19.

Konstatē, ka darba grupas atklātie fakti, pamatojoties uz tai pieejamo informāciju, ir šādi: — īres līgums, saskaņā ar kuru Eiropas Parlaments nomā divas minētās ēkas, ietver trīspusējas attiecības, pirmkārt, starp pašu Parlamentu kā WIC un SDM ēku nomnieku, otrkārt, Strasbūras pilsētu kā iznomātāju un, treškārt, SCI Erasme kā privāto ieguldītāju un ēku īpašnieku; — šķiet, ka nav norādījumu par to, ka, noslēdzot īres līgumu un papildu līgumus un pildot tos, būtu veiktas kādas nelikumīgas darbības, kaut arī pastāv šaubas par to, vai ir pilnībā ievērots Finanšu regulā iekļautais “pareizas finanšu vadības” princips; — nav nekāda droša pamata atbilstošas īres maksas fiksēšanai WIC un SDM ēkām, ja Parlaments ir vienīgais potenciālais klients, kā tas ir Strasbūrā; nav veikts arī biroja telpu izmaksu salīdzinājums dažādās valstīs un pilsētās, kas ir piemērots šajā gadījumā; ir pašsaprotami, ka bija grūti noteikt “godīgu cenu” attiecīgajai īres maksai un tāpēc arī novērtēt, vai Parlaments ir maksājis patiešām godīgu īres maksu šo gadu laikā; — būtisks iemesls tam, ka gadu no gada pieaug īres cenas, ir meklējams apstāklī, ka 1985. gadā Parlamenta lēmumus pieņemošās struktūras piekrita Strasbūras pilsētas priekšlikumam savstarpēji indeksēt ikgadējās summas, neievērojot kvestoru un Budžeta komitejas 1980. gadā paustās noraidošās nostājas; — ir ļoti liela starpība starp īres maksu, ko Parlaments par WIC un SDM ēku izmantošanu maksā Strasbūras pilsētas pašvaldībai, un no otras puses, to summu, kuru Strasbūras pilsēta atmaksā privātā sektora ieguldītājam; saskaņā ar tā administrācijas aprēķiniem 25 gadu līguma darbības laikā veiktie pārmaksājumi (tos aprēķina, atskaitot ieguldījumu izmaksas un izmaksas par veiktajiem darbiem) veido vismaz 32 miljonus eiro; pašreiz, kamēr vēl nav saņemta papildu informācija no Strasbūras pilsētas pašvaldības un SCI Erasme, nevar izslēgt, ka pārmaksājumi varētu sasniegt kopumā vismaz EUR 46 miljonus (iekšējā revīzija) vai pat gandrīz EUR 60 miljonus (ārējā revīzija); — tikai 2006. gada maijā kļuva zināms, ka Parlamenta maksājamā īres maksa Strasbūras pilsētai pārsniedz atmaksājumus privātā sektora ieguldītājam; līdz tam Parlaments nepareizi uzskatīja, ka tā īres maksājumi Strasbūras pilsētai pilnībā tika nodoti SCI Erasme, kaut gan faktiski tā nenotika; — visā šajā ilgajā laika posmā Parlamenta administrācija ne reizi neapšaubīja, vai nomas maksājumi veido “godīgu nomas maksu”, un ne reizi nepārbaudīja, vai tās īres maksājumi tiek pilnībā nodoti SCI Erasme, bet nekad nesaņēma nekādu informāciju par šo tēmu no pašas Strasbūras pilsētas; — tikai Strasbūras pilsēta zināja par divu atšķirīgu līgumsaistību pastāvēšanu starp trim iesaistītajām pusēm, un tikai Strasbūras pilsēta zināja par šo divu summu atšķirību kopš 1981. gada; — 2005. gada 29. novembrī Parlamenta administrācija saņēma Strasbūras pilsētas vēstuli par to, ka sarunas ar privāto ieguldītāju vēl nav beigušās; vēlākais šajā datumā Parlamenta administrācijai bija jāsaprot, ka bija notikušas sarunas starp Strasbūras pilsētu un privāto ieguldītāju; — īres maksa, ko Parlaments maksā par tā dienesta ēkām, jāsedz celtniecības, ēkas uzturēšanas un izmantošanas izmaksas, bet nekādā gadījumā nevar veidot atlikumu, lai vietējās un reģionālās pašvaldības šajā valstī gūtu peļņu; tāpat, saskaņā ar esošo praksi, jebkāds valsts zemes īpašums, ko mītnes dalībvalsts ir darījusi pieejamu ES iestādes darbībai, ir piešķirts minētajai iestādei brīvā un neierobežotā veidā; tomēr jāatzīst, ka nekas no tā līgumā netika noteikts, labo attiecību dēļ ar Strasbūras pilsētu, ko uzskatīja par peļņu nemeklējošu valsts iestādi; turklāt vairs nav juridisku noteikumu, kas valsts, vietējai vai reģionālai iestādei aizliegtu gūt peļņu; tomēr uzskata, ka Strasbūras pilsētas pieeja ir, saudzīgi izsakoties, nepieklājīga, jo tā ir pret viesmīlības noteikumiem attiecībā uz starptautiskām iestādēm; — Strasbūras pilsētas pašvaldībai bija zināma Parlamenta konsekventā kompensācijas punktu neiekļaušana īpašumu līgumos, bet tā tika apzināti ignorēta – šis apstāklis ir mazinājis savstarpējas uzticēšanās attiecības starp pilsētu un Parlamentu; — pauž nožēlu, ka Strasbūras pilsētas pašvaldība izstājās no trīspusējām sarunām ar Parlamentu, kuru gaitā tika vairākkārt atkārtots, ka nav iespējama kompensācijas izmaksāšana par ilgtermiņa nomas līguma zaudēšanu starp Strasbūras pilsētas pašvaldību un SCI Erasme; šāda nostāja tika ignorēta turpmākās abpusējā sarunās starp Strasbūras pilsētu un SCI Erasme.