KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2020/394

(2019. gada 7. oktobris)

par pasākumiem SA.39119 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2014/CP), ko Grieķijas Republika ir īstenojusi procentu subsīdiju un garantiju veidā saistībā ar 2007. gada ugunsgrēkiem (šis lēmums attiecas tikai uz lauksaimniecības nozari)

(izziņots ar dokumenta numuru C(2019) 7094)

(Autentisks ir tikai teksts grieķu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (“LESD”), jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc ieinteresēto personu uzaicināšanas iesniegt piezīmes saskaņā ar LESD 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),

tā kā:

I. PROCEDŪRA

(1) Komisija 2014. gada 22. jūlijā saņēma sūdzību par atbalstu, ko Grieķijas valsts, iespējams, piešķīrusi uzņēmumam Sogia Ellas S.A. un tā meitasuzņēmumiem (turpmāk “Sogia Ellas”), kuri darbojas lauksaimniecības produktu pārstrādē. Atbalstu veidoja procentu subsīdijas un valsts garantijas pastāvošiem aizdevumiem, kas bija jāpārskata, piemērojot tiem labvēlības periodu, un jauniem aizdevumiem.

(2) Komisija 2014. gada 25. jūlija vēstulē lūdza Grieķijas iestādēm sniegt informāciju par iespējamo atbalstu. Grieķijas iestādes 2014. gada 17. novembra vēstulē sniedza sīku informāciju par iespējamā atbalsta tiesisko pamatu. Komisija 2015. gada 11. decembrī nosūtīja Grieķijai otru vēstuli, uz kuru Grieķijas iestādes atbildēja ar 2016. gada 11. februāra vēstuli, kas tika reģistrēta tajā pašā datumā. Atbildē Grieķijas iestādes sniedza sīku informāciju par tiesiskajiem pamatiem, atbalsta piešķiršanas nosacījumiem un atbalsta saņēmējiem.

(3) Komisija 2015. gada 11. decembra vēstulē informēja Grieķijas iestādes, ka Grieķijas iestāžu iesniegtās informācijas sākotnējā pārbaude liecina, ka iespējamais atbalsts ticis piešķirts bez Komisijas apstiprinājuma. Turklāt iespējamais atbalsts ticis sniegts ne tikai Sogia Ellas un tā meitasuzņēmumiem, bet, pamatojoties uz Grieķijas tiesību aktiem, tas varēja būt piešķirts arī citiem atbalsta saņēmējiem. Šā iemesla dēļ Komisija nolēma sākt lietu (lieta SA.39119 (2015/NN)) par nepaziņotu valsts atbalstu un paplašināt izmeklēšanas tvērumu, lai attiecinātu to uz visu lauksaimniecības nozari.

(4) Komisijas lēmums sākt procedūru (“lēmums par procedūras sākšanu”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2016. gada 16. septembrī (2). Komisija pieprasīja Grieķijas iestādēm sniegt aplēses par atbalsta saņēmēju skaitu katrā shēmā, kas tika norādīta lēmumā par procedūras sākšanu, un attiecīgās atbalsta summas. Pretējā gadījumā, kā norādīts lēmumā par procedūras sākšanu, Komisija pieņemtu lēmumu, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju. Komisija aicināja attiecīgās ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par minētajiem pasākumiem.

(5) Piezīmes neiesniedza neviena ieinteresētā persona. Grieķijas iestādes nosūtīja savus apsvērumus saistībā ar lēmumu par procedūras sākšanu 2016. gada 23. septembrī. Savā atbildē Grieķijas iestādes informēja Komisiju, ka tās nav varējušas sniegt lēmumā par procedūras sākšanu prasīto informāciju.

(6) Komisija 2016. gada 2. decembra un 2018. gada 15. janvāra vēstulē atkārtoti lūdza Grieķijas iestādēm sniegt trūkstošo informāciju. Grieķijas iestādes prasīto informāciju iesniedza attiecīgi 2017. gada 9. marta un 2018. gada 21. februāra vēstulē.

(7) Šis lēmums līdzīgi kā lēmums par procedūras sākšanu skar tikai lauksaimniecības produktu ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības darbības, t. i., tas attiecas uz LESD I pielikumā norādītajiem produktiem, izņemot zivsaimniecības un akvakultūras produktus, un mežsaimniecību atbilstoši Eurostat definīcijai. Tāpēc tas neskar iespējamo atbalstu, kas piešķirts citām tautsaimniecības nozarēm saskaņā ar attiecīgajām atbalsta shēmām.

II. PASĀKUMU APRAKSTS

1. Mērķis

(8) Pasākumu mērķis ir bijis palīdzēt uzņēmumiem, kas neatkarīgi no to juridiskās adreses veica uzņēmējdarbību un darbojās Grieķijas apvidos, kurus skāruši 2007. gada ugunsgrēki. Saskaņā ar Grieķijas iestāžu teikto, plašāks mērķis ir bijis atjaunot ražošanas spēju, ko ugunsgrēki bija smagi ietekmējuši.

2. Tiesiskais pamats

(9) Iespējamā atbalsta tiesiskais pamats ir atrodams ekonomikas un finanšu ministra Lēmumā Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ (Grieķijas valdības oficiālais vēstnesis) 1740/Β’/30-8-2007), kas grozīts un papildināts ar Lēmumu Nr. 38600/Β.1750/5-9-2007 (ΦΕΚ 1780/Β’/5-9-2007), Lēmumu Nr. 46082/Β.2123/24-10-2007 (ΦΕΚ 2139/Β’/2-11-2007), Lēmumu Nr. 6391/Β.342/8-2-2008 (ΦΕΚ 242/Β’/14-2-2008), Lēmumu Nr. 34227/Β.1123/23-7-2008 (ΦΕΚ 1548/Β’/5-8-2008), Lēmumu Nr. 57198/Β.2406/28-12-2012 (ΦΕΚ 3462/Β’/28-12-2012), kā arī Likuma Nr. 3816/2010 (ΦΕΚ 6/Α’/26.1.2010.) 2. panta 7. punktu un Likuma Nr. 3867/2010 (ΦΕΚ 128/A’/3.8.2010.) 21. panta 5. punktu.

(10) Ar Lēmumu Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) piešķirtā Grieķijas valsts atbalsta garantēšanas nosacījumi tika sīkāk precizēti ekonomikas un finanšu ministra Lēmumā Nr. 2/54310/0025/13.09.2007. (ΦΕΚ Β’ 1858/13.9.2007.). Šis lēmums tika grozīts ar finanšu ministra vietnieka Lēmumu Nr. 2/86490/0025/31.12.2007. (ΦΕΚ B’ 2493/31.12.2007.), finanšu ministra Lēmumu Nr. 2/57144/0025/20.08.2008. (ΦΕΚ B’ 1732/28.08.2008.), finanšu ministra Lēmumu Nr. 2/22475/0025/25.04.2012. (ΦΕΚ Β’ 1346/25.04.2012.) un finanšu ministra vietnieka Lēmumu Nr. 2/52027/0025/30.08.2012. (ΦΕΚ Β’ 2404/30.08.2012.), un finanšu ministra vietnieka Lēmumu Nr. 2/1755/0025/20.02.2013. (ΦΕΚ Β’ 465/27.02.2013.). Lēmums Nr. 2/1755/0025/20.02.2013. tika vēlāk grozīts ar Lēmumu Nr. 2/38310/0025/14.05.2014. (ΦΕΚ Β’ 1262/16.05.2014.) un Lēmumu Nr. 2/43758/0025/29/06/2015 (ΦΕΚ Β’ 1289/29.06.2015.), kas tādējādi attiecas uz šo lēmumu.

3. Pasākumi

(11) Grieķijas iekšlietu, valsts pārvaldes un decentralizācijas ministrs 2007. gada 25. augustā ar ministra Lēmumu Nr. 47870/25.08.2007. (ΦΕΚ 1706/B’/25.08.2007.) pasludināja ārkārtas stāvokli visā valstī saistībā ar ugunsgrēkiem, kuri 2007. gada jūlijā un augustā bija izcēlušies Mesinijas (Μεσσηνία), Ilejas (Ηλεία), Arkādijas (Αρκαδία), Lakonijas (Λακωνία), Eibojas (Εύβοια) prefektūrā un Ahajas (Αχαΐα) prefektūras Egialijas (Αιγιάλεια) rajonā.

(12) Grieķijas iestādes norādīja, ka šajos apvidos plašie ugunsgrēki radījuši milzīgus postījumus un cilvēku un dzīvnieku bojāeju, kā arī iznīcinājuši lauku vidi – mežus, lauksaimniecības zemes un infrastruktūru, radot ārkārtīgi nopietnu kaitējumu vietējai ekonomikai. Šīs dabas parādības mērogs bijis tik liels, ka Grieķijas iestādes to klasificējušas par katastrofu LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kā norādīts Komisijas attiecīgajos grafikos, uz kuriem Grieķijas iestādes atsaucās saziņā ar šo iestādi (3).

(13) Lai risinātu šo situāciju, Grieķijas ekonomikas un finanšu ministrs pieņēma Lēmumu Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/27-8-2007) (4), kas pēc tam tika grozīts un papildināts. Lēmuma nosaukums “Aizdevumi apgrozāmā kapitāla un citu kredītiespēju nodrošināšanai uzņēmumiem un speciālistiem, kurus ietekmējuši 2007. gada ugunsgrēki Mesinijas, Ilejas, Arkādijas, Lakonijas, Eibojas prefektūrā un Ahajas [prefektūras] Egialijas rajonā”.

(14) Ar šo lēmumu tika izveidotas šādas divas valsts atbalsta shēmas (5): a) līdz 2007. gada 25. augustam uzkrāto kavēto vai nekavēto parādu pārstrukturēšanas shēma (6) (šajā lēmumā saukta par “A shēmu”), saskaņā ar kuru parādi tika kapitalizēti un pēc tam pārveidoti par jauniem aizdevumiem un kura paredzēja “labvēlības perioda”, procentu subsīdiju un valsts garantiju piešķiršanu; b) tādu jaunu aizdevumu piešķiršanas shēma apgrozāmā kapitāla veidošanai pēc 2007. gada 25. augusta, attiecībā uz kuriem var piešķirt procentu subsīdijas un valsts garantijas (7) (šajā lēmumā saukta par “B shēmu”).

(15) Proti, Lēmumā Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) bija norādīts šādi: “Parādu pārstrukturēšana un apgrozāmā kapitāla piešķiršana uzņēmumiem un speciālistiem, kuri atrodas un darbojas Mesinijas, Ilejas, Arkādijas, Lakonijas, Eibojas prefektūrā un Ahajas prefektūras Egialijas rajonā un kurus bija skāruši 2007. gada ugunsgrēki. Α. Parādu pārstrukturēšana Visus kavētos un nekavētos parādus, ko līdz 2007. gada 25. augustam ir uzkrājuši uzņēmumi un speciālisti, kurus skāruši ugunsgrēki 2007. gadā, kapitalizē un pārveido par jaunu aizdevumu, kam piemērots 28 mēnešu labvēlības periods. Pirmais maksājums veicams 2009. gada 31. decembrī. Aizdevuma atlikušo daļu atmaksā vienādos sešu mēnešu maksājumos (pamatsummas atmaksa un procenti). Aizdevuma atmaksas periods ir desmit gadi, ieskaitot labvēlības periodu. Procentus, kas maksājami par aizdevumu labvēlības periodā, subsidē 100 % apmērā no konta, kas izveidots saskaņā ar Likumu Nr. 128/1975, un atlikušajā aizdevuma periodā – 50 % apmērā. Pārstrukturētā parāda procentu likme ir Grieķijas valsts 12 mēnešu obligāciju pēdējās emisijas likme pirms procentu aprēķina perioda sākuma, kas palielināta par 70 % no pilnas iemaksas saskaņā ar Likumu Nr. 128/1975. Subsīdijas likmi noapaļo uz augšu vai leju līdz tuvākajai procentu punkta ceturtdaļai. Attiecībā uz minēto aizdevumu pamatsummām un procentiem Grieķijas valdības garantijas nodrošina saskaņā ar spēkā esošo Likumu Nr. 2322/1995. Β. Aizdevumu piešķiršana uzņēmumiem un speciālistiem apgrozāmā kapitāla veidošanai Apgrozāmo kapitālu var piešķirt kredītiestādes saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem, kas reglamentē Grieķijas Bankas regulatora spēkā esošā Akta Nr. 1955/2.7.1991. prasību izpildi un apgrozāmo kapitālu. Šos aizdevumus subsidēs no konta, kas izveidots saskaņā ar Likumu Nr. 128/1975, šādi: a) aizdevumiem līdz 5 000 EUR būs 100 % procentu subsīdija; b) aizdevumiem līdz 20 000 EUR – 80 % procentu subsīdija; c) aizdevumiem līdz 60 000 EUR – 50 % procentu subsīdija; d) aizdevumiem līdz 90 000 EUR – 30 % procentu subsīdija. Procentu subsīdijas summa būs vienāda visai aizdevuma summai. Maksimālā piešķiramā aizdevuma summa būs 35 % no uzņēmuma 2006. gada apgrozījuma, un aizdevuma ilgums būs 60 mēneši. Minēto aizdevumu procentu likme ir Grieķijas valsts 12 mēnešu obligāciju pēdējās emisijas likme pirms procentu aprēķina perioda sākuma, kas palielināta par 70 % no pilnas iemaksas saskaņā ar Likumu Nr. 128/1975. Subsīdijas likmi noapaļo uz augšu vai leju līdz tuvākajai procentu punkta ceturtdaļai. Jānorāda, ka uzņēmumiem, kuriem iepriekš 2006. gadā nav bijis noieta vai kuri sākuši darbību no 2007. gada 1. janvāra līdz 2007. gada 31. augustam, apgrozījumu noteiks no 2007. gada pirmajos sešos darbības mēnešos veiktajiem pirkumiem, kas reizināti ar 2 (divi), un šī summa tiks noteikta pēc tam, kad būs ņemta vērā bruto peļņas likme 45 %. Attiecībā uz minēto aizdevumu pamatsummām un procentiem Grieķijas valdības garantijas nodrošina saskaņā ar spēkā esošo Likumu Nr. 2322/1995.”

(16) Ar Lēmumu Nr. 38600/Β.1750/5-9-2007 (ΦΕΚ 1780/Β’/5-9-2007) tika grozīts Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) nosaukums un saturs. Jaunais nosaukums ir “Aizdevumi apgrozāmā kapitāla un citu kredītiespēju nodrošināšanai uzņēmumiem un speciālistiem Mesinijas, Ilejas, Arkādijas, Lakonijas, Eibojas prefektūrā un Ahajas [prefektūras] Egialijas rajonā”. Proti, no tiesiskā pamata nosaukuma tika svītrota frāze “kurus ietekmējuši 2007. gada ugunsgrēki”, kas attiecās uz atbalsta shēmas saņēmējiem un tādējādi acīmredzami ierobežoja atbalsta shēmas tvērumu, jo attiecināja to tikai uz saņēmējiem, kurus faktiski bija skāruši ugunsgrēki.

(17) Turklāt ar Lēmumu Nr. 38600/Β.1750/5-9-2007 (ΦΕΚ 1780/Β’/5-9-2007) Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) A nodaļas pirmajam teikumam tika pievienots turpmākajā fragmentā treknrakstā izceltais teikums: Α. Parādu pārstrukturēšana Visus kavētos un nekavētos parādus, ko līdz 2007. gada 25. augustam ir uzkrājuši uzņēmumi un speciālisti minētajās prefektūrās, proti, prefektūrās, kuras skāruši ugunsgrēki 2007. gadā, kapitalizē un pārveido par jaunu aizdevumu, kuram piemērots 28 mēnešu labvēlības periods. Pirmais maksājums veicams 2009. gada 31. decembrī. [izcēlums pievienots]

(18) Abi šie grozījumi kopā nozīmē, ka prasība par to, ka atbalsta saņēmēju zaudējumiem jābūt radītiem 2007. gada ugunsgrēka rezultātā, vairs neattiecas uz saņēmējiem, bet vienkārši uz prefektūrām, kurās tie veica uzņēmējdarbību un darbojās neatkarīgi no savas juridiskās adreses. Šo secinājumu pastiprina atbilde, ko Grieķijas iestādes sniegušas uz Komisijas 2015. gada 11. decembra vēstulē uzdoto jautājumu, proti, vai kompensācija saņēmējiem tika sniegta par zaudējumiem, kas tiem radušies ugunsgrēka tiešo seku dēļ. Grieķijas iestādes 2016. gada 11. februāra atbildē uzstāja, ka ugunsgrēki bija visaptveroši un izraisīja bezprecedenta situāciju, kas uzņēmumiem radīja zaudējumus tikai tāpēc vien, ka tie skartajos apvidos veica saimniecisko darbību.

(19) Lēmums Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) tika turpmāk grozīts un papildināts ar citiem 9. apsvērumā minētajiem lēmumiem un likumiem. Lēmumā Nr. 46082/Β.2123/24-10-2007 (ΦΕΚ 2139/Β’/2-11-2007) cita starpā tika noteikts: “a) [Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007)] A nodaļas “Parādu pārstrukturēšana” beigās pievieno šādus punktus: “Kredītiestādes var īstenot minētos pasākumus bez Grieķijas valsts garantijām līdz 25 000 000 EUR apmērā vienam uzņēmumam. Komercuzņēmumiem un speciālistiem var nodrošināt summas līdz 100 000 EUR apmērā. Ja uzņēmumi piesakās no 100 000 līdz 25 000 000 EUR liela parāda pārstrukturēšanai, kredītiestādē, kas tur parādu lielāko daļu, izvērtēšanai ir jāiesniedz dzīvotspējas pētījums. A nodaļas noteikumi nereglamentē šādus aizdevumus: — aizdevumus, kas izsniegti uzņēmumiem/speciālistiem un kas jau ir iekļauti pārstrukturēšanas pantos saskaņā ar spēkā esošo Likumu Nr. 128/1975, ja vien šie uzņēmumi vai speciālisti nav skaidri pierādījuši, ka ugunsgrēks radījis zaudējumus to ēkām, mehāniskajām iekārtām, izejmateriāliem vai precēm. Lai apstiprinātu šos zaudējumus, tiem ir jāsaņem savas prefektūras kompetento iestāžu sagatavots apliecinājums, — aizdevumus, kas izsniegti uzņēmumiem/speciālistiem pret tiesību uz ieguldījumu programmas piešķīruma nodošanu, pamatojoties uz valsts atbalsta shēmām, — aizdevumus, kas izsniegti uzņēmumiem/speciālistiem un iekļauti finansēšanas shēmā, pamatojoties uz kuru tiek uzskatīts, ka šis ieguldījums ir valsts atbalsta shēmas sastāvdaļa.”; b) [Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007)] B nodaļas “Aizdevumu piešķiršana uzņēmumiem un speciālistiem apgrozāmā kapitāla veidošanai” beigās pievieno divas šādas daļas: “Minētie B nodaļas noteikumi attiecas uz uzņēmumiem un speciālistiem, kuri saņēmuši ieguldījumu programmas piešķīrumus saskaņā ar valsts atbalsta režīmu, ar noteikumu, ka ieguldījumu projekts tika pabeigts. Minētie A un B nodaļas noteikumi ir piemērojami uzņēmumiem un speciālistiem, kas atrodas un darbojas Ahajas prefektūras Egialijas rajona Ejas (Αίγιο), Akratas (Ακράτα), Diakoptonas (Διακοπτό), Simpolitejas (Συμπολιτεία), Erinejas (Ερινεός) un Egiras (Αιγείρα) pašvaldībā un Kefalonijas (Κεφαλονιά) prefektūras Elejas–Pronojas (Ελειός–Πρόννοι) un Livatas (Λειβαθώ) pašvaldībā.””

(20) Ar Lēmumu Nr. 6391/Β.342/8-2-2008 (ΦΕΚ 242/Β’/14-2-2008) tika grozīta summa (no 100 000 EUR uz 150 000 EUR), attiecībā uz kuru uzņēmumiem, kas vēlas pārstrukturēt savus parādus, bija jāiesniedz dzīvotspējas pētījums. Tajā tika arī pagarināts šādu pieprasījumu iesniegšanas termiņš no 2007. gada 31. decembra līdz 2008. gada 31. martam.

(21) Ar Lēmumu Nr. 34227/Β.1123/23-7-2008 (ΦΕΚ 1548/Β’/5-8-2008) tika paplašināts šo shēmu ģeogrāfiskais tvērums, kā norādīts 25. apsvērumā, un vēlreiz pagarināts pieteikumu iesniegšanas termiņš dalībai shēmā līdz 2008. gada 31. augustam.

(22) Shēmas tika grozītas ar Lēmumu Nr. 57198/Β.2406/28-12-2012 (ΦΕΚ 3462/Β’/28-12-2012), lai ļautu saņēmējiem, kas nav saņēmuši valsts garantijas, lūgt, lai parāda atmaksāšanu ļautu atlikt no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim. Aizņēmēji bija atbildīgi par procentiem, kas uzkrājušies atlikšanas periodā. Saņēmēji varēja pieteikties finanšu iestādēm uz šā noteikuma izmantošanu līdz 2013. gada 28. februārim.

(23) Valsts garantiju piešķiršanas nosacījumi tika sīki aprakstīti Lēmumā Nr. 2/54310/0025/13.09.2007. (ΦΕΚ Β’ 1858/13.9.2007.), kura attiecīgās daļas ir formulētas šādi: “1) Grieķijas valsts nodrošinās garantijas līdz 80 % apmērā, lai pārstrukturētu līdz 2007. gada 25. augustam kavētu vai nekavētu parādu, kas radies no aizdevumiem, kurus kredītiestādes piešķīrušas uzņēmumiem un speciālistiem, kas neatkarīgi no uzņēmuma juridiskās adreses veic uzņēmējdarbību un darbojas Mesinijas, Ilejas, Arkādijas, Lakonijas, Eibojas prefektūrā un Ahajas prefektūras Egialijas rajonā, proti, pašvaldībās, kuras skāruši 2007. gada ugunsgrēki, un pārveidotu šo parādu par jaunu aizdevumu, kas jāatmaksā vienādos sešu mēnešu maksājumos (pamatsummas atmaksa un procenti), ar labvēlības periodu no 2007. gada 25. augusta līdz 2009. gada 31. decembrim. Pārstrukturētā aizdevuma atmaksas kopējais periods būs desmit (10) gadi, ieskaitot labvēlības periodu. Šā aizdevuma pirmā daļa būs jāatmaksā 2010. gada 30. jūnijā. Pārstrukturētā aizdevuma procentu likmi subsidē un nosaka saskaņā ar ekonomikas un finanšu lietu ministra Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27.8.2007. nosacījumiem. Grieķijas valsts garantijas tiks piemērotas 80 % no pārstrukturētā parāda un no šā parāda procentu summas līdz 20 000 000,00 EUR vienam uzņēmumam. Grieķijas valsts garantijas tiks nodrošinātas arī šajās prefektūrās darbojošos [fizisko personu] komercdarījumiem, Tirdzniecības kamerā reģistrētiem biedriem un speciālistiem, kuru pārstrukturējamie parādi nepārsniedz 100 000,00 EUR. Labvēlības perioda procentus kapitalizē 2009. gada 31. decembrī, savukārt aizdevuma pirmā daļa būs jāatmaksā 2010. gada 30. jūnijā. Gadījumā, ja netiek atmaksāti trīs secīgi pamatsummas daļu un atbilstošo procentu maksājumi vai trīs pamatsummas daļu un procentu maksājumi, kas izriet no minētās nomaksas kārtības, ir pilnā apjomā jāsamaksā visa pārstrukturētā parāda summa. Lai valsts nokārtotu garantētos prasījumus, kad pagājuši trīs mēneši kopš trešās daļas maksājuma, bankām ir jāiesniedz ekonomikas un finanšu lietu ministra Lēmumā Nr. 2/478/0025/4.1.2006. (ΦΕΚ 16/τ.Β/13.1.2006.) minētie apliecinošie dokumenti. 2) Grieķijas valsts nodrošina garantijas 80 % apmērā par aizdevuma piešķiršanu apgrozāmajam kapitālam uz pieciem gadiem, ieskaitot labvēlības periodu, speciālistiem un uzņēmumiem, kas neatkarīgi no to juridiskās adreses veic uzņēmējdarbību un darbojas 2007. gada ugunsgrēkos skartajā Mesinijas, Ilejas, Lakonijas un Eibojas prefektūrā un Ahajas prefektūras Egialijas rajonā. Minēto aizdevumu procentu likmi subsidē un nosaka saskaņā ar ekonomikas un finanšu lietu ministra Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27.8.2007. nosacījumiem. Šos aizdevumus piešķirs visiem šajās prefektūrās esošiem uzņēmumiem ne vairāk kā 35 % apmērā no uzņēmuma apgrozījuma 2006. gadā, un aizdevuma summa nedrīkstēs pārsniegt 90 000,00 EUR vienam uzņēmumam. Uzņēmumiem, kuriem iepriekš 2006. gadā nav bijis noieta vai kuri sākuši darbību laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2007. gada 27. augustam, apgrozījumu noteiks no 2007. gada pirmajos sešos darbības mēnešos veiktajiem pirkumiem, kas reizināti ar 2 (divi), un šī summa tiks noteikta pēc tam, kad ņemta vērā bruto peļņas likme 45 %. Šie aizdevumi būs jāatmaksā vienādos sešu mēnešu pamatsummas un procentu maksājumos, nosakot kapitālam labvēlības periodu no [aizdevuma] izsniegšanas līdz 2009. gada 31. decembrim. Pirmā daļa būs jāatmaksā 2010. gada 30. jūnijā. Labvēlības perioda laikā procentu nesubsidēto daļu atmaksās paši uzņēmumi. Šie aizdevumi tiks administrēti, noslēdzot jaunu atsevišķu aizdevuma līgumu. Attiecībā uz minētajiem aizdevumiem visiem Grieķijas valsts uzņēmumiem labvēlības periodā un parastajā periodā nodrošinās garantijas 80 % apmērā no kapitāla un attiecīgajiem procentiem. (..) Prasītie apliecinošie dokumenti: (..) v) dzīvotspējas pētījums un piedāvātais fiziskais nodrošinājums (tikai uzņēmumiem, kas piesakās virs 100 000,00 EUR liela parāda pārstrukturēšanai). Šajā pētījumā ir jāiekļauj šādi dati: a) uzņēmuma kopējās saistības pēc parāda nomaksas kredītsistēmai, saviem piegādātājiem, apdrošināšanas fondiem, valstij un vispārējam tirgum, kā arī nolīgumi par šo saistību atmaksas kārtību; b) uzņēmuma publicētie pārskati par pēdējiem trim gadiem (uzņēmumiem, kas gatavo B tipa pārskatus, ir jāiesniedz E3 un E9 veidlapa par pēdējiem trim gadiem); c) uzņēmuma naudas plūsmas grafiks nākamajiem trim gadiem (ieņēmumi un maksājumi); d) uzņēmuma ieņēmumu un peļņas aplēse nākamajiem trim gadiem; e) uzņēmuma darbībai nepieciešamais apgrozāmais kapitāls un finansējuma avoti; f) pastāvošais nodrošinājums, piedāvātā pārstrukturēšana pastāvošajam nodrošinājumam, kas sedz nokārtoto parādu, un piedāvātais jaunais fiziskais nodrošinājums parādiem, kas jānokārto (tikai tad, ja parāds pārsniedz 100 000,00 EUR). B. Uzņēmumiem un speciālistiem, kas darbojas minētajās prefektūrās un kas piesakās tikai jaunam aizdevumam apgrozāmā kapitāla veidošanai pēc mežu ugunsgrēkiem, ir jāiesniedz pieteikums Valsts vispārējās uzskaites biroja 25. direktorāta D nodaļai un jāpievieno šādi apliecinošie dokumenti: a) uzņēmuma publicētie pārskati par pēdējiem trim gadiem (uzņēmumiem, kas gatavo B tipa pārskatus, ir jāiesniedz E3 un E9 veidlapa par pēdējiem trim gadiem); b) uzņēmuma naudas plūsmas grafiks nākamajiem trim gadiem (ieņēmumi un maksājumi); c) uzņēmuma ieņēmumu un peļņas aplēse nākamajiem trim gadiem; d) reģistrācijas apliecība, kas apliecina uzņēmuma reģistrāciju tās prefektūras reģistrā, kurā tas veic uzņēmējdarbību (speciālistiem un lopkopjiem ir jāiesniedz vietējās nodokļu pārvaldes izdota apliecība par darbības sākšanu); e) aizpildīta un parakstīta Valsts vispārējās uzskaites biroja veidlapa “Grieķijas valsts garantijai pieteikta uzņēmuma dzīvotspējas novērtējums”, kas ir pieejama biroja tīmekļa vietnē (www.mof-glk.gr). Netiek prasīts fizisks nodrošinājums, lai segtu jaunus aizdevumus apgrozāmā kapitāla veidošanai visu kategoriju uzņēmumiem. Pirms galīgā apstiprinājuma par garantiju piešķiršanu saskaņā ar valsts un Kopienas tiesību aktos ietvertajām normām (EK Līguma 87. un 88. pantu) pieteikumus un dzīvotspējas pētījumus kopā ar pastāvošo un piedāvāto nodrošinājumu, kas pilnīgi segs pārstrukturējamo parādu (attiecīgā gadījumā), vērtēs par Grieķijas valsts garantijām atbildīgā Vadības un novērtēšanas padome (Likuma Nr. 3458/2006, ΦΕΚ 94/Α’/8.5.2006. 37. pants).”

(24) Likuma Nr. 3816/2010 (ΦΕΚ 6/Α’/26.1.2010.), kas grozīts ar Likuma Nr. 3867/2010 (ΦΕΚ 128/A’/3.8.2010.) 21. panta 5. punktu, 2. panta 7. punktā personām, kas saņēmušas aizņēmumu, pamatojoties uz Lēmumu Nr. 2/54310/0025/13.09.2007. (ΦΕΚ Β’ 1858/13.9.2007.), ir tiesības no 2010. gada 1. janvāra ar atpakaļejošu spēku lūgt līdz 2010. gada 30. augustam par 2 gadiem atlikt pamatsummas maksājumu atmaksu un attiecīgi pagarināt aizdevuma līguma termiņu, un šajā periodā veikt tikai procentu maksājumus saskaņā ar šajā līgumā noteikto procentu maksāšanas grafiku. Par procentu maksājumiem ir atbildīgi aizņēmēji. Ar Lēmumu Nr. 2/22475/0025/25.04.2012. (ΦΕΚ Β’ 1346), kas grozīts ar Lēmumu Nr. 2/52027/0025/30.08.2012. (ΦΕΚ Β’ 2404) un Lēmumu Nr. 2/1755/0025/20.02.2013. (ΦΕΚ Β’ 465/27.02.2013.), ir atļauts pagarināt šo maksājumu atlikšanas periodu no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim, pamatojoties uz pieprasījumu, kas šajā sakarā finanšu iestādei iesniegts līdz 2013. gada 28. februārim. Ar Lēmumu Nr. 2/38310/0025/14.05.2014. (ΦΕΚ Β’ 1262/16.05.2014.) šis periods vēlreiz pagarināts no 2013. gada 31. decembra līdz 2014. gada 31. decembrim, savukārt ar Lēmumu Nr. 2/43758/0025/29.06.2015. (ΦΕΚ Β’ 1289/29.06.2015.) attiecībā uz aizdevumiem, kuru atmaksa beidzas pēc 2017. gada 1. janvāra, tika atļauts atlikt maksājumus no 2013. gada 31. decembra līdz 2016. gada 31. decembrim.

4. Pasākumu ģeogrāfiskais tvērums

(25) Atbalsta shēmas sākotnēji tika piemērotas Mesinijas, Ilejas, Arkādijas, Lakonijas, Eibojas prefektūrai un Ahajas prefektūras Egialijas rajonam. Pēc tam tās tika paplašinātas, attiecinot arī uz Ahajas prefektūras Ejas, Akratas, Diakoptonas, Simpolitejas, Erinejas un Egiras pašvaldību, kā arī Kefalonijas prefektūras Elejas–Pronojas un Livatas pašvaldību saskaņā ar Lēmumu Nr. 46082/Β.2123/24-10-2007 (ΦΕΚ 2139/Β’/2-11-2007) un konkrēti attiecībā uz valsts garantijām saskaņā ar Lēmumu Nr. 2/86490/0025/31.12.2007. (ΦΕΚ B’ 2493/31.12.2007.), un uz Magnisijas (Μαγνησία) prefektūras Argalastu (Αργαλαστή) un Afetes (Αφέτες) pašvaldību, kā arī Skiatas (Σκιάθος) pašvaldības Ajaparaskevu (Αγία Παρασκευή), Zormiadu (Ζορμιάδων), Poru (Πόροι) un Trulas (Τρούλος) apdzīvotajām vietām saskaņā ar Lēmumu Nr. 34227/Β.1123/23-7-2008 (ΦΕΚ 1548/Β’/5-8-2008) un konkrēti attiecībā uz valsts garantijām saskaņā ar Lēmumu Nr. 2/57144/0025/20.08.2008. (ΦΕΚ B’ 1732/28.08.2008.).

5. Darbības ilgums

(26) Ekonomikas un finanšu lietu ministra Lēmums Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007), ar kuru tika izveidotas valsts atbalsta shēmas (ar turpmākajiem grozījumiem), tika publicēts 2007. gada 30. augustā un joprojām ir spēkā, kā atzīmējušas Grieķijas iestādes.

(27) Grieķijas iestādes norādīja, ka saņēmējiem pieteikumi bija jāiesniedz līdz 2007. gada 31. decembrim, savukārt attiecībā uz Magnisijas prefektūras Argalastu un Afetes pašvaldību un Skiatas pašvaldības Ajaparaskevu, Zormiadu, Poru un Trulas apdzīvotajām vietām pieteikumi bija jāiesniedz līdz 2008. gada 31. oktobrim. Saskaņā ar A shēmu (sk. 14. apsvērumu) aizdevumu termiņš bija 10 gadi, un saskaņā ar B shēmu (sk. 14. apsvērumu) aizdevumu termiņš bija pieci gadi. Aizdevumi tika izsniegti līdz 2010. gada 31. decembrim. Valsts garantijas bija saistītas ar konkrētiem finanšu darījumiem (t. i., vai nu ar aizdevumiem, kuri saistīti ar parādu pārstrukturēšanu saskaņā ar A shēmu un kuru termiņš bija 10 gadi, vai ar aizdevumiem apgrozāmā kapitāla veidošanai saskaņā ar B shēmu, kuru termiņš bija pieci gadi).

6. Iespējamā atbalsta provizoriskā summa

(28) Grieķijas iestādes informēja Komisiju, ka saņēmējiem kopumā ir piešķirtas procentu subsīdijas 192 771 140,81 EUR apmērā. Konkrēti, viens no saņēmējiem, Sogia Ellas un tā meitasuzņēmumi, ir saņēmuši procentu subsīdijas 8 293 527,92 EUR apmērā, un šim uzņēmumam netika piešķirtas valsts garantijas. Attiecībā uz valsts garantijām Grieķijas iestādes norādīja, ka aizdevumu kopējā summa ir 146 969 403,78 EUR un ka Grieķijas valsts kopējā garantētā summa ir 117 575 523,04 EUR. Grieķijas iestādes informēja Komisiju, ka kredītiestādes jau ir nosūtījušas aicinājumu garantēt 396 aizdevumus (kas attiecas uz 298 saņēmējiem), kuru kopējā summa ir 55 233 316,43 EUR. Grieķijas iestādes norādīja, ka no 76 aicinājumiem, kuri tika izvērtēti līdz informācijas iesniegšanai 2018. gada februārī, valsts garantijas tika aktivizētas 62 gadījumos, un Grieķijas valsts tādējādi kredītiestādēm ir samaksājusi 6 836 810,80 EUR. Šie aprēķini ir provizoriski, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādes joprojām apstrādā informāciju, lai apstiprinātu galīgos saņēmējus un summas.

7. Atbalsta saņēmēji

(29) Šķiet, ka atbalsta shēmas ir pieejamas inter alia (8) visiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar LESD I pielikumā norādīto lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību un ar mežsaimniecību, ciktāl tie neatkarīgi no savas juridiskās adreses veic uzņēmējdarbību un darbojas kādā no apvidiem, kuriem ir piemērojams valsts atbalsts (sk. 15. apsvērumu).

(30) Grieķijas iestādes provizoriski noteikušas, ka procentu subsīdiju saņēmēji ir 3 773 uzņēmumi (tostarp Sogia Ellas un tā meitasuzņēmumi) un valsts garantiju saņēmēji ir 746 uzņēmumi.

8. Attiecināmās izmaksas

(31) Attiecināmās izmaksas, šķiet, ir saimnieciskās darbības izmaksas uzņēmumiem, kas neatkarīgi no to juridiskās adreses veic uzņēmējdarbību un darbojas kādā no apvidiem, kuriem ir piemērojamas atbalsta shēmas. Ja šie uzņēmumi saimniecisko darbību neveica, tie no shēmām tika izņemti. Ja uzņēmumiem bija vairākas ražošanas vienības, tie atbalstu saskaņā ar šīm shēmām varēja saņemt attiecībā uz to ražošanas vienību darbībām, kuras veica uzņēmējdarbību un darbojās skartajos apvidos. Proti, B shēmā saņēmēji varēja saņemt aizdevumu līdz 35 % apmērā no tās savas ražošanas vienības apgrozījuma, kura veic uzņēmējdarbību un darbojas skartajos apvidos, neatkarīgi no uzņēmuma juridiskās adreses.

9. Atbalsta veids un atbalsta intensitāte

(32) Atbalsts tika piešķirts valsts garantiju un procentu subsīdiju veidā. Valsts garantijas tika piemērotas 80 % apmērā no aizdevuma, ieskaitot attiecīgos procentus. Attiecībā uz procentu subsīdijām par pārstrukturētajiem aizdevumiem atbalsts labvēlības periodā bija 100 % apmērā un aizdevuma perioda atlikušajā daļā – 50 % apmērā. Attiecībā uz jauniem aizdevumiem procentu subsīdijas bija no 30 % līdz 100 %, kā norādīts 15. apsvērumā.

III. LĒMUMĀ PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANU PAUSTĀS KOMISIJAS ŠAUBAS

1. Atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē

(33) Lai strukturēti novērtētu, vai attiecīgās shēmas atbilst LESD 107. panta 1. punkta nosacījumiem, Komisija atsevišķi analizēja divus instrumentus, kas tika izmantoti katrā no tām, proti, procentu subsīdijas un valsts garantijas.

Procentu subsīdijas

(34) Procentu subsīdijas, ko Grieķijas valsts bija piešķīrusi, pamatojoties uz Lēmumu Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007), kas pēc tam tika grozīts un papildināts, atbilda visiem LESD 107. panta 1. punkta nosacījumiem. Tās bija Grieķijas valsts sniegtas subsīdijas, kas deva skaidras priekšrocības, jo krietni samazināja aizdevuma izmaksas un dažos gadījumos noteiktu laika posmu aizdevums bija pat vispār bez procentiem, kā aprakstīts sīkāk 15. apsvērumā.

(35) Turklāt tika izpildīts arī selektivitātes nosacījums, jo saņēmēji bija tikai tie uzņēmumi, kuri veica uzņēmējdarbību 2007. gada ugunsgrēkos skartajos ģeogrāfiskajos apvidos, kā norādīts 25. apsvērumā.

(36) Kas attiecas uz konkurences izkropļojumu, saskaņā ar Tiesas judikatūru par iespējamu konkurences izkropļojumu liecina jau tas vien, ka, piešķirot uzņēmumam saimniecisku ieguvumu, ko tas parastas darbības laikā nesaņemtu, tiek nostiprināta šā uzņēmuma konkurētspēja attiecībā pret citiem konkurējošiem uzņēmumiem (9). Šajā lietā saņēmēju konkurētspējas stāvokli stiprināja saimnieciskais labums, ko deva valsts pasākums, un tādējādi šis pasākums varēja izkropļot konkurenci. Uzskata, ka atbalsts uzņēmumam ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, ja šis uzņēmums darbojas tirgū, kas atvērts Savienības iekšējai tirdzniecībai (10). Attiecīgā atbalsta saņēmēji darbojās lauksaimniecības produktu un mežsaimniecības tirgū, kurā ir augsta konkurence. Turklāt saskaņā ar Tiesas judikatūru nepastāv slieksnis vai procentuālais apjoms, kuru nesasniedzot tiek uzskatīts, ka tirdzniecība starp dalībvalstīm netiek ietekmēta, – pat relatīvi mazs atbalsta apjoms vai tas, ka atbalstu saņēmušais uzņēmums ir relatīvi mazs, a priori neizslēdz iespēju, ka nevar tikt ietekmēta tirdzniecība starp dalībvalstīm (11). Savienībā ir ievērojama iekšējā tirdzniecība lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē. Tāpēc šis pasākums varēja ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

(37) Tādējādi attiecībā uz procentu subsīdijām visi LESD 107. panta 1. punkta nosacījumi, šķiet, ir izpildīti.

Valsts garantija

(38) Ar Lēmumu Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) un tā turpmākajiem grozījumiem un papildinājumiem Grieķijas valsts nolēma piešķirt arī garantijas uzņēmumiem, kuri veica uzņēmējdarbību 2007. gada ugunsgrēkos skartajos ģeogrāfiskajos apvidos. Šo garantiju piešķiršanas nosacījumi tika izklāstīti sīkāk Lēmumā Nr. 2/54310/0025/13.09.2007. (ΦΕΚ Β’ 1858/13.9.2007.) un tā turpmākajos grozījumos un papildinājumos. Kā norādīts Komisijas paziņojuma par garantijām (12) 2.1. iedaļā, LESD 107. panta 1. punkta vispārīgie kritēriji piemērojami arī garantijām. Valsts tieši piešķirtās garantijas patiešām var būt valsts atbalsts. Ieguvums no valsts garantijas ir tāds, ka ar garantiju saistīto risku uzņemas valsts. Par šādu risku parasti būtu jānosaka pienācīga prēmija. Ja valsts atsakās no šādas prēmijas, uzņēmums, kuram tiek piešķirta valsts garantija, ir ieguvējs, savukārt valsts zaudē līdzekļus. Šajā gadījumā garantija tādējādi tika piešķirta, izmantojot valsts resursus. Komisijas paziņojumā par garantijām ir arī norādīts, ka pat tad, ja izrādās, ka valsts nemaz nav veikusi ar garantiju saistītus maksājumus, tas tomēr var būt valsts atbalsts.

(39) Saskaņā ar šīm shēmām saņemto garantiju priekšrocība ir acīmredzama. Kā norādīts Komisijas paziņojuma par garantijām 2.3. iedaļā, aizņēmējs iegūst priekšrocību, ja tam nav jāmaksā prēmija vai jāmaksā neliela prēmija. Turklāt salīdzinājumā ar situāciju, kad garantija netiek sniegta, valsts garantija dod iespēju aizņēmējam saņemt labākus aizņēmuma finanšu nosacījumus aizņēmumam nekā parastos aizdevumu nosacījumus finanšu tirgos.

(40) Tas, ka saskaņā ar A shēmu saņēmējiem bija jāsniedz nodrošinājums, ja to pārstrukturētais parāds pārsniedz 100 000,00 EUR (sk. 23. apsvērumu), nemaina novērtējumu, ka valsts garantijām, kas tika piešķirtas arī šajos gadījumos, bijis atbalsta elements. Attiecīgie apsvērumi, ko Komisija bija sniegusi Lēmumā 2012/320/ES (13) un ko Vispārējā tiesa apstiprināja savā spriedumā lietā T-150/12 (14), ir piemērojami arī šajā lietā. Tādējādi, pat ja saņēmēji bija snieguši nodrošinājumu, valsts garantija ir atbalsts, jo valsts ziņā ir izlemt, vai izmantot nodrošinājuma līgumos noteiktās tiesības gadījumā, ja saņēmējs aizdevumu neatmaksā. Tā tas bijis šajā lietā, jo, šķiet, šo shēmu tiesiskajā pamatā nav bijis noteikuma, kas paredzētu nodrošinājuma līgumu automātisku aktivizēšanu, ja saņēmējs neatmaksā aizdevumu. Visbeidzot, nav skaidrs, vai ar nodrošinājumu visos gadījumos bija jāsedz aizdevuma summa pilnā apmērā. Nav arī skaidrs, vai nodrošinājumam bija kāda nozīme piemērojamās prēmijas (ja tāda bijusi) apmēra aprēķinā.

(41) Komisijas paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļā ir norādīti nosacījumi, kuru kumulatīva izpilde izslēgtu valsts atbalsta esību. Šķiet, attiecīgais pasākums atbilda visiem šiem nosacījumiem. Proti, shēmas, šķiet, bija pieejamas grūtībās nonākušiem aizņēmējiem pretēji tam, kā prasīts Komisijas paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļas a) punktā. Grieķijas iestādes norādīja, ka grūtībās nonākuši uzņēmumi netika iekļauti shēmās, jo pirms valsts garantiju saņemšanas uzņēmumiem bija jāiesniedz dzīvotspējas pētījums. Tomēr, pamatojoties uz Lēmuma Nr. 2/54310/0025/13.09.2007. (ΦΕΚ Β’ 1858/13.9.2007.) formulējumu, pienākums iesniegt dzīvotspējas pētījumu attiecās vienīgi uz uzņēmumiem, kuri pieteicās virs 100 000,00 EUR liela parāda pārstrukturēšanai, kā minēts 23. apsvērumā. Tāpēc, šķiet, neviens grūtībās nonācis uzņēmums netika izslēgts attiecībā uz citiem saņēmējiem saskaņā ar A shēmu, ne arī attiecībā uz visiem saņēmējiem saskaņā ar B shēmu. Turklāt, pamatojoties uz Komisijas Lēmuma 2012/307/ES (15) 88. un 89. apsvērumā sniegto argumentāciju, Komisija nevarēja pieņemt šo argumentu, ņemot vērā minēto ministra lēmumu. Minētajā lēmumā bija norādīts, ka dzīvotspējas pētījumā tiks iekļautas “uzņēmuma kopējās saistības pēc parāda nomaksas kredītsistēmai, saviem piegādātājiem, apdrošināšanas fondiem, valstij un vispārējam tirgum, kā arī nolīgumi par šo saistību atmaksas kārtību”. Tādējādi nevar izslēgt, ka atbalsts tika piešķirts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jo pats dzīvotspējas pētījums bija viens no faktoriem parāda pārstrukturēšanai, pamatojoties uz A shēmu. Citiem vārdiem, dzīvotspējas pētījumā galvenā uzmanība tika pievērsta saņēmēju dzīvotspējas izredzēm pēc parāda pārstrukturēšanas, pamatojoties uz A shēmu. Tas nozīmē, ka pieteikuma iesniedzēji varētu būt bijuši grūtībās pētījuma veikšanas laikā, tomēr tiem tik un tā atļauts izmantot A shēmu, jo pēc atbalsta saņemšanas tika prognozēta dzīvotspējas iespējama atjaunošanās.

(42) Turklāt attiecībā uz Komisijas paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļas d) punktu nebija skaidrs, vai saņēmēji ir maksājuši kādu prēmiju, un ja maksājuši, pamatojoties uz ko šī prēmija tika aprēķināta, lai atainotu uz tirgu orientētu cenu par katru garantiju. Shēmu tiesiskajā pamatā nav sniegtas nekādas atsauces uz aprēķiniem, savukārt Grieķijas iestādes savās 2. apsvērumā minētajās vēstulēs nav norādījušas pienākumu maksāt prēmiju kā valsts garantiju piešķiršanas nosacījumu. Tādējādi ir apšaubāms, ka šo shēmu noteikumi tika izstrādāti, pamatojoties uz risku reālistisku novērtējumu, lai iespējamās prēmijas, ko samaksājuši saņēmēji, visticamāk, to padarītu par pašfinansējošu.

(43) Tāpēc šķiet, ka netika ne pienācīgi un secīgi izvērtēts shēmas pašfinansēšanas aspekts, ne reizi gadā pārskatīts, vai prēmijas – ja tādas vispār bijušas – ir bijušas atbilstīgā līmenī, un prēmijas nav arī koriģētas, lai shēmas arī turpmāk būtu pašfinansējošas. Shēmu tiesiskajā pamatā arī par to nav nekādu norāžu. Tāpēc Komisijas paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļas e) punkts arī nav izpildīts.

(44) Turklāt apšaubāms ir arī tas, ka gadījumā, ja arī tika iekasētas prēmijas par šajās shēmās noteiktajām valsts garantijām, šīs prēmijas saskaņā ar Komisijas paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļas f) punktu sedza ar garantijas piešķiršanu saistītos parastos riskus, shēmas administratīvās izmaksas un gada atlīdzību par atbilstīgu kapitālu, pat ja tas vispār nav veidots vai ir veidots tikai daļēji. Tāpēc ir apšaubāms, vai prēmijas atbilda tirgus cenām.

(45) Turklāt, šķiet, ka šajās shēmās netika noteikti no reitinga viedokļa atbilstīgi uzņēmumi, kas ir pārredzamības nosacījums saskaņā ar Komisijas paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļas g) punktu.

(46) Kad tika pieņemts lēmums par procedūras sākšanu, nebija neviena elementa, kas pierādītu, vai attiecīgajām shēmām bija piemērojamas Komisijas paziņojuma par garantijām 3.5. iedaļā sniegtās iespējas attiecībā uz individuālām garantijām MVU izmantot drošās zonas prēmijas, vai attiecībā uz individuālām garantijām MVU izmantot vienreizējas prēmijas. Nevar izslēgt, ka MVU guva labumu no šīm shēmām.

(47) Tāpēc Komisija nevarēja izslēgt valsts atbalsta pastāvēšanu, pamatojoties uz paziņojuma par garantijām 3.4. iedaļas nosacījumiem. Tieši otrādi – aplūkoto pasākumu valsts garantijas ir valsts atbalsts, jo ir izpildīti LESD 107. panta 1. punkta attiecīgie nosacījumi.

(48) Attiecībā uz pasākumu attiecināmību uz valsti ir skaidrs, ka Grieķijas valsts bija sniegusi valsts garantijas.

(49) Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka saskaņā ar Lēmumu Nr. 2/54310/0025/13.09.2007. (ΦΕΚ Β’ 1858/13.9.2007.) par Grieķijas valsts garantijām atbildīgā Vadības un novērtēšanas padome bija atbildīga par visu pieteikumu novērtēšanu pirms valsts garantiju piešķiršanas (16). Tādējādi tās darbība bija attiecināma uz valsti, un Grieķijas iestādes nevarēja apgalvot, ka valsts garantijas varēja anulēt ar atpakaļejošu spēku, jo garantiju piešķiršanas laikā daži garantijas piešķiršanas nosacījumi nav bijuši.

(50) Attiecībā uz valsts resursu iesaistīšanu, pateicoties valsts garantijām, tika pieļauts, ka ar garantijām saistītos riskus uzņemas valsts. Tāpēc attiecīgās valsts garantijas apdraudēja valsts līdzekļus, jo garantijas izmantošanas gadījumā tā būtu jāmaksā no valsts budžeta. Turklāt visas garantijas, kas netiek pienācīgi atmaksātas, nozīmētu valsts finanšu līdzekļu zaudējumu. Saskaņā ar valsts garantiju sniegšanas tiesisko pamatu saņēmējiem nebija jāmaksā nekāda prēmija. Pamatojoties uz informāciju, kas Komisijai bija pieejama laikā, kad tika pieņemts lēmums par procedūras sākšanu, šķiet, ka uzņēmumi, kuri guva priekšrocības no garantijām, nebija maksājuši nekādas prēmijas, tādējādi garantijas netika pienācīgi atlīdzinātas.

(51) Tā kā, pamatojoties uz pieejamo informāciju, uzņēmumiem, kas guva priekšrocības no garantijām, nebija jāmaksā prēmija (attiecīgā gadījumā), kas ir līdzvērtīga tai, kura tiktu prasīta tirgus ekonomikas dalībniekam garantijas iegūšanai, šie uzņēmumi ieguva priekšrocību. Turklāt nevar izslēgt, ka daži saņēmēji nebija spējīgi vai nebūtu bijuši spējīgi saņemt nekādas garantijas vai aizdevumu tirgū (pret jebkādu prēmiju vai procentu likmi), un šādā gadījumā to priekšrocība bija vai varētu būt bijusi summa, kas faktiski segta ar valsts garantiju.

(52) Attiecībā uz selektivitāti, konkurences izkropļojumu un ietekmi uz tirdzniecību darbojas tie paši apsvērumi, kas aprakstīti 35. un 36. apsvērumā. Tādējādi arī šie nosacījumi ir izpildīti.

(53) Tāpēc šķiet, ka lēmuma par procedūras sākšanu pieņemšanas laikā attiecībā uz valsts garantijām par aizdevumiem tika izpildīti LESD 107. panta 1. punkta nosacījumi.

2. Atbalsta shēmu nelikumība

(54) Ņemot vērā to, ka pasākumi jau bija īstenoti, nepaziņojot par tiem Komisijai, saskaņā ar shēmām piešķirtais atbalsts ir nelikumīgs atbalsts Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (17) 1. panta f) punkta izpratnē.

3. Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu

(55) Tā kā tika konstatēts, ka shēmas ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, bija jānovērtē, vai var konstatēt, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 2. punkta vai 3. punkta izpratnē.

(56) Grieķija norādīja uz iespējamo saderību saskaņā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu.

(57) Shēmu ģeogrāfiskā piemērojamība attiecas tikai uz apvidiem, kurus skāruši plaši ugunsgrēki, kas saskaņā ar Grieķijas iestāžu teikto ir kvalificējami kā dabas katastrofa. Komisija uzskatīja, ka dabiskas izcelsmes savvaļas ugunsgrēki ir dabas katastrofas, savukārt ugunsgrēki, kas rada plašus zaudējumus, ir ārkārtēji notikumi. Šis dalījums neradīja nekādas sekas attiecībā uz novērtējumu, jo gan dabas katastrofas, gan ārkārtēji notikumi ir jānovērtē saskaņā ar vienu un to pašu atkāpi, kas sniegta LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā, proti, kā atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi.

(58) Tā kā attiecīgās atbalsta shēmas bija nepaziņots atbalsts, bija būtiski, lai tās atbilstu valsts atbalsta noteikumiem, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas laikā, lai varētu piemērot LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto atkāpi. Saskaņā ar Grieķijas iestāžu sniegto informāciju attiecīgās shēmas darbojās no 2007. gada 25. augusta. Tādējādi šo shēmu atbilstība iekšējam tirgum tika pārbaudīta, ievērojot tajā laika posmā piemērojamos valsts atbalsta noteikumus. Tās bija Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadā (“2007.–2013. gada pamatnostādnes”) (18), jo īpaši V.B.2. apakšnodaļa attiecībā uz lauksaimniecību un VII nodaļa attiecībā uz meža nozari.

(59) Ņemot vērā 40. apsvērumā paustās šaubas par to, vai attiecīgās shēmas nebija pieejamas uzņēmumiem, kas nonākuši grūtībās, Komisija lēmuma par procedūras sākšanu posmā sniedza skaidrojumu. Grūtībās nonākušiem uzņēmumiem sniegts atbalsts būtu uzskatāms par saderīgu tikai tad, ja tiktu izpildīti nosacījumi, kas izklāstīti Komisijas pamatnostādnēs par valsts atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai (turpmāk “GP pamatnostādnes”) (19), kuras bija piemērojamas laikā, kad tika sniegts atbalsts saskaņā ar attiecīgajām shēmām. Vienīgais izņēmums attiecībā uz atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem bija atbalsts, kuru sniedz, lai kompensētu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītos zaudējumus, un uz kuru neattiecas GP pamatnostādnes, kā norādīts to 19. un 20. punktā. Šajā sakarā nākamajā iedaļā “Atbalsts, lai kompensētu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītos zaudējumus” tiek izskatīti visi uzņēmumi neatkarīgi no to dzīvotspējas atbalsta sniegšanas laikā, savukārt iedaļā “Atbalsts, lai sekmētu vai veicinātu konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību” tiek aplūkoti gan dzīvotspējīgi uzņēmumi, gan grūtībās nonākuši uzņēmumi, kuriem piemērojamas GP pamatnostādnes.

Atbalsts, lai kompensētu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītos zaudējumus

(60) Attiecībā uz lauksaimniecībā piešķirto atbalstu Komisijai bija jāpārliecinās, vai tika norādīta dabas katastrofa vai ārkārtēji notikumi, lai pamatotu atbalsta piešķiršanu, un vai tika izpildīti šādi 2007.–2013. gada pamatnostādņu V.B.2. apakšnodaļā noteiktie kumulatīvie nosacījumi: a) pierādīts, ka zaudējumi, attiecībā uz kuriem tika piešķirta kompensācija, ir dabas katastrofas vai ārkārtēju notikumu tiešas sekas; b) ar atbalstu nav veikta zaudējumu pārmērīga kompensācija un ir atlīdzināti tikai tie zaudējumi, ko radījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, kuriem beidzoties zaudējumi ir jānovērtē iespējami precīzi, savukārt izrietošā kompensācija jāaprēķina individuālu saņēmēju līmenī, un, ja izmaksājami kādi maksājumi, piemēram, saskaņā ar apdrošināšanas polisi, šīs summas ir jāatskaita no atbalsta summas.

(61) Izvērtējamo shēmu tiesiskajā pamatā ir identificētas ugunsgrēku skartās jomas. Tā kā Komisija savos valsts atbalsta juridiskajos instrumentos ir konsekventi paudusi viedokli, ka dabiskas izcelsmes savvaļas ugunsgrēki ir dabas katastrofas, savukārt ugunsgrēki, kas rada plašus postījumu, ir ārkārtēji notikumi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta izpratnē (20), uzņēmumus, kas cietuši zaudējumus attiecīgo ugunsgrēku dēļ – neatkarīgi no tā, vai tie juridiski tiek vērtēti kā dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi – varētu kvalificēt kā atbalsta saņēmējus par zaudējumiem, kas radušies šo notikumu tiešo seku rezultātā.

(62) Tomēr šeit aplūkotajās shēmās nebija sniegta nekāda zaudējumu definīcija un nebija izveidota saikne starp atbalstu un ugunsgrēku radītajiem zaudējumiem. Atbalsta saņēmēju vienīgā saikne ar ugunsgrēkiem drīzāk jau bija tāda, ka saņēmēji neatkarīgi no savas juridiskās adreses veica uzņēmējdarbību un darbojās kādā no ugunsgrēku skartajiem ģeogrāfiskajiem apvidiem. Tas tika izsecināts no Grieķijas iestāžu atbildes, kas citēta 18. apsvērumā. Tāpēc var būt, ka saņēmēji nav cietuši nekādus zaudējumus, un tādā gadījumā atbalsta shēmu tiesiskais pamats neprasa, lai šādi zaudējumi būtu tieši radušies ugunsgrēku rezultātā (21).

(63) Turklāt nākamais Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) grozījums, kas tika veikts ar Lēmumu Nr. 46082/Β.2123/24-10-2007 (ΦΕΚ 2139/Β’/2-11-2007), bija raksturīgs ar to, ka neietvēra tiešu saikni starp nodarītajiem zaudējumiem, ja tādi ir bijuši, un ugunsgrēkiem kā atbalsta piešķiršanas priekšnoteikumu, kā tas izriet no 19. apsvērumā citētā attiecīgā fragmenta. Ar minēto grozījumu jau agrāk pārstrukturētajiem pastāvošajiem aizdevumiem vairs nepiemēroja Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) A nodaļu, proti, parādu pārstrukturēšana, piemērojot procentu subsīdiju. Tajā tika noteikts tikai izņēmums uzņēmumiem, kuru “ēkām uzņēmuma ražotnēs, mehāniskajām iekārtām, izejmateriāliem vai precēm ugunsgrēka dēļ ir skaidri nodarīts kaitējums. Lai šo kaitējumu apstiprinātu, tiem [būtu] jāsaņem savas prefektūras kompetento iestāžu izdots apliecinājums”. Tomēr, ja shēmas vispārējā regulējumā būtu bijusi zaudējumu tieša saikne ar ugunsgrēkiem, šim fragmentam nebūtu bijis nozīmes, jo visi saņēmēji obligāti būtu tie, kas cietuši ugunsgrēku tieši radītos zaudējumus. Tādējādi a contrario vienīgais loģiskais secinājums, ko var izdarīt no minētā grozījuma, ir tāds, ka ne visi saņēmēji bija cietuši ugunsgrēku radītos zaudējumus.

(64) Turklāt, šķiet, shēmu tiesiskajā pamatā nebija ietverta neviena metode, kas jāizmanto, lai iespējami precīzi novērtētu uzņēmumiem nodarītos zaudējumus kā ugunsgrēku tiešās sekas. Netika arī aprēķinātas attiecināmās izmaksas, pamatojoties uz šiem zaudējumiem. Kā jau tika konstatēts 62. apsvērumā, ar šīm shēmām netika noteikta ugunsgrēku tieša saikne ar to faktiski radītajiem zaudējumiem saņēmējiem. Drīzāk, kā minēts 15. apsvērumā, atbalsta summu galu galā noteica aizdevuma apmērs, kuram tika piešķirta procentu subsīdija un valsts garantija. Tomēr pati aizdevuma summa A shēmas gadījumā tika atstāta bez ierobežojumiem. Savukārt B shēmas gadījumā tā tika noteikta, pamatojoties uz katra uzņēmuma apgrozījumu.

(65) Turklāt shēmās, šķiet, netika nodrošināts nekāds mehānisms, lai uzraudzītu saskaņā ar šīm shēmām un citām shēmām sniegtā atbalsta kumulāciju un lai tādējādi novērstu pārmērīgu kompensāciju par zaudējumiem, ko individuālie saņēmēji cietuši attiecīgo ugunsgrēku rezultātā. Savukārt gadījumos, kad uzņēmums patiešām bija cietis ugunsgrēka radītos zaudējumus, shēmās netika iekļauts noteikums, saskaņā ar kuru atbalsts netiktu piemērots par zaudējumiem, par kuriem pienākas, piemēram, maksājumi saskaņā ar apdrošināšanas polisi.

(66) Attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts mežsaimniecībā, tika nošķirts valsts atbalsts meža saglabāšanai, uzlabošanai, attīstībai un uzturēšanai, ņemot vērā mežu ekoloģisko, aizsargājošo un rekreatīvo funkciju, un valsts atbalsts mežiem, kas tiek izmantoti komerciāliem mērķiem. Attiecībā uz pirmo minēto atbalstu 2007.–2013. gada pamatnostādņu VII iedaļā ir noteikta iespēja apstiprināt valsts atbalstu ugunsgrēkos bojātu mežu atjaunošanai. Saskaņā ar šo politiku 2007.–2013. gada pamatnostādņu 174. punkta c) apakšpunktā ir noteikts, ka nav apstiprināms atbalsts ekonomiski izdevīgai meža ciršanai vai stādīšanai pēc izciršanas vai tādu stādījumu izveidošanai un uzturēšanai, kas nedod ieguvumu videi vai atpūtai. A contrario atbalsta atbilstība attiecībā uz mežiem, kas izmantoti komerciāliem mērķiem, bija jānovērtē tieši saskaņā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu, jo šajā sakarā nav piemērojamu Komisijas pamatnostādņu.

(67) Attiecībā uz mežiem, kas netika izmantoti komerciāliem mērķiem, saskaņā ar 2007.–2013. gada pamatnostādņu 175. panta a) punktu, bija jāpierāda, ka atbalsts dod tiešu ieguldījumu meža ekoloģiskās, aizsargājošās un rekreatīvās funkcijas, bioloģiskās daudzveidības un veselīgas meža ekosistēmas uzturēšanā vai atjaunošanā. Tas var būt gadījumā, ja atbalsts ir piešķirts, lai plānotu un veiktu ugunsgrēkā bojātu mežu atjaunošanu, ja šādu pasākumu galvenais mērķis ir dot ieguldījumu meža ekosistēmas un bioloģiskās daudzveidības vai tradicionālās ainavas saglabāšanā vai atjaunošanā. Tomēr atbalstu nevar piešķirt par izciršanu, kuras pamatmērķis ir ekonomiski izdevīga koksnes ieguve, vai par stādījumiem, kad nocirstos kokus aizstāj ar līdzvērtīgiem. Tā kā trūkst saiknes starp atbalstu un ugunsgrēku nodarītajiem zaudējumiem, Komisijai bija šaubas, vai šie nosacījumi tika izpildīti visos gadījumos, kad saskaņā ar šīm shēmām atbalsts tika piešķirts mežiem, kas netika izmantoti komerciāliem mērķiem. Komisijai bija arī šaubas par to, vai šāda atbalsta primārais mērķis ir bijis meža ekosistēmas un bioloģiskās daudzveidības vai tradicionālās ainavas atjaunošana, ņemot vērā, ka atbalsta shēmu tiesiskajā pamatā šajā nolūkā nekas nebija ietverts.

(68) Kā norādīts, atbalsts mežiem, kas tiek izmantoti komerciāliem mērķiem, ir jānovērtē tieši saskaņā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Saskaņā ar Komisijas lēmumu pieņemšanas praksi (22) attiecībā uz zaudējumiem, par kuriem ir piešķirts atbalsts, ir jābūt pierādītām zaudējumu tiešajām sekām. Atbalsts nedrīkst būt tāds, ka notiek zaudējumu pārmērīga kompensācija; ir tikai jāatlīdzina zaudējumi, ko radījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi. Jebkāds katram saņēmējam sniegtais atbalsts attiecas tikai uz radītajiem materiālajiem zaudējumiem. Tomēr 62.–65. apsvērumā attiecībā uz lauksaimniecības nozari sniegto nosacījumu izpildes novērtējums mutatis mutandis attiecas arī uz mežsaimniecību. Komisijai bija arī šaubas par to, vai pastāv zaudējumu tieša saikne ar ugunsgrēkiem, kā arī par pārmērīgas kompensācijas novēršanu. Visbeidzot, šo shēmu tiesiskajā pamatā, šķiet, nebija noteikts, ka atbalsts attiecas tikai uz nodarītajiem materiālajiem zaudējumiem.

(69) Ņemot vērā šos apsvērumus, lēmumā par procedūras sākšanu (sk. lēmuma par procedūras sākšanu 67. apsvērumu) Komisija uzskatīja, ka Grieķijas iestāžu sniegtā informācija nav pamatojusi argumentu, ka aplūkotās shēmas, ņemot vērā to būtību un darbības kārtību, bija izstrādātas, lai pienācīgi atlīdzinātu dabas katastrofu un ārkārtēju notikumu radītos zaudējumus. Tādējādi Komisijai bija nopietnas šaubas par to saderību ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu.

Atbalsts, lai sekmētu vai veicinātu konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību

(70) Lēmumā par procedūras sākšanu (sk. lēmuma par procedūras sākšanu 68. apsvērumu) nevarēja izslēgt, ka saskaņā ar aplūkotajām shēmām atbalstu bija saņēmuši uzņēmumi, kurus nebija skāruši ugunsgrēki, un ka šāds atbalsts tādējādi neatbilda valsts atbalsta noteikumiem saskaņā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Tāpēc saderība bija jāanalizē, ievērojot arī LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

(71) Saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tiek konstatēts, ka tas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas būtu pretrunā ar kopīgajām interesēm. Grieķijas iestādes neapgalvoja, ka aplūkotās valsts atbalsta shēmas ietilpst LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta darbības jomā.

(72) Attiecībā uz dzīvotspējīgiem uzņēmumiem lēmuma par procedūras sākšanu posmā, šķiet, nebija nekāda piemērota valsts atbalsta tiesiskā pamata atbilstoši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam. Saskaņā ar valsts atbalsta shēmām piešķirtais atbalsts, šķiet, bija darbības atbalsts, kas nav saderīgs ar LESD.

(73) Īpaši attiecībā uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, ņemot vērā 40. apsvērumā paustās šaubas par to, vai daži saņēmēji bija grūtībās nonākuši uzņēmumi, Komisija pārbaudīja, vai varētu konstatēt, ka atbalsts atbilst Savienības tiesību aktam, kas bija piemērojams atbalsta piešķiršanas laikā. Saskaņā ar 2007.–2013. gada pamatnostādņu 145. punktu, kā arī GP pamatnostādņu 19. un 20. punktu atbalstu grūtībās nonākušo uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē novērtē saskaņā ar GP pamatnostādnēm. Novērtēšanu 46. apsvērumā minēto iemeslu dēļ veica ne tikai MVU atbalsta shēmām.

(74) Saskaņā ar GP pamatnostādņu 15. punktu glābšanas atbalsts grūtībās nonākušam uzņēmumam dod īsu atelpu kas nepārsniedz sešus mēnešus. Attiecībā uz aplūkotajām atbalsta shēmām, šķiet, A shēma ir darbojusies 10 gadus un B shēma – piecus gadus, kā norādīts 15. apsvērumā. Tāpēc saskaņā ar tām piešķirto atbalstu nevarētu uzskatīt par glābšanas atbalstu.

(75) Saskaņā ar GP pamatnostādņu 17. punktu pārstrukturēšana pamatojas uz reālu, saskaņotu un tālejošu plānu, lai atjaunotu uzņēmuma ilgtermiņa dzīvotspēju. Pārstrukturēšana parasti saistās ar vienu vai vairākiem šādiem elementiem: uzņēmuma darbības reorganizāciju un racionalizāciju, lai padarītu to efektīvāku, parasti zaudējumus nesošu darbību pārtraukšanu, to pastāvošo darbību pārstrukturēšanu, kuras var atkal padarīt konkurētspējīgas, un, iespējams, profila paplašināšanu jaunu un dzīvotspējīgu darbību virzienā. Fiziskā pārstrukturēšana parasti tiek veikta līdztekus finanšu pārstrukturēšanai (kapitāla ieguldīšanai, parādu samazināšanai). Tomēr pārstrukturēšanas darbības, kas ietilpst šo pamatnostādņu darbības jomā, nevar ietvert tikai finansiālo atbalstu, kura mērķis ir atgūties no iepriekšējiem zaudējumiem, nepievēršoties šo zaudējumu cēloņiem.

(76) Saskaņā ar GP pamatnostādņu 35. punktu pārstrukturēšanas plānam, kurš īstenojams pēc iespējas īsā laika posmā, pieņemamā termiņā jāatjauno uzņēmuma ilgtermiņa dzīvotspēja, pamatojoties uz reāliem pieņēmumiem par turpmākiem darbības apstākļiem, un pārstrukturēšanā jābūt ietvertai tādu darbību pārtraukšanai, kas pat pēc pārstrukturēšanas joprojām turpinātu strukturāli radīt zaudējumus.

(77) Saskaņā ar GP pamatnostādņu 38. un 39. punktu, lai nodrošinātu, ka pēc iespējas tiek samazināta negatīvā ietekme uz tirdzniecības apstākļiem un labvēlīgās sekas pārspēj negatīvās sekas, jāveic attiecīgi kompensācijas pasākumi. Šie pasākumi var ietvert aktīvu atsavināšanu, jaudas vai tirgus daļas samazināšanu un piekļuves šķēršļu samazināšanu attiecīgajos tirgos.

(78) Saskaņā ar GP pamatnostādņu 45. punktu, lai ierobežotu kropļojošo ietekmi, atbalsta apjomam vai veidam, kādā to piešķir, jābūt tādam, lai izvairītos no tā, ka uzņēmumam tiek piešķirta skaidra nauda virs normas, ko varētu izmantot agresīvām, tirgu kropļojošām darbībām, kuras nav saistītas ar pārstrukturēšanas procesu, un ar atbalstu nedrīkst finansēt jaunus ieguldījumus, kas nav būtiski svarīgi uzņēmuma dzīvotspējas atjaunošanai.

(79) Lēmuma par procedūras sākšanu posmā, šķiet, nav bijis nekāda pārstrukturēšanas plāna (GP pamatnostādņu izpratnē), kas būtu bijis saistīts ar kādiem pasākumiem, un tāpēc nebija iespējams analizēt atbilstību GP pamatnostādnēm. Pieņemot, ka daži pasākumi tika piešķirti grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, pasākumi, šķiet, bija pilnīgi finansiāls atbalsts, kura mērķis ir palīdzēt atgūties no iepriekšējiem zaudējumiem, nepievēršoties šo zaudējumu cēloņiem.

(80) Ņemot vērā visus šos elementus, Komisija lēmumā par procedūras sākšanu pauda šaubas par atbalsta shēmu atbilstību GP pamatnostādnēm (sk. lēmuma par procedūras sākšanu 78. apsvērumu). Komisija tādējādi pauda šaubas par atbalsta shēmu atbilstību LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam gan attiecībā uz dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, gan attiecībā uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.

Iespējamā saderība ar citām LESD 107. pantā norādītajām atkāpēm

(81) Lēmuma par procedūras sākšanu posmā (sk. 79. apsvērumu) Komisija uzskatīja, ka novērtēto valsts atbalsta pasākumu saņēmēji, attaisnotās izmaksas un atbalsta intensitāte, šķiet, neietilpst Komisijas Regulas (ES) Nr. 702/2014 (23) (“Lauksaimniecības grupu atbrīvojuma regula”) piemērošanas jomā, saskaņā ar kuru noteiktas atbalsta kategorijas būtu atzīstamas par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot LESD 107. un 108. pantu.

(82) Attiecībā uz citu LESD noteikto atkāpju piemērojamību Komisija uzskatīja, ka atbalstam nav piemērojama LESD 107. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktā atkāpe, jo atbalsts nav sociālais atbalsts vai tāds, uz kuru attiektos LESD 107. panta 2. punkta c) apakšpunkts. Tas pats attiecas uz atbrīvojumiem, kas noteikti LESD 107. panta 3. punkta a), b) un d) apakšpunktā, ņemot vērā, ka aplūkotais atbalsts nebija paredzēts tam, lai veicinātu ekonomikas attīstību apgabalos, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs, ne arī tam, lai veicinātu kāda svarīga projekta īstenošanu visas Eiropas interesēs vai novērstu nopietnus traucējumus tautsaimniecībā, vai lai veicinātu kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu.

Nobeiguma apsvērumi

(83) Visbeidzot, būtu jānorāda, ka saskaņā ar Degendorfas principu, kas noteikts Vispārējās tiesas spriedumā apvienotajās lietās T-244/93 un T-486/93, atbalsta maksājumi saskaņā ar shēmām jebkuram uzņēmumam, kas guvis labumu no agrāk nelikumīgi sniegta atbalsta, kurš saskaņā ar Komisijas lēmumu ir pasludināts par nesaderīgu, tiks apturēti līdz brīdim, kad minētais uzņēmums būs atmaksājis vai iemaksājis bloķētajā kontā visu nelikumīgā un nesaderīgā atbalsta summu un attiecīgos atgūstamās summas procentus (24). Atbalsta shēmu tiesiskajā pamatā šāda apturēšana nebija noteikta. Tāpēc bija apšaubāms, ka uzņēmumi, kuri bija agrāk saņēmuši par nesaderīgu pasludināto atbalstu, kas tajā brīdī vēl nebija atgūts, tika izslēgti no dalības shēmā.

IV. GRIEĶIJAS APSVĒRUMI

(84) Grieķijas iestādes 2016. gada 23. septembra vēstulē iesniedza savus apsvērumus, apstrīdot dažus no lēmumā par procedūras sākšanu iekļautos konstatējumus. Grieķijas iestādes apgalvoja, ka šajā lietā nav iesaistīts valsts atbalsts. Turklāt, ja tiktu konstatēts, ka tas ir bijis valsts atbalsts, šis atbalsts būtu saderīgs ar valsts atbalsta noteikumiem. Turklāt tās norādīja, ka, ja tiktu konstatēts, ka valsts atbalsts ir bijis nesaderīgs, to būtu pilnīgi neiespējami atgūt. Visbeidzot, tās norādīja, ka tās ir strādājušas, lai atrastu informāciju par shēmu labuma guvējiem, taču pagaidām nav izdevies tādus atrast.

1. Atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē

(85) Grieķijas iestādes apgalvoja, ka nekāda valsts atbalsta vispār nav bijis tāpēc, ka netika izpildīti saimniecisko priekšrocību piešķiršanas, selektivitātes, konkurences izkropļojuma un ietekmes uz tirdzniecību nosacījumi. Tās neapstrīdēja to, ka ir pastāvējuši pārējie kumulatīvie nosacījumi attiecībā uz valsts atbalsta esību.

(86) Grieķijas iestādes apgalvoja, ka saimniecisko priekšrocību piešķiršanas, selektivitātes, konkurences izkropļojuma un ietekmes uz tirdzniecību nosacījumi netika izpildīti tāpēc, ka aplūkotās shēmas tika īstenotas, lai kompensētu zaudējumus, ko radījuši ārkārtēji un izņēmuma notikumi, proti, ugunsgrēki noteiktajos apvidos.

(87) Attiecībā uz saimniecisko priekšrocību esību Grieķijas iestādes īpaši apgalvoja, ka tādu nav bijis, jo zaudējumu [kompensācijas] nebija parastās maksas un ka konkrētā situācija nebija parasti tirgus apstākļi. Tieši otrādi, tie bija ārkārtēji un izņēmuma notikumi.

(88) Grieķijas iestādes arī apgalvoja, ka aplūkotā lieta neattiecas uz selektīvu priekšrocību sniegšanu dažiem uzņēmumiem pretstatā citiem, kuri ir tādā pašā faktiskā un juridiskā situācijā, bet drīzāk gan uz risinājuma meklēšanu ārkārtējos apstākļos, kas ietekmēja uzņēmumus dažos apvidos. Tādējādi šie uzņēmumi bija nonākuši īpašā un ļoti nelabvēlīgā situācijā salīdzinājumā ar citiem savas nozares uzņēmumiem. Turklāt šo ārkārtējo notikumu risināšanas nosacījumi tika pārredzami un objektīvi noteikti, un to mērķis bijis atjaunot skarto apvidu finansiālo līdzsvaru. Tāpēc pieņemtās shēmas bija nepieciešamas, lai kalpotu sabiedrības interešu mērķiem.

(89) Attiecībā uz konkurences izkropļojumu un ietekmi uz tirdzniecību Grieķijas iestādes uzstāja, ka shēmas bija izstrādātas ar mērķi risināt ārkārtēju notikumu. Šīs shēmas neuzlaboja saņēmēju konkurētspēju, bet atjaunoja to tādā stāvoklī, kāds tas bija pirms dabas katastrofas.

Īpaši papildu apsvērumi par valsts atbalsta neesību attiecībā uz valsts garantijām

(90) Grieķijas iestādes vēlreiz īsi raksturoja valsts garantiju tiesisko pamatu, kā arī to, kādām personām tika piemērotas aplūkotās shēmas. Tās norādīja, ka garantijas bija saistītas ar konkrētiem finanšu darījumiem, kuriem bija fiksēta maksimālā summa, ka tās bija ierobežotu laiku un ka tās sedza ne vairāk kā 80 % no saņēmēju nenomaksātajiem aizdevumiem.

(91) Turklāt Grieķijas iestādes apgalvoja, ka shēmas nebija pieejamas finanšu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem. Tās norādīja, ka par Grieķijas valsts garantijām atbildīgā Vadības un novērtēšanas padome novērtēja visu saņēmēju dzīvotspēju, pamatojoties uz prasītajiem apliecinošajiem dokumentiem, ko iesniedza saņēmēji. Proti, tika prasīts iesniegt dzīvotspējas pētījumu gadījumos, ja uzņēmums pieteicās virs 100 000,00 EUR liela parāda pārstrukturēšanai saskaņā ar A shēmu. Tas netika prasīts visiem pārējiem A shēmas uzņēmumiem un visiem B shēmas uzņēmumiem. Grieķijas iestādes paskaidroja, ka prasība iesniegt dzīvotspējas pētījumu netika piemērota šiem pēdējiem minētajiem uzņēmumiem, jo atbalsta apjoms bija ierobežots un konkrēto informāciju tāpat varēja atrast attiecīgajā Valsts vispārējās uzskaites biroja veidlapā “Grieķijas valsts garantijai pieteikta uzņēmuma dzīvotspējas novērtējums”, vienlaikus to varēja izsecināt no citiem apliecinošajiem dokumentiem, kas ieinteresētajiem uzņēmumiem bija jāiesniedz. Šo iemeslu dēļ šīs shēmas bija pieejamas tikai dzīvotspējīgiem uzņēmumiem.

(92) Grieķijas iestādes arī norādīja, ka aplūkoto shēmu nosacījumi atšķīrās no Lēmumā 2012/307/ES novērtēto shēmu nosacījumiem, un tādējādi apstrīdēja lēmumā par procedūras sākšanu minēto attiecīgo konstatējumu, kas tika citēts 40. apsvērumā.

(93) Saskaņā ar Lēmumā 2012/307/ES novērtēto shēmu tiesisko pamatu uzņēmumi varēja izmantot shēmas, ja bija gaidāms, ka pēc atbalsta piešķiršanas tie varētu atgūt dzīvotspēju. Savukārt saskaņā ar šajā lietā aplūkotajām shēmām saņēmēju dzīvotspēja pēc atbalsta piešķiršanas ir tikai viens faktors, kas tiek ņemts vērā, lai labāk saprastu šo uzņēmumu naudas plūsmu, to kopējās prognožu tabulas nākamajiem trim gadiem un lai novērtētu tajās norādītos finanšu datus.

(94) Grieķijas iestādes arī norādīja, ka valsts garantijas tika piešķirtas, pamatojoties uz nodrošinājumu, kurš tika uzskatīts par pietiekamu, lai aizsargātu Grieķijas valsts intereses gadījumā, ja saņēmēji nespētu atmaksāt aizdevumus. Šie nodrošinājumi ir tādi paši, kādus pieņem bankas no citiem aizņēmējiem, un ir saskaņā ar banku darbības kritērijiem un vispārējo banku darbības praksi. Jebkurā gadījumā saskaņā ar Likuma 2322/1995 11. panta 1. un 2. punktu valsts pilnīgi aizstāj banku savās tiesībās attiecībā pret parādnieku. Turklāt, ievērojot Lēmumu Nr. 2/478/0025/4.1.2006. (ΦΕΚ 16/τ.Β/13.1.2006.), nodokļu iestādēm ir jāveic visas nepieciešamās tiesiskās darbības, lai iekasētu summas, ko valsts samaksājusi garantiju veidā. Attiecībā uz garantiju līgumiem piemēro arī attiecīgos civillikuma noteikumus, lai šajā lietā aizsargātu Grieķijas valsts intereses. Šo iemeslu dēļ Grieķijas iestādes apgalvoja, ka attiecīgās valsts garantijas nesniedza priekšrocības uzņēmumiem un ka netika izmantoti valsts resursi, jo valsts intereses tika pilnīgi aizsargātas tādā veidā, ka valsts varēja prasīt saņēmējiem, kas nespēja atmaksāt viņiem izsniegtos aizdevumus, atmaksāt maksājumus, ko valsts bija spiesta veikt saskaņā ar garantiju.

(95) Grieķijas iestādes arī apstrīdēja lēmumā par procedūras sākšanu minēto argumentu, kas citēts 39. apsvērumā, ka salīdzinājumā ar situāciju, kad garantija netiek sniegta, valsts garantija dod iespēju aizņēmējiem saņemt labākus aizdevuma finanšu nosacījumus nekā finanšu tirgos parasti pieejamie aizdevumu nosacījumi. Tās apgalvoja, ka aplūkotās shēmas nosaka tikai valsts garantiju piešķiršanas nosacījumus un neietekmē nosacījumus aizdevuma saņemšanai tirgū. Tās piebilda, ka katrā gadījumā šo situāciju nav jēgas salīdzināt ar situāciju bez garantijām, jo, lai aizņēmējs saņemtu aizdevumu tirgū, viņam vienmēr ir nepieciešams galvotājs. Tādējādi valsts nesāka neierastu praksi, kas sniegtu priekšrocības aplūkotajā lietā, arī ņemot vērā ārkārtējos un izņēmuma notikumus.

(96) Grieķijas iestādes apstrīdēja lēmumā par procedūras sākšanu minēto argumentu, kas citēts 49. apsvērumā. Minētajā apsvērumā Komisija ir norādījusi, ka, tā kā par Grieķijas valsts garantijām atbildīgā Vadības un novērtēšanas padome novērtēja visus pieteikumus pirms valsts garantiju piešķiršanas, Grieķijas iestādes nevarēja pēc tam apgalvot, ka valsts garantijas varēja anulēt ar atpakaļejošu spēku, jo daži garantijas piešķiršanas nosacījumi nav bijuši garantiju piešķiršanas laikā. Grieķijas iestādes apgalvoja, ka neatkarīgi no minētās padomes funkcijām valsts garantijas tomēr drīkstēja anulēt ar atpakaļejošu spēku, ja attiecīgā finanšu iestāde turpmāk neizpilda to īstenošanas nosacījumus.

2. Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu

(97) Grieķijas iestādes apgalvoja, ka gadījumā, ja Komisija secinātu, ka saskaņā ar aplūkotajām shēmām tika piešķirts valsts atbalsts, tas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Pakārtoti tās apgalvoja, ka varētu konstatēt, ka atbalsta shēmas ir saderīgas ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

(98) Grieķijas iestādes norādīja, ka pamatnostādnes nav saistošas tiesību normas, bet norādoši novērtēšanas noteikumi, kas jāinterpretē saskaņā ar Savienības tiesību aktu saistošajiem noteikumiem. Grieķijas iestāžu ieskatā pamatnostādnes būtu jāinterpretē tādā veidā, lai tās nebūtu pretrunā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta loģiku, kas nodrošina automātisku atkāpi no LESD 107. panta 1. punktā noteiktā aizlieguma. Grieķijas iestādes raksturoja, cik postoši bija ugunsgrēki, kas radīja zaudējumus, kuri tika kompensēti, izmantojot aplūkotās atbalsta shēmas. Pamatojoties uz to, tās norādīja, ka to intensitāte bija tāda, ka visi uzņēmumi, kas darbojās ugunsgrēku skartajās teritorijās, bija cietuši ar ugunsgrēkiem saistītus zaudējumus. Grieķijas iestādes uzskatīja, ka tas tā ir bijis pat gadījumos, kad uzņēmumi nebija cietuši savu aktīvu zaudējumus, jo zaudējumi bija tik plaši, ka pašu uzņēmumu zaudējumi bija noteikti un acīmredzami.

(99) Grieķijas iestādes apstrīdēja arī lēmuma par procedūras sākšanu 61. apsvērumu, kas šajā lēmumā ir citēts 63. apsvērumā. Jāatgādina, ka saskaņā ar shēmu jau agrāk pārstrukturētajiem pastāvošajiem aizdevumiem vairs nepiemēroja Lēmuma Nr. 36579/Β.1666/27-8-2007 (ΦΕΚ 1740/Β’/30-8-2007) A nodaļu, proti, parādu pārstrukturēšanu, piemērojot procentu subsīdiju. Vienīgais izņēmums bija uzņēmumi, kas varēja pierādīt, ka ir cietuši ugunsgrēka radītos zaudējumus. Komisija konstatēja, ka, ņemot vērā to, ka tikai šāda izņēmuma gadījumā tika prasīts saņēmējiem pierādīt zaudējumu tiešu saikni ar ugunsgrēku, varēja secināt, ka šādas prasības nav bijis pārējiem shēmas atbalsta saņēmējiem. Grieķijas iestādes apgalvoja, ka šāds izņēmums vien parāda to, ka šajos konkrētajos gadījumos saņēmējiem tika prasīts papildu pierādījums.

(100) Pakārtoti Grieķijas iestādes apgalvoja, ka shēmas ir saderīgas ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, jo palīdzēja novērst nopietnus traucējumus valsts tautsaimniecībā, ko bija radījuši ugunsgrēki.

3. Pilnīga atgūšanas neiespējamība

(101) Grieķijas iestādes apgalvoja, ka gadījumā, ja tiktu konstatēts, ka valsts atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, būtu pilnīgi neiespējami atgūt šos līdzekļus, jo nav iespējams aprēķināt atgūstamo summu. Tas nav iespējams tāpēc, ka no atgūstamās summas būtu jāatrēķina ugunsgrēku radītie tiešie un netiešie zaudējumi. Grieķijas iestāžu ieskatā tas nav iespējams, jo ir pagājis ilgs laiks kopš dabas katastrofas notikuma, vienlaikus, pamatojoties uz valsts tiesību aktiem, saņēmējiem nebija pienākuma saglabāt attiecīgos dokumentus, kas pierādītu zaudējumu esību un to precīzu summu.

(102) Turklāt Grieķijas iestādes lūdza Komisiju nelikt nodrošināt līdzekļu atgūšanu, jo tām nav iespējas īstenot atgūšanu, un tām nevar lūgt darīt to, kas nav iespējams. Šajā saistībā tās atsaucās uz 149., 150., 152. un 156. apsvērumu Komisijas Lēmumā (ES) 2016/195 (25).

4. Grūtības sniegt lēmumā par procedūras sākšanu prasīto papildu informāciju

(103) Visbeidzot, saistībā ar lēmuma par procedūras sākšanu secinājumos Grieķijai izteikto pieprasījumu Grieķijas iestādes norādīja, ka tās bija centušās atrast aplūkoto shēmu saņēmējus, taču tas bija grūti, jo īpaši saņēmēju lielā skaita dēļ. Tās arī norādīja, ka tām nebija saņēmējiem individuāli jāpaziņo par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu, taču tie bija par to informēti un tiem bija iespēja sniegt savus apsvērumus pēc lēmuma par procedūras sākšanu publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesī.

(104) Grieķijas iestādes 2017. gada 9. marta un 2018. gada 21. februāra vēstulē sniedza trūkstošo informāciju par shēmas saņēmēju provizorisko skaitu un iesaistīto summu aplēsēm.

V. JURIDISKAIS NOVĒRTĒJUMS

1. Atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē

(105) LESD 107. panta 1. punktā teikts, ka, ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

(106) Lai pasākumu kvalificētu kā atbalstu šā noteikuma izpratnē, ir jābūt izpildītiem šādiem kumulatīviem nosacījumiem – tam ir jābūt valsts pasākumam un jābūt finansētam no valsts resursiem, tam ir jāsniedz priekšrocības tā saņēmējiem, priekšrocībām ir jābūt selektīvām, un pasākumam ir jābūt tādam, kas izkropļo vai draud izkropļot konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.

(107) Saistībā ar pārbaudes procedūru Komisija konstatēja, ka attiecībā uz aplūkotajām shēmām šie nosacījumi bija izpildīti.

(108) Komisija sākotnēji norāda, ka valsts atbalsta definīcija LESD 107. panta 1. punktā ir objektīva. Tā, interpretējot un nosakot šo nosacījumu pastāvēšanu, ņem vērā tikai pārbaudīto pasākumu sekas, nevis to cēloņus, uzdevumus vai mērķus (26). Tādējādi vispārējas intereses vai pat leģitīms valsts politikas mērķis, ko cenšas panākt ar pasākumu, nevar per se izslēgt valsts atbalsta noteikumu piemērošanu.

(109) Šo iemeslu dēļ Komisija nevar pieņemt Grieķijas iestāžu 2016. gada 23. septembra vēstulē sniegtos argumentus attiecībā uz aplūkoto shēmu saimnieciskajām priekšrocībām, selektivitāti, konkurences izkropļojumu un ietekmi uz ES tirdzniecību. Šādu apsvērumu pamatā ir kļūdaina izpratne par testu, ko izmanto, lai noteiktu valsts atbalsta nosacījumu esību, un tajā galveno uzmanību pievērš šo shēmu cēloņiem un mērķiem.

(110) Turklāt Komisija norāda, ka gadījumā, ja loģiski izpētītu Grieķijas iestāžu piezīmēs sniegto pamatojumu, būtu jāsecina, ka valsts atbalsta nebūtu bijis gadījumos, kad atbalstu bija piešķīrusi valsts no valsts resursiem, lai kompensētu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītus zaudējumus. Šāda izpratne būtu ne tikai pretrunā ar valsts atbalsta definīcijas objektīvo dabu, kā analizēts 107. apsvērumā, bet būtu pretrunā arī ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā noteikto, proti, ka atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Vispārējā tiesa sniedza tādu pašu apsvērumu, atbildot uz tai sniegtajiem Grieķijas argumentiem lietā, kas attiecās uz Grieķijas valsts atbalsta piešķiršanu par nelabvēlīgu klimatisko apstākļu radītiem zaudējumiem (27).

(111) Priekšrocības piešķiršana tieši vai netieši ar valsts resursu starpniecību un šāda pasākuma attiecināšana uz valsti ir divi atsevišķi un kumulatīvi valsts atbalsta pastāvēšanas nosacījumi (28). Ja valsts iestāde piešķir saņēmējam priekšrocību, šāds pasākums pēc definīcijas ir attiecināms uz valsti, pat ja attiecīgajai iestādei ir juridiska autonomija no citām valsts iestādēm. Vienīgi priekšrocības, kas tieši vai netieši tiek piešķirtas no valsts līdzekļiem, var būt valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē (29).

(112) Kā analizēts lēmumā par procedūras sākšanu (sk. minētā lēmuma 33., 45. un 46. apsvērumu), gan procentu subsīdijas, gan valsts garantijas bija attiecināmas uz Grieķiju un bija piešķirtas, izmantojot valsts resursus. Atbalstu patiešām bija piešķīrusi centrālā valdība no valsts centrālā budžeta. Tas ir skaidri redzams shēmu tiesiskajā pamatā, un Grieķija to neapstrīd.

(113) Priekšrocība LESD 107. panta 1. punkta izpratnē ir ikviens saimnieciskais labums, ko uzņēmums nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos, t. i., bez valsts iejaukšanās (30). Arī šeit būtiska ir tikai pasākuma ietekme uz uzņēmumu, nevis valsts iejaukšanās cēlonis vai mērķis (31). Ja notikusi valsts iejaukšanās ar nosacījumiem, kas atšķiras no parastiem tirgus nosacījumiem, un tās rezultātā ir uzlabojies uzņēmuma finansiālais stāvoklis, priekšrocība pastāv. Lai to noteiktu, uzņēmuma finansiālais stāvoklis pēc pasākuma ir jāsalīdzina ar tā finansiālo stāvokli situācijā, ja pasākums nebūtu veikts (32).

(114) Lai noteiktu, vai pasākums sniedz saimniecisku priekšrocību uzņēmumam, nav būtiska arī pasākuma precīza forma (33). Valsts atbalsts ir ne tikai pozitīvu saimniecisku priekšrocību piešķiršana, bet arī atbrīvošana no saimnieciskā sloga ir priekšrocība.

(115) Kā aprakstīts lēmumā par procedūras sākšanu (minētā lēmuma 33. un 47. apsvērums) saņēmēji nebūtu varējuši saņemt tādu pašu saimniecisko priekšrocību normālos tirgus apstākļos, un tādējādi to finanšu stāvoklis bija uzlabojies, ņemot vērā citus nosacījumus, nevis parastos tirgus apstākļus.

(116) Tomēr Grieķijas iestādes apgalvoja (sk. 86. un 87. apsvērumu), ka saimniecisku priekšrocību nav bijis, jo notikuma ārkārtējā un izņēmuma rakstura dēļ tirgus apstākļi vairs nebija normāli. Tomēr jēdziens “normāli tirgus apstākļi”, kas tika izmantots, lai noteiktu priekšrocību esību, attiecas uz iespēju saņēmējam gūt tādu pašu saimniecisko labumu tirgū, kādu tas gūst no atbalsta, nevis uz novērtējumu par to, vai tirgus darbojas kā parasti vai tajā ir krīze. Ja Grieķijas iestāžu sniegtā interpretācija tiktu pieņemta, tad saimnieciska labuma pastāvēšanu noteiktu atbalsta cēlonis vai mērķis un ikviena dalībvalsts varētu atsaukties uz leģitīmu mērķi, lai novērstu valsts atbalsta likuma piemērošanu pasākumam (34).

(117) Lai atbalsta pasākums ietilptu LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomā, tam ir jābūt tādam, kas “dod priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai”. Tas, ka atbalsts nav vērsts uz vienu vai vairākiem iepriekš definētiem konkrētiem saņēmējiem, bet ir atkarīgs no objektīvu kritēriju virknes, saskaņā ar kuriem to var piešķirt iepriekš noteikta kopēja budžeta piešķīruma ietvaros nenoteiktam skaitam atbalsta saņēmēju, kas sākotnēji nav individuāli identificēti, nav pietiekami, lai apšaubītu pasākuma selektivitāti (35). Turklāt principā LESD 107. panta 1. punktā noteikto reģionālās selektivitātes kritēriju neizpilda tikai tie pasākumi, kurus piemēro visā dalībvalsts teritorijā (36).

(118) Kā noteikts 34. un 51. apsvērumā, aplūkotās atbalsta shēmas deva priekšrocību tikai tiem uzņēmumiem, kas veica uzņēmējdarbību un darbojās 2007. gada ugunsgrēku skartajos ģeogrāfiskajos apvidos. Tās netika piemērotas pārējā Grieķijas teritorijā. Citi salīdzināmā tiesiskā un faktiskā situācijā esoši uzņēmumi, kas darbojas lauksaimniecības nozarē vai citās nozarēs, nav tiesīgi saņemt atbalstu un tādējādi negūs tādu pašu priekšrocību. Tas, ka noteiktus uzņēmumus bija skāruši ugunsgrēki, bet citus tie nebija skāruši, nenozīmē, ka šie uzņēmumi atrodas atšķirīgā situācijā, jo ugunsgrēka postījumi ir ekonomiskā riska sastāvdaļa, kas var skart ikvienu uzņēmumu. Atbalsts dabas katastrofu (arī ugunsgrēku) gadījumā ir LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā un 2007.–2013. gada pamatnostādnēs (sk. 142. apsvērumu) noteiktā atbalsta kategorija, tādējādi pēc definīcijas šādi pasākumi ir selektīvi. Tāpēc šādas shēmas tikai noteiktiem uzņēmumiem (sk. 29. apsvērumu) sniedz selektīvas saimnieciskas priekšrocības, stiprinot to konkurētspēju tirgū.

(119) Grieķijas iestāžu 88. apsvērumā sniegtais arguments ir vēl viens mēģinājums mainīt testu, pamatojoties uz kuru tiek noskaidrota selektivitātes esība. Saskaņā ar Savienības Tiesas judikatūru (minēta 117. apsvērumā) ārkārtēju notikumu pastāvēšana, atbalsta piešķiršanas nosacījumu iespējamā pārredzamība un objektivitāte, kā arī atbalsta plašāks mērķis nav būtiski apsvērumi valsts atbalsta novērtēšanas posmā.

(120) Uzskatāms, ka valsts piešķirtais pasākums izkropļo vai draud izkropļot konkurenci, ja ar to tiek uzlabota saņēmēja konkurētspēja salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, ar kuriem tas konkurē (37). Praktiski kopumā tiek konstatēts, ka pastāv konkurences izkropļojums LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja valsts piešķir finanšu priekšrocību uzņēmumam, kas darbojas liberalizētā nozarē, kurā ir vai varētu būt konkurence (38). Valsts atbalsts var izkropļot konkurenci arī tad, ja saņēmējam nepalīdz paplašināt vai iegūt tirgus daļu. Pietiek, ja atbalsts ļauj saglabāt lielāku konkurētspēju nekā tad, ja atbalsts netiktu sniegts. Šajā kontekstā, lai uzskatītu, ka atbalsts izkropļo konkurenci, parasti pietiek ar to, ka atbalsts sniedz saņēmējam priekšrocību, kas atbrīvo to no izdevumiem, kuri tam pretējā gadījumā būtu jāsedz, veicot ikdienas saimniecisko darbību (39). Saskaņā ar valsts atbalsta definīciju netiek prasīts, lai konkurences izkropļojums vai ietekme uz tirdzniecību būtu nozīmīga vai būtiska. Tas, ka atbalsta summa ir maza vai saņēmējs uzņēmums ir mazs, pats par sevi neizslēdz konkurences izkropļojumu vai konkurences izkropļojuma draudu iespēju (40), tomēr ar nosacījumu, ka šāda izkropļojuma varbūtība nav tikai hipotētiska (41).

(121) Valsts atbalsts uzņēmumiem ir valsts atbalsts saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu tikai tad, ja tas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Šajā sakarā nav jānosaka, ka atbalsts faktiski ietekmējis tirdzniecību starp dalībvalstīm, bet tikai tas, ka atbalsts var ietekmēt šādu tirdzniecību (42). Proti, Tiesa ir nospriedusi, ka “ja dalībvalsts piešķirts [finansiāls] atbalsts nostiprina uzņēmuma pozīciju, salīdzinot ar citiem uzņēmumiem, kuri konkurē [Savienības] iekšējā tirgū, uzskatāms, ka atbalsts šos uzņēmumus ir ietekmējis” (43).

(122) Lēmumā par procedūras sākšanu sniegtais novērtējums, kā minēts šā lēmuma 36. un 52. apsvērumā, ir apstiprināts. Saņēmēji, uz kuriem attiecas šā lēmuma piemērošanas joma, aktīvi darbojas lauksaimniecības produktu un mežsaimniecības tirgū, kurā ir augsta konkurence. Šajā sakarā ir jānorāda, ka 2017. gadā tirdzniecība starp Grieķiju un citām dalībvalstīm lauksaimniecības nozarē bija gandrīz 4 miljardi EUR attiecībā uz eksportu un vairāk par 5 miljardiem EUR attiecībā uz importu (44). Būtu normāli, ja saņēmēji paši segtu zaudējumu izmaksas. Pretēji Grieķijas sniegtajiem argumentiem (85.–89. apsvērums) Komisija secina, ka šīs atbalsta shēmas uzlaboja saņēmēju konkurētspēju. Tam, ka to stāvokli varēja ietekmēt dabas katastrofa, atkal nav nozīmes, novērtējot konkurences izkropļojumu un Savienības iekšējās tirdzniecības ietekmēšanas draudu esību. Turklāt, tā kā lauksaimniecības un mežsaimniecības nozare ir atvērta Savienības iekšējai tirdzniecībai, šīs nozares jutīgi reaģē uz pasākumiem, kas sniedz priekšrocības uzņēmumiem kādā konkrētā dalībvalstī. Tādējādi šīs aplūkotās shēmas draud izkropļot konkurenci iekšējā tirgū un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.

(123) Attiecībā uz Grieķijas iestāžu izvirzīto argumentu, ka aplūkotās atbalsta shēmas neuzlaboja saņēmēju stāvokli attiecībā pret konkurentiem, bet tikai atjaunoja šo uzņēmumu darbību līdz tādam stāvoklim, kādā tie bija pirms dabas katastrofas, Komisija atsaucas uz Vispārējās tiesas spriedumu lietā Grieķija/Komisija (45). Minētajā lietā Grieķijas iestādes bija apgalvojušas, ka attiecīgais valsts atbalsts tikai daļēji lauksaimniekiem kompensēja nelabvēlīgu laika apstākļu radītos zaudējumus un ka tādējādi tika atjaunota konkurence. Vispārējā tiesa šo argumentu noraidīja un nosprieda, ka tas, ka dalībvalstis pieņem vienpusējus pasākumus ar mērķi pielīdzināt tautsaimniecības nozares konkurences apstākļus citās dalībvalstīs esošajiem konkurences apstākļiem, nemaina lietas būtību, proti, ka šie pasākumi ir raksturojami kā valsts atbalsts (46).

Atbalsta esība valsts garantiju gadījumā

(124) Lēmumā par procedūras sākšanu sniegtie konstatējumi attiecībā uz atbalsta esību valsts garantiju gadījumā (sk. šā lēmuma 38.–53. apsvērumu) tika apstiprināti oficiālajā izmeklēšanas procedūrā neatkarīgi no Grieķijas iestāžu sniegtajiem pretargumentiem. LESD 107. panta 1. punkta kritēriji attiecas uz valsts garantijām (47), kā arī tiek izpildīti attiecībā uz valsts garantijām.

(125) Valsts piešķīra garantijas tiešā veidā, izmantojot valsts resursus, un nodrošināja priekšrocību. Kā norādīts Komisijas paziņojuma par garantijām (48) 2.1. iedaļā, šīs priekšrocības izpaudās tādējādi, ka ar garantijām saistīto risku uzņēmās valsts. Par šādu risku parasti būtu jānosaka pienācīga prēmija. Šajā gadījumā saņēmēji nemaksāja nekādu, nemaz nerunājot par pienācīgu, prēmiju. Aplūkoto shēmu tiesiskajā pamatā netika ietverts šāds pienākums, savukārt Grieķijas iestādes pat nemēģināja pierādīt pretējo. Tādējādi saņēmēji guva priekšrocību un tika izlietoti valsts resursi. Tas būtu pat tad, ja izrādītos, ka dažiem shēmu saņēmējiem saskaņā ar valsts garantijām nekad nav veikti nekādi maksājumi.

(126) Tādējādi valsts garantijas sniedza priekšrocību aizņēmējiem, jo par tām viņiem nebija jāmaksā nekāda prēmija. Tādējādi šajā lietā ir izpildīts saimnieciskās priekšrocības nosacījums, kas jāņem vērā atbalsta esības noskaidrošanā. Atkārtoti citējot attiecīgos fragmentus no Komisijas paziņojuma par garantijām (49) 2.2. iedaļas, lēmumā par procedūras sākšanu tika norādīts, ka salīdzinājumā ar situāciju, kad garantija netiek sniegta, valsts garantija dod iespēju aizņēmējiem saņemt labākus aizdevuma finanšu nosacījumus nekā tos, kas parasti pieejami finanšu tirgos (sk. šā lēmuma 39. apsvērumu). Grieķijas iestādes šo apgalvojumu (sk. 95. apsvērumu) apstrīdēja, apgalvojot, ka valsts garantijas neietekmē aizdevuma piešķiršanas nosacījumus un ka nevar salīdzināt ar situāciju, kad garantija netiek sniegta, jo finanšu iestādes vienmēr prasa garantiju, lai piešķirtu aizdevumu. Šiem argumentiem nevar piekrist. Ja finanšu iestādēm tiek sniegta lielāka noteiktība, ka aizņēmējs pildīs aizdevuma līguma saistības, tādas garantijas vienmēr uzlabo aizdevuma finanšu noteikumus. It īpaši jau tādā gadījumā, ja finanšu iestādes atsakās piešķirt aizdevumu bez garantijas, kā norāda Grieķijas iestādes. Šādos gadījumos aizņēmējs var piekļūt aizdevumam un gūt no tā labumu, tikai pateicoties garantijai.

(127) Grieķijas iestādes apgalvoja, ka priekšrocību nav bijis un netika iesaistīti valsts resursi, jo valsts garantijas bija sniegtas, pamatojoties uz nodrošinājumu, kas pilnīgi aizsargāja valsts intereses. Grieķijas iestāžu ieskatā valstij bija jāizmanto tiesības, ko dod nodrošinājums, ja saņēmēji aizdevumu neatmaksā. Šo argumentāciju nevar pieņemt. Pirmkārt, kā norādīts lēmumā par procedūras sākšanu (sk. šā lēmuma 52. apsvērumu), Komisija Lēmumā 2012/320/ES nepieņēma tādus pašus Grieķijas iestāžu sniegtos argumentus, un Tiesa atzina Komisijas apsvērumus (50). Grieķijas iestādes 2016. gada 23. septembra vēstulē bija atsaukušās uz to pašu ministra Lēmumu Nr. 2/478/0025/4.1.2006. (ΦΕΚ16/τ.Β./13.1.2006.), kā bija darījušas iepriekšējā lietā, lai norādītu, ka nodokļu iestādēm ir pienākums veikt visas vajadzīgās tiesiskās darbības, lai iekasētu summas, ko valsts samaksājusi garantijas veidā. Tomēr, tāpat kā iepriekšējā lietā, aplūkotajā tiesiskajā pamatā vienīgā atsauce uz ministra Lēmumu Nr. 2/478/0025/4.1.2006. (ΦΕΚ16/τ.Β./13.1.2006.) bija tāda, ka bankām ir jāveic darbības, kas vajadzīgas valsts garantijas aktivizēšanai. Patiešām shēmu tiesiskajā pamatā nav sniegti nekādi noteikumi par nodrošinājuma līgumu automātisku aktivizēšanu gadījumos, kad ir izmaksātas valsts garantijas. Turklāt nodrošinājums netika prasīts visos gadījumos, un nav skaidrs, vai visos gadījumos tam bija jānodrošina pilna aizdevuma summa. Visbeidzot, nodrošinājumu esība nemaina novērtējumu, ka saņēmēji bija guvuši priekšrocību tā iemesla dēļ, ka nav maksājuši nekādu prēmiju par risku, ko valsts uzņēmusies, sniedzot valsts garantijas.

(128) Attiecībā uz selektivitāti, konkurences izkropļojumu un ietekmi uz Savienības iekšējo tirdzniecību 117.–123. apsvērumā aprakstītais novērtējums un konstatējumi paliek spēkā.

(129) Tomēr pirms galīgā secinājuma izdarīšanas par atbalsta esību valsts garantiju gadījumā ir jānovērtē, vai ir izpildīti visi nosacījumi, kas saskaņā ar Komisijas paziņojuma par garantijām (51) 3.4. iedaļu ļauj secināt valsts atbalsta neesību. Lēmumā par procedūras sākšanu bija paustas šaubas attiecībā vismaz uz dažu nosacījumu izpildi, savukārt Grieķijas iestādes bija apstrīdējušas šo viedokli. Jānorāda, ka šie nosacījumi ir kumulatīvi, proti, ja nav izpildīts vismaz viens no tiem, tas ir pietiekami, lai valsts garantijas tiktu uzskatītas par valsts atbalstu, pamatojoties uz 124.–128. apsvērumā sniegto novērtējumu. Šajā gadījumā tas patiešām tā ir, jo aizņēmējiem nebija jāmaksā prēmija, kā tas prasīts Komisijas paziņojumā par garantijām. Tāpēc ir jāsecina, ka šīs shēmas nebija pašfinansējošas; reizi gadā netika pārskatīts, vai prēmijas līmenis ir atbilstīgs; netika segtas shēmas administratīvās izmaksas, un nav bijis gada atlīdzības par atbilstīgu kapitālu. Turklāt shēmu tiesiskajā pamatā nebija norādes uz iespēju izmantot drošās zonas prēmijas vai attiecīgā gadījumā vienreizējās prēmijas MVU. Visbeidzot, netika noteikti uzņēmumi, kas ir atbilstīgi no reitinga viedokļa, tādējādi ietekmējot shēmu vispārējo pārredzamību. Neviens no šiem elementiem nebija iekļauts shēmu tiesiskajā pamatā, vienlaikus Grieķijas iestādes nebija sniegušas nekādus pierādījumus par pretējo.

(130) Katrā ziņā pilnīgai ainai Komisija pievērsīsies argumentiem, ko Grieķijas iestādes sniegušas attiecībā uz citiem nosacījumiem, kuriem arī ir jābūt izpildītiem, lai noteiktu valsts atbalsta neesību attiecībā uz valsts garantijām.

(131) Komisija joprojām uzskata, ka shēmas bija pieejamas grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jo shēmu tiesiskajā pamatā nav bijis noteikumu šo uzņēmumu izslēgšanai no dalības. Grieķijas iestādes norādīja, ka par Grieķijas valsts garantijām atbildīgā Vadības un novērtēšanas padome pirms valsts garantiju piešķiršanas pārliecinājās par saņēmēju dzīvotspēju, pamatojoties uz iesniegtajiem dzīvotspējas pētījumiem – attiecībā uz saņēmējiem, kuriem tika prasīts iesniegt dzīvotspējas pētījumu – un pamatojoties uz pārējiem prasītajiem iesniegtajiem dokumentiem. Tomēr dzīvotspējas pētījumi tika prasīti tikai tiem saņēmējiem, kuri vēlējās pārstrukturēt virs 100 000,00 EUR lielus parādus. Tādējādi šis rādītājs nebija padomes rīcībā, lai novērtētu citu saņēmēju dzīvotspēju. Tas, ka Grieķijas iestāžu ieskatā parāda summa, kas mazāka par 100 000,00 EUR, tika uzskatīta par zemu, nav būtiski, lai novērtētu, vai no dalības shēmās tika izslēgti grūtībās nonākuši uzņēmumi.

(132) Grieķijas iestādes arī apgalvoja (sk. 92. un 93. apsvērumu), ka aplūkoto shēmu tiesiskais pamats atšķiras no tā, kurš tika novērtēts Lēmumā 2012/307/ES un attiecībā uz kuru Komisija bija konstatējusi, ka shēmas attiecas uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem (sk. šā lēmuma 41. apsvērumu). Komisija analizēja šeit aplūkoto shēmu tiesisko pamatu un nonāca pie tāda paša secinājuma. Šajā sakarā ir jāuzsver, ka dzīvotspējas pētījumā tika ņemtas vērā saņēmēju kopējās saistības pēc parāda pārstrukturēšanas saskaņā ar aplūkoto shēmu. Tāpēc šāds dzīvotspējas pētījums tikai ierobežoti palīdzēja novērtēt, vai valsts garantijas piešķiršanas brīdī, nevis vēlākā posmā saņēmēji ir grūtībās nonākuši uzņēmumi.

(133) Visbeidzot, ņemot vērā, ka par Grieķijas valsts garantijām atbildīgā Vadības un novērtēšanas padome novērtēja visus pieteikumus uz valsts garantijas saņemšanu saskaņā ar šīm shēmām pirms to galīgās apstiprināšanas, lēmumā par procedūras sākšanu bija norādīts, ka Grieķijas iestādes vēlāk nevarēja apgalvot, ka apstiprinātās valsts garantijas ar atpakaļejošu spēku ir spēkā neesošas (sk. šā lēmuma 49. apsvērumu). Grieķijas iestādes šo konstatējumu (sk. šā lēmuma 96. apsvērumu) apstrīdēja, apgalvojot, ka valsts garantiju atpakaļejoša anulēšana varētu notikt, ja attiecīgā finanšu iestāde nebūtu turpmāk izpildījusi šo garantiju īstenošanas nosacījumus. Šis arguments galu galā skar jautājumu par šo valsts garantiju attiecināmību. Šajā saistībā ir jānorāda, ka atbalsts tiek piešķirts brīdī, kad tiek piešķirta valsts garantija, nevis tad, kad garantija tiek aktivizēta vai tiek veikti maksājumi. Turklāt jautājums, vai garantija ir valsts atbalsts, ir jānovērtē garantijas piešķiršanas brīdī (52). Tādējādi, tā kā saskaņā ar šīm shēmām piešķirtās valsts garantijas iepriekš bija novērtējusi padome, kas neapšaubāmi ir valsts iestāde, un konstatējusi, ka ir izpildīti piemērojamie nosacījumi, pēc tam vairs nevar uzskatīt, ka tās nav attiecināmas uz valsti un ka tās nekad nav piešķirtas. Protams, būtu pilnīgi cits scenārijs un neattiektos uz šo novērtējumu, ja finanšu iestādes ārpus valsts kontroles būtu nepareizi traktējušas attiecīgos tiesiskos pamatus un neatkarīgi no valsts būtu piešķīrušas aizdevumus, acīmredzami sapratušas, ka tie tiek segti ar aplūkotajām shēmām, lai gan piemērojamie nosacījumi netika izpildīti.

(134) Minēto iemeslu dēļ Komisija secina, ka kompensācija, kas piešķirta procentu subsīdiju un valsts garantiju veidā, pamatojoties uz aplūkotajām shēmām, lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarēs strādājošiem uzņēmumiem, ir valsts atbalsts saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu.

(135) Tādējādi būtu jāpārbauda, vai var piemērot atkāpi no LESD 107. panta 1. punktā noteiktā vispārīgā principa par valsts atbalsta nesaderību ar iekšējo tirgu.

2. Shēmu atzīšana par nelikumīgu atbalstu

(136) Oficiālajā izmeklēšanas procedūrā tika apstiprināti lēmumā par procedūras sākšanu sniegtie konstatējumi (sk. šā lēmuma 54. apsvērumu). Grieķija neapstrīdēja faktu, ka attiecīgais atbalsts tika piešķirts, iepriekš nepaziņojot to Komisijai. Tāpēc tas ir nelikumīgs atbalsts Regulas (ES) 2015/1589 1. panta f) punkta izpratnē. Komisija pauž nožēlu, ka Grieķijas iestādes neizpildīja savu pienākumu ziņot par shēmām saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu.

3. Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu

(137) Ir jāpārbauda, vai varētu uzskatīt, ka nelikumīgais atbalsts ir saderīgs saskaņā ar LESD 107. panta 2. vai 3. punktu. Grieķija lietas sākotnējās novērtēšanas posmā uzstāja, ka attiecīgās shēmas ir saderīgas ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu, jo atbalsts sniegts, lai kompensētu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītu kaitējumu. Oficiālās izmeklēšanas posmā tā arī apgalvoja, ka atbalsta shēmas ir saderīgas ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, jo atbalsts sniegts, lai novērstu nopietnus traucējumus valsts tautsaimniecībā.

(138) Attiecībā uz to, vai plaši ugunsgrēki ir klasificējami kā dabas katastrofas, kā apgalvoja Grieķija, vai kā ārkārtēji notikumi, joprojām ir spēkā attiecīgais lēmumā par procedūras sākšanu sniegtais arguments (sk. šā lēmuma 57. apsvērumu). Neatkarīgi no ugunsgrēku klasifikācijas saderība jebkurā gadījumā tiks novērtēta saskaņā ar LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu.

(139) Piemērojamie valsts atbalsta noteikumi lietā ir noteikumi, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas laikā (sk. 58. apsvērumu). Tās bija Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadā (“2007.–2013. gada pamatnostādnes”) (53), jo īpaši V.B.2. apakšnodaļa attiecībā uz lauksaimniecību un VII nodaļa attiecībā uz mežsaimniecību.

(140) Ņemot vērā, ka attiecīgās shēmas bija pieejamas grūtībās nonākušiem uzņēmumiem (sk. 40. apsvērumu, kā arī 131. un 132. apsvērumu), lēmumā par procedūras sākšanu sniegtais skaidrojums joprojām ir spēkā (sk. 59. apsvērumu). Tādējādi atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem var uzskatīt par saderīgu tikai tad, ja tiek izpildīti atbalsta piešķiršanas laikā piemērojamajās GP pamatnostādnēs sniegtie nosacījumi. Vienīgais šā noteikuma izņēmums ir atbalsts, ko sniedz, lai atlīdzinātu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītos zaudējumus, uz kuru neattiecas GP pamatnostādnes (sk. GP pamatnostādņu 19. un 20. punktu). Šā iemesla dēļ visiem saņēmējiem neatkarīgi no to dzīvotspējas atbalsta piešķiršanas brīdī ir piemērojams novērtējums, kas sniegts 142.–151. apsvērumā, pamatojoties uz LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Saderības novērtējums, kas veikts 160.–163. apsvērumā, atšķiras dzīvotspējīgiem uzņēmumiem un grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas GP pamatnostādnes.

(141) Grieķijas iestāžu arguments (sk. 98. apsvērumu), saskaņā ar kuru minētās pamatnostādnes būtu jāinterpretē kā automātiska atkāpe no LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta, nav pieņemams. Šāda interpretācija ir pretrunā ar Savienības Tiesas iedibināto judikatūru. Saskaņā ar tās judikatūru LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts, kurā ietverta atkāpe no LESD 107. panta 1. punktā noteiktā vispārīgā principa, ka atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, ir jāinterpretē šauri (54). Turklāt Tiesa nosprieda, ka kompensācija, kā norādīts LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā, pienākas tikai par dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu tieši radītajiem saimnieciskajiem zaudējumiem (55). Citiem vārdiem, LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktā sniegtā atkāpe ir automātiska tādā ziņā, ka Komisija nevar pēc saviem ieskatiem nolemt, ka valsts atbalsts, kas ietilpst tā darbības jomā, ir saderīgs. Tomēr ir jāpierāda, ka atbalsts atbilst atkāpes nosacījumiem, proti, tas patiešām kompensē dabas katastrofas vai ārkārtēju notikumu faktiski radītus zaudējumus.

Atbalsts, lai kompensētu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radītos zaudējumus

(142) Attiecībā uz lauksaimniecībā piešķirto atbalstu Komisijas veiktajā oficiālajā izmeklēšanā tika izdarīti tādi paši secinājumi kā lēmumā par procedūras sākšanu saistībā ar 2007.–2013. gada pamatnostādņu V.B.2. apakšnodaļas nosacījumu neizpildi. Saskaņā ar šīm pamatnostādnēm a) Grieķijai bija jāpierāda, ka zaudējumiem ir tieša saikne ar dabas katastrofu vai ārkārtējiem notikumiem, un b) atbalsts nedrīkst radīt zaudējumu pārmērīgu kompensāciju, tam ir tikai jāatlīdzina zaudējumi, ko radījusi dabas katastrofa vai ārkārtējais notikums. Tāpēc zaudējumi ir jānovērtē iespējami precīzi, savukārt zaudējumu kompensācija ir jāaprēķina katra individuālā saņēmēja līmenī. Vienlaikus no atbalsta summas ir jāatskaita visi maksājumi, kas izmaksājami, piemēram, saskaņā ar apdrošināšanas polisēm.

(143) Kā norādīts 61. apsvērumā, neatkarīgi no tā, vai šajā gadījumā ugunsgrēki tika uzskatīti par dabiskas izcelsmes ugunsgrēkiem un tādējādi par dabas katastrofām, vai arī par ugunsgrēkiem, kas radījuši plašus postījumus un tādējādi uzskatīti par ārkārtējiem notikumiem, uzņēmumi, kas tajos ir cietuši zaudējumus, var tikt kvalificēti kā atbalsta saņēmēji saskaņā ar 141. apsvērumā minētajiem nosacījumiem.

(144) Tomēr vērtētās shēmas neatbilst nevienam nosacījumam. Tajās nav definēts, kas ir kvalificējams kā zaudējumi, un netiek prasīts noteikt nodarīto zaudējumu saikni ar ugunsgrēkiem. Kā analizēts 62. apsvērumā, no shēmu tiesiskā pamata teksta ir skaidrs, ka vienīgā saņēmēju saikne ar ugunsgrēkiem ir tāda, ka saņēmēji neatkarīgi no juridiskās adreses veic uzņēmējdarbību un darbojas kādā no ugunsgrēku skartajiem ģeogrāfiskajiem apvidiem. Atbalsta shēmās ir paredzēta nevis zaudējumu tieša saikne ar ugunsgrēkiem, bet gan saņēmēju uzņēmējdarbības veikšanas vietas vispārēja ģeogrāfiska saikne ar plašākiem apvidiem, kurus skāruši ugunsgrēki. Turklāt Grieķijas iestādes 2016. gada 23. septembrī iesniegtajos apsvērumos atklāja, ka tika pieņemts, ka ugunsgrēku smaguma pakāpes dēļ visi uzņēmumi ir cietuši zaudējumus. Tādējādi piemērojamais tests bija nevis zaudējumu tieša saikne ar ugunsgrēkiem, bet gan pieņēmums par zaudējumiem. Shēmu tvērums tāpēc ir pārāk plašs, un to nevar uzskatīt par atbalstu dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu radīto zaudējumu kompensācijai (56).

(145) Grieķijas iestādes arī apstrīdēja (sk. 99. apsvērumu) lēmumā par procedūras sākšanu sniegto un šā lēmuma 63. apsvērumā minēto konstatējumu pamatotību. Tās apgalvoja, ka shēmu tiesiskajā pamatā ietvertais izņēmums, ar kuru pretēji pārējām shēmu daļām pēkšņi saņēmējiem tika prasīts parādīt zaudējumu tiešu saikni ar ugunsgrēkiem, tikai liecināja, ka dažos konkrētos gadījumos tika prasīti papildu pierādījumi. Jānorāda, ka šis konstatējums tikai papildināja galveno punktu, proti, ka shēmās nav bijusi prasība pierādīt zaudējumu tiešu saikni ar ugunsgrēkiem. Tiešas saiknes trūkums ir skaidrs un tika konstatēts 143. apsvērumā. Tomēr Grieķijas iestāžu apsvērums ir precīzs un faktiski atspoguļo Komisijas lēmumā par procedūras sākšanu sniegto konstatējumu. Izņēmuma gadījumos pretēji prasībām, kas attiecas uz shēmas citām daļām, saņēmējiem tika prasīts sniegt pierādījumu, proti, saņēmējiem bija jāpierāda savu zaudējumu tieša saikne ar ugunsgrēkiem. Šī prasība neattiecās uz pārējām shēmu daļām.

(146) Turklāt shēmās netika ietverta nekāda metodika, lai iespējami precīzi aprēķinātu ugunsgrēku radītos zaudējumus, un netika noteiktas attiecināmās izmaksas, pamatojoties uz šiem zaudējumiem. Tā vietā tika izmantota patvaļīga pieeja, saskaņā ar kuru atbalsta summa tika noteikta atkarībā no aizdevuma summas, kam tika piešķirtas procentu subsīdijas un valsts garantijas, kā aprakstīts lēmumā par procedūras sākšanu (sk. šā lēmuma 64. apsvērumu). Attiecīgi Komisija secina, ka atbalsts it nemaz nebija saistīts ar ugunsgrēku nodarītajiem zaudējumiem, ja vispār tādi