ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

Uz Poliju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2016. gada konverģences programmā plāno nominālā deficīta palielināšanos no 2,6 % no IKP 2015. gadā līdz 2,9 % no IKP 2017. gadā, pirms tas samazināsies līdz 1,3 % no IKP 2019. gadā. Sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – deficīts 1 % apmērā no IKP strukturālajā izteiksmē – netiks sasniegts līdz 2019. gadam, programmas darbības laikā. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP palielināsies no 51,3 % 2015. gadā līdz 52,5 % 2017. gadā, pirms tā samazināsies līdz 50,4 % 2019. gadā. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, 2016. gadam ir ticams un pēc tam – labvēlīgs. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka būs ievērojama novirze no ieteiktās korekcijas 2016. gadā, kā arī 2017. gadā, ja politika netiks mainīta. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Polija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādējādi, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.
(8)

Uz Bulgāriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība 2015. gada konverģences programmā nominālo deficītu plāno saglabāt 2,8 % apmērā no IKP 2015. gadā. Pēc tam valdība izklāsta savu nodomu pakāpeniski samazināt deficītu līdz 1,3 % no IKP 2018. gadā. Saskaņā ar konverģences programmu valdība vidēja termiņa mērķi – strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP – plāno sasniegt 2018. gadā. Sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP programmas darbības periodā palielināsies, sasniedzot gandrīz 31 % 2018. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tomēr pasākumi plānoto budžeta deficīta mērķu sasniegšanai, sākot no 2016. gada, nav pietiekami konkretizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka neto izdevumu pieaugumā 2015. gadā tiks ievērots izdevumu kritērijs. Tomēr, ja tiek ņemta vērā strukturālās bilances pasliktināšanās (2014. gadā 1,7 % no IKP), pastāv risks zināmai novirzei no prasības 2014.–2015. gadā. Pastāv risks, ka 2016. gadā notiks būtiska novirze, jo izdevumu neto pieaugums par 0,9 % no IKP pārsniedz noteikto kritēriju. Tādēļ būs nepieciešami turpmāki pasākumi abos gados. Pamatojoties uz savu konverģences programmas izvērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Bulgārija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
(8)

Uz Igauniju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Jaunā valdība stabilitātes programmu neiesniedza noteiktajā termiņā. Balstoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozēm, paredzams, ka 2014. gadā fiksētais nominālais pārpalikums kļūs par deficītu 0,2 % apmērā no IKP 2015. gadā un 0,1 % apmērā no IKP 2016. gadā. Prognozēts, ka valsts parāds pakāpeniski samazināsies no 10,6 % no IKP 2014. gadā līdz mazāk nekā 10 % no IKP 2016. gadā. Balstoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozēm, pastāv zināms risks 2015. gadā novirzīties no vidēja termiņa mērķa – paredzams, ka strukturālās bilances novirze no vidēja termiņa mērķa būs 0,4 % no IKP. Sagaidāms, ka 2016. gadā novirze būs ievērojama, jo ir nepieciešams uzlabojums 0,4 % apmērā no IKP, bet paredzams, ka strukturālā bilance pasliktināsies par 0,3 % no IKP. Tāpēc 2015. un 2016. gadā būs nepieciešami papildu pasākumi. Balstoties uz novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozes, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Igaunija nenodrošinās atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.
(10)

2014. gada konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz piecu gadu perioda beigām, kurš pašlaik beigsies 2018.–2019. gadā, sabalansēt cikliski koriģēto kārtējo budžetu. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa mērķis, kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Saskaņā ar aprēķiniem vispārējās valdības deficīts 2014.–2015. gadā būs 5,0 % no IKP, krītoties pēc augstākā līmeņa sasniegšanas 11,4 % apmērā no IKP 2009.–2010. gadā. Tādējādi netiek ievērots Padomes noteiktais pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas termiņš. Saskaņā ar konverģences programmu pārmērīgais budžeta deficīts tiks novērsts 2016.–2017. gadā (sasniedzot 2,4 % no IKP), proti, divus gadus vēlāk par Padomes noteikto termiņu. Konverģences programma paredz, ka (pārrēķinātais) vispārējās valdības strukturālais deficīts 2014.–2015. gadā uzlabosies par 0,3 procentu punktiem, sasniedzot 4,4 % no IKP. Budžeta plānu korekcija nav pietiekama, lai panāktu ieteiktos gada vidējos fiskālos stimulus pārmērīgā deficīta novēršanai. Pēc tam konverģences programma paredz (pārrēķinātās) strukturālās bilances gada uzlabojumu par 0,8 procentu punktiem 2015.–2016. gadā un par 1,3 procentu punktiem 2016.–2017. gadā. Kopumā konverģences programma tikai daļēji atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām.
(8)

2014. gada fiskālajā stratēģijā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2015. gadam ilgtspējīgi izlabot pārmērīgo budžeta deficītu un līdz 2017. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi. Stratēģija atbilstoši 2013. gada 21. jūnija Ieteikumam par pārmērīga budžeta deficīta procedūru paredz un 12. pārskats par makroekonomikas korekciju programmu to vēlreiz apstiprina, ka 2014. gadā valdības deficīts jāsamazina līdz 4,0 % no IKP un līdz 2015. gadam tas jāsamazina vēl – līdz 2,5 % no IKP. Tomēr 2014. gada 30. maijā Konstitucionālā tiesa atcēla konsolidācijas pasākumus, kuru ietekme uz budžeta rezultātiem 2014. gadā tika aplēsta aptuveni 0,4 % apmērā no IKP un kuriem, iespējams, būtu sekas 2015. gadā. Lai sasniegtu kopīgi izvirzītos mērķus, valdībai tā vietā būs jāievieš līdzvērtīgi pasākumi. Tomēr tiek gaidīti vēl divi Konstitucionālās tiesas spriedumi, tāpēc nav pilnībā iespējams noteikt īstenojamo pasākumu apmēru. Laika ir maz, iespējams, valdībai būs jāīsteno pasākumi, īpaši ieņēmumu pusē, kas izaugsmei nebūs tik labvēlīgi. Laikposmam pēc 2015. gada stratēģijā apstiprināts uzdevums līdz 2017. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi, 2016. gadā veikt strukturālo konsolidāciju par 0,5 % no IKP un panākt, ka 2017. gadā strukturālais deficīts ir 0,5 %. Saskaņā ar stratēģiju vispārējās valdības bruto parāds 2014. gadā sasniegs maksimālo līmeni, proti, apmēram 130,2 % no IKP, un no 2015. gada tas sāks pakāpeniski samazināties. Stratēģijas budžeta plāna pamatā esošais makroekonomikas scenārijs atbilst Komisijas pavasara prognozei, un to izvērtēja Publisko finanšu padome. Pēc konstitucionālās tiesas nolēmuma fiskālā stratēģija 2014. gadā būs jāpārskata, lai sasniegtu deficīta mērķi – 4 % no IKP. Tomēr saglabājas ar mērķi saistīti riski, jo īpaši juridiskās nenoteiktības dēļ un tādu darbību statistiskās ietekmes dēļ, kas vērstas uz dažu valsts uzņēmumu parāda efektīvāku pārvaldīšanu. 2015. gada budžeta korekciju pamatā ir fiskālās konsolidācijas pasākumi, kas sasniedz 0,8 % no IKP un kas ir pietiekami, lai īstenotu mērķi – 2,5 % no IKP. Pamatojoties uz valdības fiskālās stratēģijas izvērtējumu un Komisijas prognozēm, Padome atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka stratēģijas mērķi ir saderīgi ar Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām.
(9)

2014. gada stabilitātes programmā izklāstītās vidējā termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir 2016. gadā atgriezties pie vidējā termiņa mērķa pēc ievērojamās novirzīšanās no tā 2015. gadā. Stabilitātes programma apstiprina iepriekšējo vidējā termiņa mērķi – pārpalikumu 0,5 % apmērā no IKP, kas atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Paredzams, ka (pārrēķinātais) strukturālais vispārējās valdības pārpalikums samazināsies no 1,4 % no IKP 2013. gadā līdz 1,1 % 2014. gadā, līdz 2015. gadā tas kļūs par deficītu 0,1 % apmērā no IKP. Pēc tam plānots panākt pakāpenisku strukturālo pārpalikumu palielināšanos. Tāpēc ir paredzams, ka Luksemburga 2014. gadā turpinās ievērot vidējā termiņa mērķi, bet 2015. gadā ievērojami novirzīsies no tā. Saskaņā ar stabilitātes programmu valsts izdevumu pieauguma rādītājam, neierēķinot diskrecionāro ieņēmumu pasākumus, 2015. gadā vajadzētu pārsniegt potenciālā IKP pieauguma vidēja termiņa atsauces līmeni. Kopumā programmas mērķi daļēji atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, paredzot novirzīšanos jo īpaši 2015. gadā. Tiek prognozēts, ka parāda attiecība, kura 2013. gadā bija 23,1 % no IKP, t. i., ievērojami zemāka par atsauces vērtību 60 % apmērā no IKP, programmas darbības laikā vēl vairāk samazināsies. Stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs, kuru sagatavojusi neatkarīga struktūra (STATEC), 2014. un 2015. gadam ir nedaudz optimistisks. Valdība prognozē IKP pieaugumu par 3,2 % gan 2014., gan 2015. gadā, savukārt Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozē paredzēts pieaugums attiecīgi par 2,6 % un 2,7 %. Turklāt iestādes vēl nav pilnībā precizējušas pasākumus, kuri būs pamatā fiskālajai trajektorijai 2015.–2018. gadā. Saskaņā ar Komisijas prognozi, kurā nav ņemti vērā pavisam nesen paziņotie pasākumi, ir paredzēts, ka strukturālais pārpalikums 2014. gadā saruks līdz 0,6 % no IKP un 2015. gadā kļūs par deficītu 1,3 % apmērā no IKP. Ir aprēķināts, ka valsts izdevumu pieauguma rādītājs, neierēķinot diskrecionāro ieņēmumu pasākumus, 2015. gadā pārsniegs potenciālā IKP pieauguma vidēja termiņa atsauces līmeni, kad ir gaidāma ievērojama novirzīšanās. Pamatojoties uz 2014. gada stabilitātes programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi, Padome saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka ir risks, kas apdraud stabilitātes programmas mērķu īstenošanu, kuri tikai daļēji atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, jo īpaši no 2015. gada.
56.

Tiek uzskatīts, ka VRI ir piemērojusi 48. punkta c) apakšpunktā, kā arī 49. punkta c) apakšpunktā paredzētos ekonomiskās pārņemamības pienākumus, ja tā tajā pašā noslēguma pasākumā, kurā VRI pieņem lēmumu nepiemērot vai nesaglabāt regulētās vairumtirdzniecības piekļuves cenas par NGA vairumtirdzniecības ieguldījumiem, iekļauj a), b) un c) apakšpunktā uzskaitītos elementus, par kuriem atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK 7. pantam ir veikta apspriešanās: a) sīka informācija par ex ante ekonomiskās pārņemamības pārbaudi, kuru VRI piemēros, atbilstīgi turpmāk II pielikumā sniegtajiem norādījumiem, obligāti norādot vismaz šādus parametrus: i) atbilstīgās vērā ņemtās pakārtotās izmaksas; ii) atbilstīgo izmaksu standartu; iii) atbilstīgos regulētos vairumtirdzniecības ieguldījumus, kā arī attiecīgās atsauces cenas; iv) atbilstīgos mazumtirdzniecības produktus; v) atbilstīgu laikposmu pārbaudes veikšanai; b) procedūra, kuru VRI ievēros, veicot ex ante ekonomiskās aizstājamības pārbaudi, norādot, ka VRI šādu procedūru var sākt pēc savas iniciatīvas vai pēc trešo pušu pieprasījuma jebkurā laikā, bet ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc attiecīgā mazumtirdzniecības produkta laišanas tirgū, un kuru pabeidz pēc iespējas ātrāk un jebkurā gadījumā četru mēnešu laikā pēc procedūras sākšanas. Saistībā ar procedūru ir skaidri jānorāda, ka ex ante ekonomiskās pārņemamības pārbaude, ko VRI veic atbilstīgi 48. punkta c) apakšpunktam un 49. punkta c) apakšpunktam, atšķiras no starpības samazināšanas pārbaudēm, kuras saskaņā ar konkurences tiesību aktiem var veikt ex post, un šīs pārbaudes neietekmē; c) reglamentējošais pasākums, ko tā piemēros, ja pārbaudes rezultāti būs neapmierinoši, izmantojot tiesiskajā regulējumā noteiktos instrumentus atbilstības nodrošināšanai, kā arī attiecīgā gadījumā nosakot prasību, lai BIT operators atrisina ekonomiskās pārņemamības jautājumu atbilstīgi VRI norādījumiem, kā arī pamatojoties uz veiktās ex ante ekonomiskās pārņemamības pārbaudes rezultātiem. Ja VRI uzskata, ka mazumtirdzniecības piedāvājums, kas nav tehniski pārņemams, radītu būtisku kaitējumu konkurencei, tai atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK 10. pantam jāpieprasa, lai BIT operators izbeidz vai atliek attiecīgā mazumtirdzniecības piedāvājuma laišanu tirgū līdz brīdim, kad ir izpildīta prasība par tehnisko pārņemamību.
(9)

Balstoties uz konverģences programmas novērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka būtisku konsolidācijas centienu rezultātā Čehijas Republika 2009.–2012. gadā ir samazinājusi nominālo deficītu par 1,4 % (5) no IKP un ka, balstoties uz pašreizējām prognozēm, tā iet virzienā pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu. Konverģences programmas makroekonomikas scenārijs, kas ir budžeta prognožu pamatā, ir ticams. Saskaņā ar konverģences programmu ir sagaidāms, ka reālais IKP pieaugums 2013. gadā būs 0 % un 2014. gadā tas būs 1,2 % salīdzinājumā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē attiecīgi 2013. un 2014. gadam noteiktajiem -0,4 % un 1,6 %. Konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir panākt, ka vispārējās valdības budžeta deficīts paliek zem Līguma atsauces vērtības, t. i., 3 % no IKP. Vispārējās valdības budžeta deficīta mērķis (2,8 % no IKP 2013. gadā) atbilst pārmērīga budžeta deficīta novēršanas termiņam, kas noteikts Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumā. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi valdības deficīts 2013. gadā būs 2,9 % no IKP un 2014. gadā – 3 % no IKP. Pastāv risks, ka budžeta rezultāti 2013. gadā būs sliktāki nekā paredzēts, kam par iemeslu ir papildu korekcijas ES līdzekļu atmaksāšanā. Pozitīvi ir tas, ka, pateicoties vienreizējiem ieņēmumiem saistībā ar jauno telesakaru frekvenču joslu plānoto izsoli, budžeta rezultāti 2013. gadā varētu būt labāki nekā paredzēts. Konverģences programmā ir apstiprināts iepriekšējais vidējā termiņa mērķis, proti, deficīts 1 % apmērā no IKP, kas pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Paredzams, ka (pārrēķinātais) strukturālais budžeta deficīts 2014., 2015. un 2016. gadā palielināsies attiecīgi par 0,3 %, 0,2 % un 0,5 % no IKP; tāpēc konverģences programmā nav paredzētas korekcijas vidējā termiņa mērķa sasniegšanai, kas nav saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Valsts izdevumu pieauguma temps 2014. gadā atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam, taču 2015. un 2016. gadā tas novirzās no šā kritērija attiecīgi par 0,3 % no IKP un 0,5 % no IKP, pieņemot, ka IKP uzlabosies, par 0,5 % tuvinoties vidēja termiņa mērķim, ko par piemērotu ir atzinusi Komisija. Saskaņā ar konverģences programmu ir prognozējams, ka parāda un IKP attiecība programmas periodā turpinās palielināties, kaut arī lēnāk, un 2016. gadā sasniegs 51,9 % no IKP.
(10)

Pamatojoties uz 2013. gada stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka valsts finanšu stāvoklis Somijā kopumā ir bijis stabils, un ir pieliktas pūles palielināt ieņēmumus un kontrolēt izdevumus, lai virzītos uz vidēja termiņa mērķa (VTM) sasniegšanu. Stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Pieauguma prognozes 2013. gadam atbilst Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozēm, savukārt prognoze 2014. gadam par 0,6 procentu punktiem pārsniedza Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi. Stabilitātes programmā izklāstītais budžeta stratēģijas mērķis ir līdzsvarot centrālās valdības finanses un panākt, lai līdz 2015. gadam centrālās valdības parāda attiecība pret IKP sāktu samazināties. Stabilitātes programmā ir ietvertas izmaiņas attiecībā uz VTM, proti, no 0,5 % līdz - 0,5 %. Jaunais VTM atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Saskaņā ar stabilitātes programmu VTM tiks sasniegts līdz 2014. gadam, un tas tiks saglabāts līdz 2017. gadam. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo bilanci, balstoties uz stabilitātes programmā ietverto informāciju, Somija 2012. gadā nesasniedza iepriekš piemērojamo VTM, un arī 2013. gadā tā nesasniegs jauno mērķi. Stabilitātes programmā prognozēts, ka (pārrēķinātā) strukturālā budžeta bilance uzlabosies no - 1 % no IKP 2012. gadā līdz - 0,9 % no IKP 2013. gadā. Laikposmā no 2014. līdz 2017. gadam tā paliktu robežās no - 0,6 % līdz - 0,7 % no IKP. Somijas neto izdevumi 2012. gadā palielinājās par 0,4 %, kas joprojām ir zem piemērojamās Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērija atsauces vērtības. Negatīva reālā IKP pieauguma 2012. gadā dēļ, pavisam nelielā strukturālā korekcija ir uzskatāma par pietiekamu. 2013. gadā Somijas (pārrēķinātā) strukturālā budžeta bilance uzlabojas, un tiek prognozēts, ka tās neto izdevumi atšķirsies no izdevumu kritērija tikai par 0,1 % no IKP. Ņemot vērā Somijas lielo negatīvas ražošanas apjomu starpību, tas tiek uzskatīts par piemērotu. 2014. gadā tiek prognozēts, ka Somijas (pārrēķinātā) strukturālā budžeta bilance vēl vairāk uzlabosies, sasniedzot - 0,6 % no IKP, tādējādi esot pietiekami tuvu VTM. Turklāt saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozēm Somija VTM pilnībā sasniegtu 2014. gadā. Kopumā tas atbilstu Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajai daļai. Vispārējās valdības kopējais konsolidētais parāds 2012. gadā bija 53 % no IKP un saskaņā ar stabilitātes programmu saglabāsies zem 60 % no IKP visā programmas laikposmā. Stabilitātes programmā paredzēts, ka parāda līmenis 2016. un 2017. gadā samazināsies. Ilgtspējība ilgtermiņā joprojām ir visbūtiskākais fiskālās politikas veicamais uzdevums. Ir atzīts ar sabiedrības novecošanu saistītās ilgtspējības nepietiekamības apmērs attiecībā uz pensijām, veselības aprūpi un ilgtermiņa aprūpi, un tas ir nepārtraukti jāpārrauga.
2.

Pamatojoties uz ieteikumiem, kas pausti Darbības izvērtēšanas iestādes sagatavotajos ziņojumos, un ņemot vērā kopīgo progresu, kuru sasniegušas dalībvalstis, kas piedalās darbības uzlabošanas shēmā, Komisija uzskata, ka: a) dalībvalstīm vajadzētu nodrošināt to, lai aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji savus kapacitātes plānus grozītu tā, ka to rīcībā ir pietiekama kapacitāte pieņemto darbības uzlabošanas plānu mērķu sasniegšanai; b) dalībvalstīm būtu jāsasniedz plānotā kapacitāte, vienlaikus saglabājot atbilstību izmaksu efektivitātes mērķim, saistībā ar kuru īpaši liela nozīme būs izmaksu attīstības kontrolei; c) ik gadus, sākot ar pirmo darbības pārskata periodu, dalībvalstīm būtu jāziņo Komisijai par turpmākajiem aspektiem: i) starpību starp aprēķinātajām izmaksām un faktiskajām izmaksām, lai jo īpaši identificētu nekontrolējamās izmaksas un lai rūpīgi pārbaudītu šo izmaksu tendences un to pamatojumu; ii) starpību starp aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēju ieguldījumiem, kas iekļauti darbības plānos, un faktiskajiem tēriņiem, kā arī starpību starp plānoto datumu, kad šiem ieguldījumiem jāsāk darboties, un faktisko situāciju; d) dalībvalstīm, kas piedalās Ziemeļeiropas funkcionālajā gaisa telpas blokā (NEFAB), Baltijas un Blue MED funkcionālajā gaisa telpas blokā, vēlākais līdz 2012. gada beigām informatīvos nolūkos būtu jāpaziņo Komisijai apkopotie darbības mērķi, uzsverot funkcionālā gaisa telpas bloka līmenī izvirzīto mērķu atbilstību Eiropas Savienības mēroga mērķiem, kā noteikts Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 5. panta 3. punktā.
(4)

Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Komisija, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011 (2011. gada 16. novembris) par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību (4), 2012. gada 14. februārī pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā neidentificēja Igauniju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats.
13.

Tādējādi valsts tiesa var – it īpaši tad, ja tā uzskata, ka Tiesas judikatūra tai sniedz pietiekamu informāciju, – pati lemt par pareizo Savienības tiesību interpretāciju un to piemērošanu faktiskajai situācijai, ko tā konstatējusi. Tomēr lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu var būt īpaši lietderīgs, ja rodas jauns interpretācijas jautājums, kas no vispārējo interešu viedokļa ir svarīgs vienveidīgai Savienības tiesību piemērošanai, vai ja šķiet, ka pastāvošā judikatūra nav piemērojama atšķirīgiem faktiskajiem apstākļiem.
(10)

Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs 2012. un 2013. gadam ir piesardzīgs. Scenārijs 2014.–2016. gadam kļūst optimistiskāks, prognozējot vidējo IKP pieaugumu 2,1 % apmērā, un tas pastāvīgi pārsniedz potenciālās izaugsmes pašreizējās aplēses. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2013. gadam novērst pārmērīgu budžeta deficītu un līdz 2016. gadam īstenot vidēja termiņa budžeta mērķi (VTM). Stabilitātes programmā VTM no mērķa panākt līdzsvarotu budžetu uzņēmējdarbības ciklā mainīts par mērķi panākt strukturālo budžeta deficītu 0,45 % apmērā no IKP, un tas pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Prognozētā pārmērīga budžeta deficīta novēršana atbilst termiņam, kas noteikts Padomes ieteikumā, kurš saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (“PDNP”) izdots 2009. gada decembrī. Tomēr, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), plānotais gada vidējais fiskālo pasākumu apjoms 0,5 % apmērā no IKP laikposmā no 2011. līdz 2013. gadam ir mazāks nekā Padomes ieteiktie 0,75 % no IKP. Paredzētais strukturālais progress VTM sasniegšanā 2015. gadā ir pietiekams, bet 2014. un 2016. gadā mazāks nekā Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais kritērijs 0,5 % no IKP gadā. Tomēr 2014. un 2015. gadam prognozētais valsts izdevumu pieauguma temps, ņemot vērā diskrecionārus ieņēmumu pasākumus, atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu kritērijam. Neraugoties uz to, fiskālo mērķu īstenošanu apdraud riski gan budžeta ieņēmumu, gan izdevumu pusē. Piemēram, ir sarežģīti skaitliski izteikt dažu pasākumu ietekmi uz budžetu, jo tā atkarīga no atsevišķiem īstenošanas aspektiem. Pagaidām nav pieejama sīkāka informācija par finanšu darījumu nodokli, jo vēl nav panākta vienošanās par tiesību aktiem. Nav izvirzītas prognozes par izdevumu samazināšanu vietējā mērogā. Stabilitātes programmā izteiktas prognozes, ka parāda attiecība pret IKP, kas 2011. gada beigās bija 72,2 %, augstāko punktu 75,3 % apmērā sasniegs 2013. gadā un pēc tam pakāpeniski nokritīsies līdz 70,6 % 2016. gadā. Attiecībā uz Stabilitātes un izaugsmes pakta parāda samazināšanas kritēriju Austrijā 2014.–2016. gadā būs pārejas laiks, un stabilitātes programmā izklāstītie plāni varētu nodrošināt pietiekamu progresu parāda samazināšanas kritērija sasniegšanā. Tomēr šo prognozi apdraud riski, kas saistīti ar tādu valsts uzņēmumu pieaugošo parādu, kas klasificēti ārpus vispārējās valdības sektora, un ar iespējamiem turpmākiem apgrūtinājumiem, kas izriet no valdības atbalsta banku nozarei.
(7)

Ņemot vērā Slovākijas tirgus atvērtību un specializāciju ilglietojamu preču ražošanā, tās tautsaimniecību smagi skāra finanšu krīzei sekojošais pasaules tirdzniecības un kopējā pieprasījuma kritums. Līdz ar to IKP 2009. gadā samazinājās par 4,8 % un bezdarbs pieauga līdz 12 %. Savukārt 2010. gadā, galvenokārt pateicoties atjaunotam ārējam pieprasījumam, ekonomiskā situācija ražošanas apjoma pieauguma ziņā ievērojami uzlabojās (IKP pieauga par 4,1 %), taču darbavietu skaita ziņā tā turpināja pasliktināties, bezdarba līmenim sasniedzot 14,4 %, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem un straujākajiem pieaugumiem ES. Nodarbinātības līmenis 2011.–2012. gadā joprojām saglabāsies ievērojami zemāks par pirmskrīzes līmeni. Krīze izraisīja valsts finanšu stāvokļa būtisku pasliktināšanos, un valsts budžeta deficīts palielinājās no 2 % no IKP 2008. gadā līdz 8 % no IKP 2009.–2010. gadā. Kaut arī parāda attiecība pret IKP joprojām ir salīdzinoši zema, tā palielinājās par 15 procentpunktiem, 2010. gadā sasniedzot 41 % no IKP.