LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 315/1

KOMISIJAS IETEIKUMS

(2011. gada 27. oktobris)

par pētniecības kopīgas plānošanas iniciatīvu “Mikrobu problēma – jauns cilvēka veselības apdraudējums”

2011/C 315/01

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 181. un 292. pantu,

tā kā:

(1) Mikrobi ir viens no nozīmīgākajiem cilvēka veselības apdraudējumiem, jo pieaug to izturība pret pretmikrobu līdzekļiem (1). Ik gadus Savienībā vairāk nekā 25 000 pacientu mirst no infekcijām, ko izraisījušas pret daudzām antibiotikām rezistentas baktērijas, t. s. multirezistentās baktērijas (2). Rezistence pret vienu antibiotiku dažās Eiropas valstīs pārsniedz 40–50 % (3), un rezistence pret daudzām antibiotikām ir izplatīta problēma, kas aizvien saasinās.

(2) Rezistento baktēriju izraisītās infekcijas slimības rada gan papildu izmaksas veselības aprūpē, gan netiešās izmaksas, piemēram, slimības atvaļinājumu izmaksas un ražošanas apjomu zudumu priekšlaicīgas nāves dēļ. Kopējās tiešās izmaksas sabiedrībai, tās rēķinot kā papildu veselības aprūpes izmaksas un ražīguma zudumus, katru gadu Eiropā sasniedz EUR 1,5 miljardus (4); netiešās izmaksas Eiropas valstīm, jādomā, ir vairākas reizes lielākas (5).

(3) Mikroorganismu rezistence pret zālēm ir dabiskas un nenovēršamas sekas infekcijas slimību ārstēšanai ar pretmikrobu zālēm. Tomēr problēmu vēl vairāk saasina nekontrolēta pretmikrobu līdzekļu izmantošana un pret antibiotikām rezistentu baktēriju izplatīšanās vidē. Cilvēka populāciju dinamika, tostarp ceļošana un pārtikas aprite pasaules mērogā, ievērojami sekmē rezistentu infekciozu mikroorganismu izplatīšanos (6). Turklāt antibiotiku nepareiza lietošana lopkopībā palielina risku, ka rezistentie mikroorganismi nonāks pie cilvēkiem ar uzturu (7). Vienlaikus krasi samazinās jaunu pretmikrobu līdzekļu izstrāde.

(4) Lai rastu vispusīgu risinājumu šai problēmai, pasākumos ir jāiesaistās daudziem sabiedrības sektoriem: politikas veidotājiem, veselības aprūpes un izglītības nozarei, vides aģentūrām, lauksaimniecības un veterinārmedicīnas nozarei, pētniecībai u. c.

(5) Pārrobežu sadarbībai ir izšķirīga nozīme, jo mikroorganismu rezistence pret antibiotikām neskar tikai atsevišķas valstis, bet apdraud sabiedrības veselību pasaules mērogā. Kopīgi pūliņi, lai efektīvi risinātu gaidāmās problēmas, nāks par labu visām iesaistītajām valstīm un pavērs iespējas labākai infekcijas slimību ārstēšanai un terapijai nākotnē.

(6) Lai gan Eiropā netrūkst izcilas pētniecības paraugu, paraugoties uz pašreizējo mikrobu rezistences pētniecību Eiropā, paveras visnotaļ sarežģīta un sadrumstalota aina. Daudzi pētniecības tīkli un organizācijas, kas darbojas Eiropas un valsts mērogā, mikrobu rezistences pētniecības stratēģiskos mērķus izvirza nošķirtībā, kas savukārt noved pie tā, ka pētniecības darbības pārklājas vai konkurē savā starpā, bieži vien nesasniedzot vajadzīgo kritisko masu.

(7) Komisijas dienestu 2009. gada 18. novembra darba dokumentā par mikrobu rezistenci (8) sniegts kopsavilkums par šīs jomas iniciatīvām Savienības līmenī. Tika ierosināti un īstenoti vairāki pasākumi, tostarp uzlabots mikrobu rezistences un pretmikrobu līdzekļu lietošanas monitorings un veikti riska vadības pasākumi.

(8) Eiropas Savienības Padome 2009. gada 1. decembra sanāksmē (9) aicināja dalībvalstis un Komisiju “atbalstīt kopīgu pētniecības infrastruktūru izmantojumu, pētnieku pieņemšanu darbā, stimulēt un atbalstīt pasaules mēroga pētnieku sadarbību, vērst plašumā pētniecības rezultātu un zinību izplatību ar informācijas apmaiņas struktūrām, kā arī apsverot esošos un jaunus finanšu instrumentus”.

(9) Konkurences padome 2010. gada 26. maija sanāksmē (10) apzināja un pamatoja virkni potenciālu kopīgas plānošanas ierosmju (“KPI”), ieskaitot ierosmi “Mikrobu problēma – jauns cilvēka veselības apdraudējums”, kā jomas, kurās kopīga pētniecības plānošana radīs lielāku pievienoto vērtību nekā pašreizējie sadrumstalotie dalībvalstu centieni. Tāpēc secinājumos tā atzina nepieciešamību uzsākt KPI šajā jomā un aicināja Komisiju dot savu ieguldījumu tās sagatavošanā.

(10) Dalībvalstis ir apstiprinājušas dalību šādā KPI, nosūtot oficiālus saistību rakstus.

(11) Pētniecības kopīga plānošana mikrobu rezistences jomā, kā piedāvāts ierosmē “Mikrobu problēma – jauns cilvēka veselības apdraudējums”, palīdzēs mazināt pētniecības sadrumstalotību dalībvalstīs un kāpinās prasmju, zināšanu un resursu mobilizāciju, lai stiprinātu un sekmētu Eiropas vadošās pozīcijas un pētniecības konkurētspēju šajā jomā. Šī ierosme ir ne tikai risinājuma meklējumi smagai sabiedrības problēmai, tā arī papildina stratēģiju “Eiropa 2020” (11) un pamatiniciatīvu “Inovācijas Savienība” (12).

(12) Šajā ieteikumā paredzēto mērķu sasniegšanai dalībvalstīm ir jānodrošina sadarbība un sinerģija ar citām ievērojamām saistītām ierosmēm: Novatorisku zāļu ierosme; pētniecība, izstrāde un inovācija, kas saņem atbalstu no Pētniecības pamatprogrammas, jo īpaši veselības, pārtikas, lauksaimniecības un vides jomā, vajadzības gadījumos izmantojot informācijas tehnoloģijas; citas ierosmes, piemēram, attiecīgie ERA-NET pasākumi.

(13) Lai Komisija varētu sniegt ziņojumus Eiropas Parlamentam un Padomei, dalībvalstīm regulāri ir jāziņo Komisijai par šajā kopīgajā plānošanas iniciatīvā gūtajiem rezultātiem,

IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

1. Dalībvalstis tiek aicinātas izstrādāt kopīgu, daudzdisciplinārā pieejā balstītu redzējumu par to, kā uzlabot sadarbību un koordināciju pētniecībā Savienības līmenī, lai risinātu mikrobu rezistences problēmas un izmantotu šāda redzējuma sniegtās izdevības, lai tādējādi nodrošinātu dalībvalstu kopīgo pūliņu efektivitāti.

2. Dalībvalstis tiek aicinātas izstrādāt kopīgu stratēģiskas pētniecības darba programmu (SPP), kurā noteiktas mikrobu rezistences pētniecības vajadzības un mērķi vidējā termiņā un ilgtermiņā. Uz SPP bāzes jāizstrādā īstenošanas plāns, kurā noteiktas prioritātes un termiņi, kā arī īstenošanai nepieciešamie pasākumi, instrumenti un līdzekļi.

3. Dalībvalstis tiek aicinātas SPP un īstenošanas plānā iekļaut šādus pasākumus: a) apzināt informāciju un dalīties informācijā par attiecīgajām valsts programmām un pētniecības darbībām; b) nostiprināt kopīgās perspektivēšanas darbības un tehnoloģiju novērtēšanas iespējas; c) apmainīties ar informāciju, resursiem, paraugpraksi, metodiku un vadlīnijām; d) apzināt jomas vai pētījumus, kam par labu nāktu koordinēšana, kopīgi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus vai resursu sakopošana; e) noteikt sīki izstrādātu kārtību, kā kopīgi veicami pētījumi d) punktā minētajās jomās; f) nosakot mikrobu rezistences pētniecības programmu mērķus, ņemt vērā pacientu ārstēšanas un veselības aprūpes sistēmu vajadzības; g) vajadzības gadījumā kopīgi izmantot esošo pētniecības infrastruktūru vai izveidot jaunus instrumentus, piemēram, koordinētas datu bankas, vai modeļus mikrobu rezistences procesu izpētei; h) rosināt ciešāku sadarbību starp publisko un privāto sektoru, kā arī atklāto inovāciju starp dažādām pētniecības darbībām un uzņēmējdarbības nozarēm saistībā ar mikrobu rezistenci; i) eksportēt un izplatīt zināšanas, inovācijas un starpdisciplināras metodiskas pieejas, kā arī apzināt un novērst šķēršļus pētniecības un inovācijas sistēmā, kas kavē tādu inovatīvu risinājumu ātrāku nonākšanu tirgū, kuri nāktu par labu sabiedrībai; j) veidot tīklus starp centriem, kas nodarbojas ar mikrobu rezistences pētniecību.

4. Dalībvalstis tiek aicinātas mikrobu rezistences pētniecības jomā uzturēt efektīvu kopīgas pārvaldības struktūru, kurai ir pilnvaras noteikt pienācīgus sadarbības un koordinācijas nosacījumus, noteikumus un procedūras un uzraudzīt SPP īstenošanu. Šādai pārvaldības struktūrai vajadzētu būt pielāgojamai, efektīvai un elastīgai, un tajā būtu jāņem vērā Augsta līmeņa kopīgās plānošanas grupas (GPC) izstrādātās brīvprātīgi piemērojamās nostādnes par kopīgās plānošanas pamatnosacījumiem pētniecības jomā.

5. Dalībvalstis tiek aicinātas kopīgi īstenot kopīgo SPP, izmantojot savas valsts pētniecības programmas saskaņā ar Augsta līmeņa kopīgās plānošanas grupas (GPC) izstrādātajām brīvprātīgi piemērojamām nostādnēm par kopīgās plānošanas pamatnosacījumiem pētniecības jomā.

6. Dalībvalstis tiek aicinātas izmantot Komisijas pieredzi un ņemt vērā brīvprātīgi piemērojamās nostādnes par kopīgās plānošanas pamatnosacījumiem gan SPP izstrādē un īstenošanā, gan KPI koordinēšanā ar citām šīs jomas programmām un ierosmēm.

7. Dalībvalstis tiek aicinātas regulāri ziņot Padomei un Komisijai par šīs KPI virzību un rezultātiem, tostarp par pieredzi optimālas efektivitātes sasniegšanā.

Briselē, 2011. gada 27. oktobrī Komisijas vārdā – Komisijas locekle Máire GEOGHEGAN-QUINN

(1) Priority Medicines for Europe and the World, Kaplan W, Laing R., Ženēva, Pasaules Veselības organizācija (2004).

(2) “Baktēriju problēma – pienācis laiks rīkoties”. ESPKC un EMA kopīgais tehniskais ziņojums (2009. gada septembris).

(3) Goldstein FW. Penicillin-resistant Streptococcus pneumoniae: selection by both beta lactam and non-beta lactam antibiotics. J Antimicrob Chemother 44:141-144 (1999).

(4) Skat. 2. atsauci.

(5) Konferences ziņojums; Innovative Incentives for Effective Antibacterials (2009).

(6) World health report 2007. A safer future: global public health security in the 21st century. PVO (2007).

(7) Joint Opinion on antimicrobial resistance (AMR) focused on zoonotic infections. EFSA Journal 7(11):1372 (2009).

(8) SANCO/6867/2009r6.

(9) Eiropas Savienības Padome. Padomes secinājumi par novatoriskiem stimuliem efektīvu antibiotikas līdzekļu izstrādē. Pieņemti 2980. Nodarbinātības, sociālās politikas, veselības un patērētāju tiesību aizsardzības padomes sanāksmē Briselē, 2009. gada 1. decembrī.

(10) 10246/10.

(11) COM(2010) 2020.

(12) COM(2010) 546.