ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Atjauninātajā programmā apstiprināts, ka vidējais budžeta pārpalikums 2 % apjomā no IKP ekonomikas ciklā saglabājas kā galvenais fiskālais mērķis, ko atbalsta izdevumu daudzgadu ierobežojumi. Ar 2007. gada fiskālās politikas likumu valdība pārskatīs pašreizējo mērķi attiecībā uz vispārējās valdības budžeta pārpalikumu, ņemot vērā Eurostat lēmumu par fondēto otrā līmeņa pensiju shēmu klasifikāciju (2). Pēc šā lēmuma īstenošanai paredzētā pārejas perioda beigām (2007. gada pavasaris) budžeta pārpalikums būs mazāks aptuveni par 1 % no IKP katru gadu un kopējā parāda un IKP attiecība tiks koriģēta uz augšu par aptuveni 0,5 % no IKP. Atjauninātajā programmā izklāstītajā budžeta stratēģijā paredzēta budžeta pārpalikuma samazināšanās 2007. gadā (no 3,0 % no IKP 2006. gadā līdz 2,4 %) un pēc tam pakāpeniska palielināšanās (līdz 3,1 % 2009. gadā); attiecībā uz primāro budžeta pārpalikumu gaidāma līdzīga attīstība. Gan izdevumu, gan ieņēmumu attiecība pret IKP pakāpeniski samazinās visā programmas darbības laikā. Šajā uz programmas beigām orientētajā stratēģijā ievērojamie nodokļu samazinājumi 2007. gadā tiek finansēti tikai daļēji. Salīdzinot ar iepriekšējo atjaunināto programmu, budžeta pārpalikuma paredzētā attīstība (sākotnējam samazinājumam seko pakāpenisks palielinājums) ir līdzīga, tomēr ar augstākām tīro aizdevumu pozīcijām visā programmas darbības laikā.
(4)

Programma ir daļa no Francijas iestāžu visaptverošās valsts stratēģijas parāda samazināšanai un ir uzskatāma par daudzgadēju parāda samazināšanas plānu, kura mērķis ir līdz 2010. gadam novērst jebkādu deficītu un panākt, ka parāds nepārsniedz 60 % no IKP. Tajā paredzēta pastāvīga kopējā deficīta samazināšanās (vislielākais samazinājums gan paredzēts programmas pēdējos gados) — no 2,7 % no IKP 2006. gadā (2,5 % 2007. gadā) līdz 0 % no IKP 2010. gadā, proti, plānots kopējais samazinājums par 2,7 procentu punktiem no IKP. Primārais deficīts, kas 2006. gadā ir 0,1 % no IKP, sākot no 2007. gada pārtaps par pārpalikumu un 2010. gadā sasniegs 2,5 % no IKP. Plānotās fiskālās konsolidācijas pamatā ir izdevumu faktori: tā balstās uz daudzgadējiem mērķiem, kas noteikti attiecībā uz vispārējās valdības izdevumu palielinājumu, un paredz, ka attiecīgajā periodā (primāro) izdevumu un IKP attiecība jāsamazina par gandrīz 3 procentu punktiem no IKP. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu jaunais atjauninājums visumā apstiprina plānotās fiskālās korekcijas, ievērojot, ka kopumā makroekonomiskais scenārijs nemainās.
(4)

Programmas budžeta stratēģija vērsta uz to, lai līdz 2009. gadam sasniegtu vidēja termiņa mērķi (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli, kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā, ar konsolidāciju programmas beigās. Ieņēmumi un izdevumi kā procentuālā daļa no IKP visā programmas periodā ievērojami samazināsies, tādējādi atspoguļojot notiekošo nodokļu reformu un vairākus izmaksu taupīšanas pasākumus. Plānots, ka vispārējās valdības deficīts būs aptuveni 1,5 % no IKP līdz pat 2008. gadam, kad attiecīgie rādītāji visā visumā vienlīdzīgi samazināsies. 2009. gadā deficīts samazināsies līdz 1,0 %, jo izdevumu samazinājums pārsniegs ieņēmumu zudumus. Primārā bilance sākotnēji pasliktināsies no 0,1 % no IKP 2006. gadā līdz – 0,3 % no IKP 2008. gadā, taču 2009. gadā tā uzlabosies līdz 0,3 % no IKP. Salīdzinājumā ar konverģences programmas pēdējo atjauninājumu stabilitātes programmā uz gadu atlikts mērķis sasniegt nominālo deficītu 1 % apmērā no IKP, ņemot vērā labvēlīgāku makroekonomisko scenāriju.
7)

Programmā izklāstītajā budžeta stratēģijā ir noteikts mērķis noturēt līdzsvarotu budžeta stāvokli līdz 2006. gadam un pēc tam veidot pārpalikumu (līdz 0,7 % no IKP līdz 2009. gadam), lai panāktu parāda attiecības samazinājuma tendenci. Pēc pakāpeniska samazinājuma no 7,2 % no IKP 2001. gadā, sākot ar 2007. gadu, primārā pārpalikuma līmenim būtu jānostabilizējas virs 4 % no IKP. Programmā ir paredzēts valsts budžeta ieņēmumu samazinājums (lielākoties saistībā ar nodokļu sloga samazinājumu attiecībā uz darbaspēku), bet to ievērojami kompensē izdevumu attiecības samazinājums (lielākoties procentu izdevumi). Jaunajā atjauninātajā programmā lielā mērā ir apstiprināta budžeta stratēģija, kas bija izklāstīta iepriekšējā programmā, ar līdzīgām izaugsmes izredzēm.
(7)

Programmas mērķis ir lielās fiskālās nelīdzsvarotības noturīga korekcija, samazinot vispārējās valdības deficītu zem 3 % no IKP atsauces vērtības 2008. gadā un īstenojot turpmāku fiskālu konsolidāciju pēc tam. Tajā paredzēts, ka valsts finanšu konsolidācija notiks, balstoties uz strukturāliem pasākumiem, ar būtiskām darbībām katrā gadā. Pēc palielināšanās līdz 6 % no IKP 2005. gadā tiek plānots, ka vispārējās valdības deficīts samazināsies līdz 4,6 % 2006. gadā un turpmāk līdz 3,7 % no IKP 2007. gadā, 2,6 % 2008. gadā un 1,5 % no IKP 2009. gadā. Primārajai bilancei prognozētais laika profils ir līdzīgs, uzlabojoties no budžeta deficīta 3,2 % apmērā no IKP līdz budžeta pārpalikumam 1,5 % apmērā no IKP no 2005. gada līdz 2009. gadam. Fiskālajam pielāgojumam palīdz gan ieņēmumu, gan izdevumu puse. Īstermiņā konsolidācija balstās galvenokārt uz papildu ieņēmumiem, kurus rada augstākas nodokļu likmes un uzlabota nodokļu iekasēšana. Paredzēts, ka izdevumu ierobežojums, kas attiecas uz visām nozīmīgākajām primāro izdevumu kategorijām, atbalstīs fiskālo konsolidāciju progresējošā veidā perioda laikā ar vislielākajiem ietaupījumiem no izmaiņām valsts pārvaldē, tostarp ietaupījumiem uz personālu, un izmaiņām sociālās aizsardzības sistēmās. Salīdzinājumā ar iepriekšējo atjauninājumu stabilitātes programmas atjauninājums 2005. gada decembrī lielā mērā apstiprina plānoto pielāgošanu zemākiem, lai gan saskaņā ar patlaban pieejamo informāciju joprojām labvēlīgiem izaugsmes pieņēmumiem.
(3)

Padome 2003. gada 3. jūnijā pieņēma lēmumu, ka Francijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, un ieteica to novērst vēlākais līdz 2004. gadam. Paziņojumā Padomei par “Vācijas un Francijas situāciju saistībā ar to pienākumu saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru pēc Tiesas sprieduma”, kas pieņemts 2004. gada 14. decembrī, (2) Komisija secināja, ka 2005. gads ir uzskatāms par piemērotu pārmērīga budžeta deficīta novēršanas termiņu, jo Padomes 2003. gada novembra secinājumiem bija juridiskas sekas, kamēr tās nebija anulējusi Tiesa. Programmas budžeta stratēģijas primārais mērķis ir līdz 2005. gadam panākt budžeta deficīta samazinājumu zem 3 % no IKP. Programmā arī paredzēts turpmākajos gados nodrošināt nepārtrauktu valsts budžeta deficīta samazinājumu. Ir paredzēts, ka no 2005. gada deficīts gadā vienmērīgi samazināsies par 0,6 — 0,7 procentu punktiem no IKP, 2008. gadā sasniedzot 0,9 % no IKP. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu atjauninājumā pamatvilcienos ir apstiprināta plānotā korekcija, ņemot vērā mazliet labvēlīgāku makroekonomikas scenāriju. Saskaņā ar Komisijas aprēķiniem, kam pamatā ir programmas prognozes un kopīgi pieņemta metodoloģija, arī cikliski koriģētai bilancei no 2005. gada būtu jāuzlabojas par apmēram 0,6 — 0,7 procentu punktiem gadā, 2008. gadā sasniedzot — 0,7 % no IKP. Tāpat kā iepriekšējos atjauninājumos, vidēja termiņa budžeta stratēģijas pamatā ir daudzgadu mērķi reālā izteiksmē palielināt valsts izdevumus, un tas nozīmē samazināt izdevumu attiecību pret IKP, jo īpaši — īstenojot organizatoriskas reformas.
(3)

Igaunijas mērķis ir sasniegt bezdeficīta budžetu vai budžetu ar nelielu pārpalikumu visā programmas posmā. 2004. gadam programmas mērķis ir sasniegt budžeta pārpalikumu 1 % apmērā no IKP, kas ir par 0,3 % augstāk nekā pagājušā maija programmā plānotais pārpalikums. No 2005. gada ir paredzēts bezdeficīta budžets, kā bija noteikts iepriekšējā programmā. 2004. gadā ir paredzēts palielināt valsts ieguldījumus par vienu procentu punktu no IKP līdz 4,4 % pirms to pazemināšanas līdz 3,9 % līdz 2008. gadam, un tādējādi tas paliek ievērojami virs ES vidējā līmeņa (2,4 % no IKP 2004. gadā).
(23)

Būtu jānovērš minimālā ienākuma aptvēruma nepilnības un jānodrošina tā seguma nepārtrauktība dažādos dzīves posmos, ieviešot pārredzamus un nediskriminējošus piekļuves kritērijus. Vecums, pastāvīgas dzīvesvietas esība vai prasība par nesamērīgi ilgu likumīgu uzturēšanos nedrīkst būt par šķērsli piekļuvei minimālajam ienākumam. Iztikas līdzekļu pārbaude parasti ietver dažāda veida ienākumus (piemēram, no darba vai jau piešķirtiem pabalstiem) un noteiktus aktīvus (piemēram, īpašumu). Ar sliekšņiem, ko izmanto iztikas līdzekļu pārbaudēs, un ar tā veida ienākumiem un aktīviem, kas no iztikas līdzekļu pārbaudēm ir izslēgti, būtu jāatspoguļo cilvēka cienīga dzīve dažādu veidu un lieluma mājsaimniecībās noteiktā dalībvalstī. Mazi ienākumi no darba (piem., vienreizēji vai neregulāri ienākumi) iztikas līdzekļu pārbaudē būtu jāvērtē proporcionāli – tā, lai darbspējīgajiem iedzīvotājiem nemazinātu stimulus strādāt un neizslēgtu prasītājus no (iespējams, mazāku) pabalstu saņemšanas. Piekļuve minimālajam ienākumam ir jāpiešķir ātri un bez liekas kavēšanās, un tiesībām uz to vajadzētu būt neierobežotām, ja vien pieprasītāji turpina atbilst atbalsttiesīguma un konkrētiem nosacītības kritērijiem, kas periodiski ir jāpārskata. Pieteikuma apstrādei paredzēto termiņu – 30 dienas no tā iesniegšanas dienas – var pārtraukt, ja ir nepieciešams konstatēt visus faktus, ar noteikumu, ka – ja vien tas iespējams – personas, kam trūkst pietiekamu līdzekļu, saņem pienācīgu pagaidu palīdzību.
(14)

Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus un to, ka, no vienas puses, Covid-19 iekļaušana šā ieteikuma I pielikumā ir laika ziņā sensitīva, jo īpaši ņemot vērā iespējamus jaunus Covid-19 viļņus un SARS-CoV-2 vīrusa variantu parādīšanos, un, no otras puses, to, ka Ieteikums 2003/670/EK joprojām lielā mērā ir aktuāls un atbilst paredzētajam mērķim, šā ieteikuma I pielikumā būtu jāiekļauj Covid-19 un atkārtoti jānorāda Ieteikuma 2003/670/EK saturs, neskarot šā ieteikuma turpmākus atjauninājumus vēlākā posmā,
(14)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (12) Padome ieteica Portugālei, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Portugālei, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Portugāles vispārējās valdības budžeta deficīts pieauga no 5,8 % no IKP 2020. gadā līdz 2,8 % no IKP 2021. gadā. Portugāles fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 2,3 % no IKP 2020. gadā līdz 2,2 % 2021. gadā. Portugāles 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi vai bija atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Vienlaikus daži no valdības 2020.–2021. gadā pieņemtajiem diskrecionārajiem pasākumiem – galvenokārt ar veselību saistīti izdevumi, ieskaitot papildu veselības aprūpes speciālistu pieņemšanu darbā, ko veica Valsts veselības dienests, lai stiprinātu tā reaģēšanas spējas – nebija ne pagaidu, ne arī atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Portugāles vispārējās valdības parāds samazinājās no 135,2 % no IKP 2020. gadā līdz 127,4 % no IKP 2021. gadā.
(12)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (10) Padome ieteica Nīderlandei, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Nīderlandei, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Nīderlandes vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 3,7 % no IKP 2020. gadā līdz 2,5 % no IKP 2021. gadā. Nīderlandes fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs 2020. un 2021. gadā sasniedza 3,3 % no IKP. Nīderlandes 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Nīderlandes vispārējās valdības parāds samazinājās no 54,3 % no IKP 2020. gadā līdz 52,1 % no IKP 2021. gadā.
a)

Dalībvalstīm tiek ieteikts: i) nodrošināt, ka noziegumu veidi, attiecībā uz kuriem to teritorijā var īstenot citas valsts teritorijā veiktu tūlītēju pakaļdzīšanos, ietver šā ieteikuma pielikumā uzskaitītos noziedzīgos nodarījumus, kā arī visus citus noziedzīgus nodarījumus, kas var būt par pamatu izdošanai vai nodošanai, un, ja tas atbilst valsts tiesību aktiem, arī izvairīšanos no tiesībaizsardzības iestāžu īstenotām pārbaudēm; ii) atļaut to teritorijā īstenot citas valsts teritorijā veiktu tūlītēju pakaļdzīšanos, šķērsojot sauszemes, upju, ezeru un gaisa telpas robežas; iii) atļaut to teritorijā turpināt citas valsts teritorijā veiktu tūlītēju pakaļdzīšanos bez jebkādiem ģeogrāfiskiem vai laika ierobežojumiem, kamēr ierodas to tiesībaizsardzības iestādes darbinieki; iv) katru gadu vākt datus un apkopot statistiku par citas valsts teritorijā veiktu tūlītēju pakaļdzīšanos, ko īstenojušas to kompetentās tiesībaizsardzības iestādes, un minēto statistiku paziņot Padomei un Komisijai; minētā ikgadējā statistika ietver: — citas valsts teritorijā veiktas tūlītējas pakaļdzīšanās īstenoto gadījumu skaitu, — dalībvalstis, kuru teritorijās īstenota citas valsts teritorijā veikta tūlītējā pakaļdzīšanās.
(4)

Kultūras mantojums ir ne tikai viens no pamatelementiem, kas veido Eiropas identitāti, kuras pamatā ir kopīgas vērtības, bet arī nozīmīgs ieguldītājs Eiropas ekonomikā, kurš veicina inovāciju, jaunradi un ekonomisko izaugsmi. Piemēram, kultūrtūrisms veido līdz pat 40 % no visa tūrisma Eiropā (2), un kultūras mantojums ir nozīmīga kultūrtūrisma daļa. Kultūras mantojuma vērtību uzlabota digitalizācija un šāda satura atkalizmantošana var radīt jaunas darbvietas ne tikai kultūras mantojuma nozarē, bet arī citās kultūras un radošajās nozarēs, piemēram, videospēļu un kino nozarē. Kultūras un radošās nozares veido 3,95 % no ES pievienotās vērtības (477 miljardi EUR), tajās ir nodarbināti 8,02 miljoni iedzīvotāju, un tajās strādā 1,2 miljoni uzņēmumu, no kuriem 99,9 % ir MVU (3).
Saskaņā ar 2021. gada konverģences programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 5,4 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 5,2 % no IKP 2024. gadā. Netiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts programmas darbības laikā atgriezīsies zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības, kas ir 3 % no IKP. Balstoties uz 2021. gada konverģences programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji +1,2 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme samazināsies par 0,3 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (8). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,8 procentpunktiem no IKP. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 4,25 % (9). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Čehijas potenciālo izaugsmi.
(12)

Valdība 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies no 8,9 % no IKP 2020. gadā līdz 8,4 % no IKP 2021. gadā un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, palielināsies līdz 89,6 % no IKP. Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmu izmaiņas budžeta primārajā bilancē, salīdzinot ar pirmskrīzes līmeni (2019. gadu), 2021. gadā tiek paredzētas -9,2 % apmērā no IKP, kas atspoguļo ekonomikas atbalstam paredzētos diskrecionāros budžeta pasākumus 5,8 % apmērā no IKP un automātisko stabilizatoru iedarbību. Šie prognozētie rādītāji ir salīdzinoši mazāk labvēlīgi nekā Komisijas 2021. gada pavasara prognoze. Pamatojoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi, sagaidāms, ka vispārējās valdības budžeta deficīta rādītāji uzlabosies, 2021. gadā sasniedzot 7,6 % no IKP, un parāda attiecība 2021. gadā, paredzams, palielināsies līdz 87,2 % no IKP. Tas lielā mērā izriet no labvēlīgāka makroekonomikas scenārija Komisijas 2021. gada pavasara prognozē.
(6)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 18. jūniju, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu, īpašās pārvaldes apgabalu un citu administratīvi teritoriālo vienību iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes ieteikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(17)

Īrija 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 2,8 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 60,2 % no IKP. Šie prognozētie rādītāji atbilst Komisijas 2021. gada pavasara prognozei. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrēto metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -0,4 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,2 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.
(5)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2021. gada 6. maija, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(6)

Efektīva operatīvā reakcija uz migrācijas krīzi ir atkarīga no atsevišķu dalībvalstu sagatavotības un to spējas izvietot vajadzīgo aprīkojumu un piešķirt resursus, kā arī no koordinētas rīcības, ko atbalsta esošās Savienības struktūras. Turklāt visiem attiecīgajiem dalībniekiem ir ātri un efektīvi jāsadarbojas. Tādēļ efektīvs un savlaicīgs krīzes pārvaldības mehānisms balstās uz iepriekš izveidotām krīzes sadarbības procedūrām, kurās ir skaidri noteikti galveno dalībnieku uzdevumi un pienākumi valstu un Savienības līmenī.
(4)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 16. decembra, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(14)

Valdība savā 2020. gada konverģences programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies, proti, deficīts palielināsies no 4,3 % no IKP 2019. gadā līdz 6,7 % no IKP 2020. gadā, savukārt vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 35,2 % 2019. gadā līdz 40,9 % 2020. gadā. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība. Turklāt budžeta prognozes ir saistītas ar riskiem, proti, daži ieņēmumu posteņi, šķiet, nav aplēsti saskaņā ar pamatā esošajām makroekonomikas prognozēm, savukārt dažu kārtējo izdevumu posteņu samazinājums, šķiet, ir balstīts uz tādiem fiskālās konsolidācijas pasākumiem, kas nav precizēti programmā.
(16)

Bulgārija 2020. gada 13. martā izsludināja ārkārtas stāvokli no 2020. gada 13. marta līdz 2020. gada 13. aprīlim; ārkārtas stāvokli vēlāk pagarināja līdz 2020. gada 13. maijam un pēc tam aizstāja ar ārkārtas epidemioloģisko situāciju – līdz 2020. gada 14. jūnijam. Bulgārijas parlaments 2020. gada 6. aprīlī pieņēma valdības iesniegto priekšlikumu grozījumam 2020. gada valsts budžetā. Jaunajā budžetā paredzēts valsts budžeta deficīts 3,5 miljardu BGN apmērā (2,9 % no IKP), kas saistīts ar izdevumu palielināšanu krīzes pārvarēšanas pasākumiem un gaidāmo ieņēmumu samazinājumu par 2,4 miljardiem BGN. Ir paredzēts pieckārt palielināt jauno valdības emitēto parāda instrumentu apjoma limitu no 2,2 miljardiem BGN līdz 10 miljardiem BGN. Kopumā Bulgārija mobilizēja vairāk nekā 870 miljonu BGN finansējumu no vairākām darbības programmām, kas finansētas no ESI fondiem 2014.–2020. gada plānošanas periodam, ar mērķi atbalstīt veselības aprūpes sistēmu un risināt pandēmijas sociālekonomiskās sekas.
(11)

Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 1,7 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz pārpalikumu 0,1 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka 2023. gadā pārpalikums samazināsies līdz 0,0 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 48,6 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka 2020. gadā tā turpinās samazināties līdz 46,3 %. Tomēr makroekonomiskais scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, vairs nešķiet reālistisks, un 2020. gada stabilitātes programmā nav ņemts vērā ievērojams skaits pasākumu, par kuriem Nīderlande paziņoja, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju. Pavasara budžeta memorandā (7) ir atjauninātas budžeta prognozes. Pamatojoties uz pavasara budžeta memorandu, tiek plānots, ka valdības nominālā bilance 2020. gadā pasliktināsies līdz deficītam 11,8 % apmērā no IKP, un sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā palielināsies līdz 65,2 %. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.