ darījumu partnerim atlikušos aktīvus (vai skaidru naudu) (skatīt 9. aili). +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ - kopēju rezervju uzkrāšanas sistēmās darījumu partneri katru dienu var aizvietot pakārtotos aktīvus, - iezīmēšanas sistēmās pakārtoto aktīvu aizvietošanu var atļaut valstu centrālās bankas, - ECB jebkurā laikā var izslēgt atsevišķus parāda instrumentus no atbilstīgo pirmā līmeņa instrumentu saraksta [70]. 6.4.3. Riska kontroles pasākumi otrā līmeņa aktīviem Piemērotus riska kontroles pasākumus otrā līmeņa aktīviem sastāda tā valsts centrālā banka, kas ir iekļāvusi aktīvus tās otrā līmeņa sarakstā. Valstu centrālo banku riska kontroles pasākumu piemērošana jāapstiprina ECB. Nosakot atbilstošus riska kontroles pasākumus, eurosistēma tiecas nodrošināt nediskriminējošus nosacījumus otrā līmeņa aktīviem visā eurozonā. Šajā sakarā novērtējuma diskonti, ko piemēro otrā līmeņa aktīviem, atspoguļo īpašus riskus, kas ir saistīti ar šiem aktīviem, un ir vismaz tikpat stingri kā pirmā līmeņa aktīviem piemērotie novērtējuma diskonti. Otrā līmeņa aktīvus iedala četrās dažādās diskontu grupās, atspoguļojot atšķirības to būtiskajās pazīmēs un likviditātē (skatīt 10. aili). Riska kontroles pasākumi pamatojas uz atbilstošā aktīva procentu likmju nepastāvību, procentu likmju līmeni, pieņemto likviditātes laika posmu un aktīva termiņu. +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ Otrā līmeņa aktīvu iekļaušanu vienā no turpmākajām likviditātes grupām ierosināja valstu centrālās bankas un tas jāapstiprina ECB. 1. Pašu kapitāls 2. Apgrozāmi parāda instrumenti ar ierobežotu likviditāti Lielākā otrā līmeņa aktīvu daļa ir attiecināma uz šo kategoriju. Lai arī var būt likviditātes pakāpes atšķirības, kopumā aktīvi ir līdzīgi, to otrreizējais tirgus ir ierobežots, iespējams, to cenas nepaziņo katru dienu un parasta apjoma tirdzniecība var ietekmēt cenu. 3. Parāda instrumenti ar ierobežotu likviditāti un īpašām iezīmēm Tie ir aktīvi, kam piemīt daži apgrozāmības aspekti, taču tiem ir nepieciešams papildus laiks, lai nodrošinātu tiem likviditāti tirgū. Tā ir aktīviem, kas parasti ir neapgrozāmi, bet kam ir īpašas iezīmes, pateicoties kam tos var uzskatīt par daļēji apgrozāmiem, ieskaitot tirgus izsoles procedūras (ja ir nepieciešamība likvidēt aktīvus) un cenas ikdienas novērtēšanu. 4. Neapgrozāmi parāda instrumenti Praksē šie instrumenti ir neapgrozāmi, un tādēļ to likviditāte ir zema vai tās nav. Otrā līmeņa aktīviem, kam procentu likmi var definēt no jauna, kam šis definējums ir skaidrs un nepārprotams, ievērojot tirgus standartus un ECB doto apstiprinājumu, atlikušais termiņš, kas ņemams vērā, ir atkarīgs no jaunā definējuma dienas, neskatoties uz likviditātes grupu, kurā tie ir iekļauti. Starpības maksājumiem valstu centrālās bankas piemēro to pašu kontrolslieksni (ja tāds ir) otrā līmeņa aktīviem un pirmā līmeņa aktīviem. Turklāt valstu centrālās bankas var ierobežot otrā līmeņa aktīvu pieņemšanu, pieprasīt papildu garantijas un jebkurā laikā nolemt izslēgt atsevišķus aktīvus no saviem otrā līmeņa sarakstiem. 6.5. Pārkārtoto aktīvu novērtēšanas principi Nosakot reversos darījumos izmantoto pakārtoto aktīvu vērtību, eurosistēma piemēro šādus principus: - katram apgrozāmam aktīvam, kas ir atbilstīgs pirmajam vai otrajam līmenim, eurosistēma nosaka vienu atskaites tirgu, kas jāizmanto, lai iegūtu informāciju jautājumā par cenu. Tas nozīmē arī to, ka aktīviem, kas ir iekļauti, kotēti vai tirgoti vairāk nekā vienā tirgū, izmanto tikai vienu no šiem tirgiem, lai iegūtu informāciju par cenu, - katram atskaites tirgum eurosistēma nosaka vistipiskāko cenu, ko izmanto tirgus vērtību aprēķināšanā. Ja ir kotēta vairāk nekā viena cena, izmanto zemāko no šīm cenām (parasti piedāvājuma cena), - apgrozāmu aktīvu tirgus vērtību aprēķina, pamatojoties uz vistipiskāko cenu darba dienā pirms novērtēšanas dienas, - ja konkrētajam aktīvam darba dienā pirms novērtēšanas dienas tipiskākās cenas nav, izmanto pēdējo tirdzniecības cenu. Ja tirdzniecības cena nav pieejama, valsts centrālā banka nosaka cenu, ņemot vērā pēdējo identificēto aktīva cenu atskaites tirgū, - parāda instrumenta tirgus vērtību aprēķina, ieskaitot uzkrātos procentus, - atkarībā no atšķirībām valstu tiesību sistēmās un darbības praksē attieksme pret ienākumu plūsmām (piemēram, kuponu maksājumiem), kas ir saistīti ar reversa darījuma laikā saņemtu aktīvu, dažādās valstu centrālajās bankās var atšķirties. Ja šīs ienākuma plūsmas tiek pārskaitītas darījumu partnerim, valstu centrālās bankas pirms ienākumu pārskaitīšanas pārbauda, vai attiecīgās darbības joprojām sedz pietiekošs pakārtoto aktīvu daudzums. Valstu centrālās bankas gādā par to, lai ekonomiskais efekts, ko rada tas, kā īsteno ienākumu plūsmas, būtu vienāds ar situāciju, kurā ienākumus darījumu partnerim pārskaita norēķinu dienā [71], - neapgrozāmiem otrā līmeņa aktīviem valsts centrālā banka, kas ir iekļāvusi aktīvus tās otrā līmeņa sarakstā, nosaka atsevišķus novērtēšanas kritērijus. 6.6. Atbilstīgo aktīvu pārrobežu izmantošana Eurosistēmas darījumu partneri var izmantot pakārtotos aktīvus abpus robežām, tas ir, tie var saņemt līdzekļus no tās dalībvalsts centrālās bankas, kur tie ir reģistrēti, izmantojot aktīvus, kas atrodas citā dalībvalstī. Pakārtotos aktīvus var izmantot abpus robežām, veicot jebkādas darbības, kurās eurosistēma nodrošina likviditāti pret atbilstīgiem aktīviem. Valstu centrālās bankas (un ECB) ir izstrādājušas mehānismu, lai nodrošinātu, ka visus atbilstīgos aktīvus var izmantot abpus robežām. Tas ir centrālās korespondentbankas modelis (CKBM), atbilstoši kuram valstu centrālas bankas rīkojas kā glabātājas ("korespondentes") viena otrai (un ECB) saistībā ar to vietējos depozitārijos vai norēķinu sistēmās pieņemtajiem aktīviem. Modeli var izmantot visiem atbilstīgajiem aktīviem. Īpašus risinājumus var izmantot neapgrozāmiem aktīviem vai otrā līmeņa aktīviem ar ierobežotu likviditāti un īpašām iezīmēm, kurus nevar pārskaitīt ar VNS starpniecību [72]. CKBM var izmantot, lai nodrošinātu jebkādas eurosistēmas kredītdarbības [73]. Papildus CKBM, vērtspapīru pārrobežu pārskaitījumiem var izmantot atbilstošas savstarpējās VNS saiknes [74]. 6.6.1. Centrālās korespondentbankas modelis Centrālās korespondentbankas modelis ir aplūkojams 3. pārskatā. +++++ TIFF +++++ 3. PĀRSKATSCentrālās korespondentbankas modelis Visas valstu centrālās bankas uztur savstarpējus vērtspapīru kontus atbilstīgo aktīvu pārrobežu izmantošanas vajadzībām. Precīza CKBM procedūra ir atkarīga no tā, vai pakārtotie aktīvi ir iezīmēti katram atsevišķam darījumam, vai tie atrodas pakārtoto aktīvu uzkrājumos [75]: - iezīmēšanas sistēmā, tiklīdz tās dalībvalsts centrālā banka, kurā darījumu partneris ir reģistrēts ("uzturēšanās vietas centrālā banka"), apstiprina priekšlikumu kredītam, darījumu partneris sniedz norādījumus (vajadzības gadījumā, ar tā personīgā glabātāja starpniecību) tās valsts VNS, kurā atrodas viņa vērtspapīri, pārskaitīt tos uz šīs valsts centrālās bankas uzturēšanās vietas centrālās bankas kontu. Kad centrālā korespondentbanka ir informējusi uzturēšanās vietas centrālo banku par nodrošinājuma saņemšanu, uzturēšanās vietas centrālā banka pārskaita līdzekļus darījumu partnerim. Centrālās bankas neizsniedz līdzekļus avansā, pirms tās ir pārliecinātas, ka attiecīgā centrālā banka ir saņēmusi darījumu partnera vērtspapīrus. Ja ir nepieciešams iekļauties norēķinu termiņos, darījumu partneri var iepriekš deponēt aktīvus uzturēšanās vietas centrālās bankas kontā, kas atrodas attiecīgajā centrālajā bankā, izmantojot CKBM procedūras, - uzkrājumu sistēmā darījumu partneris jebkurā laikā var noguldīt vērtspapīrus savas uzturēšanās vietas centrālās bankas kontā, kas atrodas centrālajā korespondentbankā. Tiklīdz attiecīgā centrālā korespondentbanka ir informējusi uzturēšanās vietas centrālo banku par vērtspapīru saņemšanu, pēdējā pieskaita šos vērtspapīrus darījumu partnera uzkrājumu kontam. CKBM ir pieejams darījumu partneriem no 9.00 līdz 16.00 pēc ECB laika (Centrāleiropas laiks) katrā eurosistēmas darba dienā. Darījumu partnerim, kas vēlas izmantot CKBM, par to jāpaziņo valsts centrālajai bankai, no kuras tas vēlas saņemt kredītu, t.i., uzturēšanās vietas centrālajai bankai, pirms 16.00 pēc ECB laika (Centrāleiropas laiks). Papildus darījumu partnerim ir jāgādā, lai konkrētais nodrošinājums būtu korespondentbankas kontā ne vēlāk kā 16.45 pēc ECB laika (Centrāleiropas laiks). Instrukcijas vai piegādes, neievērojot minētos termiņus, izskatīs kredīta piešķiršanai tikai nākamajā darba dienā. Ja darījumu partneri paredz nepieciešamību izmantot CKBM vēlu vakarā, tiem, ja tas ir iespējams, jāpiegādā aktīvi iepriekš (t.i., jādeponē aktīvi iepriekš). Ārkārtas apstākļos vai tad, ja tas ir nepieciešams monetārās politikas vajadzībām, ECB var nolemt pagarināt CKBM slēgšanas laiku līdz brīdim, kad slēdz TARGET. 6.6.2. Pārrobežu saiknes Papildus CKBM vērtspapīru pārrobežu pārskaitījumiem var izmantot atbilstošas ES VNS savstarpējās VNS saiknes. +++++ TIFF +++++ 4. PĀRSKATSVērtspapīru norēķinu sistēmu savstarpējās saiknes Saikne starp divām VNS dod iespēju darījumu partnerim vienā VNS turēt otrā VNS emitētos un glabātos vērtspapīrus, nepiedaloties otrā VNS. Pirms šīs saiknes var izmantot nodrošinājuma pārskaitīšanai eurosistēmas kredītoperācijām, tās jānovērtē un jāapstiprina saskaņā ar ES VNS izmantošanas standartiem [76], [77]. No eurosistēmas viedokļa CKBM un ES VNS savstarpējām pārrobežu saiknēm ir vienāda loma — ļaut darījumu partneriem izmantot nodrošinājumu abpus robežām. Tādējādi abas ļauj darījumu partneriem izmantot nodrošinājumu, lai saņemtu kredītu no to uzturēšanās vietas centrālās bankas pat tad, ja šis nodrošinājumu izdots un glabāts citas valsts VNS. CKBM un pārrobežu saiknes veic šo funkciju atšķirīgi. CKBM pārrobežu attiecības pastāv starp valstu centrālajām bankām. Viena otrai tās darbojas kā glabātājas. Izmantojot saiknes, pārrobežu attiecības pastāv starp VNS. Tās viena otrai atver vispārējus kontus. Aktīvus, kas ir deponēti centrālajā korespondentbankā, var izmantot tikai eurosistēmas kredītdarbību nodrošināšanai. Aktīvus, kas ir deponēti ar saiknes palīdzību, var izmantot gan eurosistēmas kredītdarbībām, gan arī citām darījumu partneru izvēlētām vajadzībām. Izmantojot pārrobežu saiknes, darījumu partneri uztur aktīvus to kontā, kas atrodas uzturēšanās vietas VNS, un tiem nav nepieciešams glabātājs. 7. NODAĻA 7. OBLIGĀTĀS REZERVES [78] 7.1. Vispārīgi apsvērumi Eurosistēmas obligāto rezervju sistēmā ECB pieprasa, lai kredītiestādes uzturētu obligātās rezerves to kontos, kas atrodas valstu centrālajās bankās. Eurosistēmas obligāto rezervju sistēmas tiesiskais pamatojums ir izklāstīts ECBS statūtu 19. pantā, Padomes Regulā (EK) par Eiropas Centrālās bankas obligāto rezervju piemērošanu un ECB Regulā par obligātajām rezervēm. ECB Regula par obligāto rezervju piemērošana nodrošina to, lai eurosistēmas obligāto rezervju nosacījumi būtu vienādi visā eurozonā. Obligāto rezervju apjomu, kas jāuztur katrai iestādei, nosaka saistībā ar tās rezervju bāzi. Eurosistēmas obligāto rezervju sistēma pieļauj, ka darījumu partneri veido savus uzkrājumus caurmērā tā, ka rezervju prasību ievērošanu nosaka, pamatojoties uz vidējo kalendārās dienas beigu bilanci darījumu partneru rezervju kontā viena mēneša uzturēšanas periodā. Iestādei obligāto rezervju uzturēšanu atlīdzina pēc eurosistēmas galveno refinansēšanas operāciju likmes. Principā eurosistēmas obligāto rezervju sistēmas mērķis ir šādas monetārās funkcijas: - naudas tirgus procentu likmju stabilizēšana Eurosistēmas obligāto rezervju sistēmas izlīdzinošie noteikumi tiecas veicināt naudas tirgus procentu likmju stabilizēšanu, motivējot iestādes nogludināt īslaicīgo likviditātes svārstību radītās sekas. Tas var palīdzēt uzlabot eurosistēmas spējas efektīvi darboties kā likviditātes nodrošinātājai. - strukturālā likviditātes deficīta izveidošana vai palielināšana Eurosistēmas obligāto rezervju sistēma veicina strukturālā likviditātes deficīta izveidošanos vai palielināšanos. Tas var palīdzēt uzlabot eurosistēmas spējas efektīvi darboties kā likviditātes nodrošinātājai. Piemērojot obligātās rezerves, ECB ir jārīkojas saskaņā ar eurosistēmas mērķiem, kā tie ir definēti Līguma 105. panta 1. punktā un ECBS statūtu 2. pantā, kas tai skaitā ietver arī principu izvairīties no būtiskas nevēlamas pārvietošanas vai atteikšanās no starpniekpakalpojumiem. 7.2. Iestādes, uz kurām attiecas obligātās rezerves Saskaņā ar ECBS statūtu 19. panta 1. punktu ECB pieprasa dalībvalstīs reģistrētām kredītiestādēm uzturēt obligātās rezerves. Tas nozīmē, ka uz eurozonā nereģistrētu iestāžu filiālēm, kas atrodas eurozonā, arī attiecas eurosistēmas obligāto rezervju sistēma. Taču uz eurozonā reģistrētu iestāžu filiālēm, kas neatrodas eurozonā, eurosistēmas obligāto rezervju sistēma neattiecas. Iestādes automātiski tiek atbrīvotas no rezervju prasībām rezervju uzturēšanas perioda sākumā, kura laikā ir atsaukta to atļauja vai kura laikā iesaistītās dalībvalsts tiesu iestāde vai cita kompetentā iestāde pieņem lēmumu par iestādes likvidācijas procesa uzsākšanu. Saskaņā ar Padomes Regulu (EK) par Eiropas Centrālās bankas obligāto rezervju piemērošanu un ECB Regulu par obligātajām rezervēm ECB nediskriminējošā veidā var atbrīvot arī citu iestāžu grupas no to saistībām eurosistēmas obligāto rezervju sistēmā, ja eurosistēmas obligāto rezervju sistēmas mērķi netiks sasniegti, piemērojot šīs saistības konkrētajām iestādēm. Lēmumā par katru no šādiem atbrīvojumiem ECB ņem vērā vienu vai vairākus šādus kritērijus: - iestāde veic īpašas mērķfunkcijas, - iestāde neveic aktīvas bankas darbības funkcijas, konkurējot ar citām kredītiestādēm, - visi iestādes noguldījumi ir iezīmēti mērķiem, kas ir saistīti ar reģionālo un/vai starptautisko palīdzību attīstības jomā. ECB izveido un uztur to iestāžu sarakstu, uz kurām attiecas eurosistēmas obligāto rezervju sistēma. Tāpat ECB publisko to iestāžu sarakstu, kas ir atbrīvotas no saistībām eurosistēmas obligāto rezervju sistēmā citu iemeslu dēļ, kas nav reorganizācijas pasākumi [79]. Darījumu partneri var balstīties uz šiem sarakstiem, lemjot, vai to saistības ir parāds iestādei, uz kuru attiecas rezervju prasības. Saraksti, kas ir publiski pieejami katra kalendārā mēneša pēdējā eurosistēmas darba dienā, ir piemēroti rezervju bāzes aprēķināšanai sekojošam izpildes periodam. 7.3. Obligāto rezervju noteikšana a) Rezervju bāze un rezervju rādītāji Iestādes rezervju bāzi nosaka saistībā ar elementiem tās bilancē. Par bilances datiem valstu centrālajām bankām tiek ziņots saskaņā ar vispārējo ECB naudas un banku darbības statistikas sistēmu (skatīt 7.5. iedaļu) [80]. Iestādēm, uz kurām attiecas prasība sniegt pilnīgas ziņas, bilances datus, kas attiecas uz konkrētā kalendārā mēneša beigām, izmanto, lai noteiktu rezervju bāzi izpildes periodam, kas sākas nākamajā kalendāra