3)

III pielikumu groza šādi: a) Pielikuma 1.3.1. iedaļu aizstāj ar šādu: “1.3.1. ESC tests Paredzētajā iesildīta motora dažādo ekspluatācijas apstākļu secībā iepriekšminēto izplūdes gāzu emisijas daudzumu pārbauda nepārtraukti, ņemot paraugu no neapstrādātām vai atšķaidītām izplūdes gāzēm. Testa cikls sastāv no vairākiem apgriezienu un jaudas režīmiem, kas atbilst tipiskajam dīzeļmotoru ekspluatācijas diapazonam. Katrā režīmā nosaka katra gāzveida piesārņotāja koncentrāciju, izplūdes gāzu plūsmu un jaudu, un izmērītajām vērtībām veic svērumu. Lai mērītu makrodaļiņu masu, izplūdes gāzes atšķaida ar kondicionētu gaisu, izmantojot daļējās vai pilnās plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. Makrodaļiņas sakrāj atsevišķā piemērotā filtrā proporcionāli katra režīma svēruma koeficientiem. Katra piesārņotāja emisiju gramos uz kilovatstundu aprēķina, kā aprakstīts šā pielikuma 1. papildinājumā. Turklāt NOx mēra trijās testa stadijās kontroles diapazonā, ko izraugās tehniskais dienests, un mērījumu vērtības salīdzina ar vērtībām, kas aprēķinātas pēc tiem testa cikla režīmiem, kuri attiecas uz izraudzītajām testa stadijām. NOx kontroles tests nodrošina motora emisijas kontroles efektivitāti motora tipiskajā ekspluatācijas diapazonā.” b) Pielikuma 1.3.3. iedaļu aizstāj ar šādu: “1.3.3. ETC tests Paredzētajā īslaicīgā iesildīta motora ekspluatācijas testa ciklā, kurā apstākļi ir līdzīgi tiem ceļa apstākļiem, kādos ekspluatē lieljaudas motorus, kas uzstādīti kravas automašīnās un autobusos, iepriekšminētos piesārņotājus pārbauda pēc kopējo izplūdes gāzu atšķaidīšanas ar kondicionētu gaisu (CSV sistēma ar divkāršo makrodaļiņu atšķaidīšanu), vai nosakot gāzveida piesārņotāju sastāvdaļas neapstrādātās izplūdes gāzēs un makrodaļiņas ar makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. Izmantojot motora griezes momenta un apgriezienu atgriezeniskās saites signālus, ko dod motora dinamometrs, jaudu integrē attiecībā pret cikla laiku, un rezultāts rāda motora padarīto darbu ciklā. NOx un HC koncentrāciju ciklā CVS sistēmai nosaka, integrējot analizatora signālu, tā kā CO, CO2 un NMHC koncentrāciju var noteikt ar integrētu analizatora signālu vai parauga daudzumu. Ja visi gāzveida komponenti izmērīti neapstrādātās izplūdes gāzēs, to daudzumu cikla laikā nosaka ar analizatora signāla integrēšanu. Makrodaļiņu noteikšanai savāc proporcionālu paraugu piemērotā filtrā. Lai aprēķinātu piesārņotāju emisijas masas vērtības, nosaka neapstrādāto vai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas ātrumu cikla laikā. Lai iegūtu katra emitētā piesārņotāja gramus kilovatstundā, kā noteikts šā pielikuma 2. papildinājumā, emisijas masas vērtības dala ar motora darbu.” c) Pielikuma 2.1. iedaļu aizstāj ar šādu: “2.1. Motora testa nosacījumi 2.1.1. Izmēra absolūto motora gaisa temperatūru (T a) motora ieejā, Kelvina grādos, un sausas atmosfēras spiedienu (p s), kPa, un aprēķina parametru f a atbilstoši šādiem noteikumiem. Vairāku cilindru motoros, kuros ir atdalītas ieplūdes kolektoru grupas, piemēram, V veida motoros, ņem atsevišķo grupu vidējo temperatūru. a) Kompresijaizdedzes motori: Motori ar dabisko velkmi un mehānisko kompresordzinēju: Turbokompresors gan ar, gan bez ieplūdes gaisa dzesēšanas: b) Dzirksteļaizdedzes motori: 2.1.2. Testa derīgums Lai testu atzītu par spēkā esošu, parametram fa jābūt: 0,96 ≤ f a ≤ 1,06” d) Pielikuma 2.8. iedaļu aizstāj ar šādu tekstu: Ja motoram ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, emisijām, kas izmērītas testa ciklā, jāatbilst reālos ekspluatācijas apstākļos esošām emisijām. Ja motoram ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, kuras darbībai nepieciešama reaģenta patērēšana, visos testos izmantotajam reaģentam jāatbilst II pielikuma 1. papildinājuma 2.2.1.13. iedaļas prasībām. 2.8.1. Ja izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma darbojas pēc nepārtrauktās reģenerācijas principa, emisijas mēra pēcapstrādes sistēmai ar nostabilizētu darbību. Reģenerācijas procesam jāparādās vismaz vienu reizi ETC testa laikā un izgatavotājam jādeklarē, kādi ir standarta nosacījumi, pie kuriem sākas reģenerācija (kvēpu daudzums, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens vai citi). Lai varētu apstiprināt reģenerācijas procesu, veic vismaz 5 ETC testus. Testu laikā pieraksta izplūdes gāzu temperatūru un spiedienu (temperatūra pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiediens utt.). Pēcapstrādes sistēmas darbību uzskata par apmierinošu, ja izgatavotāja deklarētie nosacījumi testa laikā parādās pietiekamā laika posmā. Galīgais testa rezultāts ir vidējais aritmētiskais no dažādu ETC testu rezultātiem. Ja izplūdes gāzu pēcapstrādei ir drošības režīms, kas nobīdās uz periodisko reģenerācijas režīmu, tas jāpārbauda atbilstoši 2.8.2. iedaļai. Šajā īpašajā gadījumā emisijas robežvērtības, kas dotas I pielikuma 2. tabulā, var pārsniegt un tām neveic svērumu. 2.8.2. Ja izplūdes gāzu pēcapstrāde pamatojas uz periodisko reģenerācijas procesu, emisijas izmēra vismaz divos ETC testos, vienu nostabilizētas pēcapstrādes sistēmas reģenerācijas laikā, bet otru, kad reģenerācija nenotiek, un rezultātiem veic svērumu. Reģenerācijas procesam ETC testa laikā jānotiek vismaz vienu reizi. Motoram var uzstādīt slēdzi, ar ko var neatļaut vai atļaut reģenerācijas procesu, ar noteikumu, ka šāda darbība neietekmē sākotnējo motora kalibrējumu. Izgatavotājs deklarē, pie kādiem normāliem parametriem sākas reģenerācijas process (kvēpu daudzums, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.) un tā ilgumu (n2). Izgatavotājs arī iesniedz visu informāciju, lai noteiktu laiku starp divām reģenerācijām (n1). Tehniskais dienests, pamatojoties uz labākajiem tehniskajiem pētījumiem, apstiprina precīzu procedūru šā laika noteikšanai. Izgatavotājs nodrošina pēcapstrādes sistēmu, kurā uzkrāti piesārņotāji, lai ETC testa laikā notiktu reģenerācija. Šīs motora kondicionēšanas fāzes laikā reģenerācija nenotiek. Vidējās emisijas starp reģenerācijas fāzēm nosaka, aprēķinot vidējo aritmētisko no vairākiem vienādos laika intervālos veiktiem ETC testiem. Ieteicams veikt vismaz vienu ETC testu iespējami tuvu pirms reģenerācijas testa un vienu ETC testu uzreiz pēc reģenerācijas testa. Kā alternatīvu izgatavotājs var iesniegt datus, kuros uzrādīts, ka emisijas starp reģenerācijas fāzēm paliek nemainīgas (± 15 % robežās). Šādā gadījumā var izmantot tikai viena ETC testa rezultātus. Reģenerācijas testa laikā pieraksta visus datus, kas konstatētu noteiktu reģenerāciju (CO un NOx emisiju, temperatūru pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiedienu utt.). Reģenerācijas procesa laikā I pielikuma 2. tabulas vērtības var pārsniegt. Izmērītās emisijas novērtē atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājuma 5.5. un 6.3. iedaļai, un gala rezultāts nedrīkst pārsniegt I pielikuma 2. tabulā dotos ierobežojumus.” e) Pielikuma 1. papildinājumu groza šādi: i) Papildinājuma 2.1. iedaļu aizstāj ar šādu: “2.1. Paraugu ņemšanas filtra sagatavošana Katru filtru vismaz vienu stundu pirms testa sākuma ievieto pa pusei slēgtā petri trauciņā, kurā to nevarētu piesārņot putekļi, un novieto svaru telpā, lai tas nostabilizējas. Pēc stabilizēšanas perioda beigām katru filtru nosver un pieraksta taras svaru. Tad filtru glabā slēgtā petri trauciņā vai hermētiskā filtra turētājā, līdz to izmanto testā. Filtru izmanto astoņu stundu laikā pēc izņemšanas no svaru telpas. Pieraksta taras svaru.” ii) Papildinājuma 2.7.4. iedaļu aizstāj ar šādu: “2.7.4. Makrodaļiņu paraugu ņemšana Visā testa laikā izmanto vienu filtru. Katrā atsevišķajā cikla režīmā ņem vērā modālos svēruma koeficientus, kas noteikti testa cikla procedūrā, ņemot paraugu proporcionāli izplūdes gāzu masas plūsmai katrā atsevišķā cikla režīmā. To var panākt, attiecīgi pieregulējot parauga plūsmas ātrumu, parauga ņemšanas laiku un/vai atšķaidīšanas pakāpi tā, lai atbilstu efektīvajiem svēruma koeficientiem, kas minēti 5.6. iedaļā. Parauga ņemšanas laikam katrā režīmā jābūt vismaz 4 sekundēm uz 0,001 svēruma koeficientu. Paraugu ņemšanu katrā režīmā veic pēc iespējas vēlāk. Makrodaļiņu paraugu ņemšanu beidz ne agrāk kā 5 sekundes līdz katra režīma beigām.” iii) Iekļauj šādu jaunu 4. iedaļu: “4. IZPLŪDES GĀZU PLŪSMAS APRĒĶINS 4.1. Neapstrādāto izplūdes gāzu masas plūsma Lai aprēķinātu emisiju neapstrādātās izplūdes gāzēs, jāzina izplūdes gāzu plūsma. Izplūdes gāzes masas plūsmas ātrumu nosaka saskaņā ar 4.1.1. vai 4.1.2. iedaļu. Izplūdes gāzu plūsmu nosaka ar precizitāti ± 2,5 % nolasījumam vai ± 1,5 % motora maksimālajai vērtībai, ņemot vērā lielāko no šīm vērtībām. Var izmantot ekvivalentas metodes (tās, kas aprakstītas šā pielikuma 2. papildinājuma 4.2. iedaļā). 4.1.1. Tiešo mērījumu metode Izplūdes gāzu plūsmu tieši var izmērīt ar šādām sistēmām: — diferenciālā spiediena ierīcēm, piemēram, plūsmas mērsprausla, — ultraskaņas plūsmas mērītājs, — virpuļplūsmas caurplūdes mērītājs. Lai izvairītos no mērījumu kļūdām, kas varētu ietekmēt emisijas vērtības kļūdas, veic piesardzības pasākumus. Šādi pasākumi ir rūpīga ierīces ievietošana motora izplūdes sistēmā atbilstoši ierīces izgatavotāja rekomendācijām un labai tehniskajai praksei. Īpaši svarīgi, lai ierīces uzstādīšana neietekmētu motora darbības rādītājus un emisijas. 4.1.2. Gaisa un degvielas mērīšanas metode Šeit nosaka gaisa un degvielas plūsmas mērīšanu. Izmanto tādus gaisa caurplūdes mērītājus un degvielas caurplūdes mērītājus, kas atbilst 4.1. iedaļā dotajām kopējās precizitātes prasībām. Izplūdes gāzu plūsmu aprēķina šādi: q mew = q maw + q mf 4.2. Atšķaidītās izplūdes gāzes masas plūsmas noteikšana Lai aprēķinātu emisiju atšķaidītās izplūdes gāzēs, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, jāzina atšķaidīto izplūdes gāzu plūsma. Atšķaidītu izplūdes gāzu plūsmas ātrumu (q mdew) mēra visos režīmos ar PDP-CVS, CFV-CVS vai SSV-CVS atbilstoši vispārīgajai formulai, kas dota šā pielikuma 2. papildinājuma 4.1. iedaļā. Nolasījuma precizitāte ir ± 2 % vai precīzāka, un to nosaka atbilstoši šā pielikuma 5. papildinājuma 2.4. iedaļas noteikumiem.” iv) 4. un 5. iedaļu aizstāj ar šādu: “5. GĀZVEIDA EMISIJAS APRĒĶINS 5.1. Datu novērtēšana Lai novērtētu gāzveida emisijas, aprēķina katra režīma pēdējo 30 sekunžu grafika nolasījumu vidējo vērtību un nosaka HC, CO un NOx vidējo koncentrāciju katrā režīmā no vidējiem līknes grafika nolasījumiem un atbilstošajiem kalibrēšanas datiem. Var izmantot cita veida pierakstu, ja tas nodrošina ekvivalentu datu iegūšanu. Ja pārbauda NOx (kontroles diapazonā), iepriekšminētās prasības attiecas tikai uz NOx. Izplūdes gāzes plūsmu q mew vai atšķaidītas izplūdes gāzes plūsmu q mdew, ja izmanto papildus, nosaka atbilstoši šā pielikuma 4. papildinājuma 2.3. iedaļai. 5.2. Pārrēķins no sausa uz mitru stāvokli Izmērīto koncentrāciju pārrēķina uz mitru stāvokli pēc šādas formulas, ja vien aprēķini jau nav veikti mitrā stāvoklī. Pārrēķinu veic katrā atsevišķā gadījumā. cwet = kw × cdry Neapstrādātām izplūdes gāzēm: vai kur: pr = ūdens tvaika spiediens pēc dzesēšanas vannas, kPa pb = kopējais atmosfēras spiediens, kPA Ha = ieplūdes gaisa mitrums, gramos ūdens uz kilogramu sausa gaisa kf = 0,055584 × wALF – 0,0001083 × wBET – 0,0001562 × wGAM + 0,0079936 × wDEL + 0,0069978 × wEPS Atšķaidītām izplūdes gāzēm: vai Atšķaidīšanas gaisam: KWd= 1 – KW1 Ieplūdes gaisam: KWa = 1 – KW2 kur: H a = ieplūdes gaisa mitrums, gramos ūdens uz kilogramu sausa gaisa H d = atšķaidīšanas gaisa mitrums, gramos ūdens uz kilogramu sausa gaisa, un to var aprēķināt no relatīvā mitruma mērījuma, rasas punkta mērījuma, tvaika spiediena mērījuma un/vai psihrometrisko termometru pāra mērījuma, izmantojot vispārpieņemto formulu. 5.3. NOx mitruma un temperatūras korekcija Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa īpašībām, NOx koncentrāciju attiecībā uz apkārtējā gaisa temperatūru un mitrumu labo ar koeficentiem, kas doti šajā formulā. Koeficienti ir spēkā diapazonā no 0 līdz 25 g/kg sausa gaisa. a) kompresijaizdedzes motoriem: kur: T a = ieplūdes gaisa temperatūra, K H a = ieplūdes gaisa mitrums, gramos ūdens uz kilogramu sausa gaisa, Kur: H a var noteikt no relatīvā mitruma mērījuma, rasas punkta mērījuma, tvaika spiediena mērījuma vai psihrometrisko termometru pāra mērījuma, izmantojot vispārpieņemto formulu. b) dzirksteļaizdedzes motoriem: k h.G = 0,6272 + 44,030 × 10–3 × H a - 0,862 × 10–3 × H a 2 kur: H a var noteikt no relatīvā mitruma mērījuma, rasas punkta mērījuma, tvaika spiediena mērījuma vai psihrometrisko termometru pāra mērījuma, izmantojot vispārpieņemto formulu. 5.4. Emisijas masas plūsmas ātrumu aprēķins Emisijas masas plūsmas ātrumu (g/h) katram režīmam aprēķina šādi. NOx aprēķināšanai pēc vajadzības lieto mitruma korekcijas faktoru, k h,D, vai k h,G, ko nosaka atbilstoši 5.3. iedaļas noteikumiem. Izmērīto koncentrāciju pārveido uz mitru stāvokli atbilstoši 5.2. iedaļai, ja vien tā jau nav mērīta mitrā stāvoklī. u gas vērtības ir dotas 6. tabulā izvēlētajiem komponentiem, pamatojoties uz ideālas gāzes īpašībām un degvielām, kas attiecas uz šo direktīvu. a) neapstrādātām izplūdes gāzēm: m gas = u gas × c gas × q mew kur: u gas = izplūdes gāzes komponenta blīvuma un izplūdes gāzes blīvuma attiecība c gas = atbilstošā komponenta koncentrācija nepastrādātās izplūdes gāzēs, ppm q mew = izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/h b) atšķaidītām gāzēm: m gas = u gas × c gas,c × q mdew kur: u gas = izplūdes gāzu komponenta blīvuma un gaisa blīvuma attiecība c gas,c = atbilstošā komponenta koncentrācija ar fona korekciju atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm q mdew = atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/h, kur: Atšķaidīšanas koeficientu D aprēķina atbilstoši šā pielikuma 2. papildinājuma 5.4.1. iedaļai. 5.5. Īpatnējo emisiju aprēķins Šādi aprēķina emisijas (g/kWh) visiem atsevišķajiem komponentiem: kur: m gas atsevišķās gāzes masa P n lietderīgā jauda, ko nosaka atbilstoši II pielikuma 8.2. iedaļai Svēruma koeficienti, ko izmanto iepriekšējā formulā, iegūti atbilstoši 2.7.1 iedaļai. 6. tabula Dažādu izplūdes komponentu u gas vērtības neapstrādātu un atšķaidītu izplūdes gāzu komponentos Degviela NOx CO THC/NMHC CO2 CH4 Dīzeļdegviela Neapstrādātas izplūdes gāzes 0,001587 0,000966 0,000479 0,001518 0,000553 Atšķaidītas izplūdes gāzes 0,001588 0,000967 0,000480 0,001519 0,000553 Etanols Neapstrādātas izplūdes gāzes 0,001609 0,000980 0,000805 0,001539 0,000561 Atšķaidītas izplūdes gāzes 0,001588 0,000967 0,000795 0,001519 0,000553 CNG Neapstrādātas izplūdes gāzes 0,001622 0,000987 0,000523 0,001552 0,000565 Atšķaidītas izplūdes gāzes 0,001588 0,000967 0,000584 0,001519 0,000553 Propāns Neapstrādātas izplūdes gāzes 0,001603 0,000976 0,000511 0,001533 0,000559 Atšķaidītas izplūdes gāzes 0,001588 0,000967 0,000507 0,001519 0,000553 Butāns Neapstrādātas izplūdes gāzes 0,001600 0,000974 0,000505 0,001530 0,000558 Atšķaidītas izplūdes gāzes 0,001588 0,000967 0,000501 0,001519 0,000553 — neapstrādātās izplūdes gāzēs u vērtības pamatojas uz ideālas gāzes īpašībām pie λ = 2, sausa gaisa, 273 K, 101,3 kPa — atšķaidītās izplūdes gāzēs u vērtības pamatojas uz ideālas gāzes īpašībām un gaisa blīvumu — CNG u vērtību precizitāte ir 0,2 % no masas sastāva C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 % — CNG u vērtība attiecībā uz HC atbilst CH2,93 (kopējam HC izmanto CH4 u vērtību) 5.6. Kontroles diapazona vērtību aprēķins Trim kontrolpunktiem, ko izvēlas atbilstoši 2.7.6. iedaļai, NOx emisiju mēra un aprēķina atbilstoši 5.6.1. iedaļai un nosaka arī, interpolējot no testa cikla režīma, kas vistuvāk atbilstot attiecīgajam kontroles punktam saskaņā ar 5.6.2. iedaļu. Mērītās vērtības pēc tam salīdzina ar interpolētājām vērtībām saskaņā ar 5.6.3. iedaļu. 5.6.1. Īpatnējo emisiju aprēķins Šādi aprēķina NOx emisiju katram kontrolpunktam (Z): m NOx,Z = 0,001587 × c NOx,Z × k h,D × q mew 5.6.2. Testa cikla emisijas vērtības noteikšana NOx emisiju katram kontrolpunktam interpolē no četriem vistuvākajiem testa cikla režīmiem, kas pārklāj izvēlēto kontrolpunktu Z, kā parādīts 4. zīmējumā. Šiem režīmiem (R, S, T, U) piemēro šādas definīcijas: Apgriezienu skaits (R) = apgriezienu skaits (T) = nRT Apgriezienu skaits (S) = apgriezienu skaits (U) = nSU Procentuālā slodze (R) = procentuālā slodze (S) Procentuālā slodze (T) = procentuālā slodze (U) NOx emisiju izvēlētajam kontrolpunktam Z aprēķina šādi: un kur: ER, ES, ET, EU = pārklājošo režīmu īpatnējās NOx emisijas, kas aprēķinātas saskaņā ar 5.6.1. iedaļu MR, MS, MT, MU = pārklājošo režīmu motora griezes moments 5.6.3. NOx emisijas vērtību salīdzināšana Izmērīto īpatnējo NOx emisiju vērtību kontrolpunktā Z (NOx,Z) ar interpolēto vērtību (EZ) salīdzina šādi: 6. MAKRODAĻIŅU EMISIJU APRĒĶINS 6.1. Datu novērtēšana Lai veiktu makrodaļiņu novērtējumu, katrā režīmā pieraksta kopējo parauga masu, kas izplūdusi cauri filtram (m sep). Filtru atliek atpakaļ svaru telpā un vismaz vienu stundu kondicionē, tomēr ne ilgāk kā 80 stundas, un pēc tam nosver. Pieraksta filtru bruto svaru, no tā atņem taras svaru (skat. 2.1. iedaļu), rezultāts ir makrodaļiņu parauga masa m f. Ja pielieto fona koriģēšanu, pieraksta atšķaidīšanas gaisa masu (m d) cauri filtram un makrodaļiņu masu (m f,d). Ja veikts vairāk nekā viens mērījums, katram mērījumam un vidējām vērtībām aprēķina koeficientu m f,d/m d. 6.2. Makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēma Makrodaļiņu emisijas galīgos testa rezultātus nosaka šādi. Tā kā iespējamas dažādas atšķaidīšanas pakāpes kontroles metodes, izmanto atšķirīgas q medf aprēķina metodes. Visi aprēķini pamatojas uz atsevišķo režīmu vidējām vērtībām paraugu ņemšanas periodā. 6.2.1. Izokinētiskās sistēmas q medf = q mew × rd kur r a ir izokinētiskā parauga un izplūdes caurules šķērsgriezuma laukuma attiecība: 6.2.2. Sistēmas ar CO2 vai NOx koncentrācijas mērīšanu qmedf = qmew × rd kur: c wE = marķiergāzes mitruma koncentrācija neapstrādātās izplūdes gāzēs c wD = marķiergāzes mitruma koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs c wA = marķiergāzes mitruma koncentrācija atšķaidīšanas gaisā Koncentrācijas, kas mērītas sausā stāvoklī, pārrēķina uz mitru stāvokli saskaņā ar šā papildinājuma 5.2. iedaļu. 6.2.3. Sistēmas ar CO2 mērīšanu un oglekļa līdzsvara metodi (14) kur: c (CO2)D = CO2 koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs c (CO2)A = CO2 koncentrācija atšķaidīšanas gaisā (koncentrācija tilpuma procentos mitrā stāvoklī) Šī formula pamatojas uz pieņēmumu par oglekļa līdzsvaru (oglekļa atomi, kurus piegādā motoram, tiek emitēti kā CO2), un to nosaka šādi: qmedf = qmew × r d un 6.2.4. Sistēmas ar plūsmas mērīšanu qmedf = qmew × rd 6.3. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Visi aprēķini pamatojas uz atsevišķo režīmu vidējām vērtībām paraugu ņemšanas laikā. Atšķaidītās izplūdes gāzes plūsmu q mdew nosaka saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājuma 4.1. iedaļu. Kopējo parauga masu m sep aprēķina saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājuma 6.2.1 iedaļu. 6.4. Makrodaļiņu masas plūsmas ātruma aprēķins Makrodaļiņu masas plūsmas ātrumu aprēķina šādi. Ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, q medf, kā noteikts saskaņā ar 6.2. iedaļu, aizstāj ar q mdew, kā noteikts saskaņā ar 6.3. iedaļu. i = 1, … n Šādi makrodaļiņu masas plūsmas ātrumam var veikt fona koriģēšanu: kur D nosaka saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājuma 5.4.1. iedaļu. v) Bijušo 6. iedaļu pārnumurē kā 7. iedaļu. f) Pielikuma 2. papildinājumu groza šādi: i) 3. iedaļu aizstāj ar šādu: “3. EMISIJAS TESTA VEIKŠANA Ja izgatavotājs pieprasa, var veikt izmēģinājuma testu, lai kondicionētu motoru un izplūdes sistēmu pirms mērīšanas cikla veikšanas. Motorus, kurus darbina ar dabasgāzi un sašķidrinātu naftas gāzi, pārbauda ar ETC testu. Motoram veic vismaz divus ETC testa ciklus un tik ilgi, kamēr CO emisija, ko izmēra vienā ETC ciklā, nepārsniedz iepriekšējā testā izmērīto CO emisijas vērtību vairāk par 10 %. 3.1. Paraugu ņemšanas filtru sagatavošana (piemērotos gadījumos) Vismaz vienu stundu pirms testa sākuma katru filtru ievieto pa pusei slēgtā petri trauciņā, kur to nevarētu piesārņot putekļi, un ieliek svaru telpā, lai tas nostabilizējas. Stabilizēšanas perioda beigās nosver katru filtru un pieraksta taras svaru. Pēc tam filtru glabā slēgtā petri trauciņā vai slēgtā filtru turētājā, līdz to izmanto testēšanā. Filtru izmanto astoņu stundu laikā pēc tā izņemšanas no svaru telpas. Pieraksta taras svaru. 3.2. Mērīšanas iekārtas uzstādīšana Mēraparatūru un paraugu ņemšanas zondes uzstāda atbilstoši prasībām. Ja izmanto izlaides cauruli, to pievieno pie pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas. 3.3. Atšķaidīšanas sistēmas un motora iedarbināšana Atšķaidīšanas sistēmu un motoru iedarbina un iesilda tik ilgi, līdz pie maksimālās jaudas, ko ir rekomendējis izgatavotājs un kas atbilst labai tehniskajai praksei, ir nostabilizējušās visas temperatūras un spiedieni. 3.4. Makrodaļiņu paraugu savākšanas sistēmas iedarbināšana (tikai dīzeļmotoriem) Makrodaļiņu savākšanas sistēmu iedarbina un turpina darbināt uz apvedlīnijas. Atšķaidīšanas gaisa makrodaļiņu fona līmeni var noteikt, atšķaidīšanas gaisam plūstot cauri makrodaļiņu filtram. Ja izmanto filtrētu atšķaidīšanas gaisu, vienu mērījumu izdara pirms testa vai pēc tā. Ja atšķaidīšanas gaiss nav filtrēts, mērījumus var izdarīt pirms testa cikla un pēc tā un aprēķināt vidējo vērtību. Atšķaidīšanas sistēmu un motoru iedarbina un iesilda, līdz visas temperatūras un spiedieni ir nostabilizējušies saskaņā ar izgatavotāja rekomendācijām un labu tehnisko praksi. Gadījumā, ja izmanto periodisko reģenerācijas pēcapstrādi, motora iesilšanas laikā reģenerācija nedrīkst parādīties. 3.5. Atšķaidīšanas sistēmas pieregulēšana Atšķaidīšanas sistēmas plūsmas ātrumus (pilnas plūsmas vai daļējas plūsmas sistēmai) iestata tā, lai novērstu mitruma kondensēšanos sistēmā un lai iegūtu maksimālu filtra virsmas temperatūru 325 K (52 °C) vai mazāku (skat. V pielikuma 2.3.1 iedaļu, DT). 3.6. Analizatoru pārbaude Emisijas analizatorus uzstāda uz nulli un kalibrē. Ja izmanto paraugu maisiņus, tos izņem. 3.7. Motora iedarbināšanas procedūra Stabilizējušos motoru iedarbina saskaņā ar izgatavotāja rekomendēto iedarbināšanas procedūru, kas aprakstīta lietotāja pamācībā, izmantojot sērijveida startera motoru vai dinamometru. Izvēles kārtībā testu var sākt tieši no motora pirmapstrādes fāzes bez motora izslēgšanas, kad motors ir sasniedzis apgriezienu skaitu tukšgaitā. 3.8. Testa cikls 3.8.1. Testa secība Testu sāk, kad motors sasniedzis tukšgaitas apgriezienu skaitu. Testu veic saskaņā ar parauga/atskaites ciklu, kā noteikts šā pielikuma 2. iedaļā. Motora apgriezienu skaitu un griezes momentu vadības iestatīšanas punktu padod ar 5 Hz vai lielāku frekvenci (ieteicams 10 Hz). Atgriezenisko motora apgriezienu skaitu un griezes momentu cikla laikā pieraksta vismaz reizi sekundē un signālus ieraksta vismaz reizi sekundē testa cikla laikā, un signālus var elektroniski filtrēt. 3.8.2. Gāzveida emisijas mērīšana 3.8.2.1. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, mērīšanas iekārtu ieslēdz vienlaicīgi ar motora iedarbināšanu vai testa secības sākumā un — sāk vākt vai analizēt atšķaidīšanas gaisu, — sāk savākt vai analizēt atšķaidītās izplūdes gāzes, — sāk mērīt atšķaidīto izplūdes gāzu daudzumu (CVS) un vajadzīgās temperatūras un spiedienus, — sākt ierakstīt atgriezeniskos datus par apgriezienu skaitu un dinamometra griezes momentu. Atšķaidīšanas tunelī HC un NOx mēra nepārtraukti ar frekvenci 2 Hz. Vidējās koncentrācijas nosaka, integrējot visus analizatora signālus visā testa ciklā. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst būt lielāks par 20 sekundēm, un vajadzības gadījumā to koordinē ar CVS plūsmas svārstībām un paraugu ņemšanas laika/testa cikla novirzēm. CO, CO2, NMHC un CH4 nosaka ar integrāciju vai tās koncentrācijas analīzi, kas savākta cikla laikā paraugu maisiņā. Gāzveida piesārņotāju koncentrāciju atšķaidīšanas gaisā nosaka ar integrāciju vai ar savākšanu fona maisiņā. Visu pārējo vērtību minimālā ierakstīšanas frekvence ir viens mērījums sekundē (1 Hz). 3.8.2.2. Neapstrādātu izplūdes gāzu mērīšana Ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, mērīšanas iekārtu ieslēdz vienlaicīgi ar motora iedarbināšanu vai testa secības sākumā un: — sāk analizēt neapstrādātu izplūdes gāzes koncentrāciju, — sāk mērīt izplūdes gāzes vai ieplūdes gaisa un degvielas plūsmas ātrumu, — sāk ierakstīt atgriezeniskos datus par apgriezienu skaitu un dinamometra griezes momentu. Lai novērtētu gāzveida emisijas, datorsistēmā pieraksta emisijas koncentrācijas (HC, CO un NOx) un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu ar frekvenci, ne mazāku par 2 Hz. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst būt lielāks par 10 sekundēm. Visus pārējos datus var ierakstīt ar frekvenci vismaz 1 Hz. Analogajiem analizatoriem jāpieraksta reakcija, un kalibrēšanas datus var piemērot tieši mērīšanas laikā vai ārpus tā datu novērtēšanas laikā. Lai aprēķinātu gāzveida komponentu masas emisiju, pierakstītās koncentrācijas un izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma grafikus pielīdzina laikā ar transformācijas laiku, kā noteikts I pielikuma 2. iedaļā. Tādejādi katra gāzveida emisijas analizatora un izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma sistēmas reakcijas laiku nosaka saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 4.2.1. un 1.5. iedaļu un pieraksta. 3.8.3. Makrodaļiņu paraugu savākšana (piemērotos gadījumos) 3.8.3.1. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, motora iedarbināšanas vai testa secības sākumā makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvedlīnijas uz makrodaļiņu savākšanu. Ja neizmanto pilnas plūsmas kompensāciju, paraugu sūkni (sūkņus) iestata tā, lai plūsmas ātrumu cauri makrodaļiņu paraugu zondei vai pārvades caurulei uzturētu iestatītās plūsmas ± 5 % robežās. Ja izmanto plūsmas kompensāciju (t.i., proporcionālo parauga plūsmas ātruma vadību), jāparāda, ka galvenā tuneļa plūsmas attiecība pret makrodaļiņu parauga plūsmu nemainās vairāk par ± 5 % no iestatītās vērtības (izņemot pirmās desmit parauga ņemšanas sekundes). Piezīme: Dubultās atšķaidīšanas gadījumā parauga plūsma ir neto starpība starp plūsmas ātrumu cauri makrodaļiņu filtriem un otrreizējās atšķaidīšanas gaisa plūsmas ātrumu. Pieraksta vidējo temperatūru un spiedienu pie gāzes mērītāja(-iem) vai plūsmas mērierīces ieejā. Ja iestatīto plūsmas ātrumu nevar uzturēt visā cikla laikā ± 5 % izmaiņu robežās, jo ir pārāk liela makrodaļiņu slodze uz filtru, testu anulē. Testu atkārto ar mazāku plūsmas ātrumu un/vai filtru ar lielāku diametru. 3.8.3.2. Makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēma Ja ciklu sāk tieši no pirmapstrādes, motora iedarbināšanas vai testa secības sākumā makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvedlīnijas uz makrodaļiņu savākšanu. Lai vadītu makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, nepieciešama ātra sistēmas reakcija. Sistēmas transformācijas laiku nosaka saskaņā ar III pielikuma 5. papildinājuma 3.3. iedaļu. Ja izplūdes plūsmas mērīšanas (skat. 4.2.1. iedaļu) un makrodaļiņu plūsmas sistēmas transformācijas laiku summa ir mazāka par 0,3 sekundēm, var izmantot reālā laika vadību. Ja transformācijas laiks ir lielāks par 0,3 sekundēm, izmanto paredzamo kontroli, kas pamatojas uz pirms tam ierakstītu testu. Šādā gadījumā pieauguma laikam jābūt ≤ 1 sekundei un summārajam aiztures laikam: ≤ 10 sekundēm. Kopējo sistēmas reakcijas laiku paredz tādu, lai nodrošinātu, ka parauga makrodaļiņu paraugs qmp,i būtu proporcionāls izplūdes gāzu masas plūsmai. Lai noteiktu proporcionalitāti, veic qmp,i regresijas analīzi attiecībā pret qmew,I ar minimālo datu iegūšanas frekvenci 1 Hz, turklāt ievēro šādus kritērijus: — qmp,i un qmew,i lineārās regresijas korelācijas koeficients R2 nedrīkst būt mazāks par 0,95, — qmp,i pret qmew,I aprēķinātā standarta kļūda nedrīkst būt lielāka par 5 % no maksimālā qmp, — regresijas līkne qmp krustpunktā nedrīkst pārsniegt ± 2 % no maksimālā qmp. Izvēles kārtībā var veikt pirmstestu un izmantot pirmstesta izplūdes gāzu masas plūsmas signālu, lai vadītu paraugu plūsmu makrodaļiņu sistēmā (paredzamā kontroles vadība). Šāda procedūra ir vajadzīga, ja makrodaļiņu sistēmas transformācijas laiks t50,P vai izplūdes gāzu masas plūsmas signāla transformācijas laiks, vai abi ir > 0,3 sekundēm. Pareizu makrodaļiņu atšķaidīšanas sistēmas laiku iegūst, ja pirmstesta qmew,pre laika grafiks, kurš vada qmp, tiek nobīdīts par t50,P + t50,F iepriekšiestatīto laiku. Lai noteiktu korelāciju starp qmp,i un qmew,I, izmanto datus, kuri iegūti reālā testa laikā, turklāt qmew,i jāsaskaņo laikā, izmantojot t50,F, attiecībā pret qmp,i (t50,P nav jāsaskaņo laikā). Tas nozīmē, ka laika nobīde starp qmew un qmp ir starpība starp to transformācijas laikiem, kas noteikti III pielikuma 5. papildinājuma 3.3. iedaļā. 3.8.4. Motora apstāšanās Ja motors testa laikā apstājas, to kondicionē un iedarbina no jauna, testu atkārto. Ja kaut vienā no vajadzīgajām testa iekārtām testa laikā parādās darbības traucējums, testu anulē. 3.8.5. Pasākumi, kas jāveic pēc testa Pēc testa pabeigšanas atšķaidīto izplūdes gāzu tilpuma vai neapstrādātu izplūdes gāzu plūsmas ātrumu mērījumus, kā arī gāzes plūsmu savācēju maisiņos un makrodaļiņu paraugu sūkņa darbību pārtrauc. Integrējošās analizēšanas sistēmas paraugu vākšanu turpina, līdz beidzies sistēmas reakcijas laiks. Ja izmanto savākšanas maisiņus, koncentrāciju tajos analizē, cik vien ātri iespējams, nekādā gadījumā ne vēlāk kā 20 minūtes pēc testa cikla beigām. Pēc emisijas testa analizatoru atkārtotai pārbaudei izmanto nulles gāzi un kalibrēšanas gāzi. Testu var uzskatīt par pieņemamu, ja atšķirība starp pirmstesta un pēctesta rezultātiem ir mazāka par 2 % no parametriem, kādi ir kalibrēšanas gāzei. 3.9. Testa norises pārbaude 3.9.1. Datu nobīde Lai samazinātu nobīdes efektus, ko rada laika aizture starp atgriezeniskās saites un parauga cikla vērtībām, visu motora apgriezienu skaitu un griezes momenta atgriezeniskās saites signālu secību var novirzīt laikā uz priekšu vai aizkavēt attiecībā pret nominālā apgriezienu skaita un griezes momenta secību. Ja atgriezeniskās saites signāli ir ar nobīdi, arī apgriezienu skaitam un griezes momentam jābūt ar tikpat lielu nobīdi un tajā pašā virzienā. 3.9.2. Cikla darba aprēķins Faktisko cikla darbu Wact (kWh) aprēķina, izmantojot katru ierakstīto motora atgriezeniskās saites ātruma un griezes momenta vērtību pāri. To dara pēc katras datu nobīdes parādīšanās, ja šī opcija ir izvēlēta. Faktisko cikla darbu Wact izmanto, lai salīdzinātu ar parauga cikla darbu Wref, un lai aprēķinātu ar bremzēšanu saistītu emisiju (skat. 4.4. un 5.2. iedaļu). Tādu pašu metodoloģiju izmanto, lai integrētu parauga un faktisko motora jaudu. Ja vērtības nosaka starp parauga blakus vērtībām vai mērījumu blakus vērtībām, izmanto lineāro interpolāciju. Integrējot parauga un faktisko cikla darbu, visas negatīvās griezes momenta vērtības pārveido par nulli un iekļauj aprēķinā. Ja integrācija ir veikta ar frekvenci, kas mazāka par 5 Hz, un ja šajā laika sprīdī griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, aprēķina, cik liela ir negatīvā daļa, un iestata to par nulli. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā. Wact ir robežās no - 15 % līdz + 5 % no Wref 3.9.3. Testa cikla apstiprināšanas statistika Apgriezienu skaitam, griezes momentam un jaudai veic atgriezeniskās saites vērtību lineāro regresiju attiecībā pret parauga vērtībām. To dara, ja parādījusies jebkāda nobīde atgriezeniskās saites datos, ja ir izvēlēta šī opcija. Izmanto mazāko kvadrātu metodi ar piemērotāko vienādojumu, kas ir šādā formā: y = mx + b kur: Y = atgriezeniskās saites (faktiskais) apgriezienu skaits (min–1), griezes moments (Nm) vai jauda (kW) vērtības M = regresijas līknes stāvums x = apgriezienu skaita (min–1), griezes momenta (Nm) vai jaudas (kW) parauga vērtība b = regresijas līknes y ass krustpunkts Katrai regresijas līknei nosaka attiecības y pret x un mērīšanas koeficienta (r2) aprēķinu standarta kļūdu (SE). Ieteicams šo analīzi veikt ar frekvenci 1 Hz. Visas negatīvās parauga griezes momenta vērtības un ar tām saistītās atgriezeniskās saites vērtības izdzēš no cikla griezes momenta un jaudas apstiprināšanas statistikas aprēķiniem. Lai testu varētu uzskatīt par apstiprinātu, jābūt izpildītiem 7. tabulā dotajiem kritērijiem. 7. tabula Regresijas līknes pielaides Apgriezienu skaits Griezes moments Jauda Attiecības X pret Y aprēķina standarta kļūda (SE) Maksimāli 100 min–1 Maksimāli 13 % (15 %) (15) no motora maksimālā griezes momenta pēc jaudas kartes Maksimāli 8 % (15 %) (15) no motora maksimālā griezes momenta pēc jaudas kartes Regresijas līknes stāvums, m 0,95 līdz 1,03 0,83–1,03 0,89–1,03 (0,83–1,03) (15) Mērīšanas koeficients, r2 Noteikšanas koeficients, r2 min. 0,9700 (min. 0,9500) (15) min. 0,8800 (min. 0,7500) (15) min. 0,9100 (min. 0,7500) (15) Y krustošanās ar regresijas līkni, b ± 50 min–1 Lielākā vērtība no ± 20 Nm vai ± 2 % (± 20 Nm vai ± 3 %) (15) no maksimālā griezes momenta Lielākā vērtība no ± 4 kW vai ± 2 % (± 4 kW vai ± 3 %) (15) no maksimālās jaudas Punktu dzēšana no regresijas analīzēm ir atļauta gadījumos, kas atzīmēti 8. tabulā. 8. tabula Atļauja dzēst punktus no regresijas analīzes Nosacījumi Punkti, kurus var izdzēst Pilna slodze un griezes momenta atgriezeniskā saite < 95 % no parauga griezes momenta Griezes moments un/vai jauda Pilna slodze un apgriezienu atgriezeniskā saite < 95 % no parauga apgriezieniem Apgriezieni un/vai jauda Nav slodzes, nav tukšgaitas punkta un griezes momenta atgriezeniskās saite > parauga griezes moments Griezes moments un/vai jauda Nav slodzes, atgriezeniskās saites apgriezieni ≤ tukšgaitas apgriezieni + 50 min–1 un atgriezeniskās saites griezes moments = izgatavotāja definētais/izmērītais griezes moments tukšgaitā ± 2 % no maksimālā griezes momenta Apgriezieni un/vai jauda Nav slodzes, atgriezeniskās saites apgriezieni > tukšgaitas apgriezieni + 50 min–1 un atgriezeniskās saites apgriezieni > 105 % no parauga griezes momenta. Griezes moments un/vai jauda Nav slodzes un atgriezeniskās saites apgriezieni > 105 % no parauga apgriezienu skaita. Apgriezieni un/vai jauda” ii) Iekļauj šādu 4. iedaļu: “4. IZPLŪDES GĀZES PLŪSMAS APRĒĶINS 4.1. Atšķaidītās izplūdes gāzes plūsmas noteikšana Kopējo atšķaidītās izplūdes gāzes plūsmu ciklā (kg/tests) aprēķina no cikla laikā iegūtajām mērījumu vērtībām un atbilstošajiem plūsmas mērīšanas iekārtas kalibrēšanas datiem, (V 0 — PDP, K V — CFV, C d — SSV), kā noteikts III pielikuma 5. papildinājuma 2. iedaļā. Ja cikla laikā atšķaidīšanas gaisa temperatūru uztur nemainīgu ar siltummaini (± 6 K — PDP–CVS, ± 11 K — CFV–CVS vai ± 11 K — SSV–CVS), skat. V pielikuma 2.3. iedaļu), izmanto šādas formulas. PDP–CSV sistēmai: m ed = 1,293 × V 0 × N P × (p b - p 1) × 273 / (101,3 × T) kur: V 0 = gāzes tilpums, kas iesūknēts testa apstākļos vienā apgriezienā, m3/apgr. N P = kopējais sūkņa apgriezienu skaits testa laikā p b = atmosfēras spiediens testa kamerā, kPa p 1 = spiediena pazemināšanās zem atmosfēras spiediena sūkņa ieejā, kPa T = atšķaidītu izplūdes gāzu vidējā temperatūra pie sūkņa ieejas cikla laikā, K CFV–CVS sistēmām: m ed = 1,293 × t × K v × p p / T 0,5 kur: t = cikla laiks, s K V = kritiskās venturi plūsmas kalibrēšanas koeficients standarta nosacījumiem p p = absolūtais spiediens venturi ieejā, KPa T = absolūtā temperatūra venturi ieejā, K SSV–CVS sistēmai m ed = 1,293 × QSSV kur: un A 0 = konstantu un pārejas koeficientu komplekts = 0,006111 SI vienībās no d = SSV kanāla diametrs, m Cd = SSV izplūdes koeficients p p = absolūtais spiediens venturi ieejā, kPa T = temperatūra venturi ieejā, K rp = SSV kanāla attiecība pret absolūto, statisko spiedienu = rD = SSV kanāla diametra d attiecība pret ieejas caurules iekšējo diametru D = Ja izmanto sistēmu ar plūsmas kompensāciju (t.i., bez siltummaiņa), momentānās masas emisijas rēķina un integrē visā ciklā. Šajā gadījumā atšķaidītās izplūdes gāzes momentāno masu rēķina šādi. PDP–CVS sistēmai: m ed,i = 1,293 × V 0 × N P,i × (p b - p 1) × 273 / (101,3 × T) kur: N P,i = kopējais sūkņa apgriezienu skaits laika intervālā CFV–CVS sistēmai: m ed,i = 1,293 × Δt i × K V × p p / T 0,5 kur: Δt i = laika intervāls, s SSV–CVS sistēmai: med = 1,293 × QSSV × Δti kur: Δt i = laika intervāls, s Reālā laika aprēķinu sāk vai nu ar pieņemamu C d vērtību, piemēram, 0,98, vai pieņemamu Q ssv. vērtību. Ja aprēķinu sāk ar Q ssv, tad Q ssv sākuma vērtību izmanto, lai novērtētu Re. Visu emisijas testu laikā, Reinoldsa skaitlim pie SSV kanāla ieejas jāatrodas tajā Reinoldsa skaitļu diapazonā, ko izmanto, lai aprēķinātu kalibrēšanas līkni, kas aprakstīta šā pielikuma 5. papildinājuma 2.4. iedaļā. 4.2. Neapstrādātu izplūdes gāzu masas plūsmas noteikšana Lai aprēķinātu neapstrādātu izplūdes gāzu emisijas un lai kontrolētu makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, jāzina izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums. Lai noteiktu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, var izmantot jebkuru no metodēm, kas aprakstītas 4.2.2. līdz 4.2.5. iedaļā. 4.2.1. Reakcijas laiks Lai aprēķinātu emisijas, reakcijas laiks, kas aprēķināts ar kādu no tālāk tekstā dotajām metodēm, ir vienāds vai mazāks par prasīto analizatora reakcijas laiku, kā noteikts šā pielikuma 5. papildinājuma 1.5. iedaļā. Lai kontrolētu makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, vajag ātrāku reakcijas laiku. Lai kontrolētu makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmas reālā laikā, reakcijas laikam jābūt ≤ 0,3 sekundes. Makrodaļiņu plūsmas sistēmas atšķaidīšanas sistēmām ar paredzamās kontroles vadību, kas pamatojas uz iepriekš ierakstītu testu, izplūdes gāzu plūsmas mērīšanas sistēmas atbildes laikam jābūt ≤ 5 sekundes ar pieauguma laiku ≤ 1 sekunde. Sistēmas reakcijas laiku nosaka mērierīces izgatavotājs. Prasības izplūdes gāzu plūsmas un makrodaļiņu plūsmas atšķaidīšanas sistēmas summētajam reakcijas laikam norādītas 3.8.3.2. iedaļā. 4.2.2. Tiešā mērīšanas metode Momentānās izplūdes gāzu plūsmas tiešo mērīšanu var veikt ar šādām sistēmām: — spiediena starpības ierīces, piemēram, caurplūdes mērsprausla, — ultraskaņas plūsmas mērītājs, — virpuļplūsmas caurplūdes mērītājs. Lai izvairītos no mērīšanas kļūdām, kas ietekmētu emisijas vērtību kļūdas, veic piesardzības pasākumus. Šādos pasākumos ietilpst mērierīces rūpīga uzstādīšana motora izplūdes gāzu sistēmā saskaņā ar mērierīces izgatavotāja rekomendācijām un labu tehnisko praksi. Ierīces uzstādīšana nedrīkst ietekmēt motora veiktspējas un emisijas rādītājus. Izplūdes gāzu plūsmas noteikšanas precizitāte ir vismaz ± 2,5 % no nolasījuma vērtības vai ± 1,5 % no motora maksimālās vērtības, ņemot vērā lielāko vērtību. 4.2.3. Gaisa un degvielas mērīšanas metode Šajā metodē ietilpst gaisa plūsmas un degvielas plūsmas mērīšana. Izmanto tādus gaisa caurplūdes mērītājus un degvielas caurplūdes mērītājus, kuru precizitāte atbilst kopējās izplūdes gāzu plūsmas precizitātes prasībām, kas noteiktas 4.2.2. iedaļā. Izplūdes gāzu plūsmu aprēķina šādi: qmew = qmaw + qmf 4.2.4. Marķiera mērīšanas metode Šajā metodē ietilpst marķiergāzes koncentrācijas mērīšana izplūdes gāzēs. Zināmu inertas gāzes (piemēram, tīra hēlija) daudzumu ievada izplūdes gāzes plūsmā kā marķieri. Gāzes sajaucas un atšķaidās ar izplūdes gāzēm, bet nereaģē ar tām izplūdes caurulē. Gāzes koncentrāciju pēc tam izmēra izplūdes gāzes paraugā. Lai nodrošinātu marķiergāzes pilnīgu sajaukšanos, izplūdes gāzes paraugu ņemšanas zondi novieto vismaz 1 metra vai 30-kārša izplūdes caurules diametra attālumā, ņemot vērā lielāko attālumu, plūsmas virzienā no marķiergāzes iesmidzināšanas punkta. Paraugu ņemšanas zondi var novietot tuvāk iesmidzināšanas punktam, ja pilnīga sajaukšanās ir pārbaudīta, salīdzinot marķiergāzes koncentrāciju ar parauga koncentrāciju, kad marķiergāze ir ievadīta motora plūsmas augšpusē. Marķiergāzes plūsmu uzstāda tā, lai marķiergāzes koncentrācija pie motora tukšgaitas apgriezieniem pēc sajaukšanās būtu zemāka par marķiergāzes analizatora pilnas skalas vērtību. Izplūdes gāzes plūsmu aprēķina šādi: kur: q mew,i = momentānā izplūdes gāzes masas plūsma, kg/s q vt = marķiergāzes plūsma, cm3/min c mix.i = momentānā marķiergāzes koncentrācija pēc sajaukšanās, ppm ρ e = izplūdes gāzes blīvums, kg/m3 (atbilstoši 3. tabulai) c a = marķiergāzes fona koncentrācija ieplūdes gaisā, ppm Ja fona koncentrācija ir mazāka par 1 % no marķiergāzes koncentrācijas pēc sajaukšanās (c mix.i) pie maksimālās izplūdes gāzes plūsmas, fona koncentrāciju var neņemt vērā. Visai sistēmai jāatbilst izplūdes gāzes plūsmas precizitātes prasībām un jābūt kalibrētai saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 1.7. iedaļas prasībām. 4.2.5. Gaisa plūsmas un gaisa– degvielas attiecības mērīšanas metode Šajā metodē izplūdes gāzes masu aprēķina no gaisa plūsmas un gaisa un degvielas attiecības. Momentāno izplūdes gāzes masas plūsmu aprēķina šādi: ar: kur: A/F st = stehiometriskā gaisa un degvielas attiecība, kg/kg λ = gaisa pārpalikuma attiecība c CO2 = sausa CO2 koncentrācija, % c CO = sausa CO koncentrācija, ppm c HC = HC koncentrācija, ppm Piezīme: β ir 1 degvielai, kas satur oglekli, un 0 ūdeņraža degvielai. Gaisa caurplūdes mērītāja precizitātei jāatbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 2.2. iedaļas prasībām, CO2 analizatoram jāatbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 3.3.2. iedaļas prasībām, un visai sistēmai jāatbilst izplūdes gāzes plūsmas precizitātes prasībām. Izvēles kārtībā dažas gaisa un degvielas attiecības mērīšanas iekārtas, piemēram, cirkonija tipa sensoru var izmantot, lai izmērītu pārpalikuma gaisa attiecību, kas atbilst šā pielikuma 4. papildinājuma 3.3.6. iedaļas specifikācijām.” iii) 4. un 5. iedaļu aizstāj ar šādu: “5. GĀZVEIDA EMISIJU APRĒĶINS 5.1. Datu novērtēšana Lai novērtētu gāzveida emisijas atšķaidītās izplūdes gāzēs, saskaņā ar 3.8.2.1. iedaļu pieraksta un saglabā datorā emisiju koncentrācijas (HC, CO un NOx) un atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu. Analogajiem analizatoriem pieraksta reakciju, un kalibrēšanas datus var izmantot datu novērtēšanā gan reālā laika, gan autonomā režīmā. Lai novērtētu gāzveida emisijas neapstrādātās izplūdes gāzēs, saskaņā ar 3.8.2.2. iedaļu pieraksta un saglabā datorā emisiju koncentrācijas (HC, CO un NOx) un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu. Analogajiem analizatoriem pieraksta reakciju, un kalibrēšanas datus var izmantot datu novērtēšanā gan reālā laika, gan autonomā režīmā. 5.2. Pārrēķins no sausa uz mitru stāvokli Ja koncentrācija izmērīta sausā stāvoklī, to jāpārrēķina uz mitru stāvokli pēc šādas formulas. Ilgstošiem mērījumiem pirms jebkuriem turpmākiem aprēķiniem pārrēķina katru momentāno mērījumu. cwet = kW × cdry Pārrēķinam izmanto šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. iedaļas formulas. 5.3. NOx mitruma un temperatūras korekcijas Tā kā NOx emisija ir atkarīga no apkārtējā gaisa apstākļiem, NOx koncentrācija koriģē atbilstoši apkārtējā gaisa temperatūrai un mitrumam ar koeficientiem, kas doti šā pielikuma 1. papildinājuma 5.3. iedaļā. Koeficienti ir derīgi diapazonā no 0 līdz 25 g/kg sausa gaisa. 5.4. Emisijas masas plūsmas ātruma aprēķināšana Emisijas masu cikla laikā (g/tests) aprēķina atkarībā no izmantotās mērīšanas metodes. Ja nav mērīts mitrā stāvoklī, izmērīto koncentrāciju pārrēķina uz mitru stāvokli saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. iedaļu. Izmanto šā pielikuma 1. papildinājuma 6. tabulā dotās atbilstošās u gas vērtības tiem izvēlētajiem komponentiem, kuri pamatojas uz ideālas gāzes īpašībām un uz degvielām, uz kurām attiecas šī direktīva. a) Neapstrādātām izplūdes gāzēm: kur: u gas = attiecība starp izplūdes gāzes komponentu un izplūdes gāzu blīvumu no 6. tabulas c gas,i = attiecīgā komponenta momentānā koncentrācija neapstrādātās izplūdes gāzēs, ppm q mew,i = momentānās izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s f = datu ņemšanas biežums, Hz n = mērījumu skaits b) Atšķaidītām izplūdes gāzēm bez plūsmas kompensācijas: mgas = ugas × cgas × med kur: u gas = attiecība starp izplūdes komponenta blīvumu un gaisa blīvumu no 6. tabulas c gas = attiecīgā komponenta vidējā fona korekcijas koncentrācija, ppm m ed = kopējā atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā, kg c) Atšķaidītām izplūdes gāzēm ar plūsmas kompensāciju: kur: c e,i = attiecīgā komponenta momentānā koncentrācija, kas izmērīta atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm c d = attiecīgā komponenta koncentrācija, kas izmērīta atšķaidīšanas gaisā, ppm q mdew,i = momentānais atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s m ed = atšķaidīto izplūdes gāzu kopējā masa cikla laikā, kg u gas = attiecība starp izplūdes gāzu komponenta blīvumu un gaisa blīvumu no 6. tabulas D = atšķaidīšanas koeficients (skat. 5.4.1. iedaļu) Piemērotos gadījumos šādi aprēķina NMHC un CH4 koncentrāciju ar kādu no metodēm, kas dotas šā pielikuma 4. papildinājuma 3.3.4. iedaļā: a) GC metode (tikai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai) cNMHC = cHC – cCH4 b) NMC metode kur: c HC(w/Cutter) = HC koncentrācija kopā ar parauga gāzi, plūstot cauri NMC c HC(w/oCutter) = HC koncentrācija kopā ar parauga gāzi, apejot NMC 5.4.1. Fona koriģētās koncentrācijas noteikšana (tikai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai) Lai iegūtu piesārņotāju neto koncentrācijas, no izmērītajām koncentrācijām atņem vidējo gāzveida piesārņotāju fona koncentrāciju atšķaidīšanas gaisā. Vidējās fona koncentrācijas var noteikt ar paraugu maisiņu metodi vai ar ilgstošu mērīšanu un rezultātu integrēšanu. Izmanto šādu formulu: kur: c e = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, kas izmērīta atšķaidītajās izplūdes gāzēs, ppm c d = attiecīgā piesārņotāja koncentrācija, kas izmērīta atšķaidīšanas gaisā, ppm D = atšķaidīšanas koeficients Atšķaidīšanas koeficientu aprēķina šādi: a) dīzeļmotoriem un motoriem, kas darbojas ar sašķidrināto naftas gāzi b) motoriem, kas darbojas ar dabas gāzi kur: c CO2 = CO2 koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, tilpuma % c HC = HC koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm C1 c NMHC = NMHC koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm C1 c CO = CO koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs, ppm F S = stehiometriskais koeficients Koncentrācijas, kas mērītas sausā stāvoklī, pārrēķina uz mitru stāvokli saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. iedaļu. Stehiometrisko koeficientu aprēķina šādi: kur: α, ε ir molārās attiecības, kas attiecas uz CH α O ε degvielas sastāvu. Ja degvielas sastāvs nav zināms, kā alternatīvu var izmantot šādus stehiometriskos koeficientus: F S (dīzeļdegviela) = 13,4 F S (sašķidrināta naftas gāze) = 11,6 F S (dabasgāze) = 9,5 5.5. Īpatnējo emisiju aprēķināšana Emisijas (g/kWh) aprēķina šādi. a) Visiem komponentiem, izņemot NOx: b) NOx: kur: W act = faktiskais cikla darbs saskaņā ar 3.9.2. iedaļu 5.5.1. Gadījumā, ja izmanto periodisku izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, emisijas novērtē šādi: kur: n1 = ETC testu skaits starp divām reģenerācijām n2 = ETC skaits reģenerācijas laikā (vismaz viens ETC tests) M gas,n2 = emisijas reģenerācijas laikā M gas,n1 = emisijas pēc reģenerācijas 6. MAKRODAĻIŅU EMISIJAS APRĒĶINS (PIEMĒROTOS GADĪJUMOS) 6.1. Datu novērtēšana Makrodaļiņu filtru atliek atpakaļ svaru telpā ne vēlāk kā vienu stundu pēc testa pabeigšanas. To vismaz vienu stundu, bet ne ilgāk par 80 stundām, kondicionē daļēji slēgtā petri trauciņā, kurā tas būtu pasargāts no putekļiem, un nosver. Pieraksta filtra bruto svaru un no tā atņem taras svaru, rezultātā iegūst makrodaļiņu parauga masu m f. Lai novērtētu makrodaļiņu koncentrāciju, pieraksta kopējo parauga masu (m sep), kas izplūdusi cauri filtriem testa cikla laikā. Ja pielieto fona koriģēšanu, pieraksta atšķaidīšanas gaisa masas (m d), kas izplūdusi cauri filtram, un makrodaļiņu masas (m f,d) vērtības. 6.2. Masas plūsmas aprēķins 6.2.1. Pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma Makrodaļiņu masu (g/tests) aprēķina šādi: kur: m f = makrodaļiņu masa, kas savākta cikla laikā, mg m sep = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri makrodaļiņu savākšanas filtriem, kg m ed = atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā, kg. Ja izmanto dubultās atšķaidīšanas sistēmu, otrreizējās atšķaidīšanas gaisa masu atņem no divreiz atšķaidītās izplūdes gāzes parauga, kas izplūdis cauri makrodaļiņu filtriem, kopējas masas. msep = mset – mssd kur: m set = divreiz atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri makrodaļiņu filtriem, kg m ssd = otrreizējās atšķaidīšanas gaisa masa, kg Ja saskaņā ar 3.4. iedaļu nosaka atšķaidīšanas gaisa makrodaļiņu fona līmeni, makrodaļiņu masu var koriģēt ar fona korekciju. Šādā gadījumā makrodaļiņu masu (g/tests) aprēķina šādi: kur: mPT, msep, med = skat. iepriekš md = primārās atšķaidīšanas gaisa masa, kas savākta fona makrodaļiņu savācējā, kg mf,d = fona makrodaļiņu masa, kas savākta no primārā atšķaidīšanas gaisa, mg D = atšķaidīšanas faktors, kā noteikts 5.4.1. iedaļā 6.2.2. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas Makrodaļiņu masu (g/tests) aprēķina ar kādu no šīm metodēm. a) kur: m f = makrodaļiņu masa, kas savākta cikla laikā, mg m sep = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri makrodaļiņu savākšanas filtriem, kg m edf = ekvivalento atšķaidīto izplūdes gāzu masa cikla laikā, kg Kopējo ekvivalento atšķaidīto izplūdes gāzu masu cikla laikā nosaka šādi: kur: q medf,i = momentānais ekvivalentais atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas ātrums, kg/s q mew,i = momentānais izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kg/s r d,i = momentānā atšķaidīšanas attiecība q mdew,i = momentānais atšķaidīto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums atšķaidīšanas tunelī, kg/s q mdw,i = momentānais atšķaidīšanas gaisa masas plūsmas ātrums, kg/s f = datu ņemšanas biežums, Hz n = mērījumu skaits b) kur: m f = makrodaļiņu masa, kas savākta cikla laikā, mg r s = vidējā paraugu attiecība testa cikla laikā, turklāt: kur: m se = parauga masa cikla laikā, kg m ew = kopējā izplūdes gāzu masas plūsma cikla laikā, kg m sep = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri makrodaļiņu savākšanas filtriem, kg m sed = atšķaidīto izplūdes gāzu masa, kas izplūdusi cauri atšķaidīšanas tunelim, kg Piezīme: Gadījumā, ja izmanto kopējo paraugu ņemšanas sistēmu, m sep un M sed ir identiski. 6.3. Īpatnējās emisijas aprēķins Makrodaļiņu emisiju (g/kWh) aprēķina šādi: kur: W act = faktiskais cikla darbs, noteikts saskaņā ar 3.9.2. iedaļu, kWh 6.3.1 Gadījumā, ja izmanto periodisko reģenerācijas pēcapstrādes sistēmu, emisijas novērtē šādi: kur: n1 = ETC testu skaits starp divām reģenerācijām n2 = ETC testu skaits reģenerācijas laikā (viens ETC tests) = emisijas reģenerācijas laikā = emisijas ārpus reģenerācijas” g) 4. papildinājumu groza šādi: i) 1. iedaļu aizstāj ar šādu: “1. IEVADS Gāzveida komponentus, makrodaļiņas un dūmus, ko emitē testējamais motors, mēra ar V pielikumā aprakstītajām metodēm. Attiecīgajās V pielikuma iedaļās aprakstīts: rekomendētās analītiskās sistēmas gāzveida emisijai (1. iedaļa), rekomendētās makrodaļiņu atšķaidīšanas un paraugu ņemšanas sistēmas (2. iedaļa) un rekomendētie dūmmēri dūmu mērīšanai (3. iedaļa). ESC testā gāzveida komponentus nosaka neapstrādātās izplūdes gāzēs. Izvēles kārtībā tos var noteikt atšķaidītās izplūdes gāzēs, ja izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu makrodaļiņu noteikšanai. Makrodaļiņas nosaka vai nu ar daļējas plūsmas, vai pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu. ETC testā var izmanto šādas sistēmas: — CVS pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēma, lai noteiktu gāzveida un daļiņveida emisijas (divkāršās atšķaidīšanas sistēmas izmantošana ir pieļaujama), — kombinētā neapstrādātu izplūdes gāzu mērīšana gāzveida emisijām un daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēma makrodaļiņu emisijām, — jebkāda divu principu kombinācija (piemēram, neapstrādātu gāzveida emisiju mērīšana un pilnas plūsmas makrodaļiņu mērīšana).” ii) 2.2. iedaļu aizstāj ar šādu: “2.2. Pārējie instrumenti Atbilstoši vajadzībām izmanto mērierīces un instrumentus, ko izmanto degvielas patēriņa, gaisa patēriņa, dzesēšanas šķidruma un eļļas temperatūras, izplūdes gāzes spiediena un ieplūdes kolektora retinājuma, izplūdes gāzes temperatūras, ieplūdes gaisa temperatūras, atmosfēras spiediena, mitruma un degvielas temperatūras mērīšanai. Šiem instrumentiem jāatbilst prasībām, kas dotas 9. tabulā. 9. tabula Mērinstrumentu precizitāte Mērinstruments Precizitāte Degvielas patēriņš ± 2 % no motora maksimālās vērtības Gaisa patēriņš ± 2 % no nolasījuma vai ± 1 % no motora maksimālās vērtības, ņemot vērā lielāko vērtību Izplūdes gāzu plūsma ± 2,5 % no nolasījuma vai ± 1,5 % no motora maksimālās vērtības, ņemot vērā lielāko vērtību Temperatūra ≤ 600 K (327 °C) ± 2 K no absolūtās vērtības Temperatūra ≥ 600 K (327 °C) ± 1 % no nolasījuma Atmosfēras spiediens ± 0,1 kPa no absolūtās vērtības Izplūdes gāzu spiediens ± 0,2 kPa no absolūtās vērtības Ieplūdes retinājums ± 0,05 kPa no absolūtās vērtības Citi spiedieni ± 0,1 kPa no absolūtās vērtības Relatīvais mitrums ± 3 % no absolūtās vērtības Absolūtais mitrums ± 5 % no nolasījuma Atšķaidīšanas gaisa plūsma ± 2 % no nolasījuma Atšķaidīto izplūdes gāzu plūsma ± 2 % no nolasījuma” iii) 2.3. un 2.4. iedaļu svītro. iv) 3. un 4. iedaļu aizstāj ar šādu: “3. GĀZVEIDA SASTĀVDAĻU NOTEIKŠANA 3.1. Vispārīgās analizatoru specifikācijas Analizatoru mērījumu diapazonam jāatbilst precizitātei, kāda vajadzīga izplūdes gāzu sastāvdaļu koncentrācijas mērījumiem (3.1.1. iedaļa). Vēlams, lai ar analizatoru mērāmā koncentrācija būtu starp 15 % un 100 % no pilnas skalas vērtības. Ja nolasīšanas sistēmas (datori, datu glabātāji) var nodrošināt pietiekamu precizitāti un izšķirtspēju zem 15 % pilnas skalas, tad ir pieņemami arī mērījumi zem 15 %. Šajā gadījumā papildus jākalibrē vismaz 4 punkti, kas nav nulles punkti un kuru novietojums ir nomināli līdzvērtīgs, lai nodrošinātu kalibrēšanas līkņu precizitāti saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 1.6.4. iedaļu. Iekārtas elektromagnētiskajai savietojamībai (EMC) jābūt tādā līmenī, lai iespējami samazinātu papildu kļūdas. 3.1.1. Pareizība Analizatora kļūda visā mērījumu intervālā, izņemot nulli, nedrīkst būt lielāka par ± 2 % no kalibrēšanas punkta nominālās vērtības vai ± 0,3 % no skalas pilnas vērtības, ņemot vērā lielāko vērtību. Pareizību nosaka saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājuma 1.6. iedaļā noteiktajām prasībām attiecībā uz kalibrēšanu. Piezīme: Šajā direktīvā precizitāte ir definēta kā analizatora nolasījuma novirze no nominālajām kalibrēšanas vērtībām, izmantojot kalibrēšanas gāzi (= patiesā vērtība). 3.1.2. Precizitāte Precizitāte, kas definēta ar 2,5 standartnovirzēm 10 atkārtotos atbildes signālos uz attiecīgo kalibrēšanas gāzi, nedrīkst būt lielāka par ± 1 % pilnas skalas koncentrācijas katram diapazonam, ko izmanto virs 155 ppm (vai ppm C) vai ± 2 % katram diapazonam, ko izmanto zem 155 ppm (vai ppm C). 3.1.3. Troksnis Analizatora pilnas amplitūdas atbildes signāls uz nulles gāzi un kalibrēšanas gāzēm 10 sekunžu laika posmā nedrīkst pārsniegt 2 % no pilnas skalas visos izmantotajos diapazonos. 3.1.4. Nulles svārstība Nulles atbildes signāls ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz nulles gāzi 30 sekunžu laikā. Nulles atbildes svārstība vienas stundas laikā ir mazāka par 2 % no pilnas skalas vērtības mazākajā izmantojamajā diapazonā. 3.1.5. Novirze no mērīšanas apgabala Kalibrēšanas atbildes signāls ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz kalibrēšanas gāzi 30 sekunžu laikā. Kalibrēšanas atbildes svārstība vienas stundas laikā ir mazāka par 2 % no pilnas skalas vērtības mazākajā izmantojamajā diapazonā. 3.1.6. Pieauguma laiks Mērījumu sistēmā uzstādītā analizatora pieauguma laiks nedrīkst pārsniegt 3,5 sekundes. Piezīme: Tikai analizatora reakcijas laika novērtēšana skaidri nenosaka visas sistēmas piemērotību pārbaudes izmēģinājumiem. Tilpumi un jo īpaši brīvie tilpumi sistēmā ietekmē ne tikai transportēšanas ilgumu no zondes līdz analizatoram, bet arī pieauguma laiku. Tāpat transportēšanas ilgums analizatorā būtu jādefinē kā analizatora reakcijas laiks, līdzīgi kā attiecībā uz konverteriem vai ūdens filtriem NOx analizatoros. Kopējā sistēmas reakcijas laika noteikšana ir aprakstīta šā pielikuma 5. papildinājuma 1.5. iedaļā. 3.2. Gāzes žāvēšana Izvēles gāzu žāvēšanas ierīcei jābūt ar minimālu ietekmi uz mērāmo gāzu koncentrāciju. Paraugu žāvēšanai un ūdens saistīšanai no parauga nedrīkst izmantot ķīmiskās žāvēšanas metodes. 3.3. Analizatori Izmanto 3.3.1. līdz 3.3.4. iedaļā aprakstītos mērīšanas principus. Mērīšanas sistēmu sīks apraksts sniegts V pielikumā. Mērāmās gāzes analizē ar šādiem instrumentiem. Nelineāriem analizatoriem ir atļauts lietot linearizējošas shēmas. 3.3.1. Oglekļa monoksīda (CO) analīze Oglekļa monoksīda analizators ir nedispersīvās infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 3.3.2. Oglekļa dioksīda (CO2) analīze Oglekļa dioksīda analizators ir nedispersīvās infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 3.3.3. Ogļūdeņraža (HC) analīze Dīzeļmotoriem un ar sašķidrinātu naftas gāzi darbināmiem motoriem ogļūdeņražu analizators ir karsētas liesmas jonizācijas detektora (HFID) tipa analizators ar detektoru, ventiļiem, cauruļu sistēmu utt., kas ir tā karsējams, lai uzturētu 463 K ± 10 K (190 ± 10 °C) gāzes temperatūru. Ar dabasgāzi darbināmiem motoriem atkarībā no izmantojamās metodes ogļūdeņražu analizators var būt nekarsētas liesmas jonizācijas detektora (FID) tipa analizators (skat. V pielikuma 1.3. iedaļu). 3.3.4. Ogļūdeņražu, izņemot metāna, (NMHC) analīze Ogļūdeņražus, izņemot metānu, nosaka pēc vienas no šīm metodēm. 3.3.4.1. Gāzu hromatogrāfijas (GC) metode Ogļūdeņražus, izņemot metānu, nosaka no ogļūdeņražiem, kurus mēra saskaņā ar 3.3.3. iedaļu, atskaitot metānu, ko analizē ar gāzu hromatogrāfu (GC), kas kondicionēts 423 K (150 °C). 3.3.4.2. Gāzu, izņemot metāna, nošķīrēja (NMC) metode Metānu nesaturošo frakciju nosaka ar karsētu NMC, ko darbina kopā ar FID, kā aprakstīts 3.3.3. iedaļā, atskaitot no ogļūdeņražiem metānu. 3.3.5. Slāpekļa oksīdu (Nox) analīze Slāpekļa oksīdu analizators ir hemiluminiscences detektora (CLD) vai karsēta hemiluminiscences detektora (HCLD) tipa analizators ar NO2/NO pārveidotāju, ja mērījumus izdara sausā stāvoklī. Ja mērījumus izdara mitrā stāvoklī, tad izmanto HCLD ar pārveidotāju, kura temperatūru uztur virs 328 K (55 °C) ar nosacījumu, ka ūdens dzēšanas pārbaudes (skat. šā pielikuma 5. papildinājuma 1.9.2.2. iedaļu) rezultāti ir apmierinoši. 3.3.6. Gaisa un degvielas mērīšana Gaisa un degvielas mērīšanas iekārta, ko izmanto, lai noteiktu izplūdes gāzu plūsmu, kā noteikts šā pielikuma 2. papildinājuma 4.2.5. iedaļā, ir plaša diapazona gaisa un degvielas attiecības sensors, vai cirkonija tipa lambda sensors. Sensoru uzstāda tieši uz izplūdes caurules, kurā izplūdes gāzes temperatūra ir pietiekami augsta, lai novērstu ūdens kondensāciju. Sensora, kurā iekļauta elektronika, precizitāte ir šajā diapazonā. ± 3 % no nolasījuma vērtības λ < 2 ± 5 % no nolasījuma vērtības 2 ≤ λ < 5 ± 10 % no nolasījuma vērtības 5 ≤ λ Lai panāktu minēto precizitāti, sensoru kalibrē atbilstoši instrumenta izgatavotāja norādījumiem. 3.4. Gāzveida emisiju paraugu ņemšana 3.4.1. Neapstrādātas izplūdes gāzes Gāzveida emisiju paraugu ņemšanas zondes pievieno vismaz 0,5 m vai izplūdes caurules trīskārša diametra attālumā, izvēloties lielāko no abām vērtībām, augšpus izplūdes gāzu sistēmas izplūdes atveres, bet pietiekami tuvu motoram, lai pie zondes nodrošinātu vismaz 343 K (70 °C) izplūdes gāzu temperatūru. Daudzcilindru motoram ar sazarotu izplūdes kolektoru zondes ieplūdes atveri novieto pietiekami tālu lejpus pa plūsmu tā, lai nodrošinātu to, ka paraugs uzrāda vidējo izplūdes gāzu emisiju no visiem cilindriem. Daudzcilindru motoriem, kam ir atsevišķas kolektoru grupas, piemēram, “Vee” konfigurācijas motoriem, ieteicams kolektorus kombinēt plūsmas virzienā pirms paraugu ņemšanas zondes. Ja tas ir nepraktiski, ir pieļaujams paraugu iegūt no grupas ar visaugstāko CO2 emisiju. Var izmantot citas metodes, ja ir pierādīts, ka tās atbilst iepriekšminētajām metodēm. Lai aprēķinātu izplūdes gāzu emisiju, izmanto motora kopējo izplūdes gāzu masas plūsmu. Ja motors ir aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, tad izplūdes paraugu ņem lejpus izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas. 3.4.2. Atšķaidītas izplūdes gāzes Izplūdes caurulei no motora līdz pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmai jāatbilst V pielikuma 2.3.1. iedaļas (EP) prasībām. Gāzveida emisiju paraugu zondi(-es) uzstāda atšķaidīšanas kanālā vietā, kur atšķaidīšanas gaiss labi sajaucas ar izplūdes gāzēm, makrodaļiņu paraugu zondes tiešā tuvumā. Paraugu ņemšanu var veikt divējādi: — piesārņotāju paraugus savāc paraugu maisiņā visā ciklā un mēra pēc testa pabeigšanas, — piesārņotāju paraugus ņem nepārtraukti un integrē visā ciklā; šī metode ir obligāta attiecībā uz HC un NOx. 4. MAKRODAĻIŅU NOTEIKŠANA Makrodaļiņu noteikšanai ir vajadzīga atšķaidīšanas sistēma. Atšķaidīt var ar daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmu vai ar pilnās plūsmas dubultās atšķaidīšanas sistēmu. Atšķaidīšanas sistēmas plūsmas caurlaidībai jābūt pietiekami lielai, lai pilnīgi novērstu ūdens kondensāciju atšķaidīšanas un paraugu ņemšanas sistēmās. Atšķaidīto izplūdes gāzu temperatūrai jābūt zemākai par 325 K (52 °C) (16) tieši augšpus filtru turētājiem. Atšķaidīšanas gaisa mitruma kontrole pirms ieplūdes atšķaidīšanas sistēmā ir atļauta, un jo īpaši mitruma aizvadīšana ir lietderīga, ja atšķaidīšanas gaiss ir ļoti mitrs. Atšķaidīšanas gaisa temperatūrai jābūt lielākai par 298 K (15 °C) atšķaidīšanas kanāla ieejas tiešā tuvumā. Daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu konstruē tā, lai ekstrahētu proporcionālu neapstrādātas izplūdes gāzes paraugu no motora izplūdes gāzu plūsmas, tādējādi reaģējot uz novirzēm izplūdes gāzu plūsmas ātrumā, un pievadītu gaisu šim paraugam, lai testa filtrā sasniegtu temperatūru, kas zemāka par 325 K (52 °C). Šā iemesla dēļ ir būtiski, lai atšķaidījuma pakāpe vai parauga ņemšanas pakāpe r dil vai r s tiktu noteikta, ievērojot šā pielikuma 5. papildinājuma 3.2.1. iedaļas precizitātes ierobežojumus. Var izmantot dažādas dalīšanas metodes, turklāt izmantotā dalīšanas metode lielā mērā nosaka parauga ņemšanas aparatūru un izmantojamās procedūras (V pielikuma 2.2. iedaļa). Kopumā makrodaļiņu paraugu zondi uzstāda gāzveida emisiju paraugu zondes tiešā tuvumā, tomēr pietiekamā attālumā, lai neradītu traucējumus. Tādēļ 3.4.1. iedaļas uzstādīšanas noteikumi piemērojami arī makrodaļiņu paraugu ņemšanai. Paraugu ņemšanas vadam jāatbilst V pielikuma 2. iedaļas prasībām. Daudzcilindru motoram ar sazarotu izplūdes kolektoru zondes ieplūdes atveri novieto pietiekami tālu lejpus pa plūsmu tā, lai nodrošinātu to, ka paraugs uzrāda vidējo izplūdes gāzu emisiju no visiem cilindriem. Daudzcilindru motoriem, kam ir atsevišķas kolektoru grupas, piemēram, “Vee” konfigurācijas motoriem, ieteicams kolektorus kombinēt plūsmas virzienā pirms paraugu ņemšanas zondes. Ja tas ir nepraktiski, ir pieļaujams paraugu iegūt no grupas ar visaugstāko makrodaļiņu emisiju. Var izmantot citas metodes, ja ir pierādīts, ka tās atbilst iepriekšminētajām metodēm. Lai aprēķinātu izplūdes gāzu emisiju, izmanto motora kopējo izplūdes gāzu masas plūsmu. Lai noteiktu makrodaļiņu masu, ir vajadzīga makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma, makrodaļiņu paraugu ņemšanas filtri, mikrogramu svari un svaru telpa ar regulējamu temperatūru un mitrumu. Makrodaļiņu paraugus ņem ar vienfiltra metodi, lietojot vienu filtru (skat. 4.1.3. iedaļu) visā testa ciklā. ESC liela uzmanība jāveltī paraugu ņemšanas laikiem un plūsmām testa paraugu ņemšanas stadijā. 4.1. Makrodaļiņu paraugu ņemšanas filtri Atšķaidītos izplūdes gāzu paraugus testa secības laikā ņem ar filtru, kas atbilst 4.1.1. un 4.1.2. iedaļas prasībām. 4.1.1. Sīki izstrādāta filtru specifikācija Vajadzīgi ar fluorogļūdeņradi pārklāti stiklšķiedras filtri. Visu tipu filtriem jābūt 0,3 μm DOP (dioktilftalāta) minimālajai 99 % savākšanas spējai, ja gāzes plūsmas nominālais ātrums ir no 35 līdz 100 cm/s. 4.1.2. Filtru izmēri Ieteicami makrodaļiņu filtri, kuru diametrs ir 47 mm vai 70 mm. Ir pieņemami filtri ar lielāku diametru (4.1.4. iedaļa), taču filtri ar mazāku diametru nav atļauti. 4.1.3. Plūsmas nominālais ātrums filtrā Gāzes plūsmas nominālajam ātrumam filtrā jāsasniedz 35–100 cm/s. Spiediena krituma palielinājums starp testa sākumu un beigām nav lielāks par 25 kPa. 4.1.4. Filtra slodze Vajadzīgā minimālā filtru slodze biežāk lietotajiem filtru izmēriem ir uzrādīta 10. tabulā. Lielākiem filtru izmēriem minimālajai filtra slodzei jābūt 0,065 mg uz 1 000 mm2 filtra laukumu. 10. tabula Minimālā filtra slodze Filtra diametrs (mm) Minimālā slodze (mg) 47 0,11 70 0,25 90 0,41 110 0,62 Ja, pamatojoties uz iepriekšējiem testiem, vajadzīgo minimālo filtra slodzi nevar sasniegt testa ciklā pēc plūsmas ātrumu un atšķaidījuma pakāpes optimizēšanas, var pieņemt zemāku filtra slodzi, iesaistītajām pusēm vienojoties, ja var pierādīt atbilstību 4.2. iedaļas precizitātes prasībām ar 0,1 μg svariem. 4.1.5. Filtra turētājs Emisiju testiem filtrus ievieto filtra turētāja mezglā, kas atbilst V pielikuma 2.2. iedaļas prasībām. Filtra turētāja mezgla konstrukcija ir tāda, kas nodrošina vienmērīgu plūsmas sadalījumu filtra plankuma laukumā. Ātrslēdzošie vārsti atrodas filtra turētāja plūsmas virziena augšpusē vai apakšpusē. Inerciālu preseparatoru ar 50 % šķēluma punktu no 2,5 μm līdz 10 μm var uzstādīt tieši filtra turētāja augšpusē. Preseparatora izmantošana ir ļoti ieteicama, ja tiek izmantota atvērtas caurules tipa parauga ņemšanas zonde, kas vērsta uz augšu pret izplūdes plūsmu. 4.2. Svaru telpas un analītisko svaru specifikācijas 4.2.1. Apstākļi svaru telpā Svaru telpā (vai istabā), kurā kondicionē un sver makrodaļiņu filtrus, uztur 295 K ± 3 K (22 °C ± 3 °C) temperatūru visā filtru kondicionēšanas un svēršanas laikā. Mitrumu uztur 282,5 K ± 3 K (9,5 °C ± 3 °C) rasas punktā un relatīvajam mitrumam jābūt 45 ± 8 %. 4.2.2. Standartfiltra svēršana Telpas (vai istabas) videi jābūt brīvai no apkārtnes piesārņojumiem (piemēram, putekļiem), kas var nosēsties uz makrodaļiņu filtriem to stabilizēšanas laikā. Traucējumi 4.2.1. iedaļā norādītajā svaru telpas specifikācijā ir atļauti, ja traucējumu ilgums nepārsniedz 30 minūtes. Svaru telpai jāatbilst vajadzīgajai specifikācijai pirms personāla ieiešanas svaru telpā. Vismaz divus nelietotus standartfiltrus nosver četrās stundās pēc parauga filtru svēršanas, bet vēlams svērt vienlaikus ar parauga filtru. Standartfiltriem ir tie paši izmēri un materiāls kā parauga filtriem. Ja standartfiltru vidējais svars starp parauga filtru svēršanām mainās vairāk par 10 μg, tad visus paraugu filtrus izmet un emisijas testu atkārto. Ja nav izpildīti 4.2.1. iedaļā norādītie svaru telpas stabilitātes kritēriji, bet standartfiltra svērumi atbilst iepriekš minētajiem kritērijiem, motora izgatavotājam ir iespēja akceptēt paraugu filtru svarus vai anulēt testus, pārbaudot svaru telpas kontroles sistēmu un atkārtojot makrodaļiņu testu. 4.2.3. Analītiskie svari Filtra svēršanai izmantojamo analītisko svaru precizitāte (standartnovirze) ir vismaz 2 μg un izšķirtspēja ir vismaz 10 μg (1 vienība = 1 μg), ko noteicis svaru izgatavotājs. 4.2.4. Statiskās elektrības ietekmes novēršana Lai novērstu statiskās elektrības ietekmi, filtrus pirms svēršanas neitralizē, piemēram, ar polonija neitralizētāju, Faradeja būri vai ierīci, kam ir līdzīga ietekme. 4.2.5. Plūsmas mērīšanas specifikācijas 4.2.5.1. Vispārīgās prasības Caurplūdes mērītāja vai plūsmas mērīšanas instrumentu absolūtajai precizitātei jābūt tādai, kā noteikts 2.2. iedaļā. 4.2.5.2. Īpaši noteikumu daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmām Attiecībā uz daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmām parauga plūsmas q mp precizitāte ir īpaši svarīga, ja to nemēra tieši, bet nosaka ar plūsmas starpības mērīšanu. q mp = qmdew – qmdw Šajā gadījumā ± 2 % q mdew un q mdw precizitāte nav pietiekama, lai garantētu pieņemamu q mp precizitāti. Ja gāzes plūsmu nosaka ar plūsmas starpības mērīšanu, tad starpības maksimālajai kļūdai jābūt tādai, lai q mp precizitāte ir ± 5 % robežās, ja atšķaidīšanas pakāpe ir mazāka par 15. To var aprēķināt, nosakot visu ierīču kļūdu vidējo ģeometrisko vērtību. Vērtības q mp pieņemamo precizitāti var iegūt ar kādu no šādām metodēm. Vērtību q mdew un q mdw absolūtā precizitāte ir ± 0,2 %, kas garantē, ka q mp precizitāte ir ≤ 5 %, ja atšķaidīšanas pakāpe ir 15. Tomēr, ja atšķaidīšanas pakāpe ir augstāka, radīsies lielākas kļūdas. Vērtības q mdw kalibrēšanu attiecībā pret q mdew veic tā, lai iegūtu tādu pašu q mp precizitāti kā a) gadījumā. Sīkāku informāciju par šādu kalibrēšanu skat. III pielikuma 5. papildinājuma 3.2.1 iedaļā. Vērtības q mp precizitāti nosaka netieši pēc atšķaidīšanas pakāpes, kas noteikta ar marķiergāzi, piemēram, CO2. Arī šajā gadījumā q mp precizitātei jābūt līdzvērtīgai tai, kas iegūta ar a) metodi. Vērtību q mdew un q mdw absolūtā precizitāte ir ± 2 % robežās no pilnas skalas, q mdew un q mdw atšķirības maksimālā kļūda ir 0,2 % robežās un lineārā kļūda ir ± 0,2 % no augstākā q mdew, kas novērots testa laikā. h) 5. papildinājumu groza šādi: i) Pievieno šādu 1.2.3. iedaļu: “1.2.3. Precīzas sajaukšanas ierīču izmantošana Kalibrēšanas gāzes var iegūt arī ar precīzas sajaukšanas ierīcēm (gāzu dalītājiem), atšķaidot ar attīrītu N2 vai ar attīrītu mākslīgo gaisu. Sajaukšanas ierīces precizitātei jābūt tādai, lai sajaukto kalibrēšanas gāzu koncentrāciju varētu noteikt ar precizitāti ± 2 %. Šāda precizitāte nozīmē, ka jaukšanai izmantojamo gāzu koncentrācija noteikta vismaz ar precizitāti ± 1 % atbilstīgi valsts vai starptautiskajiem gāzu standartiem. Pārbaudi veic starp 15 % un 50 % no pilnas skalas vērtības, ja kalibrēšanai izmanto sajaukšanas ierīci. Papildus sajaukšanas ierīci var pārbaudīt ar lineāru instrumentu, piemēram, izmantojot NO gāzi ar CLD detektoru. Instrumenta kalibrēšanas rādījumu precizē, izmantojot instrumentam tieši pievadītu kalibrēšanas gāzi. Sajaukšanas ierīci pārbauda pie izmantotajiem iestatījumiem, un nominālo vērtību salīdzina ar koncentrāciju, kas izmērīta ar instrumentu. Šī starpība nedrīkst pārsniegt ± 1 % no nominālās vērtības.” ii) 1.4. iedaļu aizstāj ar šādu: “1.4. Hermētiskuma pārbaude Izdara sistēmas hermētiskuma pārbaudi. Zondi atvieno no izplūdes sistēmas un galu noslēdz. Ieslēdz analizatora sūkni. Pēc sākotnējās stabilizācijas visiem plūsmas mērītājiem jāuzrāda nulle. Ja tā nav, pārbauda parauga ņemšanas vadus un defektu izlabo. Maksimāli pieļaujamā noplūde vakuuma pusē ir 0,5 % no pārbaudāmās sistēmas daļas faktiskās plūsmas ātruma. Lai noteiktu faktiskos plūsmas ātrumus, var izmantot analizatora plūsmas un pārplūdes plūsmas. Otra iespēja ir sistēmas izsūknēšana līdz vismaz 20 kPa vakuuma (80 kPa absolūtajam) spiedienam. Pēc sākotnējās stabilizācijas spiediena paaugstināšanās sistēmā Δp (kPa/min) nedrīkst pārsniegt: Δp = p / V s × 0,005 × q vs kur: V s = sistēmas tilpums, 1 q vs = plūsmas ātrums sistēmā, l/min Cita metode ir koncentrācijas pakāpes maiņa paraugu ņemšanas vada sākumā, pārslēdzoties no nulles uz kalibrēšanas gāzi. Ja pēc atbilstīga laika posma nolasījumi ir aptuveni par 1 % zemāki, salīdzinot ar ievadīto koncentrāciju, tas norāda uz kalibrēšanas vai noplūdes problēmu.” iii) Iekļauj šādu 1.5. iedaļu: “1.5. Analītiskās sistēmas reakcijas laika pārbaude Sistēmas iestatījumi reakcijas laika novērtēšanai ir tieši tādi paši kā testa mērījumu laikā (piemēram, spiediens, plūsmas ātrumi, analizatora filtra parametri un viss pārējais, kas ietekmē reakcijas laiku). Reakcijas laika noteikšanu veic, palaižot gāzi tieši parauga savākšanas zondes ievadā. Gāzes palaišanu veic mazāk kā 0,1 sekundes laikā. Testā izmantotajām gāzēm jārada vismaz 60 % koncentrācijas izmaiņas no PS. Katras gāzes komponenta koncentrāciju izmaiņu grafiku reģistrē. Reakcijas laiku nosaka kā starpību starp gāzes palaišanas laiku un attiecīgi reģistrētās koncentrācijas izmaiņu laiku. Sistēmas reakcijas laiks (t 90) ietver mērāmā indikatora aiztures laiku un indikatora pieauguma laiku. Aiztures laiku nosaka kā laiku no izmaiņas (t 0) līdz laikam, kad reakcijas laiks ir 10 % no gala nolasījuma vērtības (t 10). Pieauguma laiku nosaka kā reakcijas laiku 10 % līdz 90 % no gala nolasījuma vērtības (t 90 – t 10). Analizatora un izplūdes gāzu plūsmas signāla laika izlīdzināšanai neattīrītu izplūdes gāzu mērījuma gadījumā transformācijas laiku nosaka kā laiku no izmaiņas (t 0), līdz reakcija ir 50 % no gala nolasījuma vērtības (t 50). Sistēmas reakcijas laiks ir ≤ 10 sekundes ar pieauguma laiku ≤ 3,5 sekundes visiem komponentiem, kuriem ir noteiktas robežvērtības (CO, NOx, HC vai NMHC), un visos izmantotajos diapazonos.” iv) Bijušo 1.5. iedaļu aizstāj ar šādu: “1.6. Kalibrēšana 1.6.1. Ierīces komplektācija Nokomplektētu ierīci kalibrē un kalibrēšanas līknes pārbauda pret standarta gāzēm. Izmanto tos pašus gāzu plūsmas ātrumus, ko izplūdes gāzu paraugu ņemšanā. 1.6.2. Iesildīšanas laiks Iesildīšanas laiks atbilst izgatavotāja ieteikumiem. Ja nav norādīts, tad analizatorus ieteicams iesildīt vismaz divas stundas. 1.6.3. NDIR un HFID analizators NDIR analizatoru noregulē pēc vajadzības un HFID analizatora sadegšanas liesmu optimizē (1.8.1. iedaļa). 1.6.4. Kalibrēšanas līknes izveide — Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu kalibrē — Lietojot attīrītu sintezēto gaisu (vai slāpekli), CO, CO2, NOx, un HC analizatorus iestata uz nulli — Analizatoros ievada attiecīgās kalibrēšanas gāzes, vērtības reģistrē un izveido kalibrēšanas līkni — Kalibrēšanas līkni izveido ar vismaz 6 kalibrēšanas punktiem (izņemot nulli), kas ir aptuveni vienādi izvietoti darbības diapazonā. Lielākā nominālā koncentrācija ir vienāda ar pilnas skalas 90 % vai lielāka — Kalibrēšanas līkni aprēķina pēc mazāko kvadrātu metodes. Var izmantot arī piemērotāko lineāro vai nelineāro vienādojumu — Kalibrēšanas punkti neatšķiras no piemērotākās kalibrēšanas līnijas, kas aprēķināta pēc mazāko kvadrātu metodes, vairāk par ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 0,3 % no pilnas skalas, ņemot vērā lielāko no minētajām vērtībām — Vajadzības gadījumā vēlreiz pārbauda nulles iestatījumu un atkārto kalibrēšanu. 1.6.5. Alternatīvas metodes Ja var pierādīt, ka alternatīva tehnoloģija (piem., dators, elektroniski regulēta diapazonu pārslēgšana utt.) var dot līdzvērtīgu precizitāti, tad var izmantot šīs alternatīvas. 1.6.6. Marķiergāzu analizatoru kalibrēšana izplūdes gāzu mērījumiem Kalibrēšanas līkni izveido ar vismaz 6 kalibrēšanas punktiem (izņemot nulli), kas aptuveni vienādi izvietoti darbības diapazonā. Lielākā nominālā koncentrācija ir vienāda ar pilnas skalas 90 % vai lielāka. Kalibrēšanas līkni aprēķina pēc mazāko kvadrātu metodes. Kalibrēšanas punkti neatšķiras no piemērotākās kalibrēšanas līnijas, kas aprēķināta pēc mazāko kvadrātu metodes, vairāk par ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 0,3 % no pilnas skalas, ņemot vērā lielāko no minētajām vērtībām. Pirms testa mērījumiem analizatoru, izmantojot nulles gāzi un kalibrēšanas gāzi, kuras nominālā koncentrācija ir lielāka par 80 % no analizatora pilnas skalas, iestata uz nulli un kalibrē.” v) Bijusī 1.6. iedaļa kļūst par 1.6.7. iedaļu. vi) Iekļauj šādu 2.4. iedaļu: “2.4. Zemskaņas Venturi caurules (SSV) kalibrēšana SSV kalibrēšanas pamatā ir zemskaņas Venturi plūsmas vienādojums. Gāzes plūsma ir funkcija no ieplūdes spiediena un temperatūras, spiediena krišanās starp SSV ievadu un sašaurinājumu. 2.4.1. Datu analīze Gaisa caurplūdi (QSSV) atbilstīgi katram ierobežojuma iestatījumam (vismaz 16 iestatījumi) aprēķina pēc caurplūdes mērītāja datiem, izmantojot izgatavotāja noteikto metodi un izsakot standarta m3/min. Šādi aprēķina izplūdes koeficientu katram iestatījumam pēc kalibrēšanas datiem: kur: Q SSV = gaisa plūsmas ātrums standarta nosacījumos (101,3 kPa, 273 K), m3/s T = temperatūra Venturi caurules ievadā, K d = SSV sašaurinājuma diametrs, m r p = absolūtā statiskā spiediena attiecība SSV sašaurinājumam pret ievadu = r D = SSV sašaurinājuma diametra d attiecība pret ievada caurules iekšējo diametru = Lai noteiktu zemskaņas plūsmas diapazonu, Cd attēlo kā funkciju no Reinoldsa skaitļa SSV sašaurinājumā. Re SSV sašaurinājumā aprēķina pēc šādas formulas: kur: A 1 = konstantu un pārvērsto mērvienību kopums Q SSV = gaisa plūsmas ātrums standarta nosacījumos (101,3 kPa, 273 K), m3/s d = SSV sašaurinājuma diametrs, m μ = absolūtā vai dinamiskā viskozitāte, kuru aprēķina pēc šādas formulas: b = empīriska konstante = S = empīriska konstante = 110,4 K Tā kā QSSV ir Re formulas ievaddati, aprēķinus sāk ar sākotnējo pieņēmumu par kalibrēšanas Venturi QSSV vai Cd un atkārto, līdz QSSV konverģē. Konverģēšanas metodes precizitāte ir līdz 0,1 % no iedaļas vai precīzāka. Vismaz sešpadsmit punktiem zemskaņas plūsmas apvidū aprēķinātās Cd vērtības, kas iegūtas pēc kalibrēšanas līknes pielāgotā vienādojuma, ir ± 0,5 % robežās no izmērītā Cd katram kalibrēšanas punktam.” vii) Bijusī 2.4. iedaļa kļūst par 2.5. iedaļu. viii) 3. iedaļu aizstāj ar šādu: “3. MAKRODAĻIŅU MĒRĪŠANAS SISTĒMAS KALIBRĒŠANA 3.1. Ievads Makrodaļiņu mērījumu kalibrēšana aprobežojas ar caurplūdes mērītāju lietošanu, lai noteiktu parauga plūsmu un atšķaidīšanas pakāpi. Katru caurplūdes mērītāju kalibrē tik bieži, cik vajadzīgs, lai izpildītu šīs direktīvas precizitātes prasības. Izmantojamā kalibrēšanas metode aprakstīta 3.2. iedaļā. 3.2. Plūsmas mērīšana 3.2.1. Periodiska kalibrēšana — Lai izpildītu plūsmas mērījumu absolūtās precizitātes prasības saskaņā ar šā pielikuma 4. papildinājuma 2.2. iedaļu, caurplūdes mērītāju vai plūsmas mērinstrumentus kalibrē ar precīzu caurplūdes mērītāju, kas atbilst starptautiskajiem un/vai valsts standartiem. — Ja parauga gāzes plūsma ir noteikta ar atšķirīgiem plūsmas mērījumiem, tad caurplūdes mērītāju vai plūsmas mērinstrumentu kalibrē vienā no šādām procedūrām tā, lai zondes plūsma qmp kanālā atbilstu šā pielikuma 4. papildinājuma 4.2.5.2. iedaļas precizitātes prasībām: a) qmdw caurplūdes mērītāju virknē savieno ar qmdew caurplūdes mērītāju, atšķirību starp diviem caurplūdes mērītājiem kalibrē vismaz 5 noteiktiem punktiem ar plūsmas vērtībām, kuras ir vienādi izvietotas starp zemāko testa laikā izmantoto q mdw vērtību un testa laikā izmantoto q mdew vērtību. Atšķaidīšanas kanālu var apiet; b) kalibrēto masas plūsmas mērierīci virknē savieno ar q mdew caurplūdes mērītāju un pārbauda testā izmantotās vērtības precizitāti. Tad kalibrēto masas plūsmas mērierīci savieno virknē ar q mdw caurplūdes mērītāju un precizitāti pārbauda vismaz 5 iestatījumiem, kas atbilst atšķaidīšanas pakāpei robežās no 3 līdz 50, attiecīgi testa laikā izmantotajam q mdew; c) TT pārvades cauruli atvieno no izplūdes caurules, un kalibrēto plūsmas mērierīci ar atbilstošu diapazonu q mp mērīšanai pievieno pārvades caurulei. Tad q mdew iestata pie tādas vērtības, kādu izmanto testa laikā, un q mdw attiecīgi iestata vismaz 5 vērtībās, kas atbilst atšķaidīšanas pakāpēm q robežās no 3 līdz 50. Kā alternatīvu var paredzēt īpašu kalibrēšanas plūsmas ceļu, kurā apiet kanālu, bet kopējais un atšķaidītais gaiss plūst caur attiecīgajiem mērītājiem kā faktiskajā testā. d) marķiergāzi ievada TT pārvades caurules izplūdē. Šī marķiergāze var būt izplūdes gāzes komponents, piemēram, CO2 vai NOx. Pēc atšķaidīšanas kanālā izmēra marķiergāzes sastāvdaļas. To veic 5 atšķaidīšanas pakāpēm robežās no 3 līdz 50. Parauga plūsmas precizitāti nosaka pēc atšķaidīšanas devas r d: — Gāzu analizatoru precizitātes ņem vērā, lai nodrošinātu q mp precizitāti. 3.2.2. Oglekļa plūsmas pārbaude — Oglekļa plūsmas pārbaude, izmantojot faktiskās izplūdes gāzes, ir ieteicama, lai konstatētu mērījumu un kontroles problēmas un pārbaudītu daļējās plūsmas sistēmas pareizu darbību. Oglekļa plūsmas pārbaudi veic vismaz ik reizi, kad tiek uzstādīts jauns motors vai tiek veiktas būtiskas izmaiņas pārbaudes stenda konfigurācijā. — Motoru darbina ar vislielāko apgriezienu skaitu un ātrumu vai jebkādā citā stabila stāvokļa režīmā, kas ģenerē 5 % vai vairāk CO2. Daļējās plūsmas paraugu ņemšanas sistēmu darbina ar aptuveno atšķaidīšanas faktoru 15 pret 1. — Ja veic oglekļa plūsmas pārbaudi, piemēro šā pielikuma 6. papildinājumā paredzēto procedūru. Oglekļa plūsmas ātrumus aprēķina saskaņā ar šā pielikuma 6. papildinājuma 2.1. līdz 2.3. iedaļu. Visiem oglekļa plūsmas ātrumiem savā starpā jāsaskan 6 % robežās. 3.2.3. Pirmstesta pārbaude — Pirmstesta pārbaudi 2 stundu laikā pirms pārbaudes kārtas veic šādi. — Caurplūdes mērītāju precizitāti pārbauda ar to pašu metodi, ko izmanto kalibrēšanai (skat. 3.2.1. iedaļu) vismaz 2 punktos, ieskaitot q mdw plūsmas vērtības, kas atbilst atšķaidījumu pakāpēm no 5 līdz 15 pārbaudes laikā izmantotajai q mdew vērtībai. — Ja ar kalibrēšanas procedūras ierakstiem saskaņā ar 3.2.1 iedaļu var pierādīt, ka caurplūdes mērītāja kalibrēšana ir stabila ilgākā laika posmā, pirmstesta pārbaudi var izlaist. 3.3. Transformācijas laika noteikšana (tikai daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmām ETC) — Sistēmas iestatījumiem transformācijas laika noteikšanai jābūt tieši tādiem pašiem kā testa mērījumu laikā. Transformācijas laiku nosaka ar šādu metodi. — Neatkarīgu standarta caurplūdes mērītāju, kura mērījumu diapazons ir piemērots zondes plūsmai, ieslēdz virknē un uzstāda cieši kopā ar zondi. Caurplūdes mērītāja transformācijas laikam jābūt mazākam par 100 ms plūsmas apjomam, kas izmantots reakcijas laika mērījumos, plūsmas ierobežojumam esot pietiekami zemam, lai tas neietekmētu daļējas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas dinamisko veiktspēju un atbilstošam labai tehniskajai praksei. — Veic pakāpeniskas izplūdes plūsmas (vai gaisa plūsmas, ja tiek aprēķināta izplūdes plūsma) izmaiņas, kas ieplūst daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmā, sākot no zemas plūsmas līdz vismaz 90 % no pilnas skalas. Pakāpenisko izmaiņu iedarbinātājam jābūt tādam pašam, kādu izmanto, lai iedarbinātu paredzamo kontroli faktiskajā pārbaudē. Izplūdes plūsmas pakāpenisko stimulu un caurplūdes mērītāja reakciju reģistrē pie vismaz 10 Hz liela paraugu biežuma. — Pamatojoties uz šiem datiem, nosaka transformācijas laiku daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmai, kas ir laiks no pakāpeniskā stimula uzsākšanas līdz 50 % punktam no caurplūdes mērītāja reakcijas. Līdzīgi nosaka daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmas q mp signāla un izplūdes caurplūdes mērītāja q mew,i signāla transformācijas laikus. Šos signālus izmanto regresijas pārbaudēs pēc katra testa (skat. šā pielikuma 2. papildinājuma 3.8.3.2. iedaļu). — Aprēķinu atkārto vismaz 5 pieauguma un krituma stimuliem un nosaka vidējo rezultātu. Standarta caurplūdes mērītāja iekšējo transformācijas laiku (<100 milisekundes) atņem no šīs vērtības. Tā ir daļējās atšķaidīšanas sistēmas “paredzamā” vērtība, ko piemēro saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājuma 3.8.3.2. iedaļu. 3.4. Daļējās plūsmas nosacījumu pārbaude Izplūdes gāzu ātruma diapazonu un spiediena svārstības pārbauda un pēc vajadzības regulē saskaņā ar V pielikuma 2.2.1. iedaļas (EP) prasībām. 3.5. Kalibrēšanas intervāli Plūsmas mērīšanas aprīkojumu kalibrē vismaz reizi trijos mēnešos vai ikreiz pēc sistēmas remonta vai izmaiņām, kas var ietekmēt kalibrēšanu.” i) Pievieno šādu 6. papildinājumu: “6. papildinājums OGLEKĻA PLŪSMAS PĀRBAUDE 1. IEVADS Lielākā daļa oglekļa izplūdes gāzēs ir no degvielas, un lielākā daļa no šīs oglekļa daļas izplūdes gāzēs ir CO2. Tas veido sistēmas pārbaudes pamatu, balstoties uz CO2 mērījumiem. Oglekļa plūsmu izplūdes mērījumu sistēmās nosaka pēc degvielas plūsmas ātruma. Oglekļa plūsmu vairākos emisiju un makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēmu paraugu ņemšanas punktos nosaka pēc CO2 koncentrācijas un gāzes plūsmas ātruma šajos punktos. Tādējādi motors ir zināms oglekļa plūsmas avots un, novērojot to pašu oglekļa plūsmu izplūdes caurulē un daļējās plūsmas izvadā, makrodaļiņu paraugu ņemšanas sistēma pārbauda hermētiskumu un plūsmas mērījuma precizitāti. Šīs pārbaudes priekšrocība ir tā, ka komponenti darbojas faktiskajos motora testa temperatūras un plūsmas apstākļos. Šajā shēmā parādīti paraugu ņemšanas punkti, kuros pārbauda oglekļa plūsmas. Tālāk doti īpašie vienādojumi oglekļa plūsmas aprēķināšanai katrā paraugu ņemšanas punktā. 2. APRĒĶINI 2.1. Oglekļa plūsmas ātrums motorā (1. atrašanās vieta) Oglekļa masas plūsmas ātrumu motorā degvielai CH α O ε aprēķina pēc šādas formulas: kur: q mf = degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s 2.2. Oglekļa plūsmas ātrums neapstrādātās izplūdes gāzēs (2. atrašanās vieta) Oglekļa masas plūsmas ātrumu motora izplūdes caurulē nosaka pēc neapstrādāta CO2 koncentrācijas un izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma: kur: c CO2,r = mitra CO2 koncentrācija neapstrādātās izplūdes gāzēs, % c CO2,a = mitra CO2 koncentrācija apkārtējā gaisā, % (aptuveni 0,04 %) q mew = izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums mitrā stāvoklī, kg/s M re = izplūdes gāzu molekulmasa Ja CO2 mēra sausā stāvoklī, to pārrēķina uz mitru stāvokli saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. iedaļu. 2.3. Oglekļa plūsmas ātrums atšķaidīšanas sistēmā (3. atrašanās vieta) Oglekļa plūsmas ātrumu nosaka pēc atšķaidītā CO2 koncentrācijas, izplūdes gāzu masas plūsmas ātruma un parauga plūsmas ātruma. kur: c CO2,d = mitra CO2 koncentrācija atšķaidītās izplūdes gāzēs atšķaidīšanas tuneļa izvadā, % c CO2,a = mitra CO2 koncentrācija apkārtējā gaisā, % (aptuveni 0,04 %) q mdew = atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums mitrā stāvoklī, kg/s q mew = izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums mitrā stāvoklī, kg/s (tikai daļēja plūsmas sistēma) q mp = izplūdes gāzu parauga plūsma daļējās plūsmas atšķaidīšanas sistēmā, kg/s (tikai daļēja plūsmas sistēma) M re = izplūdes gāzu molekulmasa Ja CO2 mēra sausā stāvoklī, to pārrēķina uz mitru stāvokli saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 5.2. iedaļu. 2.4. Izplūdes gāzu molekulmasu (Mre) aprēķina šādi: kur: q mf = degvielas masas plūsmas ātrums, kg/s q maw = ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums mitrā stāvoklī, kg/s H a = ieplūdes gaisa mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa M ra = sausa ieplūdes gaisa molekulmasa (= 28,9 g/mol) α, δ, ε, γ = molārās attiecības attiecībā uz degvielu CH α O δ N ε S γ Alternatīvi var izmantot arī šādas molekulmasas: M re (dīzeļdegviela) = 28,9 g/mol M re (sašķidrināta naftas gāze) = 28,6 g/mol M re (dabasgāze) = 28,3 g/mol”