KOMISIJAS LĒMUMS

(2007. gada 28. septembris)

par Kopienas finansējumu dalībvalstīs plānotā apsekojumā attiecībā uz Salmonella spp. izplatību vaislas cūku ganāmpulkos

(izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 4434)

(2007/636/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmumu 90/424/EEK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 20. pantu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Priekšmets un darbības joma

Šajā lēmumā paredzēti noteikumi par Kopienas finansējumu dalībvalstīs veicamam pamatapsekojumam, lai novērtētu Salmonella spp. izplatību visā Kopienā vaislas cūku vidū, no kurām saimniecībās ņem paraugus (“apsekojums”).

Apsekojuma rezultāti tiks izmantoti, lai noteiktu Kopienas uzdevumus, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 2160/2003 4. pantā, un izvērtētu labāko pieeju uzdevumu izpildes novērtēšanai nākotnē.

2. pants

Definīcija

Šajā lēmumā “kompetentā iestāde” ir dalībvalsts iestāde vai iestādes, ko izraugās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2160/2003 3. pantu.

3. pants

Apsekojuma darbības joma

1. Dalībvalstis veic apsekojumu, lai novērtētu Salmonella spp. izplatību vaislas cūku vidū, no kurām saimniecībās ņem paraugus saskaņā ar I pielikumu.

2. Apsekojums ilgst vienu gadu, sākot no 2008. gada 1. janvāra.

4. pants

Paraugu ņemšana un analīzes

Paraugus ņem un analīzes veic kompetentā iestāde vai tās uzraudzībā saskaņā ar I pielikumā izklāstītajām tehniskajām specifikācijām.

5. pants

Nosacījumi Kopienas finansējuma piešķiršanai

1. Kopienas finansējumu analīžu izmaksu segšanai apsekojuma veikšanas laikā piešķir dalībvalstīm, ņemot vērā kopējo maksimālo līdzfinansējuma summu, kas minēta II pielikumā.

2. Kopienas finansējumu, kas minēts 1. punktā, dalībvalstīm izmaksā ar noteikumu, ka apsekojumu veic, ievērojot Kopienas tiesību aktu attiecīgos noteikumus, tostarp noteikumus par konkurenci un publiskā iepirkuma līgumiem, kā arī atbilstīgi šādiem nosacījumiem:

Dokumenti par izmaksām, kas dalībvalstīm radušās, kā noteikts 2. punkta c) apakšpunktā, satur vismaz to informāciju, kas minēta III pielikumā.

3. Ja netiek iesniegts galīgais ziņojums, kas minēts 2. punkta c) apakšpunktā, Kopienas finansējuma apjomu pakāpeniski samazina līdz 2009. gada 31. martam – par 25 % no kopējās summas, līdz 2009. gada 30. aprīlim – par 50 % un līdz 2009. gada 31. maijam – par 100 %.

6. pants

Maksimālās atlīdzināmās summas

Kopienas finansējuma maksimālās summas, ko dalībvalstīm piešķir analīžu izmaksu segšanai, uz kurām attiecas apsekojums, nepārsniedz:

7. pants

Datu vākšana, novērtēšana un ziņojumu sniegšana

1. Kompetentā iestāde, kas atbild par valsts gada ziņojuma sagatavošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/99/EK (5) 9. panta 1. punktu, savāc un novērtē apsekojuma rezultātus.

2. Komisija nosūta valstu datus un 1. punktā minēto novērtējumu Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei, kura tos pārbauda.

3. Valstu dati un rezultāti tiek publiskoti tā, lai nodrošinātu konfidencialitāti.

8. pants

Valūtas maiņas kurss izdevumiem

Ja dalībvalsts izdevumi ir valūtā, kas nav euro, attiecīgā dalībvalsts tos pārrēķina euro, piemērojot pēdējo valūtas maiņas kursu, ko Eiropas Centrālā banka ir noteikusi pirms pirmās tā mēneša dienas, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieteikumu par Kopienas finansējumu.

9. pants

Piemērošana

Šo lēmumu piemēro no 2008. gada 1. janvāra.

10. pants

Adresāti

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

(1) OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1791/2006 (OV L 363, 20.12.2006., 1. lpp.).

(2) OV L 325, 12.12.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1791/2006.

(3) The EFSA Journal (2007) 99, 1.–28. lpp.

(4) OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 378/2007 (OV L 95, 5.4.2007., 1. lpp.).

(5) OV L 325, 12.12.2003., 31. lpp.

I PIELIKUMS

Tehniskās specifikācijas, kas minētas 3. panta 1. punktā, 4. pantā un 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā

1. APSEKOJUMA SHĒMA

Apsekojums jāveic saskaņā ar shēmu 1. attēlā.

1. attēls. Apsekojuma shēma

2. PARAUGU ŅEMŠANAS KĀRTĪBA

2.1. Populācijas norobežošana

Apsekojumu veic saimniecībās, kurās kopā ir vismaz 80 % dalībvalsts vaislas cūku populācijas. Ieteicams paraugus ņemt saimniecībās, kurās ir 50 vai vairāk vaislas cūku. Tomēr, ja saimniecības, kurās ir 50 vai vairāk vaislas cūku, nav 80 % no valsts vaislas cūku ganāmpulka, tad paraugi jāņem arī saimniecībās, kurās ir mazāk nekā 50 vaislas cūku.

Saimniecības ar vaislas cūkām klasificē kā “vaislas saimniecības” vai “ražošanas saimniecības”. Vaislas saimniecības pārdod jauncūkas un/vai kuiļus vaislai. Parasti tās pārdod vaislai 40 % vai vairāk izaudzēto jauncūku, bet atlikušās pārdod kaušanai. Turpretī ražošanas saimniecības cūkas pārdod galvenokārt nobarošanai vai kaušanai.

Salmonellas izplatību mēra atsevišķi vaislas saimniecībās (apsekojuma 1. daļa) un ražošanas saimniecībās (apsekojuma 2. daļa), pārstāvot ganāmpulkus, kā norādīts 2. attēlā, bet neietverot atšķirto sivēnu – nobarojamo cūku ganāmpulkus.

2. attēls. Saimniecību apskats

2.2. Paraugi un paraugu ņemšanas stratēģija

Abām apsekojuma daļām jābūt ar līdzīgu divu posmu paraugu ņemšanas shēmu. Pirmajā posmā katrā dalībvalstī izvēlas vaislas saimniecības paraugu ņemšanai pēc nejaušības principa un otru pēc nejaušības principa atlasītu paraugu – no ražošanas saimniecībām. Vajadzīgais saimniecību skaits norādīts 2.3. punktā. Otrajā posmā katrā atlasītajā saimniecībā paraugu ņemšanai izvēlas vairākus aizgaldus (sk. 2.2.2. punktu).

2.2.1. Pirmais posms: saimniecību izvēle

Katrai dalībvalstij jāizveido divas paraugu ņemšanas shēmas. Pirmajā uzskaita visas atbilstīgās vaislas saimniecības (parasti saimniecības vismaz ar 50 vaislas cūkām – sk. 2.1. punktu) un otrajā uzskaita visas atbilstīgās ražošanas saimniecības. Vajadzīgo skaitu saimniecību katrai apsekojuma daļai atlasa pēc nejaušības principa no katra saraksta. Nejaušā izlase paredzēta, lai nodrošinātu, ka pārskatā ietver saimniecības ar dažāda lieluma ganāmpulkiem un no visiem dalībvalsts reģioniem, kur nodarbojas ar cūku audzēšanu. Saprotams, ka dažās dalībvalstīs var būt maz saimniecību (piemēram, mazāk nekā 10 % no visām atbilstīgajām saimniecībām), kurās ir lieli ganāmpulki. Tāpēc nejaušā izlasē var gadīties, ka neviena no saimniecībām ar lielu ganāmpulku nav atlasīta. Dalībvalsts var izmantot stratifikācijas kritēriju pirms saimniecību izlases, piemēram, lai noteiktu stratu, kurā ir 10 % lielāko ganāmpulki, un no šī strata atlasītu 10 % vajadzīgā lieluma paraugu. Tāpat dalībvalsts var stratificēt paraugus pa administratīvajiem reģioniem pēc katrā reģionā esošā atbilstīgo ganāmpulku skaita. Paredzētā stratifikācija jāapraksta ziņojumā, ko dalībvalsts iesniedz Komisijai saskaņā ar 5.1. punktu.

Ja no atlasītās saimniecības paraugus nevar paņemt (piemēram, paraugu ņemšanas laikā tā vairs nepastāv), tad pēc nejaušības principa izvēlas jaunu saimniecību no tās pašas izlases shēmas. Ja izmantota stratifikācija (piemēram, ganāmpulka lielums vai reģions), tad jauno saimniecību izvēlas no tā paša strata.

Primāro paraugu (saimniecību skaitu, no kā ņem paraugus) apmēram līdzīgi izdala gada gaitā, lai pēc iespējas būtu aptverti dažādi gadalaiki. Paraugus katru mēnesi ņem aptuveni no vienas divpadsmitās daļas saimniecību skaita.

Apsekojumā jāiekļauj saimniecības, kurās cūkas tur ārā, bet šāda ražošana nav obligāti jāstratificē.

2.2.2. Otrais posms: paraugu ņemšana saimniecībā

No katra atlasītā vaislas ganāmpulka un ražošanas ganāmpulka aizgalda, aploka vai par sešiem mēnešiem vecāku vaislas cūku grupas paraugi jāņem pēc nejaušas izlases principa.

Paraugi no aizgalda, aploka vai grupas jāņem proporcionāli vaislas cūku skaitam dažādās ražošanas stadijās (grūsnas, nelecinātas un citas vaislas cūku kategorijas). Nav noteikts precīzs vecums kategorijām, no kurām ņem paraugus, bet šo informāciju vāc paraugu ņemšanas laikā.

Vaislas cūkas, kuras nesen ievestas ganāmpulkā un tiek turētas karantīnā, nav jāiekļauj apsekojumā.

2.3. Parauga lieluma aprēķināšana

2.3.1. Primārā parauga lielums (pirmā posma parauga lielums)

Jāaprēķina vaislas saimniecību regulārā primārā parauga lielums, un otrs regulārā primārā parauga lielums jāaprēķina ražošanas saimniecībām. Primārā parauga lielums ir vaislas saimniecību skaits, no kurām jāņem paraugi, un ražošanas saimniecību skaits, no kurām jāņem paraugi katrā dalībvalstī, un to nosaka pēc šādiem kritērijiem, izmantojot vienkāršu nejaušu izlasi:

a) kopējais vaislas saimniecību skaits (vaislas saimniecības, apsekojuma 1. daļa);

b) kopējais ražošanas saimniecību skaits (ražošanas saimniecības, apsekojuma 2. daļa);

c) paredzamā izplatība gadā (p): 50 %;

d) vēlamais ticamības līmenis (Z): 95 %, atbilst Zα vērtībai 1,96;

e) precizitāte (L): 7,5 %;

f) izmanto šādus lielumus un formulu:

Vispirms jāaprēķina par vaislas saimniecībām, tad par ražošanas saimniecībām. Katrā gadījumā pieņēmumi c) līdz e) punktā ir vienādi.

Praktiski, ja ir 100 000 vai vairāk saimniecību vaislas saimniecību paraugu ņemšanas shēmā vai ražošanas saimniecību paraugu ņemšanas shēmā, tad šo populāciju var uzskatīt par bezgalīgu un izlasē iekļaujamo saimniecību skaits no šīs shēmas ir 171 (sk. 1. tabulu). Ja vaislas ganāmpulku vai ražošanas ganāmpulku skaits ir mazāks nekā 100 000, tad izmanto noteiktas populācijas koeficientu un paraugi jāņem mazākā skaitā saimniecību, nekā parādīts 1. tabulā.

Piemēram, ja dalībvalstī ir 1 000 saimniecību ražošanas saimniecību grupā un 250 saimniecību vaislas saimniecību grupā, tad izlasē iekļauj 147 ražošanas saimniecības un 102 vaislas saimniecības.

1. tabula

Izlasē iekļaujamo vaislas cūku saimniecību skaits katrā apsekojuma daļā kā funkcija no noteiktas populācijas lieluma (kopējais vaislas cūku saimniecību skaits dalībvalstīs)

Vaislas cūku saimniecību skaits (N) Parauga lielums (n) noteiktas populācijas lielumam ar 7,5 % precizitāti 100 000 171 10 000 169 5 000 166 2 000 158 1 000 147 500 128 250 102 150 80 125 73 100 64 90 59 80 55 70 50 60 45 50 39 40 33 30 26 20 18 10 10

Jāparedz atbilžu trūkums, piemēram, palielinot parauga lielumu katrā grupā par 10 %. Nepiemērotās saimniecības apsekojuma gaitā jāaizstāj (sk. 2.2.1. punktu).

Ja pirms apsekojuma sākuma nav iespējams noteikt vaislas saimniecību skaitu, izlasē jāiekļauj 1. tabulā norādītais saimniecību skaits, pamatojoties uz kopējo cūkkopības saimniecību skaitu (X saimniecības). Izlasē iekļauto saimniecību skaitu palielina vismaz par 30 % ((X + 30 %) saimniecību). Pirms apsekojuma kompetentā iestāde nosaka vaislas saimniecību skaitu, kas ir vismaz šie papildu 30 %. Saimniecību apmeklējumu laikā tās klasificēs kā vaislas vai ražošanas saimniecības, vadoties pēc iepriekš minētajām definīcijām.

2.3.2. Sekundārās izlases lielums (otrās pakāpes izlases lielums)

Katrā atlasītajā saimniecībā jāņem regulārie fēču paraugi (sk. 3.1. punktu) no 10 nejauši atlasītiem vaislas cūku aizgaldiem, aplokiem vai grupām. Ja vajag (piemēram, atnešanās telpās, kur cūkas tur mazās grupās ar mazāk nekā 10 dzīvniekiem katrā), grupā var būt vairāk nekā viens aploks. Katram regulārajam paraugam izmanto vismaz 10 atsevišķas vaislas cūkas.

Tomēr, ja mazās saimniecībās vai saimniecībās ar lielu skaitu vaislas cūku, ko tur ārpus telpām, aizgaldu, aploku vai grupu skaits ir mazāks nekā 10, tad paraugus ņem no tā paša aizgalda, aploka vai grupas tā, lai iegūtu kopā 10 regulāros paraugus.

3. PARAUGU ŅEMŠANA GANĀMPULKOS

3.1. Regulārā parauga tips un raksturojums

Bakterioloģiskajai analīzei ņemtie paraugi ir svaigas fēces, kas raksturo visu saimniecību, kura ir intereses objekts. Tā kā katra saimniecība ir unikāla, pirms paraugu ņemšanas izlemj, kuru saimniecībā esošo aizgaldu, aploku vai grupu atlasīt. Paņemto paraugu ievieto atsevišķā konteinerā, izvairoties no tā inficēšanas no citiem paraugiem, un nosūta uz laboratoriju.

Katrā apvienotajā paraugā ir vismaz 25 g, un šos apvienotos fēču paraugus var ņemt divējādi:

1) ja aizgaldā vai aplokā ir uzkrājušās sajauktas fēces, tad lielu tamponu (piemēram, 20 cm × 20 cm) var izvilkt caur fēču masu, nodrošinot, lai savāktu vismaz 25 g jauktā materiāla. To panāk, piemēram, tamponu zigzaga veidā velkot divus metrus tā, lai tas labi piesūktos ar fēču materiālu. Ja vajag, piemēram, karsta laika vai slīpas grīdas dēļ, tamponu var samitrināt ar tādu piemērotu šķidrumu kā dzeramais ūdens;

2) ja šādu uzkrājumu nav, piemēram, uz lauka, lielā aplokā, atnešanās novietnē vai aplokos, vai citā telpā ar nelielu skaitu cūku grupā, tad ņem atsevišķus gabalus no atsevišķas svaigas fēču masas vai vietām tā, lai 25 g paraugu veidotu vismaz 10 dzīvnieku fēces. Vietas, kur ņem gabalus, reprezentatīvi jāizdala pa visu attiecīgo zonu.

Ja iespējams, labāk izmantot 1. paņēmienu. Pēc šī paņēmiena vismaz 10 atsevišķu cūku fēces veido katru ņemto paraugu; ja tas nav iespējams, tad jāizmanto 2. paņēmiens.

3.2. Papildu paraugi izplatības noteikšanai saimniecībās

Intensīvāk paraugus ņem no pavisam 10 saimniecībām, kas nejauši atlasītas no visām vaislas saimniecībām un ražošanas saimniecībām. Šajās saimniecībās 10 regulāros paraugus ņem tāpat, kā iepriekš aprakstīts (3.1. punkts). Turklāt 10 atsevišķos vismaz 30 g paraugus ņem katrā atlasītajā aizgaldā un apzīmē tā, lai šos 10 paraugus varētu attiecināt uz tā aizgalda regulārajiem paraugiem. Tādējādi katrā no šīm saimniecībām ņem pavisam 10 regulāros paraugus un 100 (10 × 10) atsevišķos paraugus. Paraugu apstrāde aprakstīta 4.3.1. punktā.

Šos paraugus ņem Apvienotajā Karalistē, Čehijā, Dānijā, Rumānijā, Slovēnijā un Zviedrijā.

3.3. Paraugu informācija

Visu būtisko informāciju, ko var iegūt no parauga, reģistrē kompetentās iestādes izsniegtajā paraugu ņemšanas veidlapā, lai varētu izpildīt 5. daļas prasības par datiem.

Katru paraugu un attiecīgo parauga veidlapu marķē ar unikālu numuru, ko izmanto no paraugu ņemšanas līdz analīzēm, un aizgalda kodu. Kompetentā iestāde nodrošina, ka tiek izveidota un izmantota unikāla numurēšanas sistēma.

3.4. Paraugu pārvadāšana

Transportēšanas laikā paraugiem ieteicams nodrošināt + 2 līdz + 8 °C temperatūru, un nedrīkst pieļaut ārēju piesārņojumu. Paraugus nosūta uz laboratoriju 36 stundu laikā ar ātro pastu vai kurjeru, un tiem jānonāk laboratorijā ne vēlāk kā 72 stundas pēc paraugu ņemšanas.

4. LABORATORIJAS ANALĪZES METODES

4.1. Laboratorijas

Analīze un serotipizēšana notiek valsts references laboratorijā (VRL). Ja VRL nav iespējams veikt visas analīzes vai minētajā laboratorijā šādu noteikšanu parasti neveic, kompetentās iestādes analīžu veikšanai var izraudzīties nelielu skaitu citu laboratoriju, kas saistītas ar valsts pārbaudēm attiecībā uz salmonellu. Laboratorijām ir jābūt pierādījušām, ka tām ir minētās noteikšanas metodes izmantošanas pieredze, un tajās jābūt kvalitātes nodrošināšanas sistēmai, kas atbilst ISO standartam 17025, un tai jābūt VRL uzraudzībā.

4.2. Paraugu saņemšana

Laboratorijā paraugus uzglabā ledusskapī līdz bakterioloģiskajai izmeklēšanai, kas jāveic 24 stundu laikā pēc paraugu saņemšanas un nekādā gadījumā ne vēlāk kā 96 stundas pēc paraugu ņemšanas.

4.3. Parauga analīze

Dalībvalstis garantē, ka visas iesaistītās personas ir attiecīgi apmācītas analīžu veikšanai.

4.3.1. Sagatavošana

Laboratorijā regulāros paraugus uzmanīgi un rūpīgi sajauc, tad analīzēm paņem 25 g materiāla.

Lai novērtētu izplatību saimniecībā saskaņā ar 3.2. punktu, katru atsevišķo ņemto paraugu (30 g) sadala divās daļās. Vienu daļu, kas ir vismaz 25 g, uzmanīgi un rūpīgi sajauc un tad atsevišķi audzē barotnē. Otru atlikušo daļu izmanto, lai sagatavotu mākslīgi apkopotu paraugu no atlasītā aizgalda, grupas vai aploka 10 atsevišķajiem paraugiem. Pēdējo daļu sagatavo, pievienojot 10 × 2,5 g atsevišķo paraugu, lai izveidotu 25 g mākslīgi apkopotu paraugu. Mākslīgi apkopotos paraugus pirms analīzes uzmanīgi un rūpīgi sajauc. Pavisam no katras no 10 saimniecībām jāanalizē 10 regulārie paraugi, 10 mākslīgi apkopotie paraugi un 100 atsevišķie paraugi, lai novērtētu izplatību saimniecībā.

4.3.2. Noteikšana un identifikācijas metodes

4.3.2.1. Salmonellas noteikšana

Izmanto metodi, ko ieteikusi Kopienas salmonellas references laboratorija (KRL) Bilthofenē, Nīderlandē. Šī metode aprakstīta ISO 6579 D pielikumā “Salmonella spp. noteikšana dzīvnieku izkārnījumos un ražošanas sākuma posma paraugos”. Izmanto D pielikuma jaunāko redakciju.

4.3.2.2. Salmonellas serotipizēšana

Visus celmus, kas izolēti un apstiprināti kā Salmonella spp., salmonellas VRL serotipizē pēc Kaufmaņa–Vaita shēmas.

Kvalitātes nodrošināšanai 16 tipizējamus celmus un 16 netipizējamus izolātus nosūta salmonellas KRL. Noteikts šo izolātu daudzums ir jānosūta uz KRL ik ceturksni. Ja izolēts mazāk celmu, nosūta visus.

4.3.2.3. Salmonellas fāgu tipizēšana

Ja fāgu tipizēšanu veic salmonellu serotipam Enteritidis un salmonellu serotipam Typhimurium (fakultatīvi), jāizmanto Veselības aizsardzības aģentūras (VAA) (Colindale, Londona) PVO atsauces centra salmonellu fāgu tipizēšanas aprakstītās metodes.

5. DALĪBVALSTU ZIŅOJUMI

5.1. Vispārīgs apsekojuma īstenošanas apraksts

Teksta formāta ziņojumā jāietver vismaz šādi dati:

a) dalībvalsts;

b) saimniecību ar vaislas cūku populāciju apraksts: 1) vaislas saimniecības: i) kopējais vaislas saimniecību skaits; ii) kopējais kodola saimniecību skaits; iii) kopējais pavairotāju saimniecību skaits; iv) vaislas saimniecību skaits, kur plānoja paraugu ņemšanu, un vaislas saimniecību skaits, kur paraugi tiešām ņemti; saimniecību skaits, kurās plānoja paraugu ņemšanu, bet to neveica, un iemesli; v) piezīmes par vaislas saimniecību paraugu ņemšanas programmas vispārīgo reprezentativitāti; 2) ražošanas saimniecības: i) kopējais ražošanas saimniecību skaits; ii) kopējais tikko dzimušo – atšķirto sivēnu/audzētāju saimniecību skaits; iii) kopējais tikko dzimušo – nobarojamo cūku saimniecību skaits; iv) ražošanas saimniecību skaits, kur plānoja paraugu ņemšanu, un ražošanas saimniecību skaits, kur paraugi tiešām ņemti; saimniecību skaits, kurās plānoja paraugu ņemšanu, bet to neveica, un iemesli; v) iespējamās piezīmes par ražošanas saimniecību paraugu ņemšanas programmas vispārīgo reprezentativitāti;

c) iegūto un analizēto paraugu skaits: i) no vaislas saimniecībām; ii) no ražošanas saimniecībām; iii) no saimniecībām, kur ņemti paraugi izplatības noteikšanai saimniecībā;

d) vispārīgie rezultāti: i) izplatība vaislas saimniecībās un ražošanas saimniecībās, kas inficētas ar Salmonella un Salmonella serotipiem; ii) apsekojuma par izplatību saimniecībās rezultāti;

e) par pamatapsekojumu attiecībā uz salmonellu atbildīgo laboratoriju saraksts: i) atklāšana; ii) serotipizēšana; iii) fāgu tipizēšana (ja veic).

5.2. Pilnīgi dati par katru saimniecību, no kuras ņemts paraugs, un attiecīgo analīžu rezultāti

Dalībvalstis elektroniski iesniedz izmeklēšanas rezultātus neapstrādātu datu veidā, izmantojot Komisijas datu vārdnīcu un datu vākšanas veidlapas. Šo vārdnīcu un veidlapas izveido Komisija.

5.2.1. Par katru paraugu ņemšanai atlasītu saimniecību dalībvalstīs ievāc šādas ziņas:

a) saimniecības kods;

b) ražošanas veids saimniecībā: i) telpās, pretēji “visi ražošanas posmi notiek ārpus telpām”; ii) kodola, pavairošanas, tikko dzimušo – atšķirto sivēnu, tikko dzimušo – nobarojamo cūku un tikko dzimušo – audzēšanas;

c) saimniecības lielums: paraugu ņemšanas laikā saimniecībā esošo vaislas cūku skaits (pieaugušo dzīvnieku inventarizācija);

d) nomaiņas politika: iepērk visas jaunās vaislas cūkas, dažas jaunās vaislas cūkas audzē paši vai visas jaunās vaislas cūkas audzē paši;

e) (brīvprātīgi:) diarejas klīniskie simptomi: vai diarejas simptomi bija trīs mēnešu laikā pirms paraugu ņemšanas?

5.2.2. Par katru laboratorijai nosūtītu paraugu dalībvalstīs ievāc šādas ziņas:

a) parauga kods;

b) sākotnējā analīzē iesaistītās laboratorijas kods;

c) paraugu ņemšanas datums;

d) laboratorijas analīzes sākuma datums;

e) salmonellas noteikšanas kvalitatīvais rezultāts (pozitīvs/negatīvs);

f) salmonellas serotipizēšana: noteiktais serotips (var būt vairāk par vienu);

g) cūku vecums: visas nelecinātas cūkas vai jaukta vecuma vaislas cūkas;

h) dzimums: tikai cūkas, cūkas un kuiļi vai tikai kuiļi;

i) ražošanas posms: atnešanās; lecināšana, grūsnība (cits?);

j) novietne: redeļu grīda (pilnīgi/daļēji), cieta grīda, dziļi salmi vai cits;

k) barošana: vai cūkām šajā aizgaldā, aplokā vai grupā dod tikai barības maisījumu;

l) barības piedevas: vai barībai pievieno vielas, kas samazina salmonellas (piemēram, organisku skābi, probiotikas);

m) sistemātiska antibiotiku izmantošana: vai antibiotikas izmanto visiem šīs grupas dzīvniekiem jebkurā ievadīšanas veidā;

n) pēdējā diena, kad dzīvniekiem doti antibakteriāli līdzekļi (pēdējo četru nedēļu laikā).

5.2.3. Šo papildu informāciju vāc dalībvalstīs par katru atsevišķo paraugu, ko nosūta uz laboratoriju saskaņā ar paraugu ņemšanas shēmu izplatības noteikšanai saimniecībās:

a) apvienotā parauga kods;

b) salmonellas noteikšana katrā atsevišķā paraugā: kvalitatīvais rezultāts (pozitīvs/negatīvs);