LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 320/7

PADOMES ATZINUMS

(2004. gada 5. jūlijs)

par Latvijas konverģences programmu 2004. - 2007. gadam

(2004/C 320/04)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU ATZINUMU:

Padome 2004. gada 5. jūlijā izskatīja Latvijas konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2004. gada līdz 2007. gadam. Programma tikai daļēji atbilst grozītajos “noteikumos par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu” datiem izvirzītajām prasībām. Īpaši jāatzīmē, ka daži dati vēl pilnībā neatbilst ESA95 standartiem, un vispārējie valdības parāda un deficīta rādītāji jāvērtē piesardzīgi, jo 2004. gada marta finanšu paziņojumā iesniegtos datus Eurostat neapstiprināja.

Programmas pamatā esošās budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt atbilstību līguma noteikumiem par vispārējo valdības deficītu un ar laiku samazināt deficītu, tuvojoties līdzsvaram ilgākā laika posmā. Tomēr paredzams, ka programmas darbības laikā deficīts saglabāsies apmēram 2 % no IKP, nedaudz pasliktinoties 2004. gadā salīdzinājumā ar 2003. gadu centrālās valdības bilances pasliktināšanās dēļ. Programmā paredzēts programmas darbības laikā primāro deficītu saglabāt aptuveni 1 % apjomā no IKP atbilstoši nelielam samazinājumam gan ienākumu, gan izdevumu rādītājos. Ienākumu pusē tas nav pilnībā izskaidrots, īpaši, runājot par 2006. un 2007. gadu, jo pēc nodokļu samazinājuma 2004. gadā turpmākas izmaiņas nav paredzētas un pastāv pieņēmums, ka programmas darbības laikā iekasēšanas efektivitāte pieaugs. Izdevumu pusē ir pieņemts, ka to izraisīs stingra izdevumu kontrole, galveno uzmanību pievēršot pārskaitījumu samazinājumam, vienlaikus pieļaujot papildu izdevumus, kas saistīti ar pienākumiem, ko uzliek dalība NATO, un ar daļēji ES finansētu izdevumu plānu ieviešanu. Pēdējie divi posteņi kopā 2004. gadā neto izteiksmē sastāda aptuveni 0,7 procenta punktus no IKP. Kaut gan parāda apjoms pieaug, 2007. gadā 17,7 % līmenī no IKP tas saglabājas ļoti zems.

Makroekonomiskais scenārijs, kas ir programmas pamatā, atspoguļo diezgan labvēlīgus izaugsmes pieņēmumus. Īpaši programmā prognozētā izaugsmes attīstība vidēji ilgā laika posmā varētu būt nedaudz paaugstināta, ņemot vērā strukturālos ierobežojumus un ekonomikas jutīgumu pret ārējiem satricinājumiem. Paredzams, ka inflācijas prognoze 2004. gadam varētu būt pārspīlēta, bet turpmākajiem gadiem tā šķiet reāla.

Programmas mērķis ir panākt, lai kopējais valsts budžeta deficīts nepārsniegtu 3 % no IKP, kas ir atsauces vērtība katru gadu. Tomēr konsolidācijas temps ir diezgan lēns, un programmas mērķi neatbilst mērķim programmas darbības laikā panākt bilances stāvokli tuvu līdzsvaram. Budžeta iznākuma riski šķiet visumā līdzsvaroti. Iepriekš minētā iespējami optimistiskā izaugsmes prognoze rada risku paredzētajiem budžeta mērķiem, savukārt ticību programmai mazina liecības par datu zemo kvalitāti. To atsver zināms pesimisms ienākumu prognozēs, īpaši vēlākajos programmas gados. Programmā paredzētie budžeta pasākumi nenodrošina pietiekamu drošības rezervi 3 % IKP deficīta sliekšņa pārkāpšanai ar normālām makroekonomiskajām svārstībām.

Ņemot vērā šo novērtējumu, ja programmā paredzētie pieauguma tempi realizēsies, tad Latvijai ieteiks virzīties uz budžeta pozīciju tuvu līdzsvaram, sevišķi ņemot vērā tās pašreizējo konta deficītu un vietējā pieprasījuma spiedienu. Turklāt Latviju mudina uzlabot izejas datu un izmantoto metodoloģiju uzticamību un stingrību, lai nodrošinātu labāku ESA95 standartu ievērošanu. Visbeidzot Latvijas varas iestādes mudina turpināt sabiedriskā sektora reformas, veicinot tā administratīvās darbaspējas, tādējādi paaugstinot nodokļu iekasēšanas efektivitāti un nostiprinot izdevumu kontroli.

Latvija ir relatīvi labā stāvoklī, lai segtu budžeta izmaksas, kas saistītas ar sabiedrības novecošanu. Sabiedriskās finanšu sistēmas ilgtermiņa dzīvotspējas izredzes ir uzlabojušās, ieviešot trīs pīlāru pensiju reformu. Tās vēl vairāk nostiprina ļoti zemais vispārējā valsts parāda līmenis. Tomēr ilgtermiņā budžeta nelīdzsvarotības risku nevar izslēgt. Savlaicīga pasākumu ieviešana ar vecumu saistītu izdevumu ierobežošanai līdz ar finanšu konsolidāciju, garantējot atbilstošu primāro pārpalikumu, ir būtiski, lai nodrošinātu stabilu pozīciju attiecībā uz sabiedriskajām finansēm.

Latvijas konverģences programmas galvenās prognozes

2003 2004 2005 2006 2007 Faktiskais IKP pieaugums (%) 7,5 6,7 6,7 6,5 6,5 Nodarbinātības pieaugums (%) 1,8 1,0 1,0 0,5 0,5 SPCI inflācija (%) 2,9 4,5 3,7 3,0 3,0 Vispārējā valdības budžeta bilance (% no IKP) – 1,8 – 2,1 – 2,2 – 2,0 – 2,0 Valdības bruto parāds (% no IKP) 15,3 16,2 16,8 17,3 17,7

(1) OV L209, 2.8.1997., lpp. 1. Šajā tekstā minētie dokumenti ir atrodami interneta mājas lapā

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm