Oficiālais Vēstnesis L 189 , 22/07/1999 Lpp. 0026 - 0042



Padomes Regula (EK) Nr. 1601/1999 (1999. gada 12. jūlijs), ar kuru nosaka galīgu kompensācijas maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts par Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieplēm, kuru diametrs ir mazāks par 1 mm, un izbeidz procedūru attiecībā uz Korejas Republikas izcelsmes importētām nerūsējošā tērauda stieplēm, kuru diametrs ir mazāks par 1 mm EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 6. oktobra Regulu (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis [1], un jo īpaši tās 14. un 15. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju, tā kā: A. PAGAIDU PASĀKUMI (1) Komisija ar Regulu (EK) Nr. 619/1999 [2] (še turpmāk – "pagaidu regula") noteica pagaidu kompensācijas maksājumus par importētām nerūsējošā tērauda stieplēm, kuru diametrs ir mazāks par 1 mm (še turpmāk – "smalka nerūsējošā tērauda stieple" vai "attiecīgais ražojums") un kuru izcelsme ir Indijā un Korejas Republikā (še turpmāk – "Koreja"), un kuru KN kods ir .ex72230019 B. TURPMĀKĀ PROCEDŪRA (2) Pēc tam, kad atklātībā nodeva būtiskos faktus un apsvērumus, pamatojoties uz kuriem nolēma noteikt pagaidu pasākumus attiecībā uz importētām Indijas un Korejas izcelsmes smalkām nerūsējošā tērauda stieplēm (še turpmāk – "nodošana atklātībā"), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskas piezīmes. Personām, kas to pieprasīja, bija iespēja izteikt savu viedokli arī mutiski. (3) Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo secinājumu izdarīšanai. (4) Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem plāno ieteikt i) galīgo kompensācijas maksājumu noteikšanu par importu no Indijas un to summu galīgo iekasēšanu, kas par šo importu ir iemaksātas pagaidu maksājumu veidā, un ii) procedūras izbeigšanu attiecībā uz importu no Korejas, nenosakot pasākumus. Šīm personām arī deva laiku, kurā tās pēc minētās informācijas nodošanas atklātībā varēja paust savu viedokli. (5) Personu iesniegtās mutiskās un rakstiskās piezīmes izskatīja, un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīja pagaidu secinājumus. C. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGI RAŽOJUMI (6) Apskatāmie ražojumi ir smalkas nerūsējošā tērauda stieples, kuru niķeļa saturs ir 2,5 % no svara vai vairāk, kas nav stieples, kuru niķeļa saturs ir 28 % no svara vai vairāk, bet nepārsniedz 31 %, un kuru hroma saturs ir 20 % vai vairāk, bet nepārsniedz 22 %. (7) Izmeklēšanas pagaidu posmā konstatēja, ka pašreizējā izmeklēšanā aplūkojamajām nerūsējošā tērauda stieplēm, t.i., stieplēm ar 1 mm vai lielāku diametru (rupja stieple), un stieplēm ar diametru, kas mazāks par 1 mm (smalka stieple) ir atšķirīgi fiziskie raksturlielumi un izmantojums. Šo iemeslu dēļ izrādījās arī, ka rupjās un smalkās stieples nevar savstarpēji aizvietot vai arī aizvietošanas iespējas ir ļoti ierobežotas. Pagaidu regulā tomēr bija norādīts arī, ka jautājums par to, vai var precīzi nodalīt šos divus ražojumus, tiks pētīts sīkāk līdz izmeklēšanas noslēguma posmam. (8) Pamatojoties uz sīkāku informāciju, kas iegūta no ieinteresētajām personām, secina, ka rupjās stieples un smalkās stieples ir divi dažādi ražojumi, jo tiem piemīt atšķirīgi fiziskie raksturlielumi un to izmantojums ir atšķirīgs. Pirmkārt, atšķiras rupjo un smalko stiepļu fiziskie raksturlielumi – stiepes izturība, granulārā struktūra un stieples pārklājums. Otrkārt, attiecībā uz ražojumu dažādo izmantojumu ir konstatēts, ka rupjās stieples izmanto izturīgākos inženiertehniskos risinājumos, piemēram, savienotājelementos, sienu stiprināšanā, kā metināšanas stieples u.c. Savukārt smalkās stieples parasti izmanto precīzijā, piemēram, sietiem un filtriem (stiepļu audums) ar mazām "acīm", lai varētu filtrēt ļoti smalkas vai sīkas daļiņas (piemēram, putekļu filtri un ķīmiskie filtri), medicīnā/ķirurģijā u.c. (9) Pamatojoties uz iepriekš minēto, secina, ka smalkās un rupjās stieples ir divi dažādi ražojumi ar atšķirīgām īpašībām un lietojumu un no nerūsējošā tērauda stiepļu lietotāju viedokļa, tās nav savstarpēji aizvietojamas. (10) Tā kā neviena no ieinteresētajām personām neizteica iebildumus attiecībā uz Komisijas pagaidu secinājumiem par attiecīgo ražojumu un apsvērumiem par līdzīgu ražojumu, ar šo apstiprina faktus un secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 8. līdz 12. apsvērumā. D. SUBSĪDIJAS I. INDIJA. 1. Nodokļu norēķina shēma (passbook scheme – PBS) un Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (duty entitlement passbook scheme – DEPBS) (11) Indijas valdība un deviņi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisija ir nepareizi novērtējusi pagaidu regulas 14. līdz 25. apsvērumā un 26. līdz 35. apsvērumā aprakstītās shēmas attiecībā uz subsīdijas apjomu un kompensējamā materiālā labuma apjomu. Tie jo īpaši apgalvo, ka Komisija nav pareizi novērtējusi materiālo labumu, ko gūst saskaņā ar šīm shēmām, jo tikai pārmērīgu nodokļu atmaksu varētu uzskatīt par subsīdiju saskaņā ar Regulas Nr. 2026/97 (še turpmāk – "pamatregula") 2. pantu. (12) Lai noteiktu, vai PBS un DEPBS ir kompensējamas subsīdijas, un ja ir, lai aprēķinātu materiālā labuma apjomu, Komisija izmantoja šādu metodi. Ievērojot pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļu, Komisija secināja, ka šīs shēmas ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo valsts negūst ieņēmumus (t.i., ievedmuitu par importu), ko iekasē citos gadījumos. Arī saņēmējs gūst materiālu labumu, jo ražotājiem eksportētājiem nav jāmaksā parastā ievedmuita. (13) Pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļā tomēr paredzēts izņēmums no šā vispārējā noteikuma, jo īpaši, attiecībā uz nodokļu atmaksas sistēmām un nodokļu atmaksas sistēmām attiecībā uz aizvietojumu, kas atbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (atmaksas attiecībā uz aizvietojumu definīcija un noteikumi) paredzētajiem stingrajiem noteikumiem. (14) Komisija analīzē konstatēja, ka ne PBS, ne DEPBS nav nodokļu atmaksas sistēma vai nodokļu atmaksas sistēma attiecībā uz aizvietojumu. Šajās sistēmās nav iestrādāts pienākums importēt tikai tās preces, ko patērē eksporta preču ražošanā (pamatregulas II pielikums). Turklāt nav ieviesta pārbaudes sistēma, lai pārbaudītu, vai importētās preces faktiski patērē ražošanas procesā. Tā nav arī nodokļu atmaksas sistēma attiecībā uz aizvietojumu, jo importētajām precēm nav jābūt tādā pašā daudzumā un ar tādām pašām īpašībām, kā vietējās izcelsmes izejvielām, kas ir izmantotas eksporta produkcijas ražošanā (pamatregulas III pielikums). Visbeidzot, eksporta ražotāji ir tiesīgi gūt materiālu labumu no PBS un DEPBS neatkarīgi no tā, vai tie vispār importē izejvielas. Lai eksportētājs varētu gūt materiālu labumu, tam vienkārši jāeksportē preces, un nav jāpierāda, ka atsevišķas izejvielas patiešām ir importētas; tādējādi ražotāji eksportētāji, kas iepērk visas izejvielas vietējā tirgū un neieved preces, ko var izmantot par izejvielām, joprojām ir tiesīgi gūt materiālu labumu no PBS un DEPBS. Tāpēc PBS un DEPBS neatbilst nevienam noteikumam I līdz III pielikumā. Tā kā šis pamatregulas 2. pantā sniegtās subsīdijas definīcijas izņēmums tāpēc nav piemērojams, kompensējamais materiālais labums ir atbrīvojums no kopējās ievedmuitas, ko parasti iekasē par visām importētajām precēm. (15) No iepriekš minētā skaidri izriet, ka pārmērīgu atbrīvojumu no ievedmuitas izmanto par pamatu materiālā labuma apjoma aprēķināšanai tikai tajos gadījumos, kad runa ir par pieļaujamām nodokļu atmaksas sistēmām un nodokļu atmaksas sistēmām attiecībā uz aizvietojumu. Tā kā ir konstatēts, ka PBS un DEPBS neietilpst nevienā no šīm divām kategorijām, materiālais labums ir pilnīgs atbrīvojums no ievedmuitas, nevis kāds iespējams pārmērīgs atbrīvojums. (16) Indijas valdība un deviņi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka secinājumi par šīm shēmām neatbilst pagaidu secinājumiem paralēlajā antidempinga izmeklēšanā, jo antidempinga izmeklēšanā Komisija ir veikusi korekciju attiecībā uz ievedmuitu, ko saskaņā ar PBS un DEPBS nemaksā par importētajām izejvielām, kuras faktiski patērētas eksporta produkcijas ražošanā. (17) Tomēr, ievērojot antidempinga pamatregulas – Regulas (EK) Nr. 384/96 [3] 2. panta 10. punkta b) apakšpunktu, šo korekciju veica tikai tad, ja bija pierādīts, ka materiāli, par kuriem ir nomaksāta ievedmuita, faktiski ir iestrādāti attiecīgajā ražojumā, kas pārdots vietējā tirgū, un ka ievedmuita nav iekasēta vai atmaksāta par produkciju, kas eksportēta uz Kopienu. Kaut arī šāda korekcija galu galā samazinās dempinga starpību, antisubsidēšanas izmeklēšanā tai nav būtiska nozīme, jo, pamatojoties uz pamatregulas noteikumiem, iepriekš minēto iemeslu dēļ PBS un DEPBS jau ir atzītas par kompensējamām shēmām. Kā paskaidrots iepriekš, ja konstatē šādas kompensējamas subsīdijas esamību, saņēmēja materiālais labums ir ievedmuitas pilns apmērs, ko ražotājs eksportētājs nenomaksā par visiem importa darījumiem. Šajā sakarā Komisijas uzdevums nav analizēt PBS un DEPBS, lai noteiktu, kuri produkti ir faktiski iestrādāti ražojumā un kuri nav. Turklāt jāuzsver, ka shēmas kompensējamības analīze un faktiski iestrādāto izejvielu korekcijas analīze ir pilnīgi atšķirīgas pēc mērķa, aprēķinu metodikas un tiesiskā pamata. Minētās korekcijas izvērtēšanu antidempinga izmeklēšanā veic, lai koriģētu parasto vērtību. Shēmas kompensējamības izvērtēšanu antisubsidēšanas izmeklēšanā veic, lai konstatētu materiālo labumu, ko saskaņā ar šo shēmu gūst eksportētājs. Turklāt antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanā izmanto atšķirīgu aprēķinu metodiku. Ja antidempinga gadījumos korekciju veic tikai saistībā ar attiecīgo ražojumu eksportu uz Kopienu, tad antisubsidēšanas izmeklēšanā materiālo labumu izvērtē saistībā ar visu ražojumu kopējo eksportu uz visiem galamērķiem saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu un "Subsīdijas apjoma aprēķināšanas pamatnostādnēm kompensācijas maksājumu izmeklēšanā" (še turpmāk – "aprēķināšanas pamatnostādnes") [4]. (18) Indijas valdība un deviņi ražotāji eksportētāji turklāt apgalvo, ka Komisijai vajadzējis pārbaudīt, vai tiešām ir notikusi pārmērīga ievedmuitas atmaksa par ražošanas procesā patērētajām izejvielām. (19) Kā paskaidrots 12. līdz 15. apsvērumā, II un III pielikums ietver noteikumus par to, kā noteikt, vai sistēma ir nodokļu atmaksas sistēma vai nodokļu atmaksas sistēma attiecībā uz aizvietojumu. Ievedmuitas pārmērīgu atmaksu izmanto par pamatu labuma apjoma aprēķināšanai tikai tad, ja runa ir par nodokļu atmaksu vai nodokļu atmaksu attiecībā uz aizvietojumu. Šo iebildumu nevar pieņemt, jo pārmērīgas atmaksas jautājums rodas, vienīgi novērtējot pienācīgi izveidotas nodokļu atmaksas sistēmas/nodokļu atmaksas sistēmas attiecībā uz aizvietojumu, un ir konstatēts, ka PBS un DEPBS nav šāda nodokļu atmaksas sistēma vai nodokļu atmaksas sistēma attiecībā uz aizvietojumu pamatregulas I pielikuma i) punkta un II un III pielikuma nozīmē. (20) Indijas valdība un deviņi eksportētāji ražotāji apgalvoja, ka Komisija nav pārbaudījusi, vai Indijas valdībai ir sistēma vai procedūra, lai pārbaudītu, kuras izejvielas un kādos daudzumos ir patērētas eksporta ražojumu ražošanas procesā. Indijas valdība apgalvo, ka standarta ieguldīto resursu/saražotās produkcijas normas ir adekvāta pārbaudes sistēma. (21) Šis apgalvojums attiecas uz jautājumu par to, vai PBS un DEPBS var uzskatīt par nodokļu atmaksas sistēmām vai nodokļu atmaksas sistēmām attiecībā uz aizvietojumu. Tā kā ir konstatēts, ka PBS un DEPBS nav nodokļu atmaksas sistēmas vai nodokļu atmaksas sistēmas attiecībā uz aizvietojumu pamatregulas II un III pielikuma nozīmē, pārbaude nav jāturpina. Pat ja PBS un DEPBS atbilstu II un III pielikuma kritērijiem, būtu jāsecina, ka trūkst pienācīgas pārbaudes sistēmas. Standarta ieguldīto resursu/saražotās produkcijas normas ir to iespējamo pozīciju un šo pozīciju apjomu uzskaitījums, ko var patērēt ražošanas procesā. Standarta ieguldīto resursu/saražotās produkcijas normas tomēr nav pārbaudes sistēma pamatregulas II pielikuma 5. punkta nozīmē. Šīs normas neparedz to izejvielu pārbaudi, ko faktiski patērē ražošanas procesā, tāpat arī neparedz pārbaudes sistēmu, lai noteiktu, vai šīs izejvielas tiešām ir importētas. (22) Indijas valdība un deviņi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka DEPBS licences gadījumā Komisija ir nepareizi noteikusi kompensāciju par kredīta apjoma vērtību nevis par tīro vērtību, ko iegūst, pārdodot licenci. Viena uzņēmējsabiedrība apgalvoja, ka tirdzniecības nodoklis, ko samaksā, pārdodot licenci, jāatvelk no kopējā subsīdijas apjoma. (23) Saskaņā ar DEPBS pašreizējiem noteikumiem uzņēmējsabiedrībai, kas iegādājusies licences, ir divas iespējas: importēt visus ražojumus (izņemot pozīcijas, kas iekļautas negatīvajā sarakstā ("negative list")), izmantojot kredītus, lai kompensētu maksājamo ievedmuitu, vai nodot licenci trešai personai. Kā paskaidrots pagaidu regulas 34. apsvērumā, Komisija uzskata, ka "licences pārdošana par zemāku cenu nekā nominālvērtība, ir tīri komerciāls lēmums, kas neietekmē no shēmas gūto materiālo labumu". Turklāt pamatregulas 7. pantā ir uzskaitīti tie elementi, ko var atvilkt no subsīdijas apjoma. No subsīdijas apjoma var atskaitīt maksu par pieteikumu vai ar pieteikumu saistītos izdevumus, kas jāmaksā, lai varētu pretendēt uz subsīdiju vai to saņemt. Tāda materiālā labuma apjoma, kas ir mazāks par faktiski piešķirto, nodošanu un tirdzniecības nodokli nevar uzskatīt par pamatotiem atvilkumiem pamatregulas 7. panta nozīmē, jo šie elementi neveido obligātās izmaksas, kuras rodas, lai varētu pretendēt uz subsīdiju vai to saņemt. (24) Indijas valdība un deviņi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisija divreiz noteikusi kompensāciju attiecībā uz daļu no materiālā labuma, ko gūst saskaņā ar šīm shēmām, jo notikusi šīs procedūras un pulētu nerūsējoša tērauda stieņu izmeklēšanas pārklāšanās. (25) Komisija izmantoja to pašu metodiku, ko tā izmantoja izmeklēšanā attiecībā uz antibiotikām [5] un nerūsējoša tērauda stieņiem [6]. Ievērojot pamatregulas 7. panta 2. punktu, kompensējamās subsīdijas apjomu noteica, sadalot kopējās subsīdijas vērtību uz kopējo eksporta apjomu. Tā kā eksporta subsīdijas nebija saistītas ar attiecīgā ražojuma eksportu, bet gan ar visu uzņēmējsabiedrību eksportu, Komisija uzskatīja par lietderīgu izmantot šo metodiku. Izmantojot šo metodiku, netika divreiz pieskaitīts materiālais labums, kam kompensācija jau bija noteikta izmeklēšanā attiecībā uz nerūsējoša tērauda stieņiem, jo subsīdijas sadalīja uz visu eksporta apjomu. (26) Uzņēmējsabiedrība Raajratna Metal Industries Ltd apstrīdēja Komisijas izmantoto metodiku, aprēķinot labumu saskaņā ar PBS un DEPBS shēmām. Uzņēmējsabiedrība norādīja, ka jāņem vērā tikai tie kredīti, kas par attiecīgo ražojumu saņemti izmeklēšanas laikposmā. Uzņēmējsabiedrība apgalvoja, ka šis apjoms jāsadala uz atbilstīgo attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu, lai aprēķinātu materiālo labumu. (27) Komisija uzskata, ka tad, ja tā pieņemtu šo norādījumu, tad rezultātā tiktu kompensēts potenciālais, nevis faktiskais materiālais labums, kas gūts izmeklēšanas laikposmā. Tā kā, līdz kredīts nav izmantots, nevar apgalvot, ka uzņēmējsabiedrība ir saņēmusi subsīdiju, Komisija ir nolēmusi, ka patieso kompānijas gūto materiālo labumu vislabāk atspoguļo kopējā debetētā summa. Tādēļ šo argumentu noraida. 2. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (EPCGS) (28) Trīs uzņēmējsabiedrības izteica prasību attiecībā uz Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēmu (export promotion capital goods scheme, EPCGS), kas aprakstīta pagaidu maksājuma regulas 36. līdz 39. apsvērumā. Tā saistīta ar materiālā labuma sadalījumu uz pamatlīdzekļu parasto amortizācijas ilgumu. (29) Apgalvoja, ka informējošajā dokumentā un pagaidu regulā nesakrīt amortizācijas ilgums. Komisija noteica vidējo amortizācijas ilgumu, pamatojoties uz visu attiecīgā ražojuma ražotāju eksportētāju izmantotajiem amortizācijas laikposmiem, un ieguva vidējo amortizācijas ilgumu –divpadsmit gadi. Šo laikposmu izmantoja pagaidu secinājumos un to apstiprinās noslēguma posmā. Subsīdijas apjomu saskaņā ar EPCGS sadalīja uz divpadsmit gadiem saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu. (30) Viena uzņēmējsabiedrība iebilda, ka tās ražošanas līdzekļu amortizācijas ilgums ir divdesmit viens gads un ka divpadsmit gadu vidējā amortizācijas ilguma vietā vajadzējis izmantot šo laikposmu. (31) Kā paskaidrots iepriekš, Komisijas dienesti, izdarot pagaidu secinājumus, noteica ražošanas līdzekļu parasto amortizācijas laikposmu nerūsējošā tērauda stiepļu ražošanas nozarē, t.i., divpadsmit gadi, pamatojoties uz vidējo laikposmu, ko izmanto Indijas ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojas. Tas atbilst pamatregulas 7. panta 3. punkta prasībām, kurās teikts, ka gadījumā, ja subsīdiju var saistīt ar pamatlīdzekļu iegādi, kompensējamās subsīdijas apmēru aprēķina, attiecinot subsīdiju uz to laikposmu, kas atspoguļo šādu līdzekļu parastu amortizāciju attiecīgajā nozarē. Ņemot vērā šo noteikumu, nav ieteicams izmantot konkrētas uzņēmējsabiedrības amortizācijas laikposmu. Tādēļ šo iebildumu noraida. 3. Ienākumu nodokļa atbrīvojuma shēma (32) Uzņēmējsabiedrība Drawmet Wires Ltd neiesniedza savas ienākumu nodokļa deklarācijas kopiju Komisijas noteiktajā termiņā un tāpēc uzskata, ka šis uzņēmums nesadarbojas lai saņemtu atbrīvojumu no ienākumu nodokļa. Pēc informācijas nodošanas atklātībā šī uzņēmējsabiedrība iesniedza savas ienākumu nodokļa deklarācijas kopiju, kurā bija redzams, ka materiāls labums saskaņā ar šo shēmu nav piešķirts. Tāpēc Drawmet Wires Ltd subsīdijas normu samazina līdz 8,5 %. 4. Kompensējamo subsīdiju apjoms (33) Ņemot vērā galīgos secinājumus attiecībā uz dažādām shēmām, kā izklāstīts iepriekš, kompensējamo subsīdiju apjoms katram no izmeklēšanā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir šāds. | PBS | DEPB | EPCGS | Ienākuma nodoklis | Kopā | Drawment Wires | 1,4 % | 7,1 % | 0,0 % | 0,0 % | 8,5 % | Indore Wire | 7,7 % | 10,7 % | 0,9 % | 0,0 % | 19,3 % | Isinox Steel | 4,3 % | 5,8 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,1 % | Kei Industries | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | Macro Bars | 9,6 % | 12,6 % | 0,0 % | 3,2 % | 25,4 % | Mukand Ltd | 7,5 % | 5,7 % | 0,0 % | 0,0 % | 13,2 % | Raajratna | 23,3 % | 13,7 % | 0,0 % | 5,9 % | 42,9 % | Venus Wire | 19,8 % | 14,3 % | 0,0 % | 1,3 % | 35,4 % | (34) Subsīdiju apjoms, kas galīgi noteikts Indijas uzņēmējsabiedrībām, kuras šajā izmeklēšanā nesadarbojās, ir izteikts procentos no neto cenas ar piegādi līdz Kopienas robežai, ir 44,4 %, kas atbilst lielākajam apjomam, kurš piešķirts eksportētājiem, kuri sadarbojās, saskaņā ar katru no shēmām. II. KOREJA 1. Aizdevumu programmas a) Etalona procentu likmes aprēķins (35) Korejas valdība apgalvoja, ka subsīdijas apjomu aizdevumu gadījumā vajadzējis aprēķināt valdības izmaksu aspektā, nevis saņēmēja gūtā materiālā labuma izteiksmē, atsaucoties uz Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (Agreement on Subsidies and Countervailing Measures, ASCM) 19. panta 4. punktu un 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu, kā arī I pielikuma k) un l) punktu. (36) Uzskata, ka Korejas valdības norādītos noteikumus nevar piemērot izmeklēšanā apskatītajām aizdevumu programmām. ASCM 19. panta 4. punktā noteikts, ka kompensācijas maksājumu nenosaka tādā apjomā, kas pārsniedz konstatētās subsīdijas apjomu, kuru aprēķina, pamatojoties uz piešķirto materiālo labumu. Šo noteikumu ievēroja, jo subsīdijas aprēķināšanai aizdevumu gadījumā izmantoja precīzi formulētus noteikumus, t.i., pamatregulas 5. pantu un 6. panta b) punktu, kuros iestrādāts ASCM 14. panta b) punkts. Šajos noteikumos skaidri norādīts, ka subsīdija jāaprēķina materiālā labuma izteiksmē, kas nozīmē starpību starp summu, kuru maksā uzņēmums, kas saņem aizdevumu, un summu, ko uzņēmums būtu maksājis par pielīdzināmu komerciālu aizdevumu. ASCM 19. panta 4. punktā nav izvirzīta prasība aprēķināt subsīdiju, pamatojoties uz valdības izmaksām. ASCM 6. panta 1. punkta a) apakšpunkts attiecas uz pieņēmumu par nopietnu ierobežojumu konkrētos apstākļos, ko nepiemēro kompensācijas maksājumu procedūrā. ASCM I pielikuma k) punktā, kas ir iestrādāts pamatregulas I pielikumā, ir paredzēti īpaši noteikumi eksporta kredītiem, kurus uzskata par izņēmumu no vispārējiem noteikumiem attiecībā uz subsīdiju aprēķinu aizdevumu gadījumā. Pašā l) punktā nav noteikts, ka valdības izmaksu aspekts dominētu pār pamatregulas 5. panta un 6. panta b) punktā precīzi formulētajiem noteikumiem, jo īpaši tādēļ, ka šis punkts jau bija iekļauts eksporta subsīdiju piemēru sarakstā, ko pieņēma GATT sarunu Tokijas raundā – laikā, kad PTO noteikumos vēl nebija iekļauta aprēķināšana saņēmēja gūtā materiālā labuma izteiksmē. (37) Turklāt Korejas valdība apgalvoja, ka, salīdzinot procentus, ko maksā valsts aizdevumu programmā, un procentus par komerciālu aizdevumu, nozīmē nepareizi pieņemt, ka valstī procentu likmes visiem aizdevumiem ir vienādas. (38) Komisija nepieņem, ka visas aizdevumu likmes ir vienādas, bet izmanto aizdevumu etalonu, ko uzskata par salīdzināmu, pamatojoties uz atmaksas laiku, pamatsummu un aizdevuma mērķi, kā to prasa pamatregulas 6. panta b) punkts. (39) Visbeidzot, Korejas valdība apgalvoja, ka attiecīgā etalona procentu likmei jābūt tāda salīdzināma aizdevuma likmei, kas izsniegts vienlaikus ar aplūkojamo aizdevumu, un nav jāizmanto izmeklēšanas laikposmā dominējošās procentu likmes, jo izmeklēšanas laikā sakarā ar finansiālo krīzi procentu likme bija neierasti augsta. (40) Izmeklēšanas laikā konstatēja, ka komerciālo aizdevumu procentu likmes atspoguļo tirgus apstākļus, laika gaitā mainoties. Šiem aizdevumiem izmeklēšanas laikposmā būtu tādas pašas procentu likmes neatkarīgi no tā, vai šie aizdevumi ir izsniegti vienlaikus ar valdības aizdevumu vai ne. Tādējādi Komisija neatkāpjas no savas ierastās prakses, ko nosaka pamatregula un aprēķināšanas pamatnostādnes. Tāpēc šo iebildumu noraida. (41) Divi Korejas ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisijas aizdevumu iedalījums piecās kategorijās, pamatojoties uz pamatsummas apmēru, ir patvaļīgs un neatbilst Korejas banku ierastajai praksei, un līdz ar to procentu likmes noteikšana, pamatojoties uz aizdevuma apmēru, nav adekvāta metode etalona procentu likmes noteikšanai. Viens Korejas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Korejas bankas neņem vērā aizdevuma summu kā faktoru, kas nosaka procentu likmi, un tāpēc Komisijai kā vienīgais etalons ir jāizmanto ražotāja faktiskā vidējā procentu likme, kuru tas maksā par komerciāliem aizdevumiem. Divi Korejas ražotāji eksportētāji arī apgalvoja, ka Komisijai jāizmanto tirdzniecības aizdevumu procentu likme kā EXIM–SM aizdevumu etalona procentu likme. (42) Atbildot uz šiem apgalvojumiem, uzskata, ka pamatregulas 6. panta b) punktā ir skaidri noteikts, ka subsīdijas aprēķināšanā etalons ir salīdzināms komerciāls aizdevums, ko uzņēmējsabiedrība faktiski varētu saņemt tirgū. Tāpēc, kā norādīts aprēķināšanas pamatnostādnēs, Kopienas prakse šajā jomā ir salīdzināt līdzīga apjoma un mērķa aizdevumus, kam ir līdzīgi atmaksas laikposmi. Korejas ražotāju eksportētāju saņemtie komerciālie aizdevumi (t.i., īstermiņa aizdevumi saimnieciskajai darbībai) pēc to mērķa (skatīt pagaidu regulas 126. apsvērumu) un atmaksas laikposma atšķiras no apskatāmajiem EXIM–SM aizdevumiem, un tāpēc tie nav salīdzināmi aizdevumi. Tādēļ šos apgalvojumus noraida. (43) Divi Korejas ražotāji eksportētāji turklāt apgalvoja, ka Komisija ir izmantojusi ārkārtīgi augstas procentu likmes, kas radušās sakarā ar finansiālo krīzi Korejā, par etalonu subsīdijas aprēķināšanā aizdevumu līgumiem, kas noslēgti pirms minētās krīzes. (44) Pamatregulas 6. panta b) punkts nosaka, ka materiālo labumu aprēķina, salīdzinot valsts aizdevumu procentu likmes un salīdzināmu komerciālu aizdevumu procentu likmes. Šajā nolūkā salīdzināja valsts aizdevumu vidējās procentu likmes un salīdzināmu komerciālu aizdevumu vidējās procentu likmes izmeklēšanas laikposmā. Tādēļ šo apgalvojumu noraida. b) Fishing net production loan (FNPL) (45) Korejas valdība apgalvoja, ka, tā kā šis aizdevums bijis specifisks zvejas tīklu ražošanas nozarei, tas nav devis materiālu labumu nerūsējošā tērauda stiepļu eksportētājiem un šis labums nav bijis specifisks nerūsējošā tērauda ražošanas nozarei. Turklāt uzņēmējsabiedrība, kas ražo gan zvejas tīklus, gan nerūsējošā tērauda stieples, attiecīgos finanšu resursus un grāmatvedību pārvalda atsevišķi. (46) Izmeklēšanas laikā noteica, ka nerūsējošā tērauda stiepļu ražotāji eksportētāji ir saņēmuši šādu aizdevumu, kas ir kompensējams, jo, kā atzina Korejas valdība, tas ir specifisks zvejas tīklu ražošanas nozarei. Uzskata, ka nav būtiski, ka attiecīgā shēma nav specifiska nozarei, kas ražo aplūkojamo ražojumu, ja vien pati programma ir specifiska un tās piedāvāto materiālo labumu var saistīt ar attiecīgā ražojuma ražošanu. Tā tas ir šajā gadījumā, jo subsidētais aizdevums samazināja ražotāja kopējās finansiālās izmaksas, kas labvēlīgi ietekmē arī attiecīgo ražojumu. Netika iesniegti pierādījumi par to, ka attiecīgo ražotāju eksportētāju finanšu resursu līdzekļi būtu pārvaldīti tā, ka aizdevuma izsniegšana neskartu uzņēmuma vispārējās finansiālās izmaksas. Tāpēc šo apgalvojumu noraida. c) SMEs start–up and promotion fund loans (SME–SPFL) (47) Korejas valdība apgalvoja, ka C tipa aizdevumi, ko izsniedz saskaņā ar Pusan Metropolitan City Support Fund Establishment and Operation Bylaw, nav atkarīgi no eksporta rezultātiem, jo astoņi galvenie un divpadsmit papildu kritēriji, kas nosaka tiesības uz šiem aizdevumiem, ir objektīvi un neitrāli. Vienīgais ar eksportu saistītais elements ir tas, ka vairāk ņem vērā tos SME, kuru eksporta preču pārdošanas apjomi veido vairāk nekā 20 % no šo uzņēmumu kopējā apgrozījuma. Shēmas mērķis nav veicināt eksportu, bet gan izmantot eksporta apjomu kā tehnoloģijas izstrādes darbību netiešu rādītāju. (48) Uzskata, ka shēma tomēr ir atkarīga no eksporta rezultātiem un tāpēc ir specifiska, kaut arī ar eksporta rezultātiem saistītais nosacījums ir tikai viens no vairākiem kritērijiem. Tas ir skaidri norādīts pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktā, kurā teikts, ka par specifiskām uzskata subsīdijas, kas juridiski vai faktiski ir atkarīgas no eksporta rezultātiem kā vienīgais nosacījums vai viens no vairākiem nosacījumiem. Tā kā viens no rādītājiem, ko piešķīrēja iestāde ņem vērā, ir obligātā eksporta procenta sasniegšana kopējā apgrozījumā, šī prasība par atkarību no eksporta rezultātiem ir izpildīta, jo uzņēmējsabiedrības nebūtu varējušas iegūt materiālu labumu, nepārsniedzot noteiktu eksporta preču pārdošanas apjomu. Tāpēc Korejas valdības apgalvojumu noraida. d) Technology development business loan (TDBL)/science and technology promotion fund (STPF) (49) Korejas valdība apgalvoja, ka šīs programmas paredz atbalstu pētniecības darbībai saskaņā ar ASCM 8. panta 2. punkta a) apakšpunktu, un tāpēc tās ir tiesiski neapstrīdamas un tām nav nosakāmas kompensācijas. Turklāt tehnoloģijas izstrādāšana un zinātnes un tehnoloģijas attīstības veicināšana ir objektīvi un neitrāli kritēriji ASCM 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē, un programmas ir vispārpieejamas visām ražošanas nozarēm, kas iegulda līdzekļus tehnoloģijas izstrādāšanas projektos, un tāpēc tās nav specifiskas. Attiecībā uz STPF Korejas valdība turklāt apgalvoja – tā kā Zinātnes un tehnoloģijas ministrija izmanto caurskatāmus un objektīvus kritērijus, tā nevar pēc saviem ieskatiem izvēlēties prioritārus projektus, un Komisija nav iesniegusi pierādījumus, kas pamatotu tās secinājumu par to, ka šāda prakse ir bijusi. (50) Prasību nevērst nekādus pasākumus pret abām programmām noraida to pašu iemeslu dēļ, kas norādīti 75. līdz 77. apsvērumā. Nav iesniegti pierādījumi, kas radītu šaubas par pagaidu secinājumu attiecībā uz to, ka TDBL ir specifiska dažām ražošanas nozarēm, kuras iegulda līdzekļus dažos projektos, ko noteikusi Tirdzniecības un rūpniecības ministrija. Arī attiecībā uz STPF informācija par kritērijiem, ko izmanto Zinātnes un tehnoloģijas ministrija, nav iesniegta. Izmeklēšanas laikā konstatēja, ka Zinātnes un tehnoloģijas ministrija patiesībā laiku pa laikam ir pieņēmusi lēmumus par prioritāriem projektiem. To uzskata par pietiekamu pierādījumu, lai konstatētu, ka STPF de facto ir specifiska pamatregulas 3. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē. Tāpēc noraida apgalvojumu par to, ka shēmas nav specifiskas. e) Aizdevumi eksporta finansēšanai (51) Viens Korejas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā konkrētu pārbaudītu informāciju un pieļāvusi kļūdu aprēķinos, nosakot materiālo labumu, ko gūst no EXIM–SM aizdevumiem. (52) Uzskata, ka šis apgalvojums ir ņemams vērā. Attiecīgi izdarītas atbilstīgas korekcijas šīs uzņēmējsabiedrības subsīdijas apjomā. (53) Korejas valdība apgalvoja, ka EXIM–EK, EXIM–SM un EXIM–FIC aizdevumi nav kompensējami, jo EXIM–EK (pirmsnosūtīšana), EXIM–SM un EXIM–FIC aizdevumus piešķir ar likmēm, kas pārsniedz likmes, ko EXIM faktiski ir samaksājis par šiem līdzekļiem. Turklāt apgalvoja, ka ASCM 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta 5. zemsvītras piezīmē norādīts, ka paši I pielikumā minētie pasākumi, kas nav eksporta subsīdijas, nav jāaizliedz saskaņā ar šo vai citu ASCM noteikumu. (54) Uzskata, ka šie apgalvojumi attiecas tikai uz "eksporta kredītiem" pamatregulas I pielikuma k) punkta nozīmē. Kā jau paskaidrots pagaidu regulas 129. un 130. apsvērumā, EXIM–EK (pirmsnosūtīšana), EXIM–SM un EXIM–FIC aizdevumus neuzskata par "eksporta kredītiem" un uz tiem neattiecas pamatregulas I pielikuma k) punkts. Tādēļ šos apgalvojumus noraida. (55) Korejas valdība apgalvoja, ka EXIM–EK aizdevumi nav atkarīgi ne no eksporta rezultātiem, ne arī no vietējo preču izmantošanas importēto preču vietā ASCM 3. panta 1. punkta nozīmē. Korejas valdība arī norādīja, ka EXIM–FIC aizdevumi nav specifiski, jo EXIM–FIC pieejami daudzām ražošanas nozarēm un ārvalstu ieguldījumu kritērijs ir objektīvs un neitrāls ASCM 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē. (56) Atbildot uz šiem apgalvojumiem, Komisija izdarīja secinājumu par EXIM–FIC aizdevumiem, ka tie ir pieejami tikai tām uzņēmējsabiedrībām, kas iegulda līdzekļus ārzemēs un tāpēc ir specifiski pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē, jo to pamatā nav neitrāli kritēriji, kā paskaidrots turpmāk 80. līdz 84. apsvērumā. Komisija uzskatīja, ka EXIM–FIC aizdevumi nav atkarīgi ne no eksporta rezultātiem, ne arī no vietējo preču izmantošanas importēto preču vietā ASCM 3. panta 1. punkta nozīmē. 2. Paušālsummu atmaksas sistēma (57) Korejas valdība iebilda, ka šī sistēma ir nodokļu atmaksas sistēma ASCM I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē un turklāt apgalvoja, ka ievedmuitas atmaksājumi nepārsniedz ievedmuitu, ar ko apliek importētās izejvielas, kuras patērē eksporta ražojumu izgatavošanā, ņemot vērā parasto atkritumu daudzumu. (58) Atbildot uz šiem apgalvojumiem, uzskata, ka paušālsummu atmaksas sistēma nav nedz nodokļu atmaksas sistēma, nedz arī nodokļu atmaksas sistēma attiecībā uz aizvietojumu ASCM I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē, jo izejvielu importēšana eksporta ražojumu izgatavošanai nav obligāta. Korejas paušālsistēmu atmaksas sistēma tiešām atbilst subsīdijas vispārējai definīcijai saskaņā ar pamatregulas 2. pantu, kurā iestrādāts ASCM 1. pants. Tā ir subsīdija, jo Korejas valdība sniedz finansiālu ieguldījumu piešķīrumu veidā, pamatojoties uz eksporta FOB vērtību, un piešķir tiešu materiālu labumu saņēmējam. Tā ir subsīdija, kas juridiski ir atkarīga no eksporta rezultātiem, un tāpēc to uzskata par specifisku pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē. Līdz ar to nerodas jautājums par ievedmuitas pārmērīgu atmaksu, kā minēts pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļā, jo tas ir būtiski tikai nodokļu atmaksas sistēmas un nodokļu atmaksas sistēmas attiecībā uz aizvietojumu gadījumā saskaņā pamatregulas I līdz III pielikumu. Tāpēc šos apgalvojumus noraida. (59) Korejas valdība norādīja, ka, ievērojot ASCM II pielikuma II daļas 2. punktu, ja nav sistēmas vai procedūras, kā noteikt pārmērīgas atmaksas esamību, un ja izmeklēšanas iestādes to uzskata par vajadzīgu, saskaņā ar II pielikuma II daļas 1. punktu veic sīkāku pārbaudi. Korejas valdība apgalvoja, ka nav pamata secināt, ka Korejas paušālsummu atmaksas sistēma ir specifiska subsīdija pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo Komisija nav pārbaudījusi, vai tiešām ir notikusi ievedmuitas pārmērīga atmaksa par izejvielām, kas patērētas eksporta produkcijas ražošanā. (60) Uzskata, ka šis apgalvojums nav būtisks, jo ASCM II pielikuma II daļas 2. punkts attiecas uz nodokļu atmaksas sistēmu, un, kā paskaidrots iepriekš, apskatāmā programma tāda nav. Taču jebkurā gadījumā, pat ja tā būtu nodokļu atmaksas sistēma, pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punktā un III pielikuma II daļas 3. punktā ir noteikts, ka eksportētājvalsts valdībai jānodrošina šāda pārbaude, pamatojoties uz faktiskajiem darījumiem. Korejas valdība šādu pārbaudi nav veikusi. Tāpēc Komisija nepārbaudīja, vai faktiski ir notikusi pārmērīga ievedmuitas atmaksa par izejvielām, kuras patērētas eksporta ražojumu izgatavošanā. (61) Viens Korejas ražotājs eksportētājs norādīja, ka Komisijas iebildums par to, ka nav ieviesta sistēma vai procedūra, lai pārbaudītu, kuras izejvielas un kādos daudzumos ir patērētas eksporta ražojumu ražošanā, nav pamatots, jo nodokļus var atmaksāt tikai par tām izejvielām, kas ir faktiski izmantotas eksporta ražojumu izgatavošanā, un atmaksā tikai faktiski samaksāto ievedmuitu. (62) Atbildot uz šiem apgalvojumiem, uzskata, ka saskaņā ar paušālsummu atmaksas sistēmu saņemto piešķīrumu summu aprēķina nevis saistībā ar ražošanas procesā faktiski patērētajām izejvielām vai faktiski samaksāto ievedmuitu, bet gan kā vienreizēju maksājumu, pamatojoties uz kopējo eksporta apjomu. Tāpēc šos apgalvojumus noraida. (63) Viens Korejas ražotājs eksportētājs turklāt apgalvoja, ka nav guvis nekādu materiālu labumu no šīs sistēmas izmantošanas, norādīja, ka tas ir nomaksājis ievedmuitu par izejvielām, kas izmantotas attiecīgā ražojuma izgatavošanā, eksportējis attiecīgo ražojumu, un atmaksājamā nodokļu summa ir mazāka par to summu, kuru uzņēmējsabiedrība būtu saņēmusi, izmantojot individuālu sistēmu. Korejas valdība turklāt apgalvoja, ka Korejas ražotājs eksportētājs, kas izmantoja paušālsummu atmaksas sistēmu, ir iesniedzis Komisijai pierādījumus par to, ka atmaksātā ievedmuita ir ievērojami mazāka par to, kādu uzlika par importētajām izejvielām, kuras patērēja eksporta ražojuma izgatavošanā izmeklēšanas laikposmā. (64) Atbildot uz šiem apgalvojumiem, uzskata, ka iepriekš minēto iemeslu dēļ maksājumi saskaņā ar paušālsummu atmaksas sistēmu ir piešķīrumi, kuri pamatatojas uz eksporta rezultātiem, un tāpēc tie ir specifiski un kompensējami saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu Turklāt nav būtiski, vai likumīgas nodokļu atmaksas shēma ražotājam eksportētājam būtu izdevīgāka, jo tas izvēlējās gūt materiālu labumu no shēmas, kas ir kompensējama subsīdija. Tāpēc šos apgalvojumus noraida. 3. Nodokļu programmas a) Ražojošās rūpniecības ierobežojuma nespecifiskums (65) Pagaidu secinājumos Komisija noteica, ka daži Tax Exemption and Reduction Control Law (TERCL) panti ir kompensējami, jo tie ir specifiski saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunktu, tāpēc ka tie attiecas tikai uz dažiem uzņēmumiem, to skaitā uz ražojošās rūpniecības uzņēmumiem. Šie panti ir - 7. pants (īpašas atlaides un atbrīvojums no nodokļiem attiecībā uz maziem un vidējiem ražojošās rūpniecības uzņēmumiem u.c.), - 8. pants (rezerve tehnoloģijas izstrādāšanai), - 9. pants (nodokļu kredīti tehnoloģijas izstrādāšanas un cilvēku resursu attīstības izdevumiem), - 25. pants (nodokļu kredīti ieguldījumiem iekārtās, lai uzlabotu produktivitāti), - 27. pants (pagaidu ieguldījumu nodokļu kredīti). (66) Korejas valdība apgalvoja, ka, tā kā šo pantu noteikumi praksē attiecas uz ļoti lielu nozaru/uzņēmumu skaitu, tie nav specifiski ASCM 2. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunkta nozīmē un attiecīgi nav kompensējami (šie ASCM punkti ir iestrādāti pamatregulas 3. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā). Korejas valdība jo īpaši uzsvēra, ka "ražojošās rūpniecības" jēdziens ir ļoti plaši definēts un praksē tajā ietilpst desmitiem tūkstošu apakškategoriju uzņēmumu. (67) Specifiskuma pamatprincips ir tāds, ka subsīdijai, kas deformē resursu sadalījumu tautsaimniecībā, dodot priekšroku dažiem uzņēmumiem, jāpiemēro kompensācijas pasākumi, ja šī subsīdija nodara kaitējumu. Ja tautsaimniecībā ir ierobežotas tiesības saņemt subsīdijas, pamatojoties uz kritērijiem, kas nav neitrāli, var paredzēt, ka resursu sadalījums būs deformēts. Uz šī principa pamatojas ASCM 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts un pamatregulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts, kas paredz, ka subsīdija ir specifiska, ja piešķīrēja iestāde vai tiesību akti, saskaņā ar kuriem darbojas piešķīrēja iestāde, nepārprotami ierobežo subsīdijas pieejamību dažiem uzņēmumiem. Šajā gadījumā uzskata, ka, lai gan "ražojošās rūpniecības" jēdziens varētu būt ļoti plaši definēts, iepriekš minēto TERCL pantu noteikumi, nenoliedzami, ir paredzēti arī tam, lai tikai dažiem uzņēmumiem dotu iespēju gūt materiālu labumu saskaņā ar šiem noteikumiem, padarot tiesības uz šo labumu atkarīgas no citiem kritērijiem, kas nav neitrāli, piemēram, ieguldījumi dažu veidu progresīvo tehnoloģiju ražojumos vai ieguldījumi ārzemēs. (68) Korejas valdība apgalvoja, ka minētie kritēriji ir neitrāli, jo visiem uzņēmumiem ir vienādas iespējas saņemt subsīdijas. Piemēram, Korejas valdība apgalvo, ka subsīdija uzņēmumiem, kas iegulda līdzekļus ārzemēs, nav specifiska, jo visi uzņēmumi var veikt ieguldījumus ārzemēs. Tomēr saskaņā ar šo apgalvojumu subsīdija, ko var saņemt tikai tekstilrūpniecības uzņēmumi, nav specifiska, jo visi uzņēmumi "var" paplašināt savu darbības profilu, uzsākot darbību tekstilrūpniecībā. Lai specifiskumam saskaņā ar ASCM būtu jēga, tam jāattiecas uz gadījumiem, kad valsts paredz subsīdijām tādus nosacījumus, par kuriem tā jau iepriekš zina, ka tie ievērojami samazinās to uzņēmumu skaitu, kam būs tiesības pieprasīt minētās subsīdijas; šo subsīdiju mērķis ir dot priekšroku dažiem uzņēmumiem. Šā iemesla dēļ Korejas valdības izmantotie kritēriji, lai noteiktu saņēmējus, nav "neitrāli", un, kā paskaidrots iepriekš, to piemērojums nav horizontāls, ko prasa pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunkts. Tāpēc konstatē, ka subsīdijas, ko piešķir saskaņā ar minētajiem TERCL pantiem, ir specifiskas; sīkāki iemesli ir izklāstīti turpmāk attiecībā uz konkrētām shēmām. b) Procedūras kļūme (69) Korejas valdība apgalvoja, ka, tā kā sūdzības iesniedzējs šajā procedūrā nav izteicis pieņēmumu par nodokļu noteikumiem dažos TERCL pantos, tie nav jāiekļauj šajā procedūrā izdarāmajos secinājumos. Attiecīgie panti ir - 5. pants (īpašs nodokļu kredīts, kas paredzēts SME), - 7. pants (īpašas atlaides un atbrīvojums no nodokļiem attiecībā uz maziem un vidējiem ražojošās rūpniecības uzņēmumiem u.c.), - 27. pants (pagaidu ieguldījumu nodokļu kredīti). (70) Korejas valdība jo īpaši norāda, ka i) ASCM 11. pantā (pamatregulas 10. pants) ir uzskaitīta informācija, kas jāiekļauj sūdzībā, to skaitā pierādījumi par subsīdiju esamību un attiecīgo subsīdiju apjomu un raksturu; ii) ASCM 12. panta 1. punktā (pamatregulas 11. pants) norādīts, ka kompensācijas maksājumu izmeklēšanā ieinteresētie dalībnieki un visas ieinteresētās personas ir jāinformē par datiem, ko pieprasa izmeklēšanas iestādes; iii) ASCM VI pielikuma 7. punktā (pamatregulas 26. panta 3. punkts) norādīts, ka parasti pirms pārbaudes apmeklējuma attiecīgie uzņēmumi ir jāinformē par to, kādu informāciju vispār pārbaudīs, kā arī par visu papildinformāciju, kas jāiesniedz. (71) Korejas valdība apgalvo, ka šie ASCM noteikumi nav ņemti vērā, un secinājumos ir iekļautas programmas, par kurām nav iesniegtas sūdzības, un turklāt ne Korejas valdībai, ne arī dažiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, nebija iespējas sevi pienācīgi aizstāvēt. (72) Atbildot uz Korejas valdības apgalvojumiem, uzskata, ka nevar gaidīt, ka sūdzības iesniedzēji, iesniedzot sūdzību, visos sīkumos pārzinātu iespējamās subsīdiju programmas trešā valstī. Šajā gadījumā sūdzības iesniedzējs bija izteicis daudzus pieņēmumus par nodokļu subsīdījām, ko piešķir saskaņā ar TERCL. Pēc tam izmeklēšanā konstatēja citas nodokļu subsīdijas, ko piešķir saskaņā ar dažiem TERCL noteikumiem, kuri nebija konkrēti norādīti sūdzībā, bet kuru ietekme ir līdzīga to shēmu ietekmei, kas bija minētas sūdzībā. Ņemot vērā šo subsīdiju raksturu un jo īpaši to, ka šīs subsīdijas piešķir saskaņā ar TERCL (sūdzības iesniedzējs attiecībā uz to ir izvirzījis vairākus pieņēmumus par subsīdijām), secina, ka Komisijai ir tiesības tās izmeklēt un vajadzības gadījumā ieteikt kompensācijas pasākumu. c) TERCL 8. pants (rezerve tehnoloģijas izstrādāšanai) (73) Papildus apgalvojumam attiecībā uz šā panta noteikumu nespecifiskumu Korejas valdība apgalvoja, ka šis pants paredz subsīdiju pētniecībai un attīstībai, pret ko nevar vērst pasākumus ASCM 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē (šis ASCM punkts ir iestrādāts pamatregulas 4. panta 2. punktā). (74) Jānorāda, ka tad, ja pētniecības un attīstības subsīdijas, kas atbilst ASCM 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta prasībām, dara zināmas PTO saskaņā ar šā nolīguma 8. panta 3. punktu, nevar pat uzsākt šo subsīdiju izmeklēšanu. Attiecībā uz TERCL 8. pantu ir norādīts, ka Koreja nav informējusi PTO par šo noteikumu saskaņā ar ASCM 8. panta 3. punktu. Komisijai attiecīgi bija tiesības uzsākt šā TERCL noteikuma izmeklēšanu. Attiecībā uz Korejas valdības apgalvojumu, ka šie noteikumi ir tiesiski neapstrīdami un attiecīgi ir aizsargāti pret kompensācijas pasākumiem, Korejas valdībai ir jāpierāda, ka šie noteikumi ir tiesiski neapstrīdami. Komisija tai deva iespēju to pierādīt izmeklēšanas sākumā, bet Korejas valdība to neizdarīja. Šādos apstākļos materiālajam labumam, ko gūst saskaņā ar šo pantu, var noteikt kompensācijas pasākumus. (75) Attiecībā uz Korejas valdības apgalvojumu par shēmas nespecifiskumu atzīst, ka shēma nav neitrāla, jo tā nodala parastos uzņēmumus un uzņēmumus ar augstu tehnoloģisko intensitāti. Uzņēmumi ar augstu tehnoloģisko intensitāti saņem lielāku materiālo labumu. Šī nodalīšana liecina, ka kritēriji nav neitrāli, un tie izslēdz daudzus uzņēmumus, kam šāda tehnoloģiju izstrādāšana nav vajadzīga. Šo iemeslu un šīs regulas 67. līdz 70. apsvērumā minēto iemeslu dēļ uzskata, ka TERCL 8. pants ir specifisks un tāpēc ir kompensējams. d) TERCL 9. pants (nodokļu kredīti tehnoloģijas izstrādāšanas un cilvēku resursu attīstības izdevumiem) (76) Papildus savam vispārējam apgalvojumam par šā panta noteikumu nespecifiskumu, Korejas valdība apgalvoja, ka tehnoloģijas izstrādāšanas un cilvēku resursu attīstības kritērijs ir objektīvs un neitrāls kritērijs ASCM 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Uzskata, ka šis kritērijs nav neitrāls ne minētā ASCM panta nozīmē, ne arī pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Minētais pamatregulas pants prasa, lai objektīvie kritēriji vai nosacījumi būtu neitrāli, kā arī ekonomiski un izmantojami horizontāli. Uzskata, ka šā TERCL panta noteikumi nav horizontāli pēc rakstura, jo ir skaidrs, ka uzņēmējsabiedrības dažās rūpniecības nozarēs būs vairāk orientētas uz tehnoloģijām nekā uzņēmējsabiedrības citās nozarēs, un tāpēc tām būs lielākas iespējas izmantot šo noteikumu. Ieviešot šo TERCL noteikumu, Korejas valdība ir piešķīrusi nesamērīgi lielu labumu uzņēmumiem, kas darbojas dažās rūpniecības nozarēs. (77) Uzskata, ka šī shēma ir specifiska, jo tā attiecas tikai uz dažiem uzņēmumiem (skatīt 67. līdz 70. apsvērumu), un tāpēc ir kompensējama. Shēma ir specifiska arī saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu un tāpēc ir kompensējama. e) TERCL 23. pants (rezerve ārzemju ieguldījumu zaudējumiem) (78) Korejas valdība norādīja, ka kopš 1998. gada janvāra šā panta noteikumi nav spēkā. Korejas valdība arī apgalvoja, ka šā panta noteikumi attiecas uz daudzām nozarēm un ka kritērijs par ārzemju ieguldījumiem ir objektīvs un neitrāls ASCM 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē. (79) Šis noteikums paredz nodokļu atlikšanu, un pēc divu gadu labvēlības laikposma šos nodokļus atkal iekļaus uzņēmējsabiedrības nodokļu bāzē trīs gadu laikā vienādās daļās. Tātad attiecībā uz nodokļiem, ko atlika pēdējā gadā, kad varēja pretendēt uz šādu atlikšanu (1997. nodokļu gads), labumu turpināja gūt izmeklēšanas laikposmā (no 1997. gada 1. aprīļa līdz 1998. gada 31. martam) un uzņēmumi, kuri izmantoja šo noteikumu par nodokļiem, šo labumu turpinās gūt vairākus gadus pēc tam. (80) Attiecībā uz Korejas valdības apgalvojumu, ka šā panta noteikumus var izmantot daudzas nozares, norāda, ka Komisija pagaidu secinājumos ir konstatējusi, ka šā panta noteikumi attiecas tikai uz tām Korejas uzņēmējsabiedrībām, kas veic ieguldījumus ārzemēs. Nav iesniegta jauna informācija, kas liecinātu, ka tas tā nav. Līdzīgi kā attiecībā uz Korejas valdības apgalvojumu par ražojošās rūpniecības ierobežojuma nespecifiskumu (skatīt 67. līdz 70. apsvērumu), TERCL 23. panta noteikumi patiešām piešķir labumu tikai dažiem uzņēmumiem. Tāpēc šis noteikums ir specifisks saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunktu, un tāpēc tas ir kompensējams. (81) Korejas valdība apgalvoja arī, ka kritērijs par ārzemju ieguldījumiem ir objektīvs un neitrāls ASCM 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Uzskata, ka šis kritērijs nav neitrāls ne minētā ASCM panta nozīmē, ne arī pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Šis pants paredz, ka objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem jābūt neitrāliem, kā arī ekonomiskiem un izmantojamiem horizontāli. Šā TERCL panta noteikumus neuzskata par objektīviem, jo jau iepriekš ir zināms, ka uzņēmējsabiedrībām, kas neveic ieguldījumus ārzemēs, nebūs tiesību pretendēt uz šo labumu. Tāpēc šis kritērijs nav ne neitrāls, ne arī horizontāls pēc izmantojuma. Ieviešot šo TERCL noteikumu, Korejas valdība ir piešķīrusi labumu ierobežotam uzņēmumu skaitam, kuriem ir ieguldījumi ārzemēs. (82) Tāpēc uzskata, ka šis TERCL noteikums ir specifisks saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu, un tāpēc tas ir kompensējams. f) TERCL 25. pants (nodokļu kredīti ieguldījumiem iekārtās, lai uzlabotu produktivitāti) (83) Papildus apgalvojumam attiecībā uz šā panta noteikumu nespecifiskumu Korejas valdība norādīja, ka agrākais šā panta noteikums par labvēlīgāku režīmu vietējām ierīcēm, salīdzinot ar importētām ierīcēm, ir svītrots 1996. gada beigās pirms izmeklēšanas laikposma sākuma. Pagaidu secinājumos Komisija patiešām norādījusi, ka panta noteikums par dažādām likmēm, kas bija spēkā attiecībā uz importētām ierīcēm (3 % kredīts) un vietējām ierīcēm (10 % kredīts), ir svītrots 1996. gada beigās. Tomēr, tā kā uzņēmējsabiedrības, kas līdz 1996. gada beigām uzsāka investīciju projektus, kuri turpinājās pēc minētā datuma, var izvēlēties izmantot likmes, kas bija spēkā pirms šā datuma, tās tomēr turpināja gūt labumu arī izmeklēšanas laikposmā. (84) Attiecībā uz dažādām likmēm, kas bija spēkā attiecībā uz importētām un vietējām ierīcēm līdz 1996. gada beigām jau ir konstatēts, ka šī shēma ir specifiska saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta b) apakšpunktu. Attiecībā uz vispārīgo apgalvojumu par nespecifiskumu, uzskata, ka šī shēma ir specifiska, jo tā attiecas tikai uz dažiem uzņēmumiem (skatīt 67. līdz 70. apsvērumu) un tāpēc ir kompensējama. Jau iepriekš zināms, ka dažiem uzņēmumiem, salīdzinot ar citiem, ir lielākas iespējas izmantot nodokļu priekšrocības produktivitātes uzlabošanai tikai tāpēc, ka tie darbojas konkrētā nozarē. Tāpēc labums no šīs shēmas uz dažām nozarēm noteikti attieksies vairāk nekā uz pārējām nozarēm. g) TERCL 27. pants (pagaidu ieguldījumu nodokļu kredīts) (85) Papildu apgalvojumam par šā panta noteikumu nespecifiskumu Korejas valdība norādīja, ka noteikumu par labvēlīgāku režīmu attiecībā uz vietējām ierīcēm, salīdzinot ar importētām ierīcēm, svītroja 1996. gada beigās. Pagaidu secinājumos Komisija norādīja, ka saskaņā ar šo pantu gūtais materiālais labums ir jākompensē, jo attiecībā uz ieguldījumu projektiem, kas uzsākti pirms 1996. gada beigām, uzņēmējsabiedrības var izvēlēties izmantot atšķirīgās likmes, kas ir spēkā attiecībā uz importētajām iekārtām (3 % kredīts) un vietējām iekārtām (10 % kredīts). Labumu attiecīgi turpināja gūt izmeklēšanas laikposmā. (86) Uzskata, ka šī shēma ir specifiska, jo tā attiecas tikai uz dažiem uzņēmumiem (skatīt 67. līdz 70. apsvērumu) un tāpēc ir kompensējama. Attiecībā uz atšķirīgajām likmēm, kas bija spēkā līdz 1996. gada beigām, shēma ir specifiska saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta b) apakšpunktu. Attiecībā uz vispārīgo apgalvojumu par nespecifiskumu, kā tas ir 25. panta gadījumā, šī shēma ir pieejama tikai tiem uzņēmumiem, kas iegulda līdzekļus produktivitātes uzlabošanas iekārtās. Ņemot vērā šā nosacījuma raksturu, nenovēršami, dažiem uzņēmumiem būs lielākas iespējas gūt labumu, salīdzinot ar citiem. 4. Kompensējamo subsīdiju apjoms (87) Ņemot vērā galīgos secinājumus attiecībā uz dažādām shēmām, kā izklāstīts iepriekš, kompensējamo subsīdiju apjoms katram no izmeklēšanā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir šāds. | Aizdevumi (eksports) | Aizdevumi (pārējie) | Nodokļi (eksports) | Nodokļi (pārējie) | Nodokļu atmaksa | Kopējā subsīdija | Korea Welding | 0,47 | 0,06 | 0,34 | 0,08 | 0 | 0,95 | Shine Metal Products | 1,63 | 0 | 0 | 0 | 1,09 | 2,72 | Dae Sung Rope Mfg Co., Ltd. | 0,09 | 0,15 | 0,06 | 0,55 | 0 | 0,85 | Korea Sangsa Co. Ltd/Myung Jin Co., Ltd. | 0,17 | 0 | 0,15 | 0,25 | 0 | 0,57 | Kowel Special Steel Wire Co. | 0,88 | 0 | 0 | 0,03 | 0 | 0,91 | SeAH Metal products Co., Ltd | 2,31 | 0,18 | 0,02 | 0 | 0 | 2,51 | (88) Vidējā svērtā valsts subsīdijas norma visiem apskatītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas nodrošina visu Korejas izcelsmes eksportu Kopienā, izteikta procentos no CIF cenas uz Kopienas robežas, ir minimāla, t.i., līdz 1 %. Šādos apstākļos Korejas subsīdijas norma jāuzskata par nenozīmīgu saskaņā ar pamatregulas 14. panta 3. punktu. E. KAITĒJUMS 1. Iepriekšējas piezīmes (89) Pamatojoties uz iepriekš minētajiem secinājumiem par Koreju, t.i., to, ka šīs valsts subsīdijas norma ir mazāka par minimālo robežvērtību, Korejas izcelsmes nerūsējošā tērauda stiepļu importu turpmāk neuzskata par subsidētu importu. Tāpēc pretēji pagaidu regulas secinājumiem turpmākajā kaitējuma novērtēšanā ņems vērā tikai Indijas izcelsmes importu. 2. Kopienas ražošanas nozare (90) Tā kā attiecīgās personas nav iesniegušas jaunus pierādījumus vai sīkāk pamatotus iebildumus, ar šo apstiprina pagaidu regulas 206. un 207. apsvērumā minētos faktus un secinājumus, t.i., Kopienas ražotāji, kas iesnieguši sūdzību, ražo vairāk nekā 75 % no Kopienas kopējās nerūsējošā tērauda stiepļu produkcijas un saskaņā ar pamatregulas 9. panta 1. punktu veido Kopienas ražošanas nozari. 3. Konkurences aspekti (91) Piezīmēs pēc informācijas nodošanas atklātībā Indijas ražotāji eksportētāji atkārtoti apgalvoja, ka visi Kopienas ražošanas nozares iesniegtie dati šajā procedūrā ir mākslīgi palielināti sakarā ar "sakausējuma uzcenojuma" sistēmas vienādu piemērošanu un ka tāpēc antisubsidēšanas procedūrā nav iespējams precīzi analizēt kaitējumu. Tomēr, tā kā neviena ieinteresētā persona nav iesniegusi jaunus arguments un ir pieņemts galīgs lēmums, ar ko noraida sūdzību lietā Nr. IV/E–1/36 930 par pulētiem nerūsējoša tērauda stieņiem, kuri ietilpst vienā ražojumu kategorijā ar nerūsējošā tērauda stieplēm, tad ar šo apstiprina pagaidu regulas 208. līdz 215. apsvērumā izklāstītos secinājumus. 4. Kopienas patēriņš (92) Pēc informācijas nodošanas atklātībā dažas ieinteresētās personas iebilda, ka Kopienas patēriņa noteikšanā izmantotā metodika nav bijusi atbilstīga, jo īpaši attiecībā uz to Kopienas ražotāju pārdošanas apjomu, kuri nesadarbojās, un importu no trešām valstīm. (93) Šajā sakarā jāatceras, ka sīki un pārbaudīti dati pieejami tikai par Kopienas ražošanas nozari un par ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās attiecīgajā valstī. Tāpēc saskaņā ar Kopienas iestāžu vienoto praksi izmantota Komisijai pieejamā informācija un, jo īpaši, neatkarīgi statistikas datu avoti. Neviena ieinteresētā persona nav iesniegusi informāciju, kas liecinātu, ka Kopienas iestāžu izmantotā pieeja šajos apstākļos ir bijusi nepieņemama un nepamatota. (94) Tādējādi apstiprina pagaidu regulas 216. un 217. apsvērumā izklāstītos secinājumus. 5. Subsidētā importa apjoms un tirgus daļa (95) Indijas izcelsmes importa apjomi tonnās mainījās šādi: 52 tonnas 1994. gadā, 117 tonnu 1995. gadā, 189 tonnas 1996. gadā, 445 tonnas 1997. gadā un 717 tonnu izmeklēšanas laikposmā. Tādējādi apskatāmajā laikposmā šie apjomi ir vienmērīgi un ievērojami palielinājušies, t.i., par aptuveni 1250 %. (96) Indijas izcelsmes importa tirgus daļa nepārtraukti palielinājās no 0,3 % 1994. gadā līdz 0,6 % 1995. gadā, 1,1 % 1996. gadā, 2,2 % 1997. gadā, izmeklēšanas laikposmā sasniedzot 3,3 %. 6. Subsidētā importa cenas a) Cenu attīstība (97) Indijas izcelsmes importa vidējās pārdošanas cenas par kilogramu (ECU) palielinājās no 1994. gada līdz 1995. gadam (no 2,57 līdz 3,52), pakāpeniski samazinājās no 1995. gada līdz 1997. gadam (no 3,52 1996. gadā līdz 3,04 1997. gadā) un nedaudz palielinājās pēc 1997. gada, sasniedzot 3,12 izmeklēšanas laikposmā. b) Cenu samazinājums (98) Attiecībā uz cenu samazinājuma starpību aprēķināšanā izmantoto metodiku dažas ieinteresētās personas apstrīdēja Kopienas izmantoto metodiku pagaidu posmā. Ieinteresētās personas apgalvoja, ka šīs starpības ir pārāk lielas, jo pozitīvās summas neatņēma no negatīvajām summām, par kādu ražotāju eksportētāju cenas samazināja Kopienas ražošanas nozares cenas. (99) Jānorāda, ka saskaņā ar pagaidu regulas 225. un 226. apsvērumā aprakstīto cenu samazinājuma starpības aprēķināšanas metodiku salīdzina subsidētā importa vidējās svērtās neto pārdošanas cenas pa modeļiem ar Kopienas ražošanas nozares modeļu vidējo neto pārdošanas cenu Kopienas tirgū. Tāpēc šī metodika ļāva ņemt vērā apmēru, par kādu viena konkrēta ražotāju eksportētāju modeļa cena konkrētos darījumos pārsniedza Kopienas ražošanas nozares cenu. (100) Tāpēc apstiprina secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz vispārējo izmantoto metodiku, kura izklāstīta pagaidu regulas 225. līdz 226. apsvērumā. (101) Tā kā citas piezīmes nav iesniegtas, ar šo apstiprina pagaidu regulas 227. apsvērumā dotās Indijas izcelsmes importa faktiskās cenas samazinājuma starpības. 7. Kopienas ražošanas nozares stāvoklis. (102) Tā kā neviena ieinteresētā persona neiesniedza iebildumus attiecībā uz pagaidu secinājumiem par ekonomiskajiem rādītājiem, kas attiecas uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli, ar šo apstiprina pagaidu regulas 228. līdz 238. apsvērumā izklāstītos secinājumus. (103) Dažas ieinteresētās personas iebilda, ka Kopienas ražošanas nozares ekonomiskie rādītāji neļauj izdarīt secinājumu par būtisku kaitējumu šajā nozarē. Ieinteresētās personas tiešām iebilda, ka Kopienas ražošanas nozares stāvoklis liecina par uzlabojumu attiecībā uz ražošanu, pārdošanas apjomu un nodarbinātību, un tas ir stabils attiecībā uz ieguldījumiem. Rentabilitātes lejupslīdi varētu izskaidrot ar Kopienas ražošanas nozares lēmumu uzsākt tādu ražojumu ražošanu, kam ir augstākas ražošanas izmaksas. (104) Kā norādīts pagaidu regulas 236. līdz 238. apsvērumā, jāatgādina, ka secinājums par būtisku kaitējumu Kopienas ražošanas nozarē bija pamatots ar to, ka Kopienas ražošanas nozare, sastopoties ar subsidētu importu, vairs nevarēja sekot līdzi tirgus izaugsmei, no 1994. gada līdz izmeklēšanas laikposmam pakāpeniski zaudēja savu tirgus daļu un spēja saglabāt stabilu pārdošanas apjomu un cenas uz rentabilitātes rēķina, kura kļuva negatīva. Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjoms no 1994. gada līdz izmeklēšanas laikposmam palielinājās tikai par 5 %, kamēr Kopienas tirgus apjoms tajā pašā laikposmā palielinājās par 27 %. Turklāt nelielu produkcijas pieaugumu un stabilu pārdošanas apjomu un cenas panāca tikai tādēļ, ka Kopienas ražošanas nozare mēģināja saglabāt savu pozīciju Kopienas tirgū. Tāpēc rentabilitātes samazināšanos nevar izskaidrot vienīgi ar to, ka Kopienas ražošanas nozare sāka ražot arī dažus tādus modeļus, ar kuriem subsidētie importa modeļi konkurēja mazāk. (105) Pamatojoties uz iepriekš minēto, secina, ka Kopienas ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, kā izklāstīts pagaidu regulas 236. līdz 238. apsvērumā. F. CĒLOŅSAKARĪBA (106) Ievērojot pamatregulas 8. panta 6. un 7. punktu, Komisijas dienesti pārbaudīja, vai Indijas izcelsmes imports ir nodarījis būtisku kaitējumu. Pārbaudīja arī citus zināmos faktorus, izņemot subsidētu importu, kas vienlaikus varēja nodarīt kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, lai nodrošinātu to, ka šo faktoru nodarīto kaitējumu nesaista ar subsidētu importu. a) Subsidētā importa ietekme (107) Pārdošanas apjoma (apmēram 1250 %) un subsidētā importa tirgus daļas (no 0,3 % līdz 3,3 %) būtiskais pieaugums no 1994. gada līdz izmeklēšanas laikposmam, kā arī konstatētais būtiskais cenu samazinājums (26 % no vidējās svērtās cenas Indijai) notika vienlaikus ar Kopienas ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos, jo tā zaudēja tirgus daļu, samazinājās cenas, kā arī rentabilitāte. (108) No 1994. gada līdz izmeklēšanas laikposma beigām smalko nerūsējošā tērauda stiepļu tirgus Kopienā palielinājās par 27 %. Tomēr šis palielinājums neietekmēja Kopienas ražošanas nozari, kuras pārdošanas apjoms palielinājās tikai par 5 %, kaut arī tas zināmā mērā atspoguļoja izmaiņas tirgū. Salīdzinājumam – tajā pašā laikā ievērojami palielinājās Indijas izcelsmes subsidētā importa apjoms un tirgus daļa. Tas notika vienlaikus ar Kopienas ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos, jo tā zaudēja tirgus daļu un no 1996. gada tai vajadzēja samazināt gan ieguldījumus, gan cenas, kas izraisīja finansiālus zaudējumus 1997. gadā. (109) Sastopoties ar Indijas izcelsmes importu par zemām cenām, 1996. gadā lielākā daļa Kopienas ražotāju mēģināja saglabāt savas pārdošanas cenas, bet daži tās samazināja. Abas stratēģijas negatīvi ietekmēja rentabilitāti tiešā (zemākas cenas) vai netiešā veidā (augstas cenas noveda pie mazāka pārdošanas apjoma, kā rezultātā palielinājās ražošanas izmaksas par tonnu). No 1996. gada visi Kopienas ražotāji ievērojami samazināja pārdošanas cenas, kas vēl negatīvāk ietekmēja to rentabilitāti, kaut arī tie mēģināja uzsākt darbību dažās tirgus nišās, lai izvairītos no aizvien lielākas subsidētā importa ietekmes. Tas nepārprotami liecina par to, ka tirgus strauji reaģē uz cenu izmaiņām, kā arī par Indijas ražotāju eksportētāju piekoptās cenu samazināšanas lielo ietekmi. b) Citu faktoru ietekme (110) Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 7. punktu Komisijas dienesti pārbaudījuši, vai bez Indijas izcelsmes subsidētā importa Kopienas ražošanas nozares stāvokli ietekmējuši arī citi faktori, it īpaši tie Kopienas ražotāji, kas izmeklēšanā nesadarbojās, un imports no trešām valstīm. 1. Citi Kopienas ražotāji (111) Pēc pagaidu regulas pieņemšanas dažas ieinteresētās personas apšaubīja to, vai Kopienas ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis ir subsidētais imports. Jo īpaši apgalvoja, ka kaitējumu nodarījuši citi faktori, proti, citi Kopienas ražotāji. Šajā sakarā apgalvoja, ka, ņemot vērā Kopienas ražotāju vājo sadarbību, par pilnīgi ticamu nevar uzskatīt to Kopienas ražotāju pārdošanas apjomu ietekmes novērtējumu, kuri nesadarbojās. (112) Jāatceras, ka sīki un pārbaudīti dati ir pieejami tikai par Kopienas ražošanas nozari. Ņemot vērā Kopienas ražošanas nozares augsto sadarbības pakāpi, kas nodrošināja reprezentatīvus secinājumus, kā arī Kopienas nerūsējošā tērauda stiepļu tirgus pārskatāmību un straujo reakciju uz cenām, ir pamats secināt, ka citi Kopienas ražotāji varētu būt stāvoklī, kas ir līdzīgs tam, kādu konstatēja Kopienas ražošanas nozarē, un jo īpaši tas attiecas uz cenām. Turklāt neviena ieinteresētā persona nav iesniegusi informāciju, kas liktu domāt, ka ražotāji, kas nesadarbojās, strādātu labvēlīgākos apstākļos. 2. Imports no trešām valstīm (113) Trešo valstu importa tirgus daļa ir šāda. (Tirgus daļa) | | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | Izmeklēšanas laikposms | Koreja | 7 % | 9 % | 16 % | 20 % | 20 % | Šveice | 3 % | 3 % | 3 % | 3 % | 3 % | Citas | 2 % | 3 % | 3 % | 2 % | 3 % | Kopā | 12 % | 15 % | 22 % | 25 % | 26 % | Koreja (114) Korejas izcelsmes importu pārbaudīja šajā izmeklēšanā un secināja, ka vidējā svērtā valsts subsīdijas norma ir mazāka par minimālo robežvērtību. Korejas importa apjoms un atbilstīgā tirgus daļa ir ievērojami palielinājusies, kā redzams tabulā. Šie ražojumi importēti par cenām, kas ir zemākas par Kopienas ražošanas nozares cenām, kā izklāstīts pagaidu regulas 227. apsvērumā. Jānorāda, ka Korejas izcelsmes importam konstatētā cenu samazinājuma starpība (kas sasniedza 12 % no vidējās svērtās cenas) ir ievērojami mazāka, salīdzinot ar Indijas izcelsmes importam konstatēto cenu samazinājuma starpību (kas sasniedza 26 % no vidējās svērtās cenas), kā norādīts pagaidu regulas 227. apsvērumā. Citas trešās valstis (115) Pamatojoties uz iepriekš minētajiem skaitļiem, izdarīja pagaidu secinājumu par to, ka imports no citām trešām valstīm un jo īpaši no Šveices nevarēja būtiski ietekmēt Kopienas ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, jo no 1994. gada līdz izmeklēšanas laikposmam šā importa apjoms un tirgus daļa saglabājās nemainīga, savukārt imports no attiecīgās valsts šajā laikā turpināja pieaugt; nekonstatēja pazīmes, kas liecinātu par Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenu samazinājumu. Tā kā neviena ieinteresētā persona neiesniedza jaunus iebildumus, ar šo apstiprina pagaidu regulas 244. un 245. apsvērumā izklāstītos secinājumus. (116) Pamatojoties uz iepriekš minētajiem secinājumiem, uzskata, ka imports no trešām valstīm un jo īpaši no Korejas ir nodarījis kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei. Tomēr, ņemot vērā Indijas izcelsmes importa tirgus daļu (kas izmeklēšanas laikposmā veidoja vairāk nekā 11 % no Kopienas kopējā importa apjoma) un konstatēto būtisko cenu samazinājumu, secina, ka ar to vien nepietika, lai pārtrauktu cēloņsakarību starp Indijas subsidēto importu un Kopienas ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. 3. Citi (117) Neviena ieinteresētā persona neiesniedza jaunus apgalvojumus par to, vai ir citi faktori, kas varētu būt nodarījuši kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, jo īpaši pieprasījuma samazināšanās vai patēriņa modeļu izmaiņas, tehnoloģijas attīstība un Kopienas ražošanas nozares eksporta rezultāti un produktivitāte. Tāpēc ar šo apstiprina secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 246. līdz 249. apsvērumā. c) Secinājumi par cēloņsakarību (118) Tādējādi citi faktori, izņemot Indijas izcelsmes subsidēto importu, lai gan ir nodarījuši kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, tomēr nevarēja pārtraukt cēloņsakarību starp Indijas izcelsmes subsidēto importu un Kopienas ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. (119) Ņemot vērā iepriekš minēto, secina, ka Indijas izcelsmes subsidētais imports, aplūkojot atsevišķi, ir bijis Kopienas ražošanas nozarei nodarītā būtiskā kaitējuma cēlonis. G. KOPIENAS INTERESES (120) Pēc pagaidu regulas pieņemšanas lietotāji iesniedza piezīmes par maksājumu iespējamo ietekmi. (121) Attiecībā uz Kopienas ražošanas nozari un citiem Kopienas ražotājiem, tā kā nav citu apgalvojumu par maksājumu ietekmi uz to stāvokli, ar šo apstiprina secinājumu, ka pasākumu noteikšana ļaus Kopienas ražošanas nozarei atgūt pietiekamu rentabilitātes normu un uzturēt un attīstīt darbību Kopienā, nodrošinot gan darbvietas, gan ieguldījumus. (122) Tā kā nesaistīti importētāji un piegādātāji vairs nav atsaukušies, apstiprina pagaidu regulas 256. līdz 261. apsvērumā izklāstītos secinājumus. (123) Attiecībā uz lietotājiem dažas uzņēmējsabiedrības apgalvoja, ka pasākumu noteikšana tieši ietekmēs to ekonomisko stāvokli, jo rezultātā palielināsies to izmantotās izejvielas cena. Tomēr tie arī norādīja, ka var iepirkt izejvielas no citām valstīm, nevis no attiecīgās valsts. Turklāt, ņemot vērā maksājumu vispārējo zemo līmeni, cenu pieauguma ietekme būs neliela. (124) Citi lietotāji norādīja uz Kopienas ražošanas nozares ražojumu kvalitāti un drošumu, līdz ar to uzskatot, ka pasākumu noteikšana viņu stāvokli neietekmēs. (125) Tāpēc apstiprina pagaidu regulas 251. līdz 268. apsvērumā izklāstītos secinājumus, jo nav pārliecinošu iemeslu kompensācijas pasākumus nenoteikt. H. GALĪGĀ RĪCĪBA 1. Koreja (126) Ņemot vērā iepriekš minētos secinājumus, ka Korejas izcelsmes importa vidējā svērtā valsts subsīdijas norma ir minimāla, saskaņā ar pamatregulas 14. panta 3. punktu šī procedūra jāizbeidz. 2. Indija (127) Pamatojoties uz iepriekš minētajiem secinājumiem par subsidēšanu, zaudējumiem, cēloņsakarību un Kopienas interesēm, apsvēra, kāds kompensācijas pasākumu veids un apmērs būtu jānosaka, lai novērstu tirdzniecības traucējumus, ko rada subsīdijas, kuras nodara kaitējumu, un lai atjaunotu efektīvas konkurences apstākļus Kopienas nerūsējošā tērauda stiepļu tirgū. (128) Tādējādi, kā paskaidrots pagaidu regulas 271. apsvērumā, cenas, kas nenodara kaitējumu, bija aprēķinātas tā, lai tās ietvertu Kopienas ražošanas nozares ražošanas izmaksas un nodrošinātu pieņemamu peļņu no pārdošanas. (129) Salīdzinot cenu, kas nenodara kaitējumu, ar ražotāju eksporta cenu, ieguva kaitējumu apmērus, kas visos gadījumos pārsniedza subsīdijas apjomu, kuru konstatēja ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās (no 20 % līdz vairāk nekā 70 %). (130) Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu maksājuma likmei ir jāatbilst subsīdijas apjomam, ja vien kaitējuma apmērs nav mazāks. Tādējādi Indijas ražotājiem eksportētājiem, kas izmeklēšanā sadarbojās, nosaka šādas maksājumu likmes. Uzņēmējsabiedrība | Ieteiktais kompensācijas maksājums | Drawnet Wires Pvt Ltd, Mumbai | 8,8 | Indore Wire Ltd, Indore | 19,3 | Isibars/Isinox Ltd, Mumbai | 10,1 | Kei Industries Ltd, Delhi | 0 | Macro Bars and Wires Pvr Ltd, Mumbai | 25,4 | Mukand Ltd, Mumbai | 13,2 | Raajratna Metal Industries Ltd, Mumbai | 42,9 | Venus Wire, Indore | 35,4 | (131) Lai nepiešķirtu piemaksu par nesadarbošanos, uzskatīja par ieteicamu noteikt uzņēmējsabiedrībām, kas nesadarbojās, maksājumu likmi lielākajā apmērā, kāds noteikts par individuālu subsīdiju programmu uzņēmējsabiedrībām, kas sadarbojās, t.i., Indijas uzņēmējsabiedrībām, kas nesadarbojās; šī likme ir 44,4 %. (132) Individuālās maksājumu likmes, kas precizētas šajā regulā, noteica, pamatojoties uz pašreizējās antisubsidēšanas izmeklēšanas gaitā izdarītajiem secinājumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas laikā konstatēto stāvokli. Tādējādi šīs maksājumu likmes piemēro tikai importētiem ražojumiem, kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī un ko ražojušas konkrētās minētās juridiskās personas. Šīs likmes nevar piemērot ražojumiem, ko ražojusi cita uzņēmējsabiedrība, kas nav minēta šīs regulas rezolutīvajā daļā, to skaitā saistītie uzņēmumi, un tiem piemēro atlikušo maksājuma likmi. (133) Visi pieprasījumi par šo individuālo maksājumu likmju piemērošanu (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas) nekavējoties jāadresē Komisijai 7 kopā ar visu būtisko informāciju, jo īpaši norādot visas ar šo nosaukuma maiņu saistītās izmaiņas uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū un eksportu. J. PAGAIDU MAKSĀJUMU IEKASĒŠANA (134) Ņemot vērā Indijas ražotāju eksportētāju kompensējamo subsīdiju apjomu, kā arī Kopienas ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma smagumu, uzskata par vajadzīgu tās summas, kas par Indijas izcelsmes importu iekasētas ar pagaidu kompensācijas maksājumiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 619/1999, galīgi iekasēt piemēroto galīgo maksājumu apmērā, ja vien pagaidu maksājuma likmes nav zemākas; ja tās ir zemākas, tad noteicošās ir pagaidu maksājuma likmes. (135) Jāatmaksā summas, kas iekasētas kā pagaidu kompensācijas maksājumi par Korejas izcelsmes importu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants 1. Ar šo nosaka galīgu kompensācijas maksājumu par importētām nerūsējošā tērauda stieplēm, kam diametrs ir mazāks par 1 mm un kam niķeļa saturs ir 2,5 % no svara vai vairāk, un kas nav stieples, kuru niķeļa saturs ir 28 % no svara vai vairāk, bet nepārsniedz 31 % niķeļa, un kuru hroma saturs ir 20 % vai vairāk, bet nepārsniedz 22 % hroma, un kam KN kods ir ex72230019 (TARIC kods 72230019*10) un kam izcelsmes valsts ir Indija. 2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro tīrajai Kopienas brīvas robežpiegādes cenai pirms nodokļu nomaksas, ir šāda. Uzņēmums | | Maksājuma likme (%) | TARIC papildu kods | Drawmet Wires Pvt Ltd, B–482, Industrial Area, Bhiwadi, India | 8,5 | A001 | Imdore Wire Company Ltd, Near Fort, Indore 452006 (MP) | 19,3 | A004 | Isinox Steels Ltd, Indiasteel Complex, Railway Gate No 4, Antop Hill, Wadala, Mumbai 400037 | 10,1 | A002 | Mukand Ltd, L.B.S. Marg, Kurla, Mumbai 400070 | 13,2 | A003 | Raajratna Metal Industries Ltd, 909, Sakar – III, Nr. Income Tax, Ahmedabad 380014 | 42,9 | A005 | Venus Wire Industries Ltd, Block No 19, Raghuvanshi Mill Compound, Senapati Bapat Marg, Lower Parel, Mumbai 400013 | 35,4 | A006 | Macro Bars and Wires Pvt Ltd, 702 Bombay Market Building, Tardeo Road, Maumbai 400032 | 25,4 | A008 | Kei Industries Ltd, D–90, Okhla Industrial Area Phase–1, New Delhi, India | 0 | A020 | Visas pārējās Indijas uzņēmējsabiedrības | 44,4 | A999 | 3. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem. 4. Individuālās maksājumu likmes (pretstatā valsts vienotajam maksājumam, ko piemēro "citiem"), kas precizētas šajā regulā, ir attiecināmas vienīgi uz importētajiem ražojumiem, ko izgatavojusi konkrēta minētā juridiskā persona (personas) un kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī. Šīs likmes nevar izmantot attiecībā uz ražojumiem, ko izgatavojusi uzņēmējsabiedrība, kuras precīzs nosaukums nav minēts regulas rezolutīvajā daļā. Visi pieprasījumi par šo individuālo maksājumu likmju piemērošanu (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas) nekavējoties jāadresē Komisijai [7] kopā ar visu būtisko informāciju, jo īpaši norādot visas ar šo nosaukuma maiņu saistītās izmaiņas uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū un eksportu. Komisija pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju izdara attiecīgus grozījumus regulā, attiecīgi papildinot to uzņēmējsabiedrību sarakstu, kas gūst labumu no individuālām maksājumu likmēm. 2. pants 1. Summas, kas iemaksātas pagaidu kompensācijas maksājumu veidā par Indijas izcelsmes importu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 619/1999 galīgi iekasē saskaņā ar galīgi noteikto maksājumu likmi. Atmaksā iemaksāto summu daļu, kas pārsniedz galīgo kompensācijas maksājumu likmi. 2. Noteikumus, kas minēti 1. panta 4. punktā, piemēro arī, galīgi iekasējot tās summas, kuras iemaksātas pagaidu kompensācijas maksājumu veidā. 3. pants Izbeidz procedūru attiecībā uz importētām nerūsējošā tērauda stieplēm, kuru diametrs ir mazāks par 1 mm, un kuru izcelsme ir Korejā. Atmaksā summas, kas provizoriski iemaksātas pagaidu kompensācijas maksājumu veidā par Korejas izcelsmes importu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 619/1999. 4. pants Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 12. jūlijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs S. NiinistÖ [1] OV L 288, 21.10.1997., 1. lpp. [2] OV L 79, 24.3.1999., 60. lpp. [3] OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 905/98 (OV L 128, 30.4.1998., 18. lpp.). [4] OV C 394, 17.12.1998., 6. lpp. [5] OV L 273, 9.10.1998., 4. lpp. [6] OV L 202, 18.7.1998., 44. lpp. [7] European CommissionDirectorate–General 1 – External RelationsDirectorate CDEM 24 – 8/38Rue de la Loi/Wetstraat 200B-1049 Brussels --------------------------------------------------