Oficiālais Vēstnesis L 332 , 28/12/2000 Lpp. 0017 - 0031



Padomes Regula (EK) Nr. 2852/2000 (2000. gada 22. decembris), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas piemērots par Indijas un Korejas Republikas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 384/96 (1995. gada 22. decembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis [1], un jo īpaši tās 9. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju, tā kā: A. PROCEDŪRA 1. Pagaidu pasākumi (1) Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1472/2000 [2] (še turpmāk "pagaidu regula") piemēro pagaidu antidempinga maksājumu par tādu poliestera štāpeļšķiedru importu Kopienā, uz ko attiecas KN kods 55032000 un kuru izcelsme ir Indijā un Korejas Republikā. 2. Turpmākā procedūra (2) Pēc pagaidu antidempinga maksājuma piemērošanas vairākas puses iesniedza rakstiskas atsauksmes. Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 384/96 (še turpmāk "pamatregula") 6. panta 5. punkta noteikumiem pusēm, kas to lūdza, deva iespēju tikt uzklausītām. Visas puses tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata plānoja ieteikt galīgo antidempinga maksājumu piemērošanu un to summu galīgo iekasēšanu galīgā maksājuma apmērā, ko nodrošināja ar pagaidu maksājumiem. Informētajām pusēm arī deva laiku, lai tās pēc šā paziņojuma varētu sniegt savus komentārus. (3) Ieinteresēto pušu iesniegtās mutiskās un rakstiskās atsauksmes, ko iesniedza šim nolūkam noteiktajā termiņā, izskatīja un vajadzības gadījumā ņēma vērā, izdarot galīgos atzinumus. (4) Dažas ieinteresētās puses apgalvoja, ka procedūras sākšanas standarti, ko piemēro Komisija, ir neatbilstoši un patvaļīgi. Vēl viņi apgalvoja, ka jaunas procedūras sākšana pret Korejas Republiku divus mēnešus pēc iepriekšējās procedūras beigām (skat. pagaidu regulas 7. apsvērumu) ir pretrunā minētās izmeklēšanas atzinumam, ka dempinga atkārtošanās nav iespējama. Šajā saistībā jāatzīmē, ka atzinums par dempinga atkārtošanās neiespējamību bija pamatots uz atzinumiem, kuri attiecās uz divpadsmit mēnešu izmeklēšanas laika posmu, kurš beidzās 1997. gada septembrī, t. i., divus gadus pirms šīs procedūras sākšanas. Turklāt Komisija izskatīja jaunos iesniegtos pierādījumus, kas bija minēti 1999. gada augusta sūdzībā, un uzskatīja šos pierādījumus par pietiekamiem, lai sāktu izmeklēšanu. (5) Komisija turpināja ievākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo atzinumu izdarīšanai. B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS (6) Kāda lietotāju asociācija apgalvoja, ka paziņojums par šīs procedūras uzsākšanu neattiecās uz poliestera štāpeļšķiedru veidiem, kas nav paredzēti vērpšanai, un ka līdz ar to minētie poliestera štāpeļšķiedru veidi no procedūras bija jāizslēdz. (7) Jāatzīmē, ka gan paziņojumā par uzsākšanu, gan sūdzībā ir sniegts skaidrs attiecīgā KN koda apraksts, kurš attiecas uz visiem poliestera štāpeļšķiedru veidiem, ko importē no attiecīgo valstu ražotājiem eksportētājiem un ko ražo Kopienas ražošanas nozare, neatkarīgi no to izmantojuma. Attiecīgā KN koda apraksta formulējumu pareizi saprata visas šajā procedūrā iesaistītās ieinteresētās puses, izņemot minēto lietotāju asociāciju, kura atkārtoja jau agrākā izmeklēšanā noraidītu iebildumu par poliestera štāpeļšķiedru importu no Austrālijas, Indonēzijas un Taizemes, kas bija ietverts Regulā (EK) Nr. 1522/2000 [3]. (8) Dažas ieinteresētās puses iebilda arī, ka jebkurā gadījumā būtu jāatšķir tāda veida poliestera štāpeļšķiedras, kas paredzētas vērpšanai (še turpmāk "PŠV"), no tādām, kas nav paredzētas vērpšanai (sauktas arī par neaustām vai īsšķiedru, še turpmāk "PŠNV"), ņemot vērā to dažādās specifiskās pamata fizikālās īpašības, kas nosaka ražojuma īpašo izmantošanu. Attiecīgi, apgalvoja, ka uz importētajām šķiedrām būtu jāattiecina nosacījums, ka tām jāpievieno neitrālas laboratorijas sertifikāts, kurā apliecinātas minētās īpašības. Turklāt, apgalvoja, ka savstarpēja aizstājamība, ja vispār tāda ir, starp PŠV un PŠNV ir ļoti ierobežota un attiecas tikai uz dažu veidu šķiedrām, kuras sākotnēji bija paredzētas vērpšanai, bet ko var izmantot arī kā PŠNV. Tāpēc PŠNV, ja tās neizslēdz no izmeklēšanas, būtu vismaz vajadzējis izskatīt atsevišķā procedūrā. (9) Runājot par attiecīgā ražojuma izmantošanu, konstatēja, ka starp dažādiem poliestera štāpeļšķiedru veidiem pastāv ievērojama pārklāšanās, aizstājamība un konkurence. Izmeklēšana parādīja, ka nav skaidras šķirtnes starp dažādajiem veidiem, kas veidotu vienotu saikni starp ražojuma fizikālajām īpašībām un izmantojumu, un ka līdz ar to pieejamie pierādījumi neļauj veikt ražojumu diferenciāciju, pamatojoties uz minētajiem faktiem. Šajā saistībā tiek arī uzsvērts, ka neatkarīgi laboratorijas analīžu rezultāti nevar galīgi noteikt ražojuma galīgo izmantošanu. Tāpēc jāuzskata, ka dažādie poliestera štāpeļšķiedru veidi šīs procedūras nolūkā veido vienu ražojumu. (10) Pamatojoties uz minēto, uzskata, ka atsauksmes, ko saņēma par attiecīgā ražojuma definīciju, nav tādas, lai atspēkotu pagaidu regulas 18. apsvērumā izklāstītos secinājumus. Tāpēc ar šo apstiprina minētos secinājumus, kuri ir saskaņā ar secinājumiem, ko par to pašu ražojumu izdarīja iepriekšējās izmeklēšanās. C. DEMPINGS 1. Indija (11) Attiecībā uz lēmumu neiekļaut paraugā Indijas ražotājus eksportētājus iebildumi netika iesniegti, tāpēc ar šo apstiprina atzinumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 20. līdz 25. apsvērumā. 1.1. Normālā vērtība (12) Pēc pagaidu pasākumu pieņemšanas viens ražotājs eksportētājs pieprasīja, lai, pārbaudot, vai darījumi ir veikti parastās tirdzniecības gaitā, tiktu koriģētas dažu vietējā tirgū pārdotu zemākas kvalitātes ražojumu veidu ražošanas izmaksas, tās samazinot. Šo pieprasījumu nevarēja pieņemt, jo uzņēmums atbildē uz aptaujas anketu ziņoja identiskas ražošanas izmaksas attiecībā uz visiem dažādas kvalitātes ražojumu veidiem. (13) Attiecībā uz normālās vērtības noteikšanu citus iebildumus nesaņēma. Ar šo apstiprina secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 46. apsvērumā. 1.2. Eksporta cena (14) Attiecībā uz eksporta cenas noteikšanu iebildumus nesaņēma. Ar šo apstiprina secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 47. apsvērumā. 1.3. Salīdzinājums (15) Pēc pagaidu pasākumu pieņemšanas viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka ražojumu veidiem, ko pārdod vietējā tirgū, salīdzinājumā ar tiem, ko eksportē uz Kopienu, ir dažādas fizikālās un tehniskās īpašības un dažāds īpašais izmantojums. Tāpēc uzņēmums pieprasīja korekciju attiecībā uz fizikālajām īpašībām un iesniedza jaunu informāciju, lai pamatotu savu pieprasījumu. Konstatēja, ka jaunā informācija, ko iesniedza pēc pagaidu pasākumu pieņemšanas, attiecās uz ražojumu papildu īpašībām, ko Komisija nebija prasījusi un ko uzņēmums savā atbildē uz aptaujas anketu nebija norādījis. Šajā izmeklēšanas posmā nebija iespējams mainīt ražojumu salīdzināšanas pamatu, kas izklāstīts Komisijas aptaujas anketas specifikāciju tabulā un attiecas uz visiem ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojas. Turklāt jaunā informācija bija pretrunā iepriekš saņemtajai, un tāpēc pieprasījumu izdarīt korekciju attiecībā uz fizikālajām īpašībām noraidīja. (16) Kāds cits ražotājs eksportētājs iebilda, ka atšķirības šķiedru smalkuma dēļ, izteiktas kā denieri vai deciteksi, ir jāignorē un ka līdz ar to visi ražojumu veidi būtu jāuztver kā viens veids. Šajā saistībā, lai nodrošinātu godīgu un nozīmīgu salīdzinājumu starp ražojumiem, ko pārdod vietējā un eksporta tirgū, visu ražotāju eksportētāju ražotos ražojumus salīdzina pēc veidiem, kā noteikts Komisijas aptaujas anketā. Tāpēc argumentu par salīdzinājuma ierobežošanu līdz vienam ražojuma veidam nevar pieņemt. (17) Viens ražotājs eksportētājs iesniedza jaunu informāciju, lai pamatotu nodokļu atmaksas pieprasījumu, ko Komisija pagaidu posmā bija noraidījusi. Šo pieprasījumu nevar pieņemt, jo minētā informācija, kaut arī prasīta aptaujas anketā, netika iesniegta termiņā un tāpēc nebija pārbaudāma. (18) Tas pats ražotājs eksportētājs vēl iebilda, ka, tā kā nodokļu atmaksas korekcijas pieprasījums jau bija pierādīts iepriekšējās procedūras kontekstā, ko sāka apmēram pirms desmit gadiem (Padomes Regula (EEK) Nr. 54/93 [4], to nevajag izmeklēt atkārtoti. Šajā saistībā jāpatur prātā, ka katru antidempinga procedūru vērtē autonomi un izskata, pamatojoties uz tās faktiskajiem un tiesiskajiem apstākļiem, kas katrā procedūrā var būt atšķirīgi. Kā norādīts iepriekšējā apsvērumā, šis ražotājs eksportētājs nesniedza pierādījumus sava pieprasījuma pamatošanai šajā izmeklēšanā. Jo īpaši, nepierādīja, ka izmeklēšanas laika posmā par līdzīgu ražojumu, kas paredzēts vietējam patēriņam, būtu samaksāts kāds nodoklis. Tāpēc pieprasījumu noraidīja. (19) Nodokļu atmaksas jautājuma kontekstā divi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka šāda korekcija būtu jāpiešķir automātiski, tiklīdz atmaksā nodokļus par eksportam paredzētiem ražojumiem, un ka jautājums par to, vai minētie nodokļi ir iekļauti attiecībā uz ražojumiem vietējā tirgū, nav būtisks. Ievērojot pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunktu, nodokļu korekciju piešķir tikai tad, ja vienlaikus ir izpildīti divi nosacījumi: pirmkārt, jāpierāda, ka maksā ievedmuitu par līdzīgiem ražojumiem un par materiāliem, kas fiziski tajos iestrādāti, ja tie ir paredzēti patēriņam eksportētājvalstī, un, otrkārt, ka tādu ievedmuitu atmaksā vai neiekasē, kad ražojumus eksportē uz Kopienu. Ja viena no prasībām nav izpildīta, tad nodokļu atmaksas korekciju nevar piešķirt. (20) Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka daži importa nodokļi ir iekļauti ražojumā, ko pārdod vietējā tirgū, pārsniedzot summu, ko Komisija piešķīrusi pagaidu atzinumos. Šo papildu pieprasījumu izskatīja un konstatēja, ka ievedmuita, kas samaksāta par dažiem materiāliem, kuri iestrādāti ražojumā, ko pārdod vietējā tirgū, tiešām pārsniedza iepriekš noteikto summu. Tāpēc pagaidu aprēķinus attiecīgi pārskatīja. (21) Šī ražotāja eksportētāja jauno pieprasījumu veikt turpmāku korekciju, lai ņemtu vērā ievedmuitu, kas piemērota materiālam, ko importējis un par ko samaksājis saistīts uzņēmums, tomēr nevar pieņemt, jo pieprasījumu neiesniedza termiņā, turklāt nebija pierādījumu, ka tā ietekmētu cenu salīdzināmību, un turklāt jaunā informācija, ko šajā saistībā iesniedza, konkrētajā izmeklēšanas posmā nebija pārbaudāma. (22) Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Indijas valdības politikas rezultātā, kas veicināja rūpnīcu izveidi mazāk attīstītos reģionos, uzņēmumi tika atbrīvoti no tirdzniecības nodokļa samaksas, kas pienākas valdībai, un viņš lūdza tāpēc piešķirt korekciju. Iesniegtā informācija parāda, ka visos rēķinos par pārdošanu attiecībā uz to rūpnīcu ražojumiem, kuras ir atbrīvotas no nodokļa, minēts, ka valstij nav jāiekasē tirdzniecības nodokļi un ka pircējam nav tiesību pieprasīt nekādu tirdzniecības nodokļa atmaksu, kompensāciju vai atlīdzināšanu. Tādos apstākļos, tā kā tirdzniecības nodoklis nav maksāts, korekciju nevar piešķirt. Tomēr gadījumos, kad rēķinā par citu rūpnīcu ražotu ražojumu pārdošanu bija iekļauts tirdzniecības nodoklis, ko iekasējusi valsts, uzskatīja, ka korekcija pienākas, un aprēķinus attiecīgi pārskatīja. (23) Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ienākuma nodokļa samaksa attiecās tikai uz peļņu, kas gūta vietējā, un nevis eksporta tirgū, tādējādi ietekmējot cenu salīdzināmību. Šajā saistībā jāatzīmē, ka ienākuma nodoklis ir maksa, ko iekasē no uzņēmuma peļņas, ja tāda ir, un to aprēķina ar atpakaļejošu datumu katra saimnieciskā gada beigās. Tāpēc to nevar ņemt vērā, nosakot cenu. Turklāt uzņēmums nesniedza pierādījumus tam, ka nodoklis bija iekļauts vietējos rēķinos. Tāpēc šo pieprasījumu noraidīja. 1.4. Dempinga starpība (24) Salīdzinājums starp attiecīgā gadījumā pārskatīto vidējo svērto normālo vērtību un vidējo svērto eksporta cenu – pēc ražojumu veidiem un uz ražotāja cenu pamata – parādīja, ka dempings pastāv attiecībā uz visiem ražotājiem eksportētājiem, par kuriem notiek izmeklēšana. Tā kā sadarbības līmenis bija augsts, dempinga starpību visiem pārējiem uzņēmumiem noteica augstākās dempinga starpības līmenī, kas noteikta attiecībā uz ražotāju eksportētāju, kas sadarbojas. (25) Galīgās dempinga starpības, kas izteiktas kā procentuālā daļa no CIF importa cenas, pirms nodokļa samaksas, ir šādas. Indian Organic Chemicals Limited, Mumbai | 23,3 % | JCT Limited, New Delhi | 32,6 % | Reliance Industries Ltd, Mumbai | 35,4 % | Visi pārējie uzņēmumi | 35,4 % | 2. Korejas Republika 2.1. Normālā vērtība (26) Pēc pagaidu pasākumu pieņemšanas trīs ražotāji eksportētāji iebilda, ka "vietējā eksporta" pārdošanas apjomu svītrošana no vietējo pārdošanas apjomu sarakstiem, ko izmanto normālās vērtības noteikšanai, ir nepareiza vai nepamatota. (27) Viņi iebilda, ka svītrošana ir pretrunā pamatregulas 2. panta noteikumiem un Komisijas parastajai praksei un ka tas ir pretrunā pieejai, ko pieņēmušas citas PTO dalībvalstis. Divi no šiem ražotājiem eksportētājiem arī iebilda, ka Komisija neizskaidroja tiesisko pamatu, uz kura minētos pārdošanas apjomus svītroja. (28) Ražotāji eksportētāji vēl norādīja, ka iepriekšējās izmeklēšanās attiecībā uz Korejas Republiku (piem., termiņa beigu pārskatīšana attiecībā uz poliestera štāpeļšķiedrām Padomes Regulā (EK) Nr. 1728/1999 [5] un nerūsējošā tērauda stieples Padomes Regulā (EK) Nr. 1600/1999 [6] un Komisijas Lēmumā Nr. 1999/483/EK [7] Komisija nebija iebildusi pret to, ka ražotāji eksportētāji bija iekļāvuši "vietējā eksporta" pārdošanas apjomus kategorijā "pārdošanas apjomi vietējā tirgū" un vienā konkrētā gadījumā bija pieprasījusi tos iekļaut vietējo pārdošanas apjomu sarakstā. (29) Uzskata, ka īpašais administratīvais režīms, kas piemērojams "vietējā eksporta" pārdošanas apjomiem, saskaņā ar kuru uz tiem neattiecas vietējais tirdzniecības nodoklis, tos parasti iekļauj rēķinā ASV dolāros un apmaksā ar akreditīvu, un uz tiem attiecas nodokļu atmaksas režīms, pierāda to, ka minētos apjomus pārdeva pa īpašu, uz eksportu orientētu tirdzniecības kanālu, pastāvot īpašam tirgus stāvoklim. Savā grāmatvedības uzskaitē attiecīgie ražotāji eksportētāji īpaši norādīja uz tiem pārdošanas apjomiem, kas paredzēti iestrādei eksportam domātajos ražojumos. Ņemot vērā to īpašo tirgus stāvokli, secināja, ka šādi "vietējā eksporta" pārdošanas apjomi netika pārdoti parastajā tirdzniecības gaitā, un ka tāpēc to iekļaušana normālās vērtības aprēķinos nedotu iespēju veikt pienācīgu un godīgu salīdzinājumu ar eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. pantu. Komisija nepiekrīt, ka agrākā prakse esot bijusi speciāli iekļaut tādus pārdošanas apjomus normālās vērtības aprēķinos. To iekļaušana iepriekšējās procedūrās, iespējams, atspoguļo faktu, ka tos īpaši neidentificēja, vai arī uzskatu, ka to iekļaušanai nav ievērojamas ietekmes uz rezultātiem. Tomēr šajā gadījumā iepriekš minēto iemeslu dēļ "vietējā eksporta" pārdošanas apjomus svītroja no vietējo pārdošanas apjomu sarakstiem, ko izmantoja normālās vērtības noteikšanai. (30) Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka dažas izejvielas iepirka no saistīta piegādātāja par cenu, kas bija saskaņā ar tirgus apstākļiem, un tāpēc Komisijas rīcībai, kad tā aprēķināja augstāku iepirkuma tirgus cenu, attiecīgi palielinot ražošanas izmaksas, nebija pamatojuma. Vēl viņi iebilda, ka jebkurā gadījumā korekcija bija pārmērīga, jo tajā nebija ņemtas vērā tehniskās un cenu atšķirības starp izejvielām, ko galvenokārt iepērk no saistītā piegādātāja, un līdzīgām izejvielām, ko iepērk no citiem piegādātājiem. (31) Konstatēja, ka saikne ar piegādātāju bija tāda, kas deva ražotājam eksportētājam iespēju būtiski ietekmēt pirkšanas cenu. Turklāt, tā kā vidējā cena izejvielām, ko iepirka no saistītā piegādātāja, bija ievērojami zemāka par vidējo cenu tādām pašām izejvielām, ja tās iepirka no nesaistītiem piegādātājiem, un tā kā piegādātājs, pārdodot par tādu cenu, cieta zaudējumus, izejvielu cenas uzskatīja par neuzticamām iekšējām cenām. Šādos apstākļos saglabāja aprēķina metodoloģiju, kuru izmantoja iepirkumu tirgus cenas noteikšanai, palielinot no saistītā piegādātāja iepirkto izejvielu cenu proporcionāli vidējai svērtai atšķirībai to izejvielu pirkšanas cenā, ko iepirka no saistītā piegādātāja un no nesaistītiem piegādātājiem. (32) Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka viena ražojumu veida normālā vērtība bija jāpamato uz cenu vietējā tirgū, nevis uz salikto vērtību. Šo argumentu pieņēma, jo konstatēja, ka šis ražojumu veids tika pārdots reprezentatīvos daudzumos un gandrīz vienmēr ar peļņu. Tāpēc aprēķinus attiecīgi koriģēja. (33) Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka Komisija nepareizi noraidīja to, ka neto peļņu no ārvalstu valūtas maiņas, kas bija iekļauta pārdošanas, vispārējās un administratīvajās izmaksās, ko izmantoja pilnu ražošanas izmaksu noteikšanai, varētu izmantot saliktās normālās vērtības noteikšanai un pārbaudei, vai darījumi ir veikti parastajā tirdzniecības gaitā. Vēl viņš iebilda, ka tas būtu jāizskata atkārtoti, jo daļa peļņas no ārvalstu valūtas maiņas tika realizēta, un ka apgrozījums ir atbilstošākais pamats neto peļņas, kas gūta no ārvalstu valūtas maiņas, sadalījumam pa dažādiem tirgiem. (34) Konstatēja, ka peļņa no ārvalstu valūtas maiņas galvenokārt attiecās uz peļņu, kas gūta no ilgtermiņa ārvalstu valūtas saistību pārvērtēšanas, nevis no ražošanas un pārdošanas, kas veikta parastajā tirdzniecības gaitā vietējā tirgū izmeklēšanas laika posmā (no 1998. gada 1. oktobra līdz 1999. gada 30. septembrim, "ILP"). Tā kā antidempinga izmeklēšanā tādu peļņu un zaudējumus, kas ir vai nav realizēti un rodas no ārvalstu valūtas maiņas, neņem vērā, argumentu noraida. 2.2. Eksporta cena (35) Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka viņa saistītajam uzņēmumam Kopienā ir pavisam neliela nozīme pārdošanas procesā, pārdodot nesaistītiem klientiem Kopienā, un ka tāpēc nav pamatojuma, veidojot eksporta cenu, atskaitīt peļņu. Tas iebilda arī, ka nav pamatojuma izmantotās peļņas normas līmeņa noteikšanai. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu posteņi, par kuriem jāizdara korekcija, lai veidotu eksporta cenu, ietver pieņemamu peļņas normu. Uzskata, ka peļņa, kas atskaitīta eksporta cenas veidošanas nolūkā, bija saprātīga, salīdzinājumā ar informāciju, kas pieejama no neatkarīgiem importētājiem, kuri sadarbojas. Tāpēc šo pieprasījumu noraida. (36) Attiecībā uz eksporta cenas noteikšanu citus iebildumus nesaņēma. Tāpēc ar šo apstiprina secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 54. apsvērumā. 2.3. Salīdzinājums (37) Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka viņi bija kļūdaini iekļāvuši tās pašas korekcijas, kuras attiecās uz kredītizmaksām, dažādās eksporta preču pārdošanas apjomu saraksta slejās un tāpēc Komisija bija veikusi dubultus atskaitījumus, nosakot eksporta cenu godīgam salīdzinājumam ar normālo vērtību. Izskatīja kredītizmaksas, ko uzņēmums bija paziņojis atbildē uz aptaujas anketu saistībā ar maksājumu noteikumiem, kas bija pieņemti attiecībā uz katru darījumu, un šo iebildi pieņēma. (38) Viens ražotājs eksportētājs iebilda, ka Komisijas aprēķinu pamatā nebija pienācīgi ņemta vērā nodokļu atmaksas summa, jo tās pamatā bija nodoklis, ko samaksāja par importētām izejvielām, kuras bija fiziski iestrādātas līdzīgajā ražojumā, nevis nodokļu atmaksa, ko saņēma par attiecīgā ražojuma eksportu uz Kopienu izmeklēšanas laika posmā. Vēl šis ražotājs iebilda, ka Komisijas aprēķins nepareizi bija pamatots uz nodokli, ko samaksāja pirmajos astoņos ILP mēnešos, dalot to ar visu importa apjomu visā ILP. Pirmo argumentu noraidīja, jo ILP laikā samaksātā summa bija mazāka nekā atmaksātā summa, ievērojot pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunktu. Tomēr pēc uzņēmuma lūguma nodokļu atmaksu par kilogramu aprēķināja atkārtoti, pamatojoties uz importa apjomu pirmajos astoņos mēnešos. (39) Kāds cits ražotājs eksportētājs iebilda, ka, aprēķinot nodokļu atmaksas atbrīvojumu par kilogramu, Komisijai bija jādala visi importa nodokļi, kuri iekļauti dažu importēto izejvielu iepirkumos, tikai ar importēto izejvielu daudzumu, un nevis ar kopējo izejvielu daudzumu, kuras ir gan iepirktas vietējā tirgū, gan importētas. Uzskata, ka nodokļu atmaksas atbrīvojums, kas jāatskaita no normālās vērtības, būtu jāpamato uz vidējo nodokli, kas iekļauts vietējo pārdošanas apjomu izmaksās, jo ražojumā, ko pārdod vietējā tirgū, būtu iestrādātas gan vietējā tirgū iepirktās, gan importētās izejvielas. Tāpēc minēto argumentu noraida. (40) Divi ražotāji eksportētāji iebilda, ka Komisijas izmantotajai pieejai, noraidot pieprasītās kredītizmaksu korekcijas saskaņā ar atklātā konta sistēmu, jo starp maksājumiem un rēķiniem nevarēja noteikt skaidru saikni, nebija tiesiska pamatojuma. Tomēr, nebija iespējams pārbaudīt, vai maksājumi saskaņā ar "atklātā konta" sistēmu bija veikti saskaņā ar kādiem norunātiem samaksas noteikumiem. Tādos apstākļos nebija iemesla pieņemt, ka līguma samaksas noteikumi bija vērā ņemams faktors, nosakot prasītās cenas, un tāpēc pieprasījumus noraidīja. 2.4. Dempinga starpība (41) Salīdzinājums starp attiecīgi pārskatīto vidējo svērto normālo vērtību un vidējo svērto eksporta cenu pēc ražojumu veidiem un, pamatojoties uz ražotāja cenām, pierādīja, ka dempings pastāv attiecībā uz visiem ražotājiem eksportētājiem, par kuriem notiek izmeklēšana. Tā kā sadarbības līmenis bija augsts, dempinga starpību visiem pārējiem uzņēmumiem noteica augstākās dempinga starpības līmenī, kas noteikta attiecībā uz ražotāju eksportētāju, kas sadarbojas. (42) Pēc pagaidu atzinumu nodošanas atklātībā divi ražotāji eksportētāji, Samyang Corporation un SK Chemicals Co. Ltd, informēja Komisiju, ka viņi apvienos savu poliestera nozares darbību vienā kopuzņēmumā, t. i., uzņēmumā Huvis Corporation. Minētie ražotāji eksportētāji pēc Komisijas lūguma sniedza papildu informāciju attiecībā uz minēto apstākļu maiņu, un rezultātā nolēma uzņēmumam Huvis Corporation galīgi noteikt vienotu dempinga starpību. Tāpēc šo dempinga starpību noteica kā vidējo svērto lielumu no abu attiecīgo ražotāju eksportētāju pārskatītajām dempinga starpībām. Dempinga starpību saistītajam tirdzniecības uzņēmumam Korejā noteica tādā pašā līmenī kā uzņēmumam Huvis Corporation. (43) Galīgās dempinga starpības, kas izteiktas kā procentuālā daļa no CIF importa cenas pirms nodokļa samaksas, ir šādas. Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd, Seula | 0,9 % (de minimis) | Huvis Corporation, Seula | 4,8 % | Saehan Industries Inc, Seula | 20,2 % | SK Global Co. Ltd, Seula | 4,8 % | Sung Lim Co. Ltd, Seula | 0,05 % (de minimis) | Visi pārējie uzņēmumi | 20,2 % | D. ZAUDĒJUMI 1. Procedūras jautājumi (44) Bija apgalvojumi, ka, apvienojot abas antidempinga procedūras – pret Korejas Republiku un Indiju – bija netaisnīgi noteikt vienu un to pašu ILP, lai noteiktu iespējamo zaudējumus radošo dempingu, ko rada imports no minētajām valstīm. Attiecībā uz Indiju tas nozīmēja izlaist pēdējos trīs 1999. gada mēnešus, un bija iebildumi, ka, ņemot vērā naftas cenu pieaugumu, tam būtu ietekme uz pārdošanas cenu, ražošanas izmaksu un rentabilitātes pārbaudes rezultātiem kaitējuma izmeklēšanā. (45) Jāatgādina, ka, saskaņā ar pagaidu regulas 8. apsvērumā noteikto, procedūru pret Indiju un Korejas Republiku apvienošana notika administratīvu apsvērumu dēļ. Uz ILP noteikšanu attiecas pamatregulas 6. panta 1. punkts, kurā inter alia ir noteikts, ka ILP parasti ietver laika posmu, kas nav mazāks par sešiem mēnešiem tieši pirms procedūras sākšanas. Indijas gadījumā izmeklēšanas sākums bija 1999. gada decembris. Tādējādi laika posms, par kuru ILP varēja novirzīt, nebija ilgāks par diviem mēnešiem. Jāatgādina arī, ka importu no abām valstīm var novērtēt kumulatīvi, jo ir ievēroti kritēriji, kas minēti pamatregulas 3. panta 4. punktā (skat. pagaidu regulas 65. apsvērumu). Visbeidzot, lai ņemtu vērā bažas saistībā ar ILP, izanalizēja izejvielu palielināto izmaksu ietekmi 1999. gadam un salīdzināja to ar ILP. (46) Izmeklēšana uzrādīja, ka galveno izejvielu, ko izmanto poliestera štāpeļšķiedru (tereftalskābes un monoetilēnglikola) ražošanā, cenas palielinājās gan 1999. gadā, gan izmeklēšanas laika posmā. Tā uzrādīja arī, ka poliestera štāpeļšķiedru pārdošanas cenas Kopienā 1999. gadā bija par 2,6 % augstākas nekā izmeklēšanas laika posmā. Neatkarīgi no šiem datiem pierādīja, ka Kopienas ražošanas nozare izmeklēšanas laika posmā bijusi rentablāka nekā 1999. gadā. (47) Daži ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisija nav pārbaudījusi Kopienas ražošanas nozares iesniegto informāciju. Šajā saistībā apstiprina, ka ievērojama daļa Kopienas ražošanas nozares iesniegtās informācijas tika pārbaudīta jau saistītās antidempinga procedūras laikā. Visu pārējo informāciju, ko bija iesniegusi Kopienas ražošanas nozare, pārbaudīja saskaņā ar pamatregulas 6. panta 8. punktu. 2. Kopienas ražošanas nozares definīcija (48) Saskaņā ar pagaidu regulas 63. apsvērumā ietverto apgalvojumu nav konstatēts, ka abi Kopienas ražotāji, kas saistīti ar Indijas ražotājiem eksportētājiem, būtu pasargāti no dempinga ietekmes, vai ka viņi nepamatoti gūtu labumu no dempinga darbībām, vai pat ka viņi piedalītos dempinga darbībās. Šajā saistībā daži ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka abi uzņēmumi būtu jāizslēdz no Kopienas ražošanas nozares stāvokļa novērtēšanas, ar norādi uz citām antidempinga lietām, proti, magnētisko disku lietu Komisijas Regulās (EK) Nr. 534/94 un (EK) Nr. 2426/95 [8] un mikroviļņu krāšņu lietu Komisijas Regulā (EK) Nr. 1645/95 [9]. (49) Jāatzīmē, ka Kopienas ražotājus no Kopienas ražošanas nozares definīcijas var izslēgt tikai tad, ja to pamato fakti katrā atsevišķā gadījumā. Šajā gadījumā neizvirzīja argumentus attiecībā uz lietas faktiem un neiesniedza pierādījumus, lai pamatotu prasību par abu ražotāju izslēgšanu. Tāpēc iepriekš minētā prasība nav pamatota, un to noraida. (50) Daži ražotāji eksportētāji iesniedza papildu prasību izslēgt kādu citu Kopienas ražotāju no Kopienas ražošanas nozares definīcijas, ņemot vērā viņa saistību ar kādu importētāju, kurš atrodas ārpus Kopienas, kaut arī valsts, kurā tas atrodas, nav neviena no procesā iesaistītajām valstīm. Apgalvoja, ka Kopienas ražotājs bija nodarījis kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, importējot poliestera štāpeļšķiedras no sava saistītā importētāja. (51) Pirmkārt, Komisija neatrada pierādījumus par poliestera štāpeļšķiedru importu no šā importētāja attiecīgajā laika posmā, proti, no 1996. gada līdz ILP. Turklāt tas, ka kāds Kopienas ražotājs ir saistīts ar importētāju, kurš atrodas ārpus Kopienas, nevar būt iemesls šā ražotāja izslēgšanai no Kopienas ražošanas nozares definīcijas. Tā kā citus argumentus neizvirzīja, apstiprina Kopienas ražošanas nozares definīciju, kas izklāstīta pagaidu regulas 60. apsvērumā. 3. Poliestera štāpeļšķiedru imports Kopienā no attiecīgajām valstīm 3.1. Importa kumulatīvā novērtēšana (52) Divi Indijas ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka kumulatīvs importa novērtējums ir nepamatots, jo gan Indijas importa izaugsme, gan absolūtais apjoms bija nenozīmīgi, salīdzinot ar Korejas importu un Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjomu. Bija arī iebildumi, ka Indijas ražotāji eksportētāji jāuzskata par "cenu sekotājiem", nevis "cenu līderiem". Turklāt, pamatojoties uz Eiropas Kopienu statistikas biroja datiem, Indijas importa apjoms bija zemāks nekā minēts pagaidu regulā. (53) Minētos argumentus izanalizēja, ņemot vērā pamatregulas 3. panta 4. punkta noteikumus. Šajā saistībā jāatgādina, ka dempinga starpība, ko konstatēja attiecībā uz Indiju, ir virs minimālā līmeņa. Turklāt Indijas izcelsmes importa apjoms nav nenozīmīgs, jo izmeklēšanas laika posmā tas bija virs minimālā līmeņa. (54) Faktiski laika posmā no 1996. gada līdz izmeklēšanas laika posmam Indijas importa izaugsme ir pat izteiktāka (apmēram 600 % palielinājums), salīdzinot ar Korejas importu (apmēram 300 % palielinājums). Savukārt Indijas importa vidējo cenu līmenis pastāvīgi bija zemāks par Korejas ražotāju eksportētāju cenām, un laika posmā no 1996. gada līdz ILP tas nokritās vēl krasāk. Tas neliecina par "cenu sekotāju" politiku. Visbeidzot, kas attiecas uz neatbilstību starp Eiropas Kopienu statistikas biroja datiem un Komisijas atzinumiem, Kopienas iestādes savus atzinumus pamatoja uz pārbaudītām atbildēm aptaujas anketās, ņemot vērā to, ka bija ziņots par lielāku importa daudzumu, nekā bija reģistrēts Eiropas Kopienu statistikas biroja datos. Tāpēc Indijas ražotāju eksportētāju pieprasījumus noraida. 3.2. Imports no Korejas Republikas (55) Kāds ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka daļa Korejas Republikas izcelsmes importa, ko nepārdeva par dempinga cenām, būtu jāizslēdz no kaitējuma analīzes. (56) Šajā saistībā, kad konstatē, ka valsts mēroga dempinga starpība (kas raksturo vidējo svērto starpību, ietverot visus uzņēmumus, uz kuriem attiecas izmeklēšana) ir virs minimālā līmeņa, saskaņā ar pamatregulas 9. panta 3. punktu, Komisija izvērtē importa dempinga ietekmi valsts līmenī. 3.3. Cenu samazinājums un mērķa cenu samazinājums (57) Kāds ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka kaitējuma apmēru aprēķins, kura pamatā ir dažādu poliestera štāpeļšķiedru veidu sagrupēšana, ir nepamatots, jo detalizēta informācija par atsevišķu poliestera štāpeļšķiedru veidu īpašībām tika prasīta aptaujas anketās. Viņš arī apgalvoja, ka nebija ņemti vērā detalizēti dati par atsevišķiem darījumiem, un ka bija nepareizi izslēgt cenu samazinājuma un mērķa cenu samazinājuma neesamību no aprēķinu kopējā rezultāta. (58) Atkārtoti izskatot atšķirības, ko piedēvē tādām īpašībām kā garums, smalkums, pagarinājums, izturība, cirtotība, rukums, spīdums un emulsēšana, secina, ka ražojumu veidi noteiktās grupās bija pietiekami salīdzināmi. Pamatojoties uz to, apstiprina, ka cenu samazināšana un mērķa cenu samazināšana ražojumu grupu līmenī ir nozīmīga. Turklāt tā sniedz reprezentatīvu rezultātu attiecībā uz darījumu skaitu, kā noteikts pamatregulas 3. panta 3. punktā. Turklāt uzskata, ka, veicot cenu salīdzinājumu, tiešām ņēma vērā datus par katru darījumu. Tomēr apstiprina, ka galīgajā salīdzinājumā ražojumu grupu līmenī netika piešķirta kompensācija par summu, kas nesamazināja Kopienas ražošanas nozares cenas/mērķa cenas Tā kā citus argumentus neizvirzīja, minētos pieprasījumus noraidīja. (59) Kāds ražotājs eksportētājs lūdza, lai viņa CIF cenām cenas samazinājuma un mērķa cenas samazinājuma aprēķinos piemērotu korekciju, jo tāda korekcija bija norādīta sūdzībā. (60) Šajā saistībā jāatgādina, ka Komisija informāciju ievāca aptaujas anketu veidā un pārbaudīja to uz vietas, un nepamatojās uz datiem, kas minēti sūdzībā. Tomēr konstatēja, ka mērķa cenu samazinājuma aprēķinos attiecībā uz diviem Indijas ražotājiem eksportētājiem kļūdaini nebija iekļauts muitas nodoklis. Tajā pašā laikā pieņēma lūgumu mainīt svēršanas metodi un īpašu tirdzniecības līmeņa korekciju. Rezultātā, attiecīgi pārskatīja mērķa cenu samazinājuma starpības abiem Indijas ražotājiem eksportētājiem. (61) Cenu samazinājuma aprēķinu rezultāti, ņemot vērā pazemināto cenu samazinājumu, ko konstatēja attiecībā uz citu Indijas ražotāju eksportētāju, kas minēts 75. apsvērumā, svārstās no 0 % līdz 27,7 % Indijai un ir robežās no 14,8 % līdz 56,7 % Korejas Republikai. Vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība bija 19,9 % Indijai un 23,3 % Korejas Republikai. 4. Kopienas ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis 4.1. Vispārīgi norādījumi (62) Daži ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka, ievērojot 3. panta 4. punktu PTO Antidempinga nolīgumā, Kopienas ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa pārbaudes nolūkā jānovērtē visi būtiskie ekonomiskie faktori un rādītāji, kam ir ietekme uz minētās ražošanas nozares stāvokli. (63) Tādā pārbaudē iekļautu faktorus, par kuriem nav atsauksmju pagaidu regulā, piemēram, dempinga starpības lieluma ietekme, produktivitāte, peļņa no ieguldījumiem, naudas plūsma, algas, izaugsme un spēja piesaistīt kapitālu. Šajā saistībā konstatēja šādus datus. 4.1.1. Dempinga starpības lieluma ietekme (64) Attiecībā uz faktiskās dempinga starpības lieluma ietekmi uz Kopienas ražošanas nozari, ņemot vērā attiecīgo valstu importa apjomu un cenas, šo ietekmi nevar uzskatīt par nenozīmīgu. 4.1.2. Produktivitāte (65) Kopienas ražošanas nozares produktivitāte, kas aprēķināta kā attiecīgā ražojuma ražošana uz vienu nodarbināto, uzrāda uzlabojumu no 92,1 tonnas 1996. gadā līdz 127,1 tonnai izmeklēšanas laika posmā (+ 38 %). Šis uzlabojums ir galvenokārt rezultāts nodarbinātības samazinājumam, kas aprakstīts pagaidu regulas 85. apsvērumā. 4.1.3. Peļņa no ieguldījumiem. (66) Peļņu no ieguldījumiem aprēķināja, attiecinot neto peļņu pirms nodokļiem un ārkārtas posteņiem pret ieguldījumu uzskaites neto vērtību attiecībā uz konkrēto ražojumu. Peļņa no ieguldījumiem par attiecīgo ražojumu palielinājās no 4,6 % 1996. gadā līdz 16,7 % 1997. gadā un 25,7 % 1998. gadā. Pēc tam, izmeklēšanas laika posmā tā samazinājās līdz 5,5 %. Minētā rādītāja attīstība ir līdzīga rentabilitātes attīstībai, kas aprakstīta pagaidu regulas 81. līdz 83. apsvērumā. 4.1.4. Naudas plūsma (67) Kopienas ražošanas nozares naudas plūsma par attiecīgo ražojumu ievērojami palielinājās laika posmā no 1996. gada līdz 1997. gadam (+ 84 %) un no 1997. gada līdz 1998. gadam (+ 28 %), kas notika, pateicoties abu minēto gadu labajiem rezultātiem. No 1998. gada līdz ILP naudas plūsma samazinājās par 60 %, sasniedzot līmeni, kas bija par 6 % zemāks nekā 1996. gadā. Naudas plūsmas uzlabošanās 1997. un 1998. gadā ir mazāk izteikta nekā rentabilitātes uzlabošanās. Turklāt izmeklēšanas laika posmā naudas plūsma ir mazāka nekā 1996. gadā, bet neto peļņa un rentabilitāte ir augstāka. 4.1.5. Algas (68) Algas veido daļu ražošanas izmaksu analīzes, kā aprakstīts pagaidu regulas 79. un 80. apsvērumā. Kopienas ražošanas nozares algas palielinājās par 10 % no 1996. gada līdz 1997. gadam, bet ievērojami samazinājās no 1997. gada līdz 1998. gadam un izmeklēšanas laikā, kad algu absolūtais līmenis attiecīgi bija par 24 % un 23 % zemāks nekā 1996. gadā. 4.1.6. Izaugsme (69) Par attiecīgā ražojuma tirgus izaugsmi atsauksmes bija sniegtas pagaidu regulas 64. apsvērumā. Kopienas ražošanas nozares tirgus daļas (negatīvā) izaugsme bija minēta pagaidu regulas 76. apsvērumā. 4.1.7. Spēja piesaistīt kapitālu (70) Attiecībā uz spēju piesaistīt kapitālu, pašreizējo naudas plūsmu joprojām uzskata par caurmērā pietiekamu, lai izdarītu vajadzīgos aizstājējieguldījumus. Tirgus novājinātais stāvoklis tomēr ir negatīvi ietekmējis Kopienas ražošanas nozares spēju piesaistīt papildu ārējo finansējumu jaunu projektu sākšanai, kas izpaustos kā bankas aizdevumi vai akcionāru pastiprināta iesaistīšanās. Jo īpaši, kad ražo citus ražojumus, salīdzinājums starp peļņu no ieguldījumiem poliestera štāpeļšķiedru nozarē un peļņu no ieguldījumiem citu ražojumu nozarēs ir nelabvēlīgs, apgrūtinot finansu līdzekļu piešķiršanu attiecīgajam ražojumam. 4.1.8. Secinājums (71) Uzskata, ka pagaidu regulā ir analizēti visi faktori un rādītāji, kas bija izšķiroši Kopienas ražošanas nozares stāvokļa nozīmīgai analīzei. Iepriekš 65. līdz 70. apsvērumā minētais to rādītāju apraksts, par kuriem nav atsauksmju pagaidu regulā, tikai pastiprina secinājumus, kuri minēti pagaidu regulā. 4.1.9. Krājumi (72) Kāds ražotājs eksportētājs iebilda, ka salīdzinājums, ko Komisija izdarīja pagaidu regulas 77. apsvērumā attiecībā uz krājumu līmeni 1998. gada beigās un 1999. gada beigās, ir nepareizs un ir pretrunā pamatregulai. Apgalvoja, ka vienīgā pamatotā un objektīvā metode, lai analizētu poliestera štāpeļšķiedru krājumu attīstību, ir salīdzināt 1999. gada septembra mēneša beigu krājumus ar 1998. gada beigu krājumiem. (73) Šajā saistībā jāpievērš uzmanība krājumu veidošanās sezonālajam raksturam poliestera štāpeļšķiedru nozarē. Tiešām, krājumu līmeņi svārstās kalendārā gada laikā, un līdz ar to salīdzinājumam starp krājumu līmeņiem laika posmā no 1998. gada līdz ILP ir jēga tikai tad, ja aplūko atbilstošus punktus laikā attiecīgajā gadā. Tāpēc krājumu līmeni 1998. gada beigās (31. decembrī) nevar salīdzināt ar krājumu līmeni ILP beigās (30. septembrī). 4.2. Ražošanas izmaksas (74) Kāds ražotājs eksportētājs iebilda, ka ražošanas izmaksas vienam Kopienas ražošanas nozares ražotājam ir pārāk augstas salīdzinājumā ar pārējiem ražotājiem, lai tās varētu izmantot mērķa cenu samazinājuma starpības noteikšanai. (75) Komisija pārbaudīja izmaksas, ko attiecīgajam ražojumam piedēvēja katrs uzņēmums. Rezultātā nekonstatēja nevienu iemeslu izslēgt kādu uzņēmumu no mērķa cenu samazinājuma aprēķiniem, pamatojoties uz tā ražošanas izmaksu absolūto līmeni. (76) Kāds cits ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ražotājs, kurš ražo poliestera štāpeļšķiedras no dimetiltereftalāta un monoetilēnglikola, nevis no tereftalskābes un monoetilēnglikola, nebūtu jāņem vērā, jo tā, domājams, nav lētākā ražošanas metode. (77) Ievērojot 75. apsvērumā izklāstītos apsvērumus, ne pats ražošanas process, ne ar to saistītās ražošanas izmaksas nevar veidot kritērijus, uz kuru pamata uzņēmumi no izmeklēšanas darbības jomas būtu jāsvītro. 4.3. Secinājums (78) Pamatojoties uz minēto, uzskata, ka minētie argumenti un apgalvojumi nav tādi, lai mainītu atzinumus, kas izdarīti pagaidu regulā. Rezultātā ar šo apstiprina saturu, kas ietverts pagaidu regulas 86. līdz 90. apsvērumā, un secinājumu, ka Kopienas ražošanas nozarei izmeklēšanas laika posmā radās materiāli zaudējumi. E. CĒLOŅSAKARĪBA 1. Importa dempinga ietekme (79) Kāds ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka vienīgais faktors, kurš izskaidro Kopienas ražošanas nozares zemo rentabilitāti izmeklēšanas laika posmā, ir izejvielu cenas, nevis importa dempinga ietekme. Apgalvoja arī, ka Kopienas ražošanas nozares rentabilitātes uzlabošanās no 2,30 % līdz 3,38 % laika posmā no 1996. gada līdz ILP nepieļāva importa dempinga nodarītu kaitējumu šajā laika posmā. (80) Jāatzīmē, ka importa dempinga klātbūtne ir radījusi lejupejošu spiedienu uz Kopienas tirgū dominējošajām pārdošanas cenām, tādējādi liedzot pārdošanas cenām pareizi atspoguļot izejvielu cenu pieaugumu. (81) Attiecībā uz rentabilitātes mazo palielinājumu laika posmā no 1996. gada līdz ILP, izmeklēšana parādīja, ka rentabilitāte bija uzlabojusies galvenokārt Kopienas ražošanas nozares sāktā pārstrukturēšanas procesa rezultātā. Tas ietvēra arī pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu samazinājumu. (82) Kā norādīts pagaidu regulas 87. apsvērumā attiecībā uz secinājumiem par Kopienas ražošanas nozares ekonomisko stāvokli, nozares sasniegto zemo rentabilitāti nevar uzskatīt par apmierinošu. Gluži pretēji, tā jāuzskata par neatbilstoši zemu importa dempinga cenu bloķējošās ietekmes dēļ. Papildu negatīvi rādītāji bija pārdošanas apjomu samazināšanās, tirgus daļas zaudējums, ražošanas jaudas un nodarbinātības samazināšanās, un krājumu pieaugums. (83) Pamatojoties uz iepriekš minēto, ar šo apstiprina secinājumu, kas izklāstīts pagaidu regulas 87. apsvērumā. (84) Viens ražotājs eksportētājs vēl apgalvoja, ka jebkuru kaitējumu, kas radies Kopienas ražošanas nozarei, nevar būt radījis imports no Korejas Republikas, jo antidempinga pasākumi jau bija spēkā lielākajā daļā laika posma no 1996. gada janvāra līdz ILP beigām. Galīgos antidempinga pasākumus, kas bija ieviesti attiecībā uz Korejas Republikas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu, atcēla 1999. gada augustā ar Regulu (EK) Nr. 1728/99 [10]. (85) Jāatgādina, ka pasākumus, ko piemēroja attiecībā uz Korejas Republikas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu, atcēla, jo pēc atzinumiem par termiņa pārskatīšanu izmeklēšanā, kura aptvēra laika posmu no 1996. gada 1. janvāra līdz 1997. gada 30. septembrim, uzskatīja, ka nav dempinga atkārtošanās iespējamības. Pašreizējās procedūras izmeklēšanā tomēr konstatēja dempingu, un tāpēc minētais arguments nav spēkā. 2. Cits imports (86) Kāds ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis izskatīt arī Polijas, Turcijas un Čehijas Republikas importa iespējamā ietekme. (87) Pamatojoties uz Eiropas Kopienu statistikas biroja informāciju, konstatēja, ka cenu līmeņi, par kuriem Kopienā ieveda minēto importu, bija ievērojami augstāki par to valstu importa cenām (no 12,3 % līdz 30,5 % izmeklēšanas laika posmā), uz kurām attiecās izmeklēšana. Tāpēc nebija iemesla klasificēt tādu importu tajā pašā cenu diapazonā kā importu no valstīm, uz kurām attiecas izmeklēšana, ne arī uzskatīt, ka jebkurš tāda importa iespējami nodarītais kaitējums ir tāds, lai pārtrauktu cēloņsakarību starp konstatēto kaitējumu un dempingu, ko veic ražotāji eksportētāji attiecīgajās valstīs. 3. Secinājums (88) Ņemot vērā minēto, ar šo apstiprina secinājumu par to, ka importa dempings ir radījis materiālus zaudējumus Kopienas ražošanas nozarei, kā minēts pagaidu regulas 102. apsvērumā. F. KOPIENAS INTERESES 1. Kopienas ražošanas nozares intereses (89) Tā kā šajā saistībā jaunas atsauksmes nesaņēma, ar šo apstiprina atzinumus par Kopienas ražošanas nozares interesēm, kā minēts pagaidu regulas 104. līdz 106. apsvērumā. 2. Ietekme uz importētājiem un lietotājiem (90) Kāda lietotāju asociācija un arī viens atsevišķs lietotājs, šīs asociācijas biedrs, apgalvoja, ka dažus poliestera štāpeļšķiedru veidus Kopienas ražotāji nepiedāvāja un ka līdz ar to lietotāji bija spiesti meklēt piegādes avotus ārpus Kopienas. Kāds cits lietotājs apgalvoja, ka Kopienas ražotāji nevar apmierināt Kopienas pieprasījumu. (91) Izmeklēšanā konstatēja, ka, lai arī Kopienas ražošanas nozare dažos laika posmos neražoja atsevišķus poliestera štāpeļšķiedru veidus, tas nenozīmē, ka Kopienas ražošanas nozare nebūtu spējīga ražot minētos veidus. Tiešām, būtu vajadzīgas tikai nelielas korekcijas, tādas kā filjēras nomaiņa un kādas piedevas atmešana vai pievienošana, ko var veikt ar nelieliem ieguldījumiem. Dažbrīd atsevišķi poliestera štāpeļšķiedru veidi nebija pieejami, jo Kopienas ražošanas nozare nespēja piegādāt vajadzīgos daudzumus par pazeminātajām cenām, ko lietotāji bija gatavi maksāt. (92) Attiecībā uz Kopienas patēriņu, ņemot vērā ierosināto maksājumu līmeni, importam no attiecīgajām valstīm joprojām būs iespēja iekļūt Kopienas tirgū, kaut arī ne par dempinga cenām. Attiecībā uz Kopienas ražošanas nozares cenām, kaut arī tās, domājams, palielināsies, šim palielinājumam vajadzētu būt ierobežotam, ņemot vērā to, ka pastāv arī imports no citām trešām valstīm. Ņemot vērā minēto, antidempinga pasākumu ietekme neapdraudēs pietiekamu izvēli un piegādes Kopienas lietotājiem. (93) Pieprasīja paskaidrojumu par pagaidu regulas 109. apsvērumu, minot, ka ierosinātajiem pasākumiem var būt ietekme uz lietotāju ražošanas izmaksām, palielinot tās par 0,6 % līdz 1,2 %. (94) Pamatojoties uz informāciju, ko saņēma no nedaudzajiem Kopienas lietotājiem, kuri sadarbojās, konstatēja, ka antidempinga pasākumu, ko pieņēma pret Indijas un Korejas Republikas izcelsmes poliestera štāpeļšķiedru importu, ietekme uz viņu ražošanas izmaksām svārstītos no 0,6 % līdz 1,2 %. Šādu atzinumu izdarīja, ņemot vērā poliestera štāpeļšķiedru nozīmi šo lietotāju gatavo ražojumu ražošanas izmaksās, vidējo antidempinga maksājumu, ko provizoriski piemēroja par Korejas Republikas un Indijas importu, un Korejas un Indijas importa tirgus daļu salīdzinājumā ar Kopienas patēriņu izmeklēšanas laika posmā. (95) Ir skaidrs, ka stāvoklis, kurā atrodas konkrēts lietotājs, ir atkarīgs no pakāpes, kādā viņš importē no attiecīgajām valstīm un ražotājiem eksportētājiem, un no viņa paša izmaksu struktūras. Tāpēc vidējā citētā ietekme raksturo uzņēmumu, kas vidēji bieži izmanto alternatīvus avotus, no kuriem Korejas Republika un Indija pārstāv 14,7 %. (96) Pēc pagaidu regulas publicēšanas vairāki Kopienas lietotāji apgalvoja, ka antidempinga maksājumu piemērošanai būtu negatīva ietekme uz viņu konkurētspēju pakārtoto ražojumu tirgos un galu galā tā apdraudētu viņu izdzīvošanu. Viņu viedoklis ir tāds, ka antidempinga maksājumu piemērošana izraisītu cenu palielināšanos, kas lietotājiem būtu jāatspoguļo savu pakārtoto ražojumu cenās. Tāda attīstības gaita, savukārt, izraisītu palielinājumu zemākas cenas pakārtoto ražojumu importa apjomā no citām trešām valstīm un no valstīm, uz kurām attiecas izmeklēšana, un piespiestu dažus Kopienas ražotājus, kuri ražo pakārtotos ražojumus ar iestrādātām poliestera štāpeļšķiedrām, pārcelt savu ražošanu ārpus Kopienas. (97) Tomēr, ierosināto pasākumu maksimālās vidējās ietekmes uz lietotājiem analīze norāda, ka ir maz ticams, ka antidempinga maksājumu piemērošanas dēļ ievērojami pieaugs lēto pakārtoto ražojumu importa apjoms Kopienā. Tādu secinājumu izdara arī tāpēc, ka attiecīgie lietotāji nav iesnieguši pierādījumus, lai pamatotu savu apgalvojumu, un tādas ietekmes tiešām nebija agrāk, kad bija spēkā citi pasākumi attiecībā uz poliestera štāpeļšķiedrām. Turklāt jāatzīmē, ka uz austiem gataviem ražojumiem (tādiem, ko izmanto apģērbos un mēbelēs) attiecas tekstilizstrādājumu kvotu sistēmas kvantitatīvie ierobežojumi. (98) Tā kā pēc iepriekš minēto argumentu, ko iesniedza lietotāju uzņēmumi, pārbaudes jaunus secinājumus neizdarīja, ar šo apstiprina pagaidu regulas 109. un 111. apsvērumā izklāstītos apsvērumus par ierosināto pasākumu iespējamo ietekmi uz lietotājiem. 3. Secinājums (99) Neuzskata, ka jaunie argumenti, kas saņemti attiecībā uz Kopienas interešu noteikšanu, atspēko secinājumu par to, ka nav pārliecinošu iemeslu, kuru dēļ nebūtu jāievieš antidempinga pasākumi. Tāpēc apstiprina pagaidu atzinumus. G. GALĪGAIS MAKSĀJUMS (100) Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, zaudējumiem, cēloņsakarību un Kopienas interesēm, uzskata, ka ir jāievieš galīgie antidempinga pasākumi, lai novērstu to, ka importa dempings no Indijas un Korejas nākotnē turpinātu radīt zaudējumus Kopienas ražošanas nozarei. 1. Zaudējumu novēršanas pakāpe (101) Kā paskaidrots pagaidu regulas 116. apsvērumā, ir noteikts tāds cenu līmenis, kas neradītu zaudējumus un ietvertu Kopienas ražošanas nozares ražošanas izmaksas un saprātīgu peļņu, ko iegūtu, ja nebūtu importa dempinga no attiecīgajām valstīm. (102) Daži ražotāji eksportētāji iebilda, ka par saprātīgu peļņu būtu jāuzskata 6 %, atsaucoties uz lietām par poliestera štāpeļšķiedrām un teksturētiem poliestera pavedieniem, ko izskatīja pirms izmeklēšanas pret Austrāliju un citām valstīm. Tomēr, šajā pēdējā procedūrā saprātīgu peļņu noteica 10 % apmērā, tāpat kā šajā izmeklēšanā. Citi ražotāji eksportētāji iebilda, ka saprātīgai peļņai būtu jābūt pat zemākai, piemēram, 4 %, jo Kopienas ražošanas nozares vispārējā rentabilitāte tagad ir labāka nekā minēto iepriekšējo procedūru laikā, kuras attiecās uz Baltkrieviju (Regulā (EK) Nr. 1490/96 [11] un Indonēziju (Regulā (EK) Nr. 2160/96 [12]. (103) Jāatzīmē, ka Komisija pagaidu regulas 116. apsvērumā norādīja, ka 10 % būtu jāuzskata par peļņas normu, ko var sasniegt, ja nav importa dempinga. (104) Peļņas līmeni, ko uzskata par pamatotu, nosaka, pamatojoties uz to, ko Kopienas ražošanas nozare, domājams, varētu sasniegt, ja nebūtu kaitējumu radošā dempinga. Tā kā iepriekšējo izmeklēšanu laika posmi bija atšķirīgi, un tajos gadījumos konstatētā dempinga cenu nomācošā ietekme bija citāda, nav iemesla pieņemt, ka Kopienas ražošanas nozare būtu sasniegusi tādu pašu peļņas līmeni. Līdz ar to iepriekšējie peļņas līmeņi var nebūt atbilstoši šim gadījumam. Šajā saistībā turpmāk izdara norādi uz apsvērumiem, kas izklāstīti pagaidu regulas 117. apsvērumā. (105) Tāpēc, pamatojoties uz iepriekš minēto, ar šo apstiprina secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 117. apsvērumā. 2. Maksājumu veids un apjoms (106) Saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu, turpmāk minētās antidempinga maksājuma likmes atbilst dempinga starpībām, ja tās ir zemākas par kaitējuma apmēriem. Tas attiecas uz visiem uzņēmumiem, izņemot vienu. Valsts | Uzņēmums | Maksājuma likme | Indija | Indian Organic Chemicals Limited | 14,7 % | JCT Limited | 32,6 % | Visi pārējie uzņēmumi | 35,4 % | Korejas Republika | Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd | 0 % | Huvis Corporation | 4,8 % | SK Global Co. Ltd | 4,8 % | Sung Lim Co. Ltd | 0 % | Visi pārējie uzņēmumi | 20,2 % | (107) Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas gaitā izdarītajiem atzinumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas laikā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem. Minētās maksājumu likmes (atšķirībā no valsts vienotā nodokļa, ko piemēro "visiem pārējiem uzņēmumiem") līdz ar to piemēro tikai to ražojumu importam, kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī un kurus ražojuši minētie uzņēmumi jeb minētās konkrētās juridiskās personas. Importētajiem ražojumiem, ko ražojis jebkurš cits uzņēmums, kura nosaukums un adrese nav norādīta šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp uzņēmumi, kas saistīti ar norādītajiem uzņēmumiem, nevar piemērot minētās likmes, un uz tiem attiecina maksājumu likmi, ko piemēro "visiem pārējiem uzņēmumiem". (108) Jebkurš lūgums piemērot minētās individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc vienības nosaukuma maiņas vai pēc jaunu ražošanas vai tirdzniecības vienību izveidošanas) ir tūlīt jāadresē Komisijai [13], pievienojot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par izmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū un pārdošanu eksportam, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām izmaiņām ražošanas un tirdzniecības vienībās. Komisija vajadzības gadījumā, pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju, izdarīs attiecīgus grozījumus regulā, papildinot to uzņēmumu sarakstu, kas gūst labumu no individuālajām maksājuma likmēm. H. PAGAIDU MAKSĀJUMA IEKASĒŠANA (109) Ņemot vērā dempinga starpību apmēru, kas konstatēts attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem, un ņemot vērā Kopienas ražošanas nozarei nodarīto zaudējumu smagumu, uzskata par vajadzīgu summas, kuras nodrošinātas ar antidempinga pagaidu maksājumu, ievērojot Komisijas Regulu (EK) Nr. 124/2000 [14], galīgi iekasēt piemēroto galīgo maksājumu apmērā, ja šis apmērs ir vienāds ar vai mazāks par pagaidu maksājuma summu. Pretējā gadījumā galīgi būtu jāiekasē tikai pagaidu maksājuma summa. Atmaksā summas, kas iekasētas virs galīgā antidempinga maksājuma likmes. (110) Pēc poliestera nozarē darbojošos uzņēmumu Samyang Corporation un SK Chemicals Co. Ltd apvienošanas vienā kopuzņēmumā, t. i., uzņēmumā Huvis Corporation, attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem galīgi jāiekasē pagaidu piemērotie maksājumi, ar norādi uz galīgi piemēroto maksājumu uzņēmumam Huvis Corporation. I. SAISTĪBAS (111) Pēc antidempinga pagaidu pasākumu piemērošanas viens Indijas ražotājs eksportētājs piedāvāja uzņemties cenu saistības saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu. (112) Komisija uzskata, ka uzņēmuma Reliance Industries Limited piedāvātās saistības var pieņemt, jo tās likvidē dempinga radītos zaudējumus. Turklāt regulārie un detalizētie ziņojumi, ko uzņēmums apņēmās sniegt Komisijai, ļaus veikt efektīvu uzraudzību, un uzņēmuma struktūra ir tāda, ka Komisija uzskata saistību apiešanas risku par minimālu. Lai nodrošinātu saistību efektīvu ievērošanu un uzraudzību, kad iesniedz pieprasījumu par izlaišanu brīvam apgrozījumam, ievērojot saistības, atbrīvojums no maksājuma ir atkarīgs no rēķina iesniegšanas, kurā ir iekļauti pielikumā uzskaitītie dati, kas vajadzīgi muitai, lai pārliecinātos, ka sūtījums atbilst komercdokumentam vajadzīgajā detalizācijas pakāpē. Ja tādu rēķinu neiesniedz vai ja tas neatbilst muitā iesniegtajam ražojumam, tad jāmaksā atbilstošā antidempinga maksājuma likme. (113) Minēto saistību domājama pārkāpuma, pārkāpuma vai atsaukšanas gadījumā var piemērot antidempinga maksājumu, ievērojot pamatregulas 8. panta 9. un 10. punktu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants 1. Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu par tādu sintētisko poliestera štāpeļšķiedru importu, kas nav kārstas, ķemmētas vai citādi sagatavotas vērpšanai, uz ko attiecas KN kods 55032000 un kuru izcelsme ir Indijā un Korejas Republikā. 2. Galīgā maksājuma likme, ko piemēro Kopienas brīvas robežpiegādes neto cenai pirms nodokļa nomaksas, turpmāk minēto uzņēmumu ražojumiem ir šāda: Valsts | Uzņēmums | Maksājuma likme | TARIC papildu kods | Indija | Indian Organic Chemicals Limited,Bhupati Chambers3rd floor, 13 Mathew Road,Mumbai – 400 004 | 14,7 % | A148 | JCT Limited,Thapar House, 124 Janpath,New Delhi – 110 001 | 32,6 % | A149 | Visi pārējie uzņēmumi | 35,4 % | A999 | Korejas Republika | Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd,162–1 Changchoong–dongChung–gu,Seoul,Korea | 0 % | A150 | Huvis Corporation,77–1 Garak–dong,Songpaku,Seoul,Korea | 4,8 % | A151 | SK Global Co. Ltd,36–1, 2Ga, Ulchiro,Chung–Gu Seoul,Korea | 4,8 % | A153 | Sung Lim Co. Ltd,Rum 502, Shinhan Building,Youido–DongYoungdungpo–Ku Seoul,Korea | 0 % | A154 | Visi pārējie uzņēmumi | 20,2 % | A999 | 3. Neatkarīgi no 1. panta 1. punkta, galīgo maksājumu nepiemēro importam, kas laists brīvā apgrozībā saskaņā ar 2. panta noteikumiem. 4. Ja nav noteikts citādi, tad piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem. 2. pants 1. Preces, ko ražojis turpmāk minētais uzņēmums un kas importētas saskaņā ar 2. punktu, atbrīvo no 1. pantā minētā maksājuma. Uzņēmums | Valsts | TARIC papildu kods | Reliance Industries Limited,Marker Chamber IV, 3rd Floor222, Nariman Point,Mumbai 400 021 | Indija | A212 | 2. Importu, kas deklarēts ar TARIC papildu kodu A212, atbrīvo no antidempinga maksājuma, kas uzlikts ar 1. pantu, ja tādu importu ražo un tieši eksportē (tas ir, izraksta rēķinu un nosūta) uzņēmumam, kas darbojas kā importētājs Kopienā, kāds no 1. punktā minētajiem uzņēmumiem, ar noteikumu, ka rēķinā, kas iesniegts attiecīgajām muitas iestādēm vienlaikus ar pieprasījumu par laišanu brīvā apgrozībā, ir iekļauti pielikumā uzskatītie dati. 3. Nākamais nosacījums, lai saņemtu atbrīvojumu no maksājuma, ir, lai preces, kas deklarētas un iesniegtas muitai, precīzi atbilstu aprakstam rēķinā. 3. pants 1. Summas, kas nodrošinātas ar antidempinga pagaidu maksājumu par Indijas un Korejas Republikas izcelsmes importu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1472/2000, iekasē pēc maksājumu likmes, kas galīgi piemērota ar šo regulu. Atmaksā summas, kas iekasētas virs antidempinga galīgā maksājuma likmes. Gadījumos, kad galīgi noteiktā maksājuma likme ir augstāka par pagaidu maksājuma likmi, galīgi iekasējamas ir tikai summas, kas noteiktas pēc pagaidu maksājuma likmes. 2. Attiecībā pret Samyang Corporation un SK Chemicals Co. Ltd, summas, kas nodrošinātas ar antidempinga pagaidu maksājumu, iekasē tā maksājuma līmenī, kas ar šo regulu galīgi piemērots uzņēmumam Huvis Corporation. Atmaksā summas, kas iekasētas virs galīgā maksājuma likmes, kas piemērots uzņēmumam Huvis Corporation. 4. pants Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2000. gada 22. decembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs C. Pierret [1] OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2238/2000 (OV L 257, 11.10.2000., 2. lpp.) [2] OV L 166, 6.7.2000., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1 899/2000 (OV L 228, 8.9.2000., 24. lpp.). [3] OV L 175, 14.7.2000., 10. lpp. [4] OV L 9, 15.1.1993., 2. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 907/97 (OV L 131, 23.5.1997., 1. lpp.). [5] OV L 204, 4.8.1999., 3. lpp. [6] OV L 189, 22.7.1999., 19. lpp. [7] OV L 189, 22.7.1999., 50. lpp. [8] OV L 68, 11.3.1994., 5. lpp. un OV L 249, 17.10.1995., 3. lpp. [9] OV L 156, 7.7.1995., 5. lpp. [10] OV L 204, 4.8.1999., 3. lpp. [11] OV L 189, 30.7.1996., 13. lpp. [12] OV L 289, 12.11.1996., 14. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1822/98 (OV L 236, 22.8.1998., 3. lpp.). [13] Eiropas Komisija, Tirdzniecības ģenerāldirektorāts, Direktorāts B, TERV - 0/13, Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Brussels/Belgium. [14] OV L 16, 21.1.2000., 30. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Informācija, kas vajadzīga rēķinos, kuri attiecas uz pārdošanu, kas veikta, ievērojot saistības Informācija, kas jānorāda rēķinā, kas minēts 2. panta 2. punktā: 1. Rēķina numurs. 2. TARIC papildu kods, ar kuru rēķinā minētās preces var muitot uz Kopienas robežām (kā precizēts regulā). 3. Precīzs preču apraksts, tostarp: - ražojuma deklarētais koda numurs (kāds noteikts attiecīgā ražotāja eksportētāja piedāvātajās saistībās), - KN kods, - daudzums (jānorāda kilogramos). 4. Tirdzniecības noteikumu apraksts, tostarp: - cena par kilogramu, - piemērojamie maksāšanas noteikumi, - piemērojamie piegādes noteikumi, - kopējās atlaides un rabati. 5. Tā uzņēmuma nosaukums, kas darbojas kā importētājs un kam uzņēmums ir tieši izrakstījis rēķinu. 6. Uzņēmuma amatpersonas, kas izsniedza saistību rēķinu, vārds un šāda parakstīta deklarācija: "Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka preču, uz kurām attiecas šis rēķins, pārdošana tiešam eksportam uz Eiropas Kopienu tiek veikta saskaņā ar saistībām, ko piedāvāja … [uzņēmums] un ievērojot to nosacījumus, un ko pieņēmusi Eiropas Komisija ar Lēmumu 2000/818/EK. Es apliecinu, ka informācija, kas sniegta šajā rēķinā, ir pilnīga un pareiza." --------------------------------------------------