Official Journal L 189 , 29/07/2003 P. 0001 - 0004



PADOMES REGULA (EK, Euratom) Nr. 1338/2003 (2003. gada 23. jūlijs), ar ko nosaka trešās valstīs strādājošo ierēdņu darba samaksas korekcijas koeficientu no 2003. gada 1. janvāra EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kā noteikts Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68[1], un jo īpaši X pielikuma 13. panta pirmajā punktā, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Jāņem vērā dzīvošanas izmaksu izmaiņas trešajās valstīs un attiecīgi jānosaka no 2003. gada 1. janvāra spēkā esošie darba samaksas korekcijas koeficienti, ko izmaksā tās trešās valsts valūtā, kurā ierēdnis strādā. (2) Korekcijas koeficienti, saskaņā ar kuriem ir veiktas izmaksas, pamatojoties uz Regulu (EK, Euratom) Nr. 101/2003[2], var radīt darba samaksas retrospektīvas korekcijas paaugstināšanos vai samazināšanos. (3) Jānosaka atmaksāšanas noteikumi gadījumos, kas jaunu korekcijas koeficientu rezultātā paaugstinās darba samaksa. (4) Jāpieņem pārmaksāto summu piedziņas noteikumi gadījumos, kad notikusi darba samaksas samazināšanās jaunu korekcijas koeficientu dēļ laika posmā no 2003. gada 1. janvāra līdz šīs Regulas spēkā stāšanās dienai. (5) Jāpieņem noteikumi, ka šāda piedziņa tiek ierobežota uz laiku līdz sešiem mēnešiem pirms lēmuma, ar ko nosaka korekcijas koeficientus, un tas ir spēkā ne ilgāk kā 12 mēnešus pēc šāda lēmuma stāšanās spēkā, kā gadījumā, kas attiecas uz Eiropas Kopienu ierēdņu un pārējo darbinieku darba samaksas un pensiju korekcijas koeficientiem, kurus piemēro Eiropas Kopienā, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants No 2003. gada 1. janvāra spēkā stājās korekcijas koeficienti, kurus piemēro to Eiropas Kopienu ierēdņu darba samaksai, kuras strādā trešās valstīs, un ko izmaksā, kā norādīts pielikumā, tās vietējās valsts valūtā, kurā ierēdnis strādā. Šādai darba samaksas aprēķināšanai izmanto valūtas maiņas kursu, kāds bija mēnesī pirms dienas, kas minēta pirmajā punktā, un kuru izmanto Eiropas Savienības vispārējā budžeta izpildei. 2. pants 1. Iestādes veic atmaksāšanu gadījumā, ja pielikumā minēto korekcijas koeficientu rezultātā ir pieaugusi darba samaksa. 2. Iestādes veic retrospektīvu darba samaksas samazināšanu gadījumā, ja pielikumā noteikto korekcijas koeficientu dēļ tā ir samazinājusies par laika posmu no 2003. gada 1. janvāra līdz šīs regulas spēkā stāšanās brīdim. Pārmaksāto summu retrospektīvu atmaksāšanas noregulēšanu ierobežo uz laika posmu līdz sešiem mēnešiem pirms šīs Regulas stāšanās spēkā. Atmaksāšanu sadala ne vairāk kā uz 12 mēnešiem. 3. pants Šī regula stājas spēkā publicēšanas dienā Eiropas SavienībasOficiālajā Vēstnesī. Šī Regula ir saistoša kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2003. gada 23. jūlijā Padomes vārdā - priekšsēdētājs F. Frattini PIELIKUMS Darbavieta Korekcijas koeficienti no 2003. gada 1. janvāra Afganistāna * 0,0 Albānija 82,2 Alžīrija * 0,0 Angola 130,5 Argentīna 59,9 Austrālija 93,2 Bangladeša 67,8 Barbadosa 126,1 Beliza 94,4 Benina 86,9 Bolīvija 62,1 Bosnija un Hercegovina 74,2 Botsvāna 63,3 Brazīlija 61,2 Bulgārija 76,2 Burkinafaso 81,1 Burundi * 0,0 Kambodža 81,4 Kamerūna 99,2 Kanāda 78,6 Zaļā raga salas 76,7 Centrālāfrikas Republika 111,0 Čada 115,5 Čīle 76,5 Ķīna 92,1 Kolumbija 67,7 Komoru salas 107,4 Kongo 109,4 Kostarika 91,0 Kotdivuāra 104,0 Horvātija 95,7 Kuba * 0,0 Kipra 100,3 Čehijas Republika 91,6 Kongo Demokrātiskā Republika 145,8 Džibutija 116,5 Dominikānas Republika 70,3 Ekvadora * 0,0 Ēģipte 68,5 Ekvatoriālā Gvineja 105,2 Eritreja 44,2 Igaunija 76,2 Etiopija 77,3 Fidži 71,7 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika 78,2 Gabona 114,2 Gruzija 96,1 Gana 80,3 Gvatemala 91,3 Gvineja 81,0 Gvineja-Bisava 137,6 Gajāna 75,6 Haiti 68,4 Honkonga 106,1 Ungārija 75,1 Indija 55,1 Indonēzija 93,3 Izraēla 104,1 Jamaika 110,2 Japāna (Naka) 141,1 Japāna (Tokio) 150,6 Jordānija 89,3 Kazahstāna 105,4 Kenija 87,7 Laosa * 0,0 Latvija 76,2 Libāna 110,9 Lesoto 55,7 Libērija * 0,0 Lietuva 77,4 Madagaskara 86,5 Malāvija 96,3 Malaizija * 0,0 Mali 92,1 Malta 102,7 Mauritānija 67,4 Maurīcija 81,2 Meksika 96,7 Maroka 88,0 Mozambika 77,4 Namībija 67,4 Nepāla * 0,0 Nīderlandes Antiļas 106,8 Jaunkaledonija 122,4 Nikaragva 82,7 Nigēra 88,4 Nigērija 87,7 Norvēģija 145,3 Pakistāna 57,6 Papua-Jaungvineja 61,9 Paragvaja 62,9 Peru 94,7 Filipīnas 58,0 Polija 78,6 Rumānija 54,7 Krievija 118,2 Ruanda 97,4 Santome un Prinsipi 65,4 Saūda Arābija * 0,0 Senegāla 82,4 Serbija un Melnkalne 64,6 Sjerraleone 85,5 Singapūra * 0,0 Slovākija 79,7 Slovēnija 86,3 Zālamana salas 80,3 Somālija * 0,0 Dienvidāfrika 56,2 Dienvidkoreja 105,6 Šrilanka 69,0 Sudāna 43,4 Surinama 63,7 Svazilenda 56,3 Šveice 124,2 Sīrija 67,2 Taivāna * 0,0 Tanzānija 71,9 Taizeme 66,7 Gambija 47,9 Togo 98,7 Tonga 64,4 Trinidāda un Tobāgo 81,7 Tunisija 80,1 Turcija 84,5 Uganda 83,1 Ukraina 108,6 ASV (Ņujorka) 123,1 Savienotās Valstis (Vašingtona) 119,4 Urugvaja 67,6 Vanuatu 119,5 Venecuēla 77,9 Vjetnama 61,2 Rietumkrasts un Gazas sektors 97,5 Zambija 51,0 Zimbabve 187,0 * Dati nav pieejami. [1] OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 2265/2002 (OV L 347, 20.12.2002., 1. lpp.). [2] --OV L 16, 22.1.2003., 1. lpp.