KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2017/654

(2016. gada 19. decembris),

ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1628 par tehniskām un vispārējām prasībām attiecībā uz autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas iekšdedzes motoru emisiju robežvērtībām un tipa apstiprinājumu

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Regulu (ES) 2016/1628 par prasībām attiecībā uz autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas iekšdedzes motoru gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju robežvērtībām un tipa apstiprināšanu, ar ko groza regulas (ES) Nr. 1024/2012 un (ES) Nr. 167/2013, un groza un atceļ Direktīvu 97/68/EK (1) un jo īpaši tās 24. panta 11. punktu, 25. panta 4. punkta a), b) un c) apakšpunktu, 26. panta 6. punktu, 34. panta 9. punktu, 42. panta 4. punktu, 43. panta 5. punktu un 48. pantu,

Tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Definīcijas

Piemēro šādas definīcijas:

2. pants

Prasības attiecībā uz citām noteiktajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām

Etalondegvielām un citām noteiktajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām, ko ražotājs ir iekļāvis ES tipa apstiprinājuma pieteikumā, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 2. punktā, ir jāatbilst tehniskajiiem raksturlielumiem un jābūt aprakstītām šīs regulas I pielikumā noteiktajā informācijas mapē.

3. pants

Ražošanas atbilstības pasākumi

Lai nodrošinātu, ka ražošanā esošie motori atbilst apstiprinātajam tipam saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 26. panta 1. punktu, apstiprinātājas iestādes īsteno un ievēro šīs regulas II pielikumā noteiktos pasākumus un procedūras.

4. pants

Emisiju laboratorijas testu rezultātu pielāgošanas metodika, lai ietvertu nolietošanās koeficientus

Emisiju laboratorijas testu rezultātus pielāgo, lai ietvertu nolietošanās koeficientus, tostarp koeficientus, kas saistīti ar daļiņu skaita (PN) mērījumiem un ar gāzi darbināmiem motoriem, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta d) apakšpunktā, 25. panta 4. punkta d) apakšpunktā un 25. panta 4. punkta e) apakšpunktā, saskaņā ar šīs regulas III pielikumā noteikto metodiku.

5. pants

Prasības attiecībā uz emisiju kontroles stratēģijām, NOx kontroles pasākumiem un daļiņu kontroles pasākumiem

Mērījumus un testus attiecībā uz emisijas kontroles stratēģu, kas minēta Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta f), i) apakšpunktā, un NOx kontroles pasākumiem, kas minēti šīs regulas 25. panta 3. punkta f), ii) apakšpunktā, un daļiņveida piesārņotāju emisijas kontroles pasākumiem, kā arī dokumentāciju, kas nepieciešama tā pierādīšanai, veic saskaņā ar šīs regulas IV pielikumā noteiktajām tehniskajām prasībām.

6. pants

Mērījumi un testi attiecībā uz apgabalu, kas saistīts ar autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas stacionārā fāzes testa ciklu

Mērījumus un testus attiecībā uz Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta f), iii) apakšpunktā minēto apgabalu jāveic saskaņā ar šīs regulas V pielikumā noteiktajām detalizēti izstrādātajām prasībām.

7. pants

Testu veikšanas apstākļi un metodes

Testu veikšanas nosacījumiem, kas minēti Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta a), b) apakšpunktā, un motora slodzes un apgriezienu iestatījumu noteikšanas metodēm, kas minētas šīs regulas 24. pantā, kartera gāzu uzskaites metodēm, kas minētas šīs regulas 25. panta 3. punkta e) apakšpunkta i) punktā, kā arī pastāvīgas un periodiskas reģenerācijas izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas noteikšanas un aprēķināšanas metodēm, kas minētas 25. panta 3. punkta e) apakšpunkta ii) punktā, jāatbilst šīs regulas VI pielikuma 5. un 6. iedaļā noteiktajām prasībām

8. pants

Procedūras testu veikšanai

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta a) un f) apakšpunkta iv) punktā minētie testi ir jāveic saskaņā ar šīs regulas VI pielikuma 7. iedaļā un VIII pielikumā noteiktajām procedūrām.

9. pants

Procedūras emisiju mērījumiem un paraugu ņemšanai

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētie emisiju mērījumi un paraugu ņemšana ir jāveic saskaņā ar šīs regulas VI pielikuma 8. iedaļā un minētā pielikuma 1. papildinājumā noteiktajām procedūrām.

10. pants

Testu veikšanas un emisiju mērījumu un paraugu ņemšanas aparatūra

Testu veikšanas aparatūrai, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta a) apakšpunktā, un emisiju mērīšanas un paraugu ņemšanas aparatūrai, kā minēts šīs regulas 25. panta 3. punkta b) apakšpunktā, jāatbilst šīs regulas VI pielikuma 9. iedaļā noteiktajām tehniskajām prasībām un parametriem.

11. pants

Datu novērtēšanas un aprēķinu metode

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētie dati ir jāizvērtē un jāaprēķina saskaņā ar šīs regulas VII pielikumā noteikto metodi.

12. pants

Etalondegvielu tehniskie parametri

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 2. punktā minētajām etalondegvielām ir jāatbilst šīs regulas IX pielikumā noteiktajiem tehniskajiem parametriem.

13. pants

Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi motora piegādāšanai atsevišķi no tā izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas

Ja ražotājs piegādā oriģinālā aprīkojuma ražotājam (OEM) motoru atsevišķi no tā izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas, tad, kā paredzēts Regulas (ES) 2016/1628 34. panta 3. punktā, šai piegādei ir jāatbilst šīs regulas X pielikumā paredzētajām detalizētajām tehniskajām specifikācijām un nosacījumiem.

14. pants

Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi pagaidu laišanai tirgū nolūkā veikt laukizmēģinājumus

Motoriem, kas nav saņēmuši ES tipa apstiprinājumu saskaņā ar Regulu (ES) 2016/1628, var saskaņā ar šīs regulas 34. panta 4. punktu, atļauj pagaidu laišanu tirgū ar nolūku veikt laukizmēģinājumus, ja tie atbilst šīs regulas XI pielikumā paredzētajām detalizētajām tehniskajām specifikācijām un nosacījumiem.

15. pants

Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi īpašiem nolūkiem paredzētiem motoriem

ES tipa apstiprinājumus īpašiem nolūkiem paredzētiem motoriem un atļaujas šo motoru laišanai tirgū piešķir saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 34. panta 5. un 6. punktu, ja ir izpildīti šīs regulas XII pielikumā noteiktās detalizētās tehniskās specifikācijas un nosacījumi.

16. pants

Līdzvērtīgu motora tipa apstiprinājumu akceptēšana

ANO EEK noteikumi vai grozījumi, kas minēti Regulas (ES) 2016/1628 42. panta 4. punkta a) apakšpunktā, un Savienības aktos, kas minēti šīs regulas 42. panta 4. punkta b) apakšpunktā, ir izklāstīti šīs regulas XIII pielikumā.

17. pants

OEM paredzētā būtiskā informācija un instrukcijas

OEM paredzētā informācija un instrukcijas, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 43. panta 2., 3. un 4. punktā, ir noteiktas šīs regulas XIV pielikumā.

18. pants

Tiešajiem lietotājiem paredzētā būtiskā informācija un instrukcijas

Tiešajiem lietotājiem paredzētā informācija un instrukcijas, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 43. panta 3. un 4. punktā, ir noteiktas šīs regulas XV pielikumā.

19. pants

Tehnisko dienestu izpildes standarti un novērtēšana

1. Tehniskajiem dienestiem ir jāievēro XVI pielikumā noteiktie izpildes standarti.

2. Apstiprinātājām iestādēm ir jānovērtē tehniskie dienesti saskaņā ar šīs regulas XVI pielikumā noteikto procedūru.

20. pants

Testa ciklu stacionārajā fāzē un pārejas fāzē parametri

Regulas (ES) 2016/1628 24. pantā minētajiem stacionārās fāzes un pārejas fāzes cikliem ir jāatbilst šīs regulas XVII pielikumā noteiktajiem parametriem.

21. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(1) OV L 252, 16.9.2016., 53. lpp.

(2) Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmums par Eiropas Kopienas pievienošanos ANO Eiropas Ekonomikas komisijas nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (pārskatītais 1958. gada nolīgums), (OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.).

(3) http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29glob_registry.html

(4) OV L 88, 22.3.2014., 1. lpp.

2.3.2. Motoriem, ko darbina ar saspiestu dabasgāzi/biometānu (CNG), kas pats pielāgojas darbināšanai ar H grupas gāzēm, no vienas puses, un L grupas gāzēm, no otras puses, un ar slēdžiem pārslēdzas no H grupas uz L grupu un otrādi, cilmes motoru katrā slēdža stāvoklī testē ar standartdegvielu, kas atbilst IX pielikumā katrai grupai norādītajam slēdža stāvoklim. Degvielas ir GR (1. degviela) un G23 (3 degviela) gāzu H grupai un G25 (2. degviela) un G23 (3. degviela) gāzu L grupai vai līdzvērtīgas degvielas, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā. Cilmes motoram ir jāatbilst šīs regulas prasībām abos pārslēga stāvokļos bez degvielas padeves pārregulēšanas starp abiem testa cikliem visos pārslēga stāvokļos. Pēc degvielas maiņas ir atļauts viens pielāgošanas cikls. Pielāgošanas cikls ietver iepriekšēju sagatavošanu sekojošajam emisiju testam saskaņā ar attiecīgo testa ciklu. Ja motori tiek testēti NRSC ciklā un iepriekšējas sagatavošanas cikls ir nepietiekams, lai motora degvielas padevei nodrošinātu pašregulāciju, pirms motora iepriekšējas sagatavošanas var veikt alternatīvu pielāgošanas ciklu, ko noteicis ražotājs.

2.3.1.1. Motoriem, ko darbina ar saspiesto dabasgāzi/biometānu (CNG), degvielu parasti iedala divos veidos: degvielā ar augstu siltumspēju (H gāze) un degvielā ar zemu siltumspēju (L gāze), bet abu veidu degvielu siltumspēja ir ievērojami atšķirīga; tās būtiski atšķiras pēc enerģijas daudzuma, ko izsaka ar Wobbe indeksu un arī pēc λ nobīdes koeficienta (Sλ). Uzskata, ka dabasgāzes ar λ nobīdes koeficientu no 0,89 līdz 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) pieder pie H gāzu grupas, bet dabasgāzes ar λ nobīdes koeficientu no 1,08 līdz 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) pieder pie L gāzu grupas. Etalondegvielu sastāvs parāda Sλ galējās izmaiņas.

6.2.5.1. Pēc ražotāja pieprasījuma testus var veikt motoriem, kam veikta piestrāde līdz vai nu 2 % no emisiju ilglaicības perioda, vai 125 stundām atkarībā no tā, kurš periods ir īsāks. Ja piestrādes procedūru veic ražotājs, tas apņemas minētajiem motoriem neveikt nekādus regulējumus. Ja ražotājs ir noteicis piestrādes procedūru saskaņā ar informācijas dokumenta 3.3. punktu, kā izklāstīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 I pielikumā, tad piestrādi veic, izmantojot šo procedūru.

Ražotājs var paredzēt noteikt papildu emisiju testu punktus starp stabilizētas emisijas testa punktu un EDP beigām. Ja tiek plānoti šādi starptesti, testēšanas punktiem jābūt vienmērīgi izkliedētiem EDP laikā (plus vai mīnus divas stundas) un vienam šādam punktam jābūt EDP perioda vidū (plus vai mīnus divas stundas).

Šādu emisiju testēšanu veic vēlreiz pēc motora vecināšanas. Vecināšanas procedūrai jābūt tādai, kas ražotājam sniedz iespējas prognozēt emisiju pasliktināšanos visā motora EDP, ņemot vērā nolietojuma veidu un citus nolietošanās mehānismus, kādi iespējami laikā, kad to izmanto patērētājs, un var pasliktināt emisiju parametrus. Ja pārbauda vairākus motorus, rezultātu aprēķina kā vidējo rezultātu visiem testētajiem motoriem, to noapaļojot līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds izmantots piemērotajai robežvērtībai, paturot vienu papildu zīmīgo ciparu.

3.2.3.1.1. Katrai motoru pēcapstrādes sistēmas saimei ražotājs nosaka autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vai motora darbināšanas stundu skaitu, pēc kurām motora pēcapstrādes sistēmas darbība ir stabilizējusies. Ja to pieprasa apstiprinātāja iestāde, ražotājs dara pieejamus datus un analīzi, kas izmantota, lai noteiktu šos lielumus. Kā alternatīvu ražotājs var izvēlēties motora vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas darbināšanu no 60 līdz 125 stundām vai līdzvērtīgu laiku vecošanas ciklā, lai stabilizētu motora pēcapstrādes sistēmu.

3.2.2.2. Ja apstiprinātāja iestāde nolemj, ka starp ražotāja izvēlētajiem punktiem jāveic papildu mērījumi, tā par to paziņo ražotājam. Ražotājs sagatavo pārskatīto ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku un saskaņo to ar apstiprinātāju iestādi.

“svarīgi ar emisiju saistīti komponenti” ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, elektroniskais motora vadības bloks un ar to saistītie sensori un aktuatori, kā arī izplūdes gāzu recirkulācijas (EGR) sistēma, tostarp visi ar to saistītie filtri, dzesētāji, regulētājvārsti un caurules;

Ražotājs var pieprasīt apstiprinātājai iestādei apstiprināt nelielas atšķirības PCD pārraudzības sistēmas pārraudzības/diagnostikas metodēs, ja to prasa sistēmas konfigurācijas variācijas un ja ražotājs šīs metodes uzskata par līdzīgām un tās atšķiras vienīgi tādā mērā, lai ievērotu aplūkojamo konstrukcijas elementu konkrētos parametrus (piemēram, izmērus, izplūdes gāzu plūsmu utt.); vai to līdzību pamatā ir labs tehniskais spriedums.

vides temperatūra ir no 266 K līdz 308 K (no – 7 °C līdz 35 °C);

4.2. Saskaņā ar 4.1. punktu atmiņā reģistrēts starpgadījums sākas brīdī, kad reaģenta tvertne kļūst tukša, t. i., ja dozēšanas sistēma vairs nesaņem reaģentu no tvertnes vai ja reaģenta līmenis ir zemāks par 2,5 % no tās parastā kopējā tilpuma (pēc ražotāja izvēles).

10.4.6.1. Šī pierādīšana sākas tad, kad noteiktos apstākļos iepriekš ir aktivizējusies pirmās pakāpes sistēma, kas prasa vadītāja reakciju, un to var uzskatīt par to testu turpinājumu, kuri veikti, lai pierādītu pirmās pakāpes sistēmas, kas prasa vadītāja reakciju, darbību.

NOx vērtība nedrīkst pārsniegt zemāko no šādām vērtībām: vai nu piemērojamo NOx robežvērtību, ko reizina ar 2,25; vai piemērojamo NOx robežvērtību, kam pieskaita 1,5 g/kWh. motoru apakškategorijām ar kombinēto HC un NOx robežvērtību piemērojamo NOx robežvērtību šā punkta vajadzībām kombinē ar kombinēto HC un NOx robežvērtību, no kā atņem 0,19 g/kWh;

7.1.1. Ražotājs norāda minimālo pieņemamo reaģenta koncentrāciju CDmin, kas nodrošina, ka izplūdes gāzu NOx emisijas nepārsniedz zemāko no šādām vērtībām: piemērojamo NOx robežvērtību, ko reizina ar 2,25; vai piemērojamo NOx robežvērtību, kam pieskaita 1,5 g/kWh. motoru apakškategorijām ar kombinēto HC un NOx robežvērtību piemērojamo NOx robežvērtību šā punkta vajadzībām kombinē ar kombinēto HC un NOx robežvērtību, no kā atņem 0,19 g/kWh;

6.3.2. Pielikuma 5.4. punktā aprakstītā sistēma, kas prasa tūlītēju vadītāja reakciju, aktivizējas, ja reaģenta tvertne ir tukša, t. i., ja dozēšanas sistēma vairs nesaņem reaģentu no tvertnes, vai ja reaģenta līmenis ir zemāks par 2,5 % no tās parastā kopējā tilpuma, pēc ražotāja izvēles.

Motora griezes momentu starp maksimālā griezes momenta apgriezieniem un regulatora pārtraukumpunktu pakāpeniski samazina no pirmās pakāpes sistēmas, kas prasa vadītāja reakciju, griezes momenta, kā norādīts 4.1. attēlā, par vismaz 1 % minūtē līdz 50 % no maksimālā griezes momenta vai zemāk, un motoriem ar dažādu motora apgriezienu skaitu pakāpeniski samazina par 60 % no nominālā apgriezienu skaita vai zemāk tajā pašā periodā, kādu piemēro motora griezes momenta samazināšanas gadījumā, kā parādīts 4.2. attēlā.

Ražotājs var pieprasīt apstiprinātājai iestādei apstiprināt nelielas atšķirības NCD sistēmas pārraudzības/diagnostikas metodēs, ja to prasa motora konfigurācijas variācijas un ja ražotājs šīs metodes uzskata par līdzīgām un tās atšķiras vienīgi tādā mērā, lai ievērotu aplūkojamo konstrukcijas elementu konkrētos parametrus (piemēram, izmērus, izplūdes gāzu plūsmu utt.); vai to līdzību pamatā ir labs tehniskais spriedums.

vides temperatūrā no 266 K līdz 308 K (no – 7 °C līdz 35 °C);

vides temperatūra ir no 275 K līdz 303 K (no 2°C līdz 30°C);

vides temperatūra ir no 275 K līdz 303 K (no 2 °C līdz 30 °C);

ar signāliem no transportlīdzekļa, lai aizsargātu no bojājuma motoru (ietverot arī gaisa apstrādes ierīces aizsardzību) un/vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehniku, kurai motors uzstādīts;

Papildu emisiju kontroles stratēģiju var aktivizēt motoram, kas aprīkots ar izplūdes gāzu recirkulācijas sistēmu (EGR) neatkarīgi no 2.4. punktā noteiktajiem kontroles nosacījumiem, ja vides temperatūra ir zemāka par 275 K (2 oC) un ja ir izpildīts viens no šādiem diviem kritērijiem:

Šos motorus galvenokārt izmanto pie apgriezienu skaita, kas daudz neatšķiras no to paredzētajiem ekspluatācijas apgriezieniem, tādēļ kontroles lauku nosaka kā:

Ja izmērītais apgriezienu skaits A, B un C ir ±3 % robežās no ražotāja deklarētā apgriezienu skaita, tad izmanto deklarēto apgriezienu skaitu. Ja kāda testa apgriezienu skaita pielaide ir pārsniegta, tad izmanto izmērīto motora apgriezienu skaitu.

apgriezienu skaits C = n lo + 0,75 × (n hi – n lo).

tikai daļiņām, ja apgriezienu skaits C ir 2400 apgr./min vai lielāks, punkti pa labi no līknes, kas izveidota, savienojot punktus pie 30 % no maksimālā griezes momenta vai 30 % no maksimālās tīrās jaudas atkarībā no tā, kurš ir lielāks – pie apgriezienu skaita B, 50 % no maksimālās tīrās jaudas pie 2400 apgr./min un 70 % no maksimālās tīrās jaudas pie liela pagriezienu skaita.

tikai daļiņām, ja apgriezienu skaits C ir mazāks par 2400 apgr./min, punkti pa labi no līknes vai uz leju pa līkni, kas izveidota, savienojot punktus pie 30 % no maksimālā griezes momenta vai 30 % no maksimālās tīrās jaudas atkarībā no tā, kurš ir lielāks – pie apgriezienu skaita B un 70 % no maksimālās tīrās jaudas pie liela pagriezienu skaita;

VI PIELIKUMS

Emisiju testu veikšana un prasības mēriekārtām

1. Ievads

Šajā pielikumā ir aprakstīta testējamā motora gāzveida un cietdaļiņu piesārņotāju emisiju noteikšanas metode un mēriekārtu specifikācijas. Sākot no 6. iedaļas, šā pielikuma numerācija atbilst Vispārējo tehnisko noteikumu Nr. 11 par NRMM un ANO Noteikumu Nr. 96 03. grozījumu sērijas 4.B pielikuma numerācijai. Tomēr daži punkti Vispārējo tehnisko noteikumos Nr. 11 par NRMM šajā pielikumā nav vajadzīgi vai ir grozīti saskaņā ar tehnisko progresu.

2. Vispārīgs pārskats

Šajā pielikumā ietverti šādi tehniskie noteikumi, kas vajadzīgi, lai veiktu emisiju testu. Papildu noteikumi ir uzskaitīti 3. punktā.

— 5. iedaļa: Veiktspējas prasības, tostarp testu ātrumu noteikšana

— 6. iedaļa: Testa apstākļi, tostarp kartera gāzu emisiju aprēķināšanas metode un izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu nepārtrauktās un neregulārās reģenerācijas noteikšanas un aprēķināšanas metode

— 7. iedaļa: Testa procedūras, tostarp motora kartēšana, testa ciklu ģenerēšana un testa ciklu izpildes procedūra

— 8. iedaļa: Mērīšanas procedūras, tostarp instrumentu kalibrēšana un veiktspējas pārbaudes, kā arī instrumentu apstiprināšana testa veikšanai

— 9. iedaļa: Mēriekārtas, tostarp mērinstrumenti, atšķaidīšanas procedūras, paraugu ņemšanas procedūras un analītisko gāzu un masas standarti

— 1. papildinājums: PN mērīšanas procedūra

3. Saistītie pielikumi

— : Datu novērtēšana un aprēķināšana : VII pielikums — : Testa procedūras divu degvielu motoriem : VIII pielikums — : Etalondegvielas : IX pielikums — : Testa cikli : XVII pielikums

4. Vispārīgās prasības

Testēšanai paredzētajiem motoriem ir jāatbilst 5. iedaļā noteiktajām veiktspējas prasībām, kad tos testē saskaņā ar 6. iedaļā noteiktajiem testa apstākļiem un 7. iedaļā noteiktajām testa procedūrām.

5. Veiktspējas prasības

5.1. CO2 un NH3 gāzveida un cietdaļiņu piesārņotāju emisijas

Piesārņotāju vidū ir šādas vielas:

a) slāpekļa oksīdi, NOx;

b) ogļūdeņraži, ko izsaka kā kopējos ogļūdeņražus HC vai THC;

c) oglekļa oksīds, CO;

d) cietās daļiņas, PM;

e) daļiņu skaits, PN.

Motora radīto gāzveida un cietdaļiņu piesārņotāju un CO2 izmērītās vērtības attiecas uz īpatnējām emisijām gramos uz kilovatstundu (g/kWh).

Mēra tos gāzveida un cietdaļiņu piesārņotājus, kuru robežvērtības ir piemērojamas motoru apakškategorijai, ko testē saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumu. Rezultāti, ietverot saskaņā ar III pielikumu noteikto nolietošanās koeficientu, nedrīkst pārsniegt piemērojamās robežvērtības.

CO2 mēra un paziņo visām motoru apakškategorijām, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 41. panta 4. punktā.

Papildus izmēra amonjaka (NH3) emisijas vidējo vērtību, kā noteikts saskaņā ar IV pielikuma 3. iedaļu, ja motora emisiju kontroles sistēmā ietvertie NOx kontroles pasākumi paredz reaģenta izmantošanu, un tā nedrīkst pārsniegt minētajā iedaļā noteiktās vērtības.

Emisijas nosaka darbības ciklos (stacionārā fāzes un/vai pārejas fāzes testa ciklos), kā aprakstīts XVII pielikuma 7. iedaļā. Mērījumu sistēmām ir jāatbilst kalibrēšanas un veiktspējas pārbaužu prasībām, kas noteiktas 8. iedaļā, izmantojot 9. iedaļā noteiktās mēriekārtas.

Citas sistēmas vai analizatorus var apstiprināt tipa apstiprinātāja iestāde, ja konstatē, ka tie dod līdzvērtīgus rezultātus atbilstīgi 5.1.1. punktam. Rezultātus aprēķina saskaņā ar VII pielikuma prasībām.

5.1.1. Līdzvērtīgums

Sistēmas līdzvērtīgumu nosaka, pamatojoties uz septiņu (vai vairāk) paraugu pāru korelācijas izpēti starp aplūkojamo sistēmu un kādu no sistēmām, kas minēta šajā pielikumā. “Rezultāti” attiecas uz specifiskā ciklā svērto emisijas vērtību. Korelācijas testu veic tajā pašā laboratorijā, testēšanas telpā un ar to pašu motoru, un to vēlams veikt paralēli. Parauga pāru līdzvērtīgumu nosaka, izmantojot F testa un t testa statistiku, kā aprakstīts VII pielikuma 3. papildinājumā, ko iegūst pie iepriekš aprakstītajiem laboratorijas, testēšanas telpas un motora apstākļiem. Netipiskas datu kopas nosaka atbilstīgi ISO 5725 un izslēdz no datubāzes. Sistēmas, ko izmanto mijiedarbības testam, apstiprina apstiprinātāja iestāde.

5.2. Testa ciklu vispārīgās prasības

5.2.1. ES tipa apstiprinājuma testu veic, izmantojot atbilstīgu NRSC un, kur piemērojams, NRTC vai LSI-NRTC, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 24. pantā un IV pielikumā.

5.2.2. NRSC ciklu tehniskās specifikācijas un parametri ir noteikti XVII pielikuma 1. papildinājumā (diskrēta režīma NRSC) un 2. papildinājumā (pakāpenisks modālais NRSC). Pēc ražotāja izvēles NRSC var īstenot kā diskrēta režīma NRSC vai, kur iespējams, kā pakāpeniski modālo NRSC (“RMC”), kā noteikts 7.4.1. punktā.

5.2.3. NRTC un LSI-NRTC tehniskās specifikācijas un parametri ir noteikti XVII pielikuma 3. papildinājumā.

5.2.4. Testa cikli, kas noteikti 7.4. punktā un XVII pielikumā, balstās uz maksimālā griezes momenta vai maksimālās jaudas un testa apgriezienu procentuālajām vērtībām, kas ir jānosaka, lai pareizi veiktu testa ciklus:

a) 100 % apgriezieni (maksimālie testa apgriezieni (MTS) vai nominālais apgriezienu skaits);

b) starpapgriezieni, kā norādīts 5.2.5.4. punktā;

c) brīvgaitas apgriezieni, kā norādīts 5.2.5.5. punktā.

Testa apgriezienu noteikšana ir izklāstīta 5.2.5. punktā. Griezes moments un jaudas izmantošana ir noteikta 5.2.6. punktā.

5.2.5. Testa apgriezieni

5.2.5.1. Maksimālie testa apgriezieni (MTS)

MTS aprēķina saskaņā ar 5.2.5.1.1. vai 5.2.5.1.3. punktu.

5.2.5.1.1. MTS aprēķināšana

Lai aprēķinātu MTS, saskaņā ar 7.4. punktu veic pārejas fāzes kartēšanas procedūru. Pēc tam MTS nosaka no motora apgriezienu kartētajām vērtībām attiecībā pret jaudu. MTS aprēķina, izmantojot vienādojumu (6-1), (6-2) vai (6-3):

a) MTS = n lo + 0,95 × (n hi – n lo) (6-1) b) MTS = n i (6-2)

ar:

n i ir mazākā un lielākā apgriezienu skaita vidējā vērtība, pie kuras (n 2 norm i + P 2 norm i ) ir vienāda ar 98 % no (n 2 norm i + P 2 norm i ) maksimālās vērtības

c) Ja ir tikai viens apgriezienu skaits, pie kura (n 2 norm i + P 2 norm i ) ir vienāda ar 98 % no (n 2 norm i + P 2 norm i ) maksimālās vērtības: MTS = n i (6-3) ar: n i ir apgriezieni, pie kuriem iegūst (n 2 norm i + P 2 norm i ) maksimālo vērtību. kur: n = ir motora apgriezienu skaits i = ir indeksēšanas mainīgais, kas atspoguļo vienu motora kartes reģistrēto vērtību n hi = ir liels motora apgriezienu skaits, kā noteikts 2. panta 12. punktā n lo = ir mazs motora apgriezienu skaits, kā noteikts 2. panta 13. punktā n norm i = ir motora apgriezienu skaits, kas normalizēts, dalot to ar nPmax P norm i = ir motora jauda, kas normalizēta, dalot to ar PPmax = ir mazākā un lielākā apgriezienu skaita vidējā vērtība, pie kuras jauda ir vienāda ar 98 % no P max. Starp kartētajām vērtībām izmanto lineāro interpolāciju, lai noteiktu: a) apgriezienu skaitu, pie kura jauda ir vienāda ar 98 % no P max ; ja ir tikai viens apgriezienu skaits, pie kura jauda ir vienāda ar 98 % no P max , n Pmax ir apgriezienu skaits, pie kura iegūst P max ; b) apgriezienu skaitu, pie kura (n 2 norm i + P 2 n orm i ) ir vienāda ar 98 % no (n 2 norm i + P 2 n orm i ) maksimālās vērtības.

5.2.5.1.2. Norādītā MTS izmantošana

Ja saskaņā ar 5.2.5.1.1. vai 5.2.5.1.3. punktu aprēķinātie MTS ir ± 3 % robežās no ražotāja norādītajiem MTS, emisiju testam var izmantot norādītos MTS. Ja pielaide tiek pārsniegta, emisiju testam izmanto izmērītos MTS.

5.2.5.1.3. Noregulētā MTS izmantošana

Ja pilnas slodzes līknes lejupejošajai daļai ir ļoti stāva mala, tas var apgrūtināt pareizu braucienu pie 105 % NRTC apgriezieniem. Tādā gadījumā, iepriekš vienojoties ar tehnisko dienestu, ir atļauts izmantot alternatīvu MTS vērtību, kas noteikta, izmantojot šādas metodes:

a) MTS var nedaudz samazināt (ne vairāk kā par 3 %), lai būtu iespējams NRTC pareizs brauciens;

b) Aprēķina alternatīvo MTS, izmantojot vienādojuma (6-4): MTS = ((n max – n idle)/1,05) + n idle (6-4) kur: n max = ir motora apgriezienu skaits, pie kādiem motora regulatora funkcija kontrolē motora apgriezienu skaitu atbilstoši lietotāja pieprasījumam pie maksimālas un nulles slodzes (maksimālie bezslodzes apgriezieni); n idle = = ir brīvgaitas apgriezieni,

5.2.5.2. Nominālais apgriezienu skaits

Nominālais apgriezienu skaits ir noteikts Regulas (ES) 2016/1628 3. panta 29. punktā. Nominālo apgriezienu skaitu dažādu apgriezienu motoriem, kam veic emisiju testu, nosaka ar 7.6. iedaļā noteikto piemērojamo kartēšanas procedūru. Dažādu apgriezienu motoru nominālo apgriezienu skaitu ražotājs norāda atbilstīgi regulatora parametriem. Ja motora tipam, kas aprīkots ar alternatīvu apgriezienu skaitu, kas atļauts saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 3. panta 21. punktu, veic emisiju testu, norāda un testē katru alternatīvo apgriezienu skaitu.

Ja saskaņā ar 7.6. iedaļas kartēšanas procedūru noteiktais nominālais apgriezienu skaits NRS kategorijas motoriem ar regulatoru ir ± 150 rpm (apgr./min.) ražotāja norādītās vērtības robežās, vai ± 350 rpm (apgr./min.) vai ± 4 % robežās NRS kategorijas motoriem bez regulatora, tad atkarībā no tā, kura vērtība ir mazāka, jeb ai ir ± 100 rpm (apgr./min.) robežās visām pārējām motoru kategorijām, var izmantot paziņoto vērtību. Ja pielaide tiek pārsniegta, izmanto ar kartēšanas procedūru noteikto nominālo apgriezienu skaitu.

NRSh kategorijas motoriem 100 % testa apgriezieni nedrīkst pārsniegt ± 350 rpm (apgr./min.) no nominālā apgriezienu skaita.

Jebkuram stacionārās fāzes testa ciklam nominālā apgriezienu skaita vietā var izmantot MTS.

5.2.5.3. Dažādu apgriezienu motoru maksimālais griezes moments

Maksimālais griezes moments, ko nosaka no maksimālā griezes momenta līknes, kura iegūta ar piemērojamo motora kartēšanas procedūru, kā izklāstīts 7.6.1. vai 7.6.2. punktā, ir viena no šādām vērtībām:

a) apgriezieni, pie kuriem reģistrēta augstākā griezes momenta vērtība; vai

b) ir mazākā un lielākā apgriezienu skaita vidējā vērtība, pie kuras griezes moments ir vienāds ar 98 % no maksimālā griezes momenta. Ja vajadzīgs, var izmantot lineāro interpolāciju, lai noteiktu apgriezienus, pie kuriem griezes moments ir vienāds ar 98 % no maksimālā griezes momenta.

Ja maksimālais griezes moments, kas noteikts no maksimālā griezes momenta līknes, ir ± 4 % robežās no ražotāja norādītā maksimālā griezes momenta NRS vai NRSh kategorijas motoriem vai ± 2,5 % robežās no ražotāja norādītā maksimālā griezes momenta visām pārējām motoru kategorijām, šīs regulas vajadzībām var izmantot norādīto vērtību. Ja pielaide tiek pārsniegta, izmanto maksimālo griezes momentu, kas noteikts no maksimālā griezes momenta līknes.

5.2.5.4. Starpapgriezienu skaits

Starpapgriezienu skaitam ir jāatbilst vienai šādām prasībām:

a) motoriem, kam paredzēts darboties pie pilnas slodzes griezes momentam atbilstoša apgriezienu skaita, starpapgriezienu skaits ir apgriezienu skaits maksimālajā griezes momentā, ja tas ir starp 60 % un 75 % no nominālā apgriezienu skaita;

b) ja apgriezienu skaits maksimālajā griezes momentā ir mazāks par 60 % no nominālā apgriezienu skaita, tad starpapgriezienu skaits ir 60 % no nominālā apgriezienu skaita;

c) ja apgriezienu skaits maksimālajā griezes momentā ir lielāks par 75 % no nominālā apgriezienu skaita, tad starpapgriezienu skaits ir 75 % no nominālā apgriezienu skaita; ja motors spēj darboties tikai ar apgriezienu skaitu, kas lielāks par 75 % no nominālā apgriezienu skaita, tad starpapgriezienu skaits ir mazākais apgriezienu skaits, pie kura motors spēj darboties;

d) motoriem, kam nav paredzēts darboties pie pilnas slodzes griezes momentam atbilstoša apgriezienu skaita stacionāras fāzes apstākļos, starpapgriezienu skaits ir starp 60 % un 70 % no nominālā apgriezienu skaita;

e) motoriem, kas jātestē G1 ciklā, izņemot ATS kategorijas motorus, starpapgriezienu skaits ir 85 % no nominālā apgriezienu skaita;

f) ATS kategorijas motoriem, kas jātestē G1 ciklā, starpapgriezienu skaits ir 60 % vai 85 % no nominālā apgriezienu skaita atkarībā no tā, kurš ir tuvāks faktiskajam maksimālajam griezes momentam.

Ja nominālā apgriezienu skaita vietā 100 % testa apgriezieniem izmanto MTS, tad, nosakot starpapgriezienu skaitu, MTS aizstāj arī nominālo apgriezienu skaitu.

5.2.5.5. Brīvgaitas apgriezieni

Brīvgaitas apgriezieni ir motora mazākais apgriezienu skaits ar minimālo slodzi (lielāka vai vienāda ar nulles slodzi), motora regulatora funkcijai kontrolējot motora apgriezienu skaitu. Tādu motoru gadījumā, kuriem nav regulatora funkcijas, kas kontrolē brīvgaitu, brīvgaita ir ražotāja norādītā vērtība attiecībā uz mazāko iespējamo apgriezienu skaitu ar minimālo slodzi. Jāņem vērā, ka siltā brīvgaita ir iesildīta motora brīvgaita.

5.2.5.6. Testa apgriezieni pastāvīga ātruma motoriem

Pastāvīgu apgriezienu motoru regulatori, iespējams, nespēj vienmēr uzturēt precīzi pastāvīgu ātrumu. Parasti ātrums var samazināties par (0,1 līdz 10) % salīdzinājumā ar ātrumu pie nulles slodzes, tādējādi minimālais ātrums ir konstatējams līdzās motora maksimālās jaudas punktam. Testa apgriezienus pastāvīgu apgriezienu motoriem var pieprasīt, izmantojot motorā uzstādītu regulatoru vai testgultnes apgriezienu pieprasījumu, ja tas aizstāj motora regulatoru.

Ja izmanto motorā uzstādītu regulatoru, 100 % apgriezieni ir motora regulētie apgriezieni, kā noteikts 2. panta 24. punktā.

Ja izmanto testgultnes apgriezienu pieprasījuma signālu, lai imitētu regulatoru, tad 100 % apgriezieni pie nulles slodzes ir ražotāja noteiktie apgriezieni bez slodzes šim regulatora iestatījumam un 100 % apgriezieni pie pilnas slodzes ir šā regulatora iestatījuma nominālais apgriezienu skaits. Lai noteiktu apgriezienus pārējiem testa režīmiem, izmanto interpolāciju.

Ja regulatoram ir izohronās darbības iestatījums vai ja ražotāja norādītais apgriezienu skaits un apgriezieni bez slodzes atšķiras par ne vairāk kā 3 %, tad 100 % apgriezieniem visos slodzes punktos var izmantot ražotāja norādīto vienu vērtību.

5.2.6. Griezes moments un jauda

5.2.6.1. Griezes moments

Griezes momenta vērtības, kas sniegtas testa ciklos, ir procentuālas vērtības, kas konkrētā testa režīmā atspoguļo kādu no šiem faktoriem:

a) vajadzīgā griezes momenta un maksimālā iespējamā griezes momenta attiecība pie noteiktiem testa apgriezieniem (visi cikli, izņemot D2 un E2);

b) vajadzīgā griezes momenta un ražotāja norādītajai nominālajai lietderīgajai jaudai atbilstošā griezes momenta attiecība (D2 un E2 cikls).

5.2.6.2. Jauda

Jaudas vērtības, kas uzrādītas testa ciklos, ir procentuālas vērtības, kas konkrētā testa režīmā atspoguļo kādu no šiem faktoriem:

a) E3 testa ciklam – jaudas vērtība ir maksimālā lietderīgās jaudas procentuālā vērtība pie 100 % apgriezieniem, jo šā cikla pamatā ir teorētiska dzenskrūves raksturlīkne kuģiem, kas darbojas ar lieljaudas motoriem bez garuma ierobežojuma;

b) F testa ciklam – jaudas vērtība ir maksimālās lietderīgās jaudas procentuālā vērtība pie konkrētiem testa apgriezieniem, izņemot brīvgaitas apgriezienus, kad tā ir maksimālās lietderīgās jaudas procentuālā vērtība pie 100 % apgriezieniem.

6. Testa apstākļi

6.1. Testa nosacījumi laboratorijā

Izmēra motora ieplūdes gaisa absolūto temperatūru (T a), kas izteikta kelvinos, un sausas atmosfēras spiedienu (p s), kas izteikts kPa, un parametru f a nosaka saskaņā ar turpmāk izklāstīto un, izmantojot vienādojumu (6-5) vai (6-6). Ja atmosfēras spiedienu mēra cauruļvadā, tad starp atmosfēru un mērījuma veikšanas vietu nodrošina nelielu spiediena zudumu un paskaidro plūsmas radītās izmaiņas cauruļvada statiskajā spiedienā. Daudzcilindru motoros, kam ir atsevišķas ieplūdes kolektoru grupas, piemēram, V veida motora konfigurācija, ņem atsevišķo grupu vidējo temperatūru. Par parametru fa ziņo kopā ar testa rezultātiem.

Dabiskas velkmes un mehāniskas kompresijas motoriem:

(6-5)

Turbokompresoriem ar ieplūdes gaisa dzesēšanu vai bez tās:

(6-6)

6.1.1. Lai testu atzītu par derīgu, jāizpilda abi šie nosacījumi:

a) f a ir jābūt 0,93 ≤ f a ≤ 1,07 robežās, izņemot gadījumus, kas atļauti 6.1.2. un 6.1.4. punktā;

b) Ieplūdes gaisa temperatūra ir jāuztur 298 ± 5 K (25 ± 5 °C) robežās, un tā jāmēra pirms visām motora sastāvdaļām, izņemot gadījumus, kas atļauti 6.1.3. un 6.1.4. punktā, un kā noteikts 6.1.5. un 6.1.6. punktā.

6.1.2. Ja tās laboratorijas augstums virs jūras līmeņa, kurā testē motoru, pārsniedz 600 m, tad pēc vienošanās ar ražotāju f a drīkst pārsniegt 1,07 ar nosacījumu, ka p s nav mazāks par 80 kPa.

6.1.3. Ja testētā motora jauda ir lielāka par 560 kW, tad pēc vienošanās ar ražotāju ieplūdes gaisa temperatūras maksimālā vērtība drīkst pārsniegt 303 K (30 C) ar nosacījumu, ka tā nepārsniedz 308 K (35 °C).

6.1.4. Ja tās laboratorijas augstums virs jūras līmeņa, kurā testē motoru, pārsniedz 300 m un ja testētā motora jauda ir lielāka par 560 kW, pēc vienošanās ar ražotāju f a drīkst pārsniegt 1,07 ar nosacījumu, ka p s nav mazāks par 80 kPa, un ieplūdes gaisa temperatūras maksimālā vērtība drīkst pārsniegt 303 K (30 °C) ar nosacījumu, ka tā nepārsniedz 308 K (35 °C).

6.1.5. NRS kategorijas motoru saimes gadījumā, kuras motoru jauda ir mazāka nekā 19 kW un kurā ietilpst tikai un vienīgi sniega metējos izmantojami motoru tipi, ieplūdes gaisa temperatūru uztur 273 K un 268 K (0–5 °C) robežās.

6.1.6. SMB kategorijas motoru gadījumā ieplūdes gaisa temperatūru uztur 263 ± 5 K (–10 ± 5 °C) robežās, izņemot kā atļauts 6.1.6.1. punktā.

6.1.6.1. Tādu SMB kategorijas motoru gadījumā, kuri aprīkoti ar elektroniski vadāmu degvielas iesmidzināšanu, kas degvielas plūsmu pielāgo ieplūdes gaisa temperatūrai, pēc ražotāja izvēles ieplūdes gaisa temperatūru var arī uzturēt 298 ± 5 K (25 ± 5 °C) robežās.

6.1.7. Atļauts izmantot:

a) atmosfēras spiediena mērītāju, kā izvaddatus izmanto kā atmosfēras spiedienu visam testa objektam, kas ir vairāk nekā viena dinamometriskā testa šūna, kamēr ieplūdes gaisa apstrādes iekārta uztur apkārtējās vides spiedienu, kādā motors tiek testēts, ±1 kPa kopējā atmosfēras spiediena robežās;

b) mitruma mērītāju, kā izvaddatus izmanto kā mitruma rādījumu visam testa objektam, kas ir vairāk nekā viena dinamometriskā testa šūna, kamēr ieplūdes gaisa apstrādes iekārta uztur rasas punktu, kādam pastāvot motors tiek testēts, ±0,5 K kopējā mitruma robežās;

6.2. Motori ar uzpūtes gaisa dzesēšanu

a) Izmanto uzpūtes gaisa dzeses sistēmu ar kopēju ieplūdes gaisa jaudu, kas ir raksturīga lietošanā esošo motoru ražošanā uzstādītajai. Konstruē laboratorijas uzpūtes gaisa dzeses sistēmu, lai līdz minimumam samazinātu kondensāta uzkrāšanos. Uzkrājušos kondensātu pirms emisiju testēšanas novada, un visas novadcaurulītes pilnībā noslēdz. Emisiju testa laikā caurulītes ir noslēgtas. Nodrošina šādus dzeses šķidruma ekspluatācijas apstākļus: a) visā testēšanas laikā pie turbopūtes gaisa dzesētāja ieplūdes nodrošina dzeses šķidruma temperatūru vismaz 20 °C līmenī; b) pie nominālajiem apgriezieniem un pilnas slodzes gaisa dzesētāja plūsmas ātrumu iestata tā, lai nodrošinātu gaisa temperatūru ± 5 °C robežās no ražotāja paredzētās vērtības aiz uzpūtes gaisa dzesētāju izvada. Gaisa izplūdes temperatūru mēra ražotāja noteiktajā vietā. Šo dzeses šķidruma plūsmas ātruma iestatīšanas punktu izmanto visā testēšanas laikā; c) Ja motora ražotājs attiecībā uz turbopūtes gaisa dzeses sistēmu nodrošina spiediena krituma ierobežojumus, nodrošina, lai spiediena kritums turbopūtes gaisa dzeses sistēmā ražotāja norādītajos motora stāvokļos atbilst ražotāja norādītajiem ierobežojumiem. Spiediena kritumu mēra ražotāja norādītajās vietās. Ja nominālo apgriezienu vietā izmanto 5.2.5.1. punktā noteiktos MTS, lai veiktu testa ciklu, šos apgriezienus var izmantot nominālo apgriezienu vietā, iestatot uzpūtes gaisa temperatūru. Mērķis ir nodrošināt tādus emisiju rezultātus, kas atspoguļo ekspluatāciju. Ja pamatots inženiertehniskais atzinums liecina par to, ka šajā iedaļā paredzēto specifikāciju dēļ notiktu testēšana, kas nav reprezentatīva (piem., ieplūdes gaisa pārmērīga atdzesēšana), reprezentatīvāku rezultātu iegūšanai var izmantot sarežģītākus uzpūtes gaisa spiediena krituma, dzesētāja temperatūras un plūsmas ātruma iestatīšanas punktus un pārbaudes.

6.3. Motora jauda

6.3.1. Emisijas mērīšanas pamats

Īpatnējās emisijas mērīšanas pamats ir lietderīgā jauda bez korekcijas, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 3. panta 23. punktā.

6.3.2. Uzstādāmās papildiekārtas

Testa laikā papildiekārtas, kas nepieciešamas motora darbībai, uzstāda izmēģinājumu stendā atbilstīgi 2. papildinājuma prasībām.

Ja testam nav iespējams uzstādīt vajadzīgās papildiekārtas, nosaka to patērēto jaudu, ko atņem no izmērītās motora jaudas.

6.3.3. Demontējamās papildiekārtas

Konkrētas papildiekārtas, kuras ir saistītas ar iekārtas darbību un kuras var būt uzstādītas autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas motoram, testa veikšanas laikā noņem.

Ja papildiekārtas nav iespējams noņemt, var noteikt to patērēto jaudu bez slodzes un pieskaitīt izmērītajai motora jaudai (sk. g piezīmi 2. papildinājumā). Ja šī vērtība pie testa apgriezieniem pārsniedz 3 % no maksimālās jaudas, tehniskais dienests var to pārbaudīt. Papildiekārtu patērēto jaudu izmanto, lai pielāgotu iestatītās vērtības un aprēķinātu motora veikto darbu testa cikla laikā saskaņā ar 7.7.1.3. vai 7.7.2.3.1. punktu.

6.3.4. Palīgierīču jaudas noteikšana

Jauda, ko absorbē palīgierīces, jānosaka tikai tad, ja:

a) motoram nav uzstādītas 2. papildinājumā prasītās palīgierīces/iekārtas; un/vai

b) motoram ir uzstādītas palīgierīces/iekārtas, kas netiek prasītas 2. papildinājumā.

Motora ražotājs iesniedz un apstiprinātāja iestāde apstiprina papildiekārtu jaudas vērtības un papildiekārtu jaudas noteikšanai izmantojamo mērīšanas/aprēķināšanas metodi par visu piemērojamo testa ciklu darbības diapazonu.

6.3.5. Motora cikla darbs

Standarta un faktisko cikla darbu (sk. 7.8.3.4. punktu) aprēķina, pamatojoties uz motora jaudu, kas noteikta saskaņā ar 6.3.1. punktu. Šajā gadījumā 6-7. vienādojumā P f un P r ir vienādi ar nulli, un P ir vienāds ar P m.

Ja saskaņā ar 6.3.2. un/vai 6.3.3. punktu ir uzstādītas papildiekārtas/aprīkojums, to patērēto jaudu izmanto, lai veiktu korekciju katrai momentānā cikla jaudas vērtībai P m,i, izmantojot vienādojumu (6-8):

P i = P m,i – P f,i + P r,i (6-7) P AUX = P r,i – P f,i (6-8)

kur:

P m,i ir motora izmērītā jauda, kW P f,i ir testa vajadzībām uzstādāmo, bet neuzstādīto papildiekārtu/aprīkojuma patērētā jauda, kW P r,i ir testa vajadzībām noņemamo, bet uzstādīto papildiekārtu/aprīkojuma patērētā jauda, kW

6.4. Motora ieplūdes gaiss

6.4.1. Ievads

Izmanto ieplūdes gaisa sistēmu, kas ir uzstādīta motorā, vai tādu ieplūdes gaisa sistēmu, kas atspoguļo tipisku ekspluatācijas konfigurāciju. Tā ietver turbopūtes gaisa dzesēšanas un izplūdes gāzu recirkulāciju (EGR).

6.4.2. Ieplūdes gaisa spiediena ierobežojumi

Motora gaisa ieplūdes sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu izmanto, rādot ieplūdes gaisa spiediena ierobežojumu ± 300 Pa robežās no ražotāja norādītās maksimālās vērtības tīra gaisa tīrītājam pie nomināla apgriezienu skaita un pilnas slodzes. Ja tas nav iespējams testa laboratorijas gaisa padeves sistēmas konstrukcijas dēļ, ir pieļaujams spiediena ierobežojums attiecībā uz netīru filtru, kas nedrīkst pārsniegt ražotāja noteikto vērtību, pirms tam saņemot tehniskā dienesta apstiprinājumu. Spiediena ierobežojuma statisko diferenciālo spiedienu mēra ražotāja noteiktajā vietā, kā arī viņa norādītajos apgriezienu un griezes momenta iestatīšanas punktos. Ja ražotājs nenosaka vietu, šo spiedienu mēra aiz jebkura turbokompresora vai izplūdes gāzu recirkulācijas (EGR) savienojuma ar ieplūdes gaisa sistēmu.

Ja testa ciklā nominālo apgriezienu vietā izmanto 5.2.5.1. punktā noteiktos MTS, šos apgriezienus var izmantot nominālo apgriezienu vietā, iestatot ieplūdes gaisa spiediena ierobežojumu.

6.5. Motora izplūdes sistēma

Izmanto izplūdes gāzu sistēmu, kas ir uzstādīta motorā, vai tādu izplūdes gāzu sistēmu, kas atspoguļo tipisku ekspluatācijas konfigurāciju. Izplūdes gāzu sistēmai ir jāatbilst izplūdes emisiju paraugu ņemšanas prasībām, kas paredzētas 9.3. punktā. Motora izplūdes gāzu sistēmu vai testa laboratorijas sistēmu izmanto, rādot statisko izplūdes gāzu pretspiedienu 80 līdz 100 % robežās no maksimālā izplūdes gāzu spiediena ierobežojuma pie nominālajiem apgriezieniem un pilnas slodzes. Izplūdes gāzu spiediena ierobežojumu var iestatīt, izmantojot vārstu. Ja maksimālais izplūdes gāzu ierobežojums ir 5 kPa vai mazāks, iestatīšanas punkts nedrīkst pārsniegt 1,0 kPa no maksimālās vērtības. Ja testa ciklā nominālo apgriezienu vietā izmanto 5.2.5.1. punktā noteiktos MTS, šos apgriezienus var izmantot nominālo apgriezienu vietā, iestatot ieplūdes gaisa spiediena ierobežojumu.

6.6. Motors ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu

Ja motors ir aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kas nav uzstādīta tieši uz motora, izplūdes caurules diametrs ir tāds pats kā lietošanā, t. i., vismaz četru cauruļu diametri pirms izplešanās sekcijas, kurā atrodas pēcapstrādes ierīce. Attālums no izplūdes kolektora atloka vai turbokompresora izvada līdz izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmai ir vienāds ar attiecīgo attālumu autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas konfigurācijā vai ražotāja norādītā attāluma robežās. Ja ražotājs ir tā noteicis, tad caurulei nodrošina izolāciju, lai sasniegtu pēcapstrādes ieplūdes temperatūru ražotāja noteiktajās robežās. Ja ražotājs ir noteicis citas uzstādīšanas prasības, arī tās ņem vērā testa konfigurācijā. Izplūdes gāzu pretspiediena vai spiediena ierobežojumu iestata saskaņā ar 6.5. punktu. Izplūdes gāzu pēcapstrādes ierīcēm ar mainīgu izplūdes gāzu spiediena ierobežojumu maksimālo izplūdes gāzu spiediena ierobežojumu, ko izmanto 6.5. punktā, definē ražotāja norādītajā pēcapstrādes stāvoklī (nogatavināšanas/vecināšana un reģenerācijas/ielādes līmenis). Maketa testos un motora kartēšanā pēcapstrādes trauku var noņemt un aizstāt ar līdzvērtīgu trauku, kurā ir neaktīvs katalizatora nesējs.

Emisijas, ko mēra testa ciklā, ir raksturīgas ekspluatācijas emisijām. Ja motors aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kam nepieciešams patērēt reaģentu, visos testos izmantojamo reaģentu norāda ražotājs.

NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB un ATS kategorijas motoriem, kas ir aprīkoti ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmām, kurām neregulāri (periodiski) notiek reģenerācija, kā aprakstīts 6.6.2. punktā, emisijas rezultātus koriģē, lai ņemtu vērā reģenerāciju. Šādā gadījumā vidējā emisija ir atkarīga no reģenerācijas biežuma, kas izteikta tādu testu daļās, kuru laikā notiek reģenerācija. Pēcapstrādes sistēmām ar reģenerācijas procesu, kas notiek vai nu ilgstoši vai vismaz reizi piemērojamā pārejas (NRTC vai LSI-NRTC) testa ciklā vai RMC (“nepārtrauktā reģenerācija”), saskaņā ar 6.6.1 punktu nav nepieciešama īpaša testa procedūra.

6.6.1. Nepārtraukta reģenerācija

Attiecībā uz izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kuras pamatā ir pastāvīgs emisiju reģenerācijas process, emisijas mēra pēcapstrādes sistēmā, kas ir stabilizēta, radot atkārtojamas emisijas. Reģenerācijas process notiek vismaz reizi karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai NRSC testa laikā, un ražotājam ir jānorāda apstākļi, kādos parasti notiek reģenerācija (kvēpu slodze, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.). Lai pierādītu, ka reģenerācijas process ir nepārtraukts, veic vismaz trīs karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai NRSC gājienus. Karstās palaides NRTC gadījumā motoru iesilda saskaņā ar 7.8.2.1. punktu, impregnē saskaņā ar 7.4.2.1. punkta b) apakšpunktu un veic pirmo karstās palaides NRTC.

Turpmāko karstās palaides NRTC sāk pēc impregnēšanas saskaņā ar 7.4.2.1. punkta b) apakšpunktu. Testu laikā reģistrē izplūdes gāzu temperatūru un spiedienu (temperatūru pirms un pēc pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiedienu utt.). Izplūdes pēcapstrādes sistēmu uzskata par apmierinošu, ja testa laikā pienācīgi ilgā laikā iestājas ražotāja noteiktie apstākļi un ja emisiju rezultātu diapazons nepārsniedz ± 25 % no vidējās vērtības vai 0,005 g/kWh, atkarībā no tā, kura vērtība ir lielāka.

6.6.2. Neregulārā reģenerācija

Šis noteikums attiecas tikai uz motoriem, kas aprīkoti ar izplūdes pēcapstrādes sistēmu, kas reģenerējas neregulāri – parasti retāk nekā 100 stundu motora normālas darbības laikā. Šiem motoriem augšupējām vai lejupējām korekcijām piemēro vai nu pieskaitāmos, vai piereizināmos koeficientus, kā minēts 6.6.2.4. punktā (“korekcijas koeficients”).

Testēšana un korekcijas koeficientu noteikšana ir vajadzīga tikai vienam piemērojamam pārejas fāzes (NRTC vai LSI-NRTC) testa ciklam vai RMC. Noteiktos koeficientus var piemērot citu piemērojamo testa ciklu, arī diskrēta režīma NRSC, rezultātiem.

Ja no testēšanas, izmantojot pārejas (NRTC vai LSI-NRTC) testa ciklus, nav pieejams neviens piemērots korekcijas koeficients, tad korekcijas koeficientus nosaka, izmantojot piemērojamu diskrētā režīma NRSC testu. Koeficientus, kas noteikti, izmantojot diskrētā režīma NRSC testu, piemēro tikai diskrētā režīma testa NRSC.

Nav jāveic testi un jānosaka korekcijas koeficienti gan RMC, gan diskrēta režīma NRSC ciklā.

6.6.2.1. Prasība attiecībā uz korekcijas koeficienta noteikšanu, izmantojot NRTC, LSI-NRTC vai RMC

Emisijas mēra vismaz trīs karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai RMC, vienā ar reģenerāciju stabilizētā izplūdes pēcapstrādes sistēmā, bet bez tās. Reģenerācijas process ar reģenerācijas norisi notiek vismaz reizi NRTC, LSI-NRTC vai RMC laikā. Ja reģenerācijas ilgums pārsniedz viena NRTC, LSI-NRTC vai RMC laiku, veic secīgus NRTC, LSI-NRTC vai RMC testus un turpina mērīt emisijas, neizslēdzot motoru pirms reģenerācijas pabeigšanas, un aprēķina testu vidējo rādītāju. Ja reģenerāciju pabeidz kāda testa laikā, testu turpina visā tam paredzētajā laikā.

Izmantojot vienādojumus (6-10)–(6-13), nosaka atbilstīgu korekcijas koeficientu visam piemērojamam ciklam.

6.6.2.2. Prasība attiecībā uz korekcijas koeficienta noteikšanu, izmantojot diskrēta režīma NRSC testus

Sākot testu ar stabilizētu izplūdes pēcapstrādes sistēmu, emisijas mēra piemērojamā diskrētā režīma NRSC katra testa režīma vismaz trīs braucienos, kuros var izpildīt reģenerācijas nosacījumus – vienā braucienā ar reģenerāciju, bet divos bez tās. PM mēra, izmantojot 7.8.1.2. punkta c) apakšpunktā aprakstīto vairāku filtru metodi. Ja konkrētā testa režīmā paraugu ņemšanas laika beigās reģenerācija ir sākusies, bet nav pabeigta, paraugu ņemšanas laiku pagarina, līdz tiek pabeigta reģenerācija. Ja vienā režīmā ir vairāki braucieni, aprēķina vidējo rezultātu. Katram testa režīmam atkārto šo procesu.

Izmantojot vienādojumus (6-10)–(6-13), nosaka atbilstīgu korekcijas koeficientu piemērojamā cikla režīmiem, kuros notiek reģenerācija.

6.6.2.3. Vispārīga procedūra neregulāras reģenerācijas korekcijas koeficientu (IRAF) noteikšanai

Ražotājs ziņo par normālu apstākļu parametriem, kādos notiek reģenerācijas process (kvēpu slodze, temperatūra, izplūdes gāzu pretspiediens utt.). Ražotājs arī norāda reģenerācijas biežumu kā to testu skaitu, kuros notiek reģenerācija. Par precīzu šāda biežuma noteikšanas procedūru vienojas ar tipa apstiprinātāja iestādi vai sertifikācijas iestādi, pamatojoties uz pamatotu inženiertehnisko atzinumu.

Ražotājs reģenerācijas testam nodrošina izplūdes pēcapstrādes sistēmu, kas ir uzlādēta. Reģenerācija nedrīkst notikt motora sagatavošanas posmā. Ražotājs pēc izvēles var veikt piemērojamā cikla secīgus testus līdz brīdim, kad ir uzlādēta izplūdes pēcapstrādes sistēma. Emisiju mērījumi nav jāveic visos testos.

Vidējo emisiju starp reģenerācijas fāzēm nosaka, aprēķinot vairāku aptuveni vienādos laika intervālos veiktu piemērojamā cikla testu vidējo aritmētisko lielumu. Veic vismaz vienu piemērojamo ciklu pēc iespējas īsi pirms reģenerācijas testa un vienu piemērojamo ciklu tieši pēc reģenerācijas testa.

Reģenerācijas testa laikā reģistrē visus nepieciešamos datus reģenerācijas noteikšanai (CO vai NOx emisijas, temperatūru pirms un pēc izplūdes pēcapstrādes sistēmas, izplūdes gāzu pretspiedienu utt.). Reģenerācijas procesa laikā var pārsniegt piemērojamos emisijas robežlielumus. Testa procedūras shēma parādīta 6.1. attēlā.

6.1. attēls

Periodiskas reģenerācijas ar n mērījumu skaitu un reģenerācijas laikā veiktu n r mērījumu skaitu shēma

Vidējo īpatnējās emisijas svērto līmeni saistībā ar testa braucieniem, ko veic saskaņā ar 6.6.2.1. vai 6.6.2.2. punktu (g/kWh vai #/kWh), nosaka, izmantojot vienādojumu (6-9) (sk. 6.1. attēlu):

(6-9)

kur:

n ir to testu skaits, kuros nenotiek reģenerācija; n r ir to testu skaits, kuros reģenerācija notiek (vismaz viens tests); ir vidējā īpatnējā emisija no testa, kurā nenotiek reģenerācija [g/kWh vai #/kWh]; vidējā īpatnējā emisija no testa, kurā notiek reģenerācija [g/kWh vai #/kWh].

Pēc ražotāja izvēles un pamatojoties uz pamatotu inženiertehnisko analīzi, reģenerācijas korekcijas koeficientu k r, kas atspoguļo vidējo emisijas līmeni, var aprēķināt, vai nu reizinot, vai saskaitot visus gāzveida piesārņotājus; ja ir pieejama piemērojama robežvērtība, ko attiecībā uz PM un PN aprēķina, izmantojot vienādojumus (6-10)–(6-13):

Reizinot: (augšupējas korekcijas koeficients) (6-10) (lejupējas korekcijas koeficients) (6-11)

Saskaitot: k ru,a = e w – e (augšupējas korekcijas koeficients) (6-12) k rd,a = e w – e r (lejupējas korekcijas koeficients) (6-13)

6.6.2.4. Korekcijas koeficientu piemērošana

Augšupējas korekcijas koeficientus reizina vai saskaita ar izmērītajiem emisiju līmeņiem attiecībā uz visiem testiem, kuros nenotiek reģenerācija. Lejupējas korekcijas koeficientus reizina vai saskaita ar izmērītajiem emisiju līmeņiem attiecībā uz visiem testiem, kuros notiek reģenerācija. Reģenerācijas notikšanu nosaka visas testēšanas laikā viegli pamanāmā veidā. Ja reģenerācija netiek noteikta, piemēro augšupējas korekcijas koeficientu.

Atsaucoties uz VII pielikumu un VII pielikuma 5. papildinājumu par īpatnējo emisiju aprēķināšanu, reģenerācijas korekcijas koeficientu:

a) nosakot visam svērtajam ciklam – piemēro piemērojamo NRTC, LSI-NRTC un NRSC svērtajiem rezultātiem;

b) nosakot piemērojamā diskrēta režīma cikla konkrētiem atsevišķiem režīmiem – piemēro tiem piemērojamā diskrētā režīma NRSC rezultātiem, kuros notiek reģenerācija, pirms tiek aprēķināts cikla svērtais emisijas rezultāts; šādā gadījumā PM mērīšanai izmanto vairāku filtru metodi;

c) drīkst attiecināt uz citiem tās pašas motoru saimes locekļiem;

d) drīkst attiecināt uz citām motoru saimēm, kas ietilpst tajā pašā motoru pēcapstrādes sistēmu saimē, kā noteikts IX pielikumā Īstenošanas regulā (ES) 2017/656, iepriekš saņemot apstiprinātājas iestādes apstiprinājumu, pamatojoties uz ražotāja sniegtiem tehniskiem pierādījumiem, ka emisijas ir līdzīgas.

Pastāv turpmāk aprakstītās iespējas:

a) ražotājs var pieņemt lēmumu izlaist korekcijas koeficientus attiecībā uz vienu vai vairākām tā motoru saimēm (vai konfigurācijām), jo reģenerācijas ietekme ir neliela vai ir grūti noteikt, kad notiek reģenerācija. Šajos gadījumos korekcijas koeficientus neizmanto, un ražotājs ir atbildīgs par atbilstības nodrošināšanu emisiju robežlielumiem attiecībā uz visiem testiem, neraugoties uz to, vai reģenerācija notiek;

b) pēc ražotāja pieprasījuma apstiprinātāja iestāde drīkst ņemt vērā reģenerācijas notikumus citādi, nekā ir noteikts a) apakšpunktā. Tomēr šī iespēja attiecas tikai uz ļoti neregulāriem notikumiem, kurus nav iespējams praktiski risināt, izmantojot a) apakšpunktā aprakstītos korekcijas koeficientus.

6.7. Dzeses sistēma

Izmanto ražotāja ieteiktu motora dzeses sistēmu ar pietiekamu jaudu motora ar tā ieplūdes gaisa, eļļas, dzesētāja, kā arī bloku un galviņu temperatūrām noturēšanai normālā darbības temperatūrā. Drīkst izmantot laboratorijas papildu dzesētājus un ventilatorus.

6.8. Smēreļļa

Ražotājs norāda smēreļļu, un tā ir raksturīga tirgū pieejama smēreļļa; reģistrē testā izmantotās smēreļļas specifikācijas un iesniedz kopā ar testa rezultātiem.

6.9. Etalondegvielas specifikācija

Izmantojamās etalondegvielas ir noteiktas IX pielikumā.

Degvielas temperatūra atbilst ražotāja ieteikumam. Degvielas temperatūru mēra degvielas iesmidzināšanas sūkņa atverē vai atbilstīgi ražotāja norādījumiem un reģistrē mērījumu vietu.

6.10. Kartera emisijas

Šī iedaļa attiecas uz NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB un ATS kategorijas motoriem, kas atbilst “V posma” emisiju robežvērtībām, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā.

Visu emisiju testa laikā kartera emisijas, kas izplūst tieši apkārtējā atmosfērā, pieskaita izplūdes gāzu emisijām (vai nu fiziski, vai matemātiski).

Ražotāji, kuri izmanto šo izņēmumu, uzstāda motorus tā, lai visas kartera emisijas varētu novadīt emisiju paraugu ņemšanas sistēmā. Šā punkta vajadzībām, ja kartera emisijas visu ekspluatācijas laiku tiek novadītas izplūdes sistēmā augšpus izplūdes gāzu pēcapstrādei, neuzskata, ka tās tiek novadītas tieši apkārtējā atmosfērā.

Atklātas kartera emisijas izplūdes sistēmā emisiju mērīšanai novada šādi:

a) cauruļu materiālam ir gludas sieniņas, to materiāls vada elektrību un nereaģē ar kartera gāzēm; cauruļu garumu pēc iespējas samazina;

b) laboratorijas kartera caurulēm ir pēc iespējas mazāks izliekumu skaits, bet vajadzīgo izliekumu rādiuss ir pēc iespējas lielāks;

c) laboratorijas kartera izplūdes caurules atbilst motora ražotāja specifikācijām attiecībā uz kartera gāzu pretspiedienu;

d) kartera izplūdes gāzu caurules iesniedzas neapstrādātās izplūdes gāzēs lejpus jebkurai izplūdes pēcapstrādes sistēmai, lejpus visiem uzstādītajiem izplūdes sistēmas ierobežotājiem un pietiekami tālu augšpus jebkurām paraugu ņemšanas zondēm, lai pirms paraugu ņemšanas nodrošinātu pilnīgu kartera gāzu samaisīšanos ar motora izplūdes gāzēm. Kartera izplūdes gāzu caurule iesniedzas izplūdes gāzu brīvajā plūsmā, lai novērstu robežslāņa efektus un veicinātu samaisīšanos. Kartera izplūdes gāzu caurules izeja var būt vērsta jebkurā virzienā attiecībā pret neapstrādāto izplūdes gāzu plūsmu.

7. Testa procedūras

7.1. Ievads

Šajā nodaļā ir aprakstīta īpatnējo gāzveida un cietdaļiņu piesārņotāju emisiju noteikšana attiecībā uz testējamajiem motoriem. Testa motors ir atskaites motora konfigurācija motoru saimei, kā norādīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 IX pielikumā.

Laboratorijas emisiju testu veido emisiju un citu parametru mērījumu veikšana XVII pielikumā norādītajiem testa cikliem. Pievēršas šādiem aspektiem:

a) laboratorijas konfigurācijas emisiju mērījumu veikšanai (7.2. punkts);

b) pirmstesta un pēctesta verifikācijas procedūras (7.3. punkts);

c) testa cikli (7.4. punkts);

d) vispārējā testa secība (7.5. punkts);

e) motora kartēšana (7.6. punkts);

f) testa ciklu ģenerēšana (7.7. punkts);

g) īpaša testa cikla izpildes procedūra (7.8. punkts).

7.2. Emisijas mērījumu princips

Lai izmērītu īpatnējās emisijas, motoru vajadzības gadījumā darbina atbilstīgi 7.4. punktā definētajiem testa cikliem. Lai izmērītu īpatnējās emisijas, ir jānosaka piesārņotāju masa izplūdes emisijās (t. i., HC, CO, NOx un PM), cietdaļiņu skaits izplūdes emisijās (t. i., PN), CO2 masa izplūdes emisijās un atbilstošais motora darbs.

7.2.1. Sastāvdaļas masa

Katras sastāvdaļas kopējo masu nosaka piemērojamā testa ciklā, izmantojot turpmāk norādītās metodes.

7.2.1.1. Nepārtraukta paraugu ņemšana

Ņemot paraugus nepārtraukti, tiek nepārtraukti mērīta sastāvdaļas koncentrācija neapstrādātās vai atšķaidītās izplūdes gāzēs. Šo koncentrāciju reizina ar (neapstrādāto vai atšķaidīto) izplūdes gāzu nepārtrauktās plūsmas ātrumu emisiju paraugu ņemšanas vietā, lai noteiktu sastāvdaļas plūsmas ātrumu. Sastāvdaļas emisijas testa intervālā nepārtraukti summē. Iegūtā summa ir emitētās sastāvdaļas kopējā masa.

7.2.1.2. Paraugu ņemšana pa partijām

Ņemot paraugus pa partijām, nepārtraukti tiek iegūts un vēlāku mērījumu veikšanai uzglabāts neapstrādātu vai atšķaidītu izplūdes gāzu paraugs. Iegūtais paraugs ir proporcionāls neapstrādāto vai atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas ātrumam. Piemērs paraugu ņemšanai pa partijām ir atšķaidītu gāzveida emisiju vākšana maisā un PM vākšana, izmantojot filtru. Principā emisiju aprēķina metodi piemēro šādi: ņemtā parauga partijas koncentrāciju reizina ar kopējo masu vai masas plūsmu (neapstrādātu vai atšķaidītu), no kuras tas testa ciklā ir ņemts. Reizinājums ir sastāvdaļas emisiju kopējā masa jeb masas plūsma. Lai aprēķinātu PM koncentrāciju, uz filtra nogulsnējušās PM no proporcionāli ņemta izplūdes gāzu parauga izdala ar filtrēto izplūdes gāzu daudzumu.

7.2.1.3. Kombinētā paraugu ņemšana

Ir atļauta jebkāda nepārtrauktas paraugu ņemšanas un paraugu ņemšanas pa partijām kombinācija (piem., PM ar paraugu ņemšanu pa partijām un gāzveida emisijas ar nepārtrauktu paraugu ņemšanu).

Turpmāk 6.2. attēlā ir parādīti divi aspekti emisiju mērīšanai testa procedūru ietvaros, proti, aprīkojums ar paraugu ņemšanas vadiem neapstrādātas un atšķaidītas izplūdes gāzes gadījumā un operācijas, kas vajadzīgas, lai aprēķinātu piesārņotāju emisijas stacionāras fāzes un pārejas fāzes testa ciklos.

6.2. attēls

Testa procedūras emisiju mērījumiem

7.2.2. Darba noteikšana

Darbu testa ciklā nosaka, sinhroni reizinot apgriezienu skaitu un bremžu griezes momentu, lai aprēķinātu momentānās vērtības motora bremžu jaudai. Motora bremžu jaudu integrē testa ciklā, lai noteiktu kopējo darbu.

7.3. Verificēšana un kalibrēšana

7.3.1. Pirmstesta procedūras

7.3.1.1. Iepriekšēja sagatavošana

Lai panāktu stabilus apstākļus, veic iepriekšēju paraugu ņemšanas sistēmas un motora sagatavošanu pirms testa secības sākšanas, kā norādīts šajā punktā.

Motora iepriekšējas sagatavošanas mērķis ir panākt darbības ciklā tādu emisiju klātbūtni un emisiju kontroli, lai samazinātu neobjektivitāti un panāktu stabilus apstākļus turpmākajam emisiju testam.

Emisijas var mērīt iepriekšējas sagatavošanas ciklu laikā, ja vien tiek veikts iepriekš noteiktais skaits iepriekšējas sagatavošanas ciklu un ja mērījumu sistēmas darbība ir uzsākta saskaņā ar 7.3.1.4. punkta prasībām. Iepriekšējas sagatavošanas apmēru nosaka motora ražotājs pirms iepriekšējas sagatavošanas sākšanas. Iepriekšēju sagatavošanu veic saskaņā ar turpmāk aprakstīto, ņemot vērā, ka iepriekšējas sagatavošanas konkrēti cikli ir tādi paši, kādi attiecas uz emisiju testiem.

7.3.1.1.1. Iepriekšēja sagatavošana aukstās palaides NRTC.

Motoru iepriekšēji sagatavo, izbraucot vismaz vienu karstās palaides NRTC. Tūlīt pēc katra iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas motoru izslēdz un veic karsto impregnēšanu ar izslēgtu motoru. Tūlīt pēc pēdējā iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas motoru izslēdz un uzsāk 7.3.1.2. punktā aprakstīto motora dzesēšanu.

7.3.1.1.2. Priekšnosacījumi karstās palaides NRTC vai LSI-NRTC

Šajā punktā ir aprakstīta iepriekšēja sagatavošana, ko veic gadījumos, kad ir plānots ņemt emisiju paraugus no karstās palaides NRTC, neveicot aukstās palaides NRTC (“aukstās iedarbināšanas NRTC”), vai LSI-NRTC vajadzībām. Motoru iepriekšēji sagatavo, attiecīgā gadījumā izbraucot vismaz vienu karstās palaides NRTC vai LSI-NRTC. Tūlīt pēc katra iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas motoru izslēdz un, tiklīdz tas ir praktiski iespējams, sāk nākamo ciklu. Ir ieteicams nākamo iepriekšējas sagatavošanas ciklu sākt 60 sekunžu laikā pēc pēdējā iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas. Attiecīgā gadījumā pēc pēdējā iepriekšējas sagatavošanas cikla piemēro atbilstīgo karstās impregnēšanas (karstās palaides NRTC) vai dzesēšanas (LSI-NRTC) periodu, pirms motoru iedarbina emisiju testam. Ja karstās impregnēšanas vai dzesēšanas periods nav piemērojams, ir ieteicams emisiju testu sākt 60 sekunžu laikā pēc pēdējā iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas.

7.3.1.1.3. Iepriekšēja sagatavošana diskrēta režīma NRSC

Visām motoru kategorijām, izņemot NRS un NRSh kategoriju, motoru iesilda un darbina līdz ir nostabilizētas motora temperatūras (dzeses ūdens un smēreļļa) pie 50 % apgriezieniem un 50 % griezes momenta jebkuram diskrēta režīma NRSC testa ciklam, kas nav D2, E2 vai G, vai pie nominālā motora apgriezienu skaita un 50 % griezes momenta jebkuram diskrēta režīma NRSC testa ciklam D2, E2 vai G. Minētos 50 % apgriezienus aprēķina saskaņā ar 5.2.5.1. punktu tāda motora gadījumā, kuram testa apgriezienu sasniegšanai izmanto MTS, un saskaņā ar 7.7.1.3. punktu visos pārējos gadījumos. 50 % griezes momentu definē kā 50 % no maksimālā pieejamā griezes momenta pie šiem apgriezieniem. Emisiju testu sāk, motoru neizslēdzot.

Motoru kategorijām NRS un NRSh motoru iesilda atbilstīgi ražotāja ieteikumam un pamatotam inženiertehniskajam atzinumam. Pirms var sākt ņemt emisiju paraugus, motors jādarbina atbilstīgā testa cikla 1. režīmā, līdz ir stabilizētas motora temperatūras. Emisiju testu sāk, motoru neizslēdzot.

7.3.1.1.4. Iepriekšēja sagatavošana RMC

Motora ražotājs izvēlas vienu no turpmāk aprakstītajām iepriekšējas sagatavošanas secībām, proti, a) vai b) secību. Motoru iepriekš sagatavo saskaņā ar izvēlēto secību.

a) Motoru iepriekš sagatavo, veicot vismaz RMC otro daļu, pamatojoties uz testa režīmu skaitu. Ciklu starplaikos motoru neizslēdz. Tūlīt pēc katra iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas sāk nākamo ciklu (tostarp emisiju testu), tiklīdz tas ir praktiski iespējams. Ja iespējams, ir ieteicams nākamo ciklu sākt 60 sekunžu laikā pēc pēdējā iepriekšējas sagatavošanas cikla pabeigšanas.

b) Motoru iesilda un darbina līdz ir nostabilizētas motora temperatūras (dzeses ūdens un smēreļļa) pie 50 % apgriezieniem un 50 % griezes momenta jebkuram RMC testa ciklam, kas nav D2, E2 vai G, vai pie nominālā motora apgriezienu skaita un 50 % griezes momenta jebkuram RMC testa ciklam D2, E2 vai G. Minētos 50 % apgriezienus aprēķina saskaņā ar 5.2.5.1. punktu tāda motora gadījumā, kuram testa apgriezienu sasniegšanai izmanto MTS, un saskaņā ar 7.7.1.3. punktu visos pārējos gadījumos. 50 % griezes momentu definē kā 50 % no maksimālā pieejamā griezes momenta pie šiem apgriezieniem.

7.3.1.1.5. Motora dzesēšana (NRTC)

Var piemērot dabisko vai piespiedu dzesēšanas procedūru. Attiecībā uz piespiedu dzesēšanu izmanto pamatotu inženiertehnisko atzinumu, iestādot sistēmas tā, lai tās sūta dzesējošo gaisu motorā, dzesēto eļļu cauri motora smērsistēmai, atdzesē dzesētāju motora dzeses sistēmā un atdzesē izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu. Attiecībā uz piespiedu pēcapstrādes dzesēšanu dzesējošo gaisu nepiemēro, kamēr izplūdes pēcapstrādes sistēma nav atdzisusi un tās temperatūra nav zemāka par katalizatora aktivizēšanas temperatūru. Nav atļauta dzesēšanas procedūra, kuras rezultātā veidojas neraksturīgas emisijas.

7.3.1.2. HC piesārņojuma verificēšana

Ja tiek pieļauta iespēja, ka pastāv būtisks izplūdes gāzu mērījumu sistēmas HC piesārņojums, to var pārbaudīt ar nulles gāzi un nepilnību koriģēt. Ja mērījumu sistēmas piesārņojuma apmērs un fona HC sistēma ir jāpārbauda, to paveic 8 stundās pēc katra testa cikla sākšanas. Vērtības reģistrē vēlāku korekciju veikšanai. Pirms šīs pārbaudes ir jāveic noplūdes pārbaude un jākalibrē FID analizators.

7.3.1.3. Mēriekārtu sagatavošana paraugu ņemšanai

Pirms emisijas paraugu ņemšanas veic šādus pasākumus:

a) 8 stundās pirms emisijas paraugu ņemšanas saskaņā ar 8.1.8.7. punktu veic noplūdes pārbaudes;

b) attiecībā uz paraugu ņemšanu pa partijām pievieno tukšu datu nesēju, piemēram, evakuētās somas vai taras svara filturs;

c) visus mērinstrumentus iedarbina saskaņā ar instrumenta ražotāja instrukcijām un pamatotu inženiertehnisko atzinumu;

d) ieslēdz atšķaidīšanas sistēmas, paraugu ņemšanas sūkņus, dzesētājventilatorus un datu apkopošanas sistēmas;

e) ja vajadzīgs, parauga plūsmas ātrumu noregulē vēlamajā līmenī, izmantojot apvada plūsmu;

f) paraugu ņemšanas sistēmas siltummaiņus iepriekš uzsilda vai atdzesē, lai testējot to temperatūras diapazons atbilstu darba temperatūrai;

g) uzkarsētiem vai atdzesētiem komponentiem, piemēram, izplūdes gāzu parauga vadiem, filtriem, dzesētājiem un sūkņiem, ļauj nostabilizēties darba temperatūras diapazonā;

h) izplūdes gāzu atšķaidīšanas sistēmas plūsmu ieslēdz vismaz 10 minūtes pirms secīgas testēšanas;

i) gāzes analizatoru kalibrēšanu un nepārtraukta darba analizatoru iestatīšanu nulles stāvoklī veic saskaņā ar 7.3.1.4. punktā paredzēto procedūru;

j) visas elektroniskās integrēšanas ierīces pirms jebkura testēšanas intervāla sākuma iestata vai atiestata nulles stāvoklī.

7.3.1.4. Gāzes analizatoru kalibrēšana

Izvēlas pienācīgus gāzes analizatoru diapazonus. Ir atļauts izmantot emisiju analizatorus ar automātisku vai manuālu diapazonu pārslēgšanas funkciju. Testa laikā, izmantojot pārejas (RMC vai NRTC) vai RMC, kā arī gāzveida emisiju paraugu ņemšanas laikā katra režīma beigās attiecībā uz diskrētā režīma NRSC testēšanu emisiju analizatoru diapazonu nedrīkst pārslēgt. Testa cikla laikā nedrīkst pārslēgt arī analizatora analogā darba pastiprinātāja(-u) iestatījumus.

Visus nepārtraukta darba analizatorus iestata uz nulli un normalizē, izmantojot starptautiski reģistrējamas gāzes, kas atbilst 9.5.1. punktā noteiktajām specifikācijām. FID analizatorus oglekļa skaita bāzei normalizē uz vērtību 1 (C1).

7.3.1.5. PM filtra iepriekšēja sagatavošana un taras svēršana

PM filtra iepriekšējas sagatavošanas un taras svēršanas procedūras veic saskaņā ar 8.2.3. punktu.

7.3.2. Pēctesta procedūras

Pēc tam, kad ir pabeigta emisijas paraugu ņemšana, veic turpmāk aprakstītos pasākumus.

7.3.2.1. Proporcionālās paraugu ņemšanas pārbaude

Jebkuram proporcionālam partijas paraugam, piemēram, maisā savāktam paraugam vai PM paraugam, pārbauda, vai ir nodrošināta 8.2.1. punktā prasītā proporcionāla parauga ņemšana. Attiecībā uz viena filtra metodi un diskrētā režīma stacionāras fāzes testa ciklu aprēķina faktisko PM svēruma koeficientu. Paraugi, kuri neatbilst 8.2.1. punkta prasībām, nav derīgi.

7.3.2.2. PM pēcapstrāde pēc testa un svēršana

Izmantotos PM paraugu filtrus ievieto tvertnē ar vāku vai hermētisku aizdari vai aizver filtra turētājus, lai pasargātu paraugu filtrus no piesārņojuma ar apkārtējā vidē esošajām vielām. Šādi aizsargāti izmantotie filtri ir jānogādā atpakaļ PM filtru apstrādes kamerā vai telpā. Tad PM filtrus apstrādā un sver atbilstīgi 8.2.4. punktam (PM filtru pēcapstrādes un kopējās svēršanas procedūras).

7.3.2.3. Gāzveida paraugu partijas analīze

Tiklīdz iespējams, veic šādus pasākumus:

a) visus gāzes paraugu partiju analizatorus iestata uz nulli un normalizē ne vēlāk kā 30 minūtēs pēc testa cikla pabeigšanas vai, ja iespējams, impregnēšanas perioda laikā, lai pārbaudītu, vai gāzveida emisiju analizatori joprojām ir stabili;

b) visas tradicionālās gāzveida paraugu partijas analizē ne vēlāk kā 30 minūtēs pēc karstās palaides NRTC pabeigšanas vai impregnēšanas perioda laikā;

c) fona paraugus analizē ne vēlāk kā 60 minūtēs pēc tam, kad pabeigts karstās palaides NRTC.

7.3.2.4. Svārstību pārbaude

Pēc izplūdes gāzu daudzuma noteikšanas veic šādu svārstību pārbaudi:

a) attiecībā uz paraugu partiju un nepārtraukta darba gāzes analizatoriem pēc nulles gāzes stabilizēšanas analizatorā reģistrē vidējo analizatora vērtību; stabilizācijai nepieciešamajā laikā var ietilpt laiks, kas vajadzīgs, lai no analizatora iztīrītu jebkādu parauga gāzi, kā arī papildu laiks, lai ņemtu vērā analizatora reakciju;

b) pēc standartgāzes stabilizācijas analizatorā reģistrē vidējo analizatora vērtību; stabilizācijai nepieciešamajā laikā var ietilpt laiks, kas vajadzīgs, lai no analizatora iztīrītu jebkādu parauga gāzi, kā arī papildu laiks, lai ņemtu vērā analizatora reakciju;

c) šos datus izmanto, lai apstiprinātu un labotu svārstības, kā aprakstīts 8.2.2. punktā.

7.4. Testēšanas cikli

ES tipa apstiprinājuma testu veic, izmantojot atbilstīgu NRSC un attiecīgā gadījumāNRTC vai LSI-NRTC, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 23. pantā un IV pielikumā. NRSC, NRTC un LSI-NRTC tehniskās specifikācijas un parametri ir noteikti XVII pielikumā, un metode slodzes un apgriezienu iestatījumu noteikšanai šiem cikliem 5.2. iedaļā.

7.4.1. Stacionāras fāzes testa cikli

Stacionāras fāzes testa cikli (NRSC) ir norādīti XVII pielikuma 1. un 2. papildinājumā kā diskrēto režīmu NRSC (darbības punktu) saraksts, kurā katram darbības punktam ir viena apgriezienu vērtība un viena griezes momenta vērtība. NRSC mēra, izmantojot iesildītu motoru, kas darbojas, atbilstīgi ražotāja specifikācijām. Pēc ražotāja izvēles NRSC var īstenot kā diskrētā režīma NRSC vai RMC, kā paskaidrots 7.4.1.1. un 7.4.1.2. punktā. Nav obligāti jāveic emisiju tests saskaņā gan ar 7.4.1.1. punktu, gan 7.4.1.2. punktu.

7.4.1.1. Diskrētais režīms NRSC

RMC ir karstās darbības cikli, kuru laikā emisiju mērīšanu sāk pēc motora iedarbināšanas, iesildīšanas un darbības sākšanas, kā norādīts 7.8.1.2. punktā. Katrs cikls ietver vairākus apgriezienu un slodzes režīmus (ar attiecīgo svēruma koeficientu katram režīmam), kuri aptver noteiktās motoru kategorijas tipisko darbības diapazonu.

7.4.1.2. Pakāpeniski modālais NRSC

RMC ir karstās darbības cikli, kuru laikā emisiju mērīšanu sāk pēc motora iedarbināšanas, iesildīšanas un darbības sākšanas, kā norādīts 7.8.2.1. punktā. RMC laikā motoru nepārtraukti regulē testgultnes vadības bloks. RMC laikā gāzveida un cietdaļiņu emisijas mēra un nepārtraukti ņem paraugus tādā pašā veidā kā pārejas (NRTC vai LSI-NRTC) testa ciklā.

Ar RMC ir paredzēts nodrošināt metodi stacionāras fāzes testa veikšanai pseidopārejas veidā. Katrs RMC ietver vairākus stacionāras fāzes režīmus ar lineāru pāreju starp tiem. Relatīvais kopējais laiks katrā režīmā un pāreja pirms tā atbilst diskrētā režīma NRSC svērumam. Motora apgriezienu skaita un slodzes maiņa, pārejot no viena režīma uz nākamo, ir lineāri jākontrolē 20 ±1 sekundēs. Režīma maiņas laiks ir daļa no jaunā režīma (ieskaitot pirmo režīmu). Dažos gadījumos režīmus neveic tādā pašā kārtībā, kādā veic diskrētā režīma NRSC, vai tos sadala, lai nepieļautu ekstremālas temperatūras izmaiņas.

7.4.2. Pārejas (NRTC un LSI-NRTC) testa cikli

Autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas pārejas cikls NRE kategorijas (NRTC) motoriem un pārejas cikls lielajiem NRS kategorijas (LSI-NRTC) dzirksteļaizdedzes motoriem ir noteikts XVII pielikuma 3. papildinājumā kā normalizētu apgriezienu skaita un griezes momenta vērtību secība sekundē. Lai veiktu testu motora testēšanas telpā, normalizētās vērtības pārvērš tām līdzvērtīgās etalonvērtībās atsevišķam testējamajam motoram, pamatojoties uz motora kartēšanas līknē noteiktajām konkrētajām apgriezienu un griezes momenta vērtībām. Pārvēršanu dēvē par denormalizēšanu, un šādi veidotu testa ciklu sauc par testējamā motora NRTC vai LSI-NRTC testa standartciklu (sk. 7.7.2. punktu).

7.4.2.1. NRTC testa secība

Noteikumu 6.3. attēlā ir sniegts grafisks normalizēta NRTC dinamometra grafika attēlojums.

6.3. attēls

NRTC normalizēts dinamometra grafiks

NRTC veic divas reizes pēc iepriekšējas sagatavošanas (sk. 7.3.1.1.1. punktu) pabeigšanas saskaņā ar turpmāk aprakstīto procedūru.

a) Aukstā palaide pēc dabiskas motora atdzišanas, kad motora un izplūdes pēcapstrādes sistēmas ir atdzisušas līdz istabas temperatūrai, vai aukstā palaide pēc piespiedu dzesēšanas un pēc tam, kad motora, dzesēšanas šķidruma un eļļas, kā arī pēcapstrādes sistēmas un visu motora kontroles ierīču temperatūra ir stabilizēta 293 K un 303 K (20 C un 30 °C) robežās. Aukstās palaides emisiju mērīšanu sāk līdz ar aukstā motora iedarbināšanu.

b) Karstās impregnēšanas periodu sāk tūlīt pēc aukstās palaides sākuma fāzes. Motoru izslēdz un sagatavo karstajai palaidei, impregnējot to 20 ± 1 minūtes.

c) Karsto palaidi sāk tūlīt pēc impregnēšanas perioda ar motora iedarbināšanu. Gāzveida emisiju analizatorus ieslēdz vismaz 10 sekundes pirms impregnēšanas perioda beigām, lai nepieļautu pārslēgšanas signāla maksimumus. Emisiju mērīšanu sāk paralēli karstās palaides NRTC, tostarp arī motora iedarbināšanai.

Īpatnējās emisijas, kas izteiktas kā g/kWh, nosaka, izmantojot šajā iedaļā paredzētās procedūras gan attiecībā uz aukstās, gan karstās palaides NRTC. Kopējās svērtās emisijas aprēķina, aukstās palaides gājiena rezultātiem piešķirot 10 % svērumu un karstās palaides gājiena rezultātiem piešķirot 90 % svērumu, kā izklāstīts VII pielikumā.

7.4.2.2. LSI-NRTC testa secība

LSI NRTC veic vienu reizi kā karstās palaides gājienu pēc iepriekšējas sagatavošanas (sk. 7.3.1.1.2. punktu) saskaņā ar turpmāk aprakstīto procedūru.

a) Motoru iedarbina un darbina pirmās 180 darbības cikla sekundes, pēc tam to 30 sekundes darbinot brīvgaitā bez slodzes. Šīs iesildīšanas secības laikā emisijas nemēra.

b) 30 sekunžu tukšgaitas perioda beigās tiek uzsākti emisiju mērījumi, un motors tiek darbināts visā darbības ciklā no sākuma (laiks 0 sek).

Īpatnējās emisijas, kas izteiktas kā (g/kWh), nosaka, izmantojot VII pielikuma procedūras.

Ja motors tika darbināts pirms testa, jābalstās uz pamatotu inženiertehnisko atzinumu un jāļauj motoram pietiekami atdzist, lai izmērītās emisijas precīzi atspoguļotu emisijas no motora, ko iedarbina, tam esot istabas temperatūrā. Piemēram, ja motors, ko iedarbina, tam esot istabas temperatūrā, pietiekami uzsilst trīs minūtēs, lai sāktu noslēgta kontūra darbību un sasniegtu pilnu katalizatora darbību, tad pirms nākamā testa sākšanas ir vajadzīga motora minimāla dzesēšana.

Pirms tam vienojoties ar tehnisko dienestu, motora iesildīšanas procedūra var ietvert līdz pat 15 minūšu darbināšanu darbības ciklā.

7.5. Vispārēja testa secība

Lai mērītu motora emisijas, jāveic šādi pasākumi:

a) testējamajam motoram ir jānosaka motora testa apgriezieni un testa slodzes, mērot maksimālo griezes momentu (pastāvīga ātruma motoriem) vai maksimālo griezes momenta līkni (motoriem ar mainīgu apgriezienu skaitu) kā motora apgriezienu funkciju;

b) normalizētie testa cikli ir jādenormalizē ar 7.5. punkta a) apakšpunktā minēto griezes momentu (pastāvīgu apgriezienu motoriem) vai apgriezieniem un griezes momentiem (motoriem ar mainīgu apgriezienu skaitu);

c) motoru, aprīkojumu un mērinstrumentus iepriekš sagatavo nākamajam emisijas testam vai testu sērijām (aukstās palaides gājiens un karstās palaides gājiens);

d) pirmstesta procedūras veic, lai pārbaudītu konkrēta aprīkojuma un analizatoru pienācīgu darbību. visi analizatori ir jākalibrē; visus pirmstesta datus reģistrē;

e) testa cikla sākumā iedarbina motoru (NRTC) vai turpina to darbināt (stacionāras fāzes cikli un LSI-NRTC), un tajā pašā laikā ieslēdz paraugu ņemšanas sistēmas;

f) paraugu ņemšanas laikā mēra vai reģistrē emisijas un citus vajadzīgos parametrus (NRTC, LSI-NRTC un RMC visa testa cikla laikā);

g) pēcstesta procedūras veic, lai pārbaudītu konkrēta aprīkojuma un analizatoru pienācīgu darbību;

h) PM filtru(-us) sagatavo, nosver (tukša filtra svars), piepilda, atkārtoti sagatavo, vēlreiz nosver (piepildīta filtra svars) un tad novērtē paraugus saskaņā ar pirmstesta (7.3.1.5. punkts) un pēctesta (7.3.2.2. punkta) procedūrām;

i) novērtē emisiju testa rezultātus.

Turpmāk 6.4. attēlā sniegts pārskats par procedūrām, kas ir vajadzīgas NRMM testu cikla veikšanai ar motora izplūdes gāzu emisiju mērīšanu.

6.4. attēls

Testa secība

7.5.1. Motora iedarbināšana un atkārtota iedarbināšana

7.5.1.1. Motora iedarbināšana

Motoru iedarbina:

a) kā ieteikts tiešā lietotāja norādījumos, izmantojot standarta iedarbināšanas motoru vai sistēmu iedarbināšanai ar gaisu un atbilstīgi uzlādētu akumulatoru vai piemērotu barošanas avotu, vai saspiesta gaisa avotu; vai

b) izmantojot dinamometru, lai darbinātu motoru ar kloķi, līdz tas tiek iedarbināts; parasti darbina motoru ± 25 % robežās no tā tipiskā ekspluatācijas kloķa iedarbināšanas ātruma vai iedarbina motoru, lineāri palielinot dinamometra apgriezienu skaitu no nulles līdz 100 min-1 zem mazākā apgriezienu skaita brīvgaitā, bet tikai līdz motora iedarbināšanas brīdim.

Kloķa darbināšanu aptur 1 s pēc motora iedarbināšanas. Ja motoru neizdodas iedarbināt, kloķi darbinot 15 s, iedarbināšanu pārtrauc un nosaka iedarbināšanas traucējuma iemeslu, ja vien tiešā lietotāja norādījumos vai tehniskās apkopes un remonta rokasgrāmatā nav paredzēts garāks kloķa izmantošanas laiks.

7.5.1.2. Motora noslāpšana

a) Ja motors noslāpst aukstās palaides NRTC izpildes laikā, tests nav derīgs.

b) Ja motors noslāpst karstās palaides NRTC izpildes laikā, tests nav derīgs. Motoru impregnē atbilstīgi 7.4.2.1. punkta b) apakšpunktam un atkārto testu ar karsto palaidi. Šādā gadījumā aukstās palaides izpildi nav nepieciešams atkārtot.

c) Ja motors noslāpst LSI-NRTC izpildes laikā, tests nav derīgs.

d) Ja motors noslāpst (diskrēta vai pakāpeniska) NRSC laikā, tests nav derīgs un to atkārto, sākot ar motora iesildīšanas procedūru. Ja PM mērījuma veikšanā izmanto vairāku filtru metodi (vienu paraugu ņemšanas filtru katram darbības režīmam), testu turpina, stabilizējot motoru iepriekšējā režīmā motora temperatūras noteikšanai un sākot mērījuma veikšanu ar režīmu, kurā motors apstājās.

7.5.1.3 Motora darbība

Lietotājs var būt persona (t. i., manuāla darbība) vai regulators (t. i., automātiska darbība), kurš mehāniski vai elektroniski nosūta ievades signālu, kas pieprasa motora darbību. Ievade var būt ar akseleratora pedāli vai signālu, griezes momenta vadības sviru vai signālu, degvielas padeves sviru vai signālu, ātruma kontroles sviru vai signālu, vai regulatora iestatījumu vai signālu.

7.6. Motora kartēšana

Pirms sāk motora kartēšanu, motoru iesilda un, tuvojoties iesildīšanas beigām, vismaz 10 minūtes darbina ar maksimālo jaudu vai saskaņā ar ražotāja ieteikumu un pamatotu inženiertehnisko atzinumu, lai stabilizētu motora dzesētāja un smēreļļas temperatūru. Kad motors ir stabilizēts, veic tā kartēšanu.

Ja ražotājs plāno izmantot elektroniskā vadības bloka raidīto griezes momenta signālu motoriem, kam ir šāds aprīkojums, ekspluatācijas pārraudzības testu laikā saskaņā ar Deleģēto regulu (ES) 2017/655 par ekspluatācijā esošu motoru pārraudzību, motora kartēšanas laikā papildus veic 3. papildinājumā noteikto pārbaudi.

Izņemot pastāvīga ātruma motorus, motora kartēšanu veic ar pilnīgi atvērtu degvielas padeves sviru vai regulatoru, izmantojot diskrētus apgriezienus augošā kārtībā. Minimālo un maksimālo kartēšanas ātrumu definē šādi:

minimālais kartēšanas ātrums = siltās brīvgaitas ātrums, maksimālais kartēšanas ātrums = n hi × 1,02 vai ātrums, pie kura maksimālais griezes moments nokrītas līdz nullei (izvēlas mazāko lielumu).

kur:

n hi ir augsti apgriezieni, kā noteikts 2. panta 12. punktā.

Ja lielākais apgriezienu skaits nav drošs vai reprezentatīvs (piemēram, neregulētam motoram), izmanto pamatotu inženiertehnisko atzinumu, lai veiktu kartēšanu līdz maksimālajam drošajam apgriezienu skaitam vai maksimālajam reprezentatīvajam apgriezienu skaitam.

7.6.1. Motora kartēšana mainīga apgriezienu skaita NRSC

Motora kartēšanas gadījumā mainīga apgriezienu skaita NRSC (tikai motoriem, kuriem nav jāveic NRTC vai LSI-NRTC cikls) izmanto pamatotu inženiertehnisko atzinumu, lai atlasītu pietiekamu skaitu vienmērīgi izvietotu iestatīšanas punktu. Katrā iestatīšanas punktā apgriezienus stabilizē un griezes momenta stabilizācijai atvēl vismaz 15 sekundes. Katrā iestatīšanas punktā reģistrē vidējos apgriezienus un griezes momentu. Vidējos apgriezienus un griezes momentu ir ieteicams aprēķināt, izmantojot pēdējās 4–6 sekundēs reģistrētos datus. Vajadzības gadījumā izmanto lineāro interpolāciju, lai noteiktu NRSC testa apgriezienus un griezes momentus. Ja motori ir vajadzīgi arī, lai veiktu NRTC vai LSI-NRTC, stacionāras fāzes testa apgriezienu un griezes momentu noteikšanai izmanto NRTC motora kartēšanas līkni.

Pēc ražotāja izvēles motora kartēšanu alternatīvi var veikt saskaņā ar 7.6.2. punktā noteikto procedūru.

7.6.2. Motora kartēšana NRTC un LSI-NRTC

Motora kartēšanu veic atbilstīgi turpmāk aprakstītajai procedūrai.

a) Motoru izlādē un darbina brīvgaitā: i) attiecībā uz motoriem ar mazu apgriezienu regulatoru iestata minimālu lietotāja pieprasījumu, izmanto dinamometru vai citu slodzes elementu, lai motora galvenajā izejošajā vārpstā censtos panākt nulles griezes momentu, un ļauj motoram regulēt ātrumu; veic šās siltās brīvgaitas apgriezienu mērīšanu; ii) motoriem bez mazu apgriezienu regulatora iestata dinamometru, lai uz motora galvenajā izejošajā vārpstā censtos panākt nulles griezes momentu, un iestata lietotāja pieprasījumu, lai regulētu apgriezienus attiecībā uz ražotāja noteikto motora mazāko apgriezienu skaitu ar minimālu slodzi (sauc arī par ražotāja noteiktajiem siltās brīvgaitas apgriezieniem); iii) ražotāja noteikto brīvgaitas griezes momentu var izmantot arī motoriem ar mainīgu apgriezienu skaitu (ar vai bez mazu apgriezienu kontroliera), ja brīvgaitas griezes moments, kas nav vienāds ar nulli, ir reprezentatīvs attiecībā uz ekspluatāciju;

b) Iestata maksimālu lietotāja pieprasījumu un kontrolē motora apgriezienus, lai tie iekļautos diapazonā starp siltās brīvgaitas ātrumu un 95 % no siltās brīvgaitas ātruma. Motoriem ar standarta darbības cikliem, kuru zemākais apgriezienu skaits ir lielāks nekā siltās brīvgaitas apgriezieni, kartēšanu var sākt diapazonā starp zemākajiem atskaites apgriezieniem un 95 % no zemākajiem atsauces apgriezieniem.

c) Motora apgriezienu skaitu palielina par vidēji 8 ± 1 min-1/s vai motoru kartē, izmantojot pastāvīgu paātrinājumu, lai no minimālajiem kartēšanas apgriezieniem maksimālie kartēšanas apgriezieni tiktu sasniegti 4 līdz 6 minūtēs. Kartēšanas apgriezienu diapazonu sāk starp siltās brīvgaitas apgriezieniem un 95 % no siltās brīvgaitas apgriezieniem, un to beidz pie augstākiem apgriezieniem, pārsniedzot maksimālo jaudu, kas rada ne mazāk kā 70 % no maksimālās jaudas. Ja lielākais ātrums nav drošs vai reprezentatīvs (piem., neregulētam motoram), izmanto pamatotu inženiertehnisko atzinumu, lai kartētu līdz maksimālajam drošajam ātrumam vai maksimālajam reprezentatīvajam ātrumam. Motora apgriezienu skaitu un griezes momenta punktus reģistrē vismaz pie 1 Hz paraugu frekvences.

d) Ja ražotājs uzskata, ka iepriekš raksturotā kartēšanas metode nav droša vai raksturīga attiecībā uz visiem motoriem, var izmantot alternatīvu kartēšanas metodi. Alternatīvajai metodei jāatbilst norādīto kartēšanas procedūru mērķim, lai noteiktu maksimāli iespējamo griezes momentu atbilstīgi visiem motora apgriezieniem, ko sasniedz testa ciklos. Drošības un raksturīguma apsvērumu dēļ gan novirzes no šajā iedaļā minētajām kartēšanas metodēm, gan pamatojumu to izmantošanai apstiprina apstiprinātāja iestāde. Tomēr nekādā gadījumā griezes momenta līkni nevar veikt, ja motora apgriezienu skaits samazinās regulētiem motoriem vai turbokompresoriem.

e) Motoru nevajag kartēt pirms katra testa cikla. Motoru kartē atkārtoti, ja: i) kopš pēdējās kartēšanas pagājis nesamērīgi garš laikposms, kā noteikts pamatotā inženiertehniskajā atzinumā; vai ii) motoram veiktas fiziskas izmaiņas vai tas atkārtoti kalibrēts un tādēļ, iespējams, ir mainījusies tā veiktspēja; vai iii) atmosfēras spiediens pie motora gaisa ieplūdes atveres neietilpst ± 5 kPa robežās no vērtības, kas tika reģistrēta iepriekšējās motora kartes sagatavošanas laikā.

7.6.3. Motora kartēšana pastāvīgu apgriezienu NRSC

Motoru var darbināt ar pastāvīgā ātruma regulatoru vai arī pastāvīgā ātruma regulatoru var simulēt, regulējot motora apgriezienus ar lietotāja pieprasījuma regulēšanas sistēmu. Pēc vajadzības izmanto izohrono vai apgriezienu krituma kontroliera darbību.

7.6.3.1. Nominālās jaudas pārbaude motoriem, kas jātestē D2 vai E2 ciklā

Jāveic turpmāk uzskaitītās pārbaudes.

a) Ja apgriezienus kontrolē regulators vai simulēts regulators, izmantojot lietotāja pieprasījumu, motoru ar nominālajiem apgriezieniem un nominālo jaudu darbina tik ilgi, cik vajadzīgs, lai panāktu stabilu darbību.

b) Griezes momentu palielina līdz motors vairs nespēj uzturēt regulētos apgriezienus. Šajā punktā reģistrē jaudu. Pirms šīs pārbaudes veikšanas ražotājam un tehniskajam dienestam, kas veic pārbaudi, ir jāvienojas par metodi, kura droši nosaka, kad ir sasniegts šis punkts atkarībā no regulatora parametriem. Saskaņā ar b) apakšpunktu reģistrētā jauda nedrīkst pārsniegt Regulas (ES) 2016/1628 3. panta 25. punktā noteikto nominālo jaudu par vairāk nekā 12,5 %. Ja šo vērtību pārsniedz, ražotājam ir jāpārskata norādītā nominālā jauda.

Ja konkrētais testētais motors nespēj veikt šo pārbaudi, jo pastāv motora vai dinamometra bojājuma risks, ražotājam ir apstiprinātājai iestādei jāiesniedz pamatoti pierādījumi, ka maksimālā jauda nepārsniedz nominālo jaudu par vairāk nekā 12,5 %.

7.6.3.2. Kartēšanas procedūra pastāvīgu apgriezienu NRSC

a) Ja apgriezienus kontrolē regulators vai simulēts regulators, izmantojot lietotāja pieprasījumu, motoru ar regulētiem apgriezieniem (ar lielu apgriezienu skaitu, nevis mazu apgriezienu skaitu) bez slodzes darbina vismaz 15 sekundes, izņemot gadījumu, ja konkrētais motors nespēj izpildīt šo uzdevumu.

b) Izmanto dinamometru, lai ar pastāvīgu paātrinājumu palielinātu griezes momentu. Kartēšanu veic tā, lai no regulētiem apgriezieniem bez slodzes griezes moments, kas atbilst D2 vai E2 ciklā testējamu motoru nominālajai jaudai, vai maksimālais griezes moments citu pastāvīgu apgriezienu testa ciklu gadījumā tiktu sasniegts ne mazāk kā divās minūtēs. Motora kartēšanas laikā faktiskos apgriezienus un griezes momentu reģistrē ar vismaz 1 Hz.

c) Pastāvīgu apgriezienu motora gadījumā ar regulatoru, kam var atiestatīt alternatīvos apgriezienos, motoru testē ar katriem piemērojamiem pastāvīgajiem apgriezieniem.

Lai piemērotu citas metodes maksimālā griezes momenta un jaudas reģistrēšanai pie noteiktā(-ajiem) darba ātruma(-iem), attiecībā uz pastāvīga ātruma motoriem izmanto pamatotu inženiertehnisko atzinumu, vienojoties ar apstiprinātāju iestādi.

Tādu motoru gadījumā, ko testē citos ciklos, nevis D2 vai E2 ciklā, ja attiecībā uz maksimālo griezes momentu ir pieejamas gan izmērītās, gan norādītās vērtības, izmērītās vērtības vietā var izmantot norādīto vērtību, ja tā ir 95 % un 100 % robežās no izmērītās vērtības.

7.7. Testa cikla ģenerēšana

7.7.1. NRSC ģenerēšana

Šo punktu izmanto, lai ģenerētu motora apgriezienus un slodzes, pie kādām motoru darbina stacionārās fāzes testā ar diskrētā režīma NRSC vai RMC.

7.7.1.1. NRSC testa apgriezienu ģenerēšana motoriem, ko testē gan ar NRSC, gan vai nu ar NRTC, vai LSI-NRTC.

Motoriem, ko testē ar vai nu NRTC, vai LSI-NRTC papildus NRSC, izmanto 5.2.5.1. punktā noteikto MTS kā 100 % apgriezienus gan pārejas, gan stacionāras fāzes testiem.

MTS ir jāizmanto nominālo apgriezienu vietā, nosakot starpapgriezienu skaitu saskaņā ar 5.2.5.4. punktu.

Brīvgaitas apgriezieni ir jānosaka saskaņā ar 5.2.5.5. punktu.

7.7.1.2. NRSC testa apgriezienu ģenerēšana motoriem, ko testē tikai ar NRSC

Motoriem, ko netestē pārejas fāzes (NRTC vai LSI-NRTC) testa ciklā, kā 100 % apgriezieni ir jāizmanto 5.2.5.3. punktā noteiktie nominālie apgriezieni.

Nominālie apgriezieni ir jāizmanto, lai saskaņā ar 5.2.5.4. punktu noteiktu starpapgriezienu skaitu. Ja NRSC paredz papildu apgriezienu skaitus kā procentuālās vērtības, tie ir jāaprēķina kā nominālo apgriezienu procentuālās vērtības.

Brīvgaitas apgriezieni ir jānosaka saskaņā ar 5.2.5.5. punktu.

Saņemot tehniskā dienesta apstiprinājumu, testa apgriezienu ģenerēšanai šajā punktā nominālo apgriezienu vietā var izmantot MTS.

7.7.1.3. NRSC slodzes ģenerēšana katram režīmam

Izvēlētā testa cikla katra testa režīma procentuālo slodzi iegūst no atbilstīgās NRSC tabulas XVII pielikuma 1. vai 2. papildinājumā. Atkarībā no testa cikla procentālā slodze šajās tabulās ir izteikta vai nu kā jauda, vai griezes moments saskaņā ar 5.2.6. punktu un katras tabulas zemsvītras piezīmēs.

100 % vērtība pie konkrētiem testa apgriezieniem ir izmērītā vai norādītā vērtība, kas paņemta no kartēšanas līknes, kura ģenerēta saskaņā ar attiecīgi 7.6.1., 7.6.2. vai 7.6.3. punktu, un kas izteikta kā jauda (kW).

Motora iestatījumu katram testa režīmam aprēķina, izmantojot vienādojumu (6-14):

(6-14)

kur:

S ir dinamometra iestatījums (kW); P max ir maksimālā novērotā vai norādītā jauda pie testa apgriezieniem (ražotāja noteiktajos) testa apstākļos (kW); P AUX norādītā kopējā jauda, kuru patērējušas papildiekārtas, kā noteikts 6.-8. vienādojumā (sk. 6.3.5. punktu), pie noteiktajiem testa apgriezieniem (kW); L ir griezes momenta %.

Siltā režīma minimālo griezes momentu, kas tiek uzrādīts ekspluatācijas gaitā, var norādīt un izmantot jebkuram slodzes punktam, jo pretējā gadījumā, samazinoties šai vērtības, motors var nedarboties normāli, piemēram, tāpēc, ka tas būs savienots ar autoceļiem neparedzētu mobilo tehniku, kas nedarbojas zemāk par noteikto minimālo griezes momentu.

E2 un D2 cikla gadījumā ražotājs norāda nominālo jaudu, ko, ģenerējot testa ciklu, izmanto kā 100 % jaudu.

7.7.2. NRTC un LSI-NRTC apgriezienu un slodzes ģenerēšana katram testa punktam (denormalizēšana)

Šo punktu izmanto, lai ģenerētu attiecīgos motora apgriezienus un slodzes, pie kurām motoru darbina NRTC vai LSI-NRTC testu laikā. XVII pielikuma 3. papildinājumā ir definēti piemērojamie testa cikli normalizētā formātā. Normalizētu testa ciklu veido apgriezienu un griezes momenta % secīgi vērtību pāri.

Apgriezienu un griezes momenta normalizētas vērtības pārveido, izmantojot šādas metodes:

a) normalizētus apgriezienus saskaņā ar 7.7.2.2. punktu pārveido secīgos standarta apgriezienos n ref;

b) normalizēto griezes momentu izsaka kā kartētā griezes momenta procentus no līknes, kas ģenerēta saskaņā ar 7.6.2. punktu, pie atbilstīgajiem standarta apgriezieniem; šīs normalizētās vērtības saskaņā ar 7.7.2.3. punktu pārveido secīgos griezes momentos T ref;

c) standarta apgriezienu un standarta griezes momenta vērtības, kas ir izteiktas saskanīgās vienībās, reizina, lai aprēķinātu standarta jaudas vērtības.

7.7.2.1. Rezervēts

7.7.2.2. Motora apgriezienu denormalizēšana

Motora apgriezienus denormalizē, izmantojot vienādojumu (6-15):

(6-15)

kur:

n ref ir standarta apgriezieni, MTS ir maksimālie testa apgriezieni, n idle ir brīvgaitas apgriezieni, %speed ir NRTC vai LSI-NRTC normalizētu apgriezienu vērtība, kas iegūta no XVII pielikuma 3. papildinājuma.

7.7.2.3. Motora griezes momenta denormalizēšana

Griezes momenta vērtības motora dinamometra grafikā XVII pielikuma 3. papildinājumā normalizē līdz maksimālajam griezes momentam ar konkrēto apgriezienu skaitu. Standartciklā griezes momenta vērtības denormalizē, izmantojot kartēšanas līkni, ko nosaka atbilstīgi 7.6.2. punktam, izmantojot vienādojumu (6-16):

(6-16)

ar attiecīgo standartātrumu, kā noteikts 7.7.2.2. punktā.

kur:

T ref standarta griezes moments attiecīgajiem standarta apgriezieniem; max.torque ir maksimālais griezes moments attiecīgajiem testa apgriezieniem, kas iegūts no motora kartēšanas, kas veikta saskaņā ar 7.6.2. punktu, un ko vajadzības gadījumā koriģē saskaņā ar 7.7.2.3.1. punktu; %torque ir NRTC vai LSI-NRTC normalizēta griezes momenta vērtība, kas iegūta no XVII pielikuma 3. papildinājuma.

(a) Norādītais minimālais griezes moments

Var deklarēt motora minimālo griezes momentu, kas ir reprezentatīvs attiecībā uz ekspluatāciju. Piemēram, ja motors parasti ir savienots ar autoceļiem neparedzētu mobilo tehniku, kas nedarbojas pie griezes momenta, kas ir zemāks par konkrētu mazāko vērtību, šo griezes momentu var norādīt un izmantot jebkuram slodzes punktam, kurš pretējā gadījumā būtu zemāks par šo vērtību.

(b) Motora griezes momenta korekcija saistībā ar papildiekārtām, kas uzstādītas emisiju testa vajadzībām

Ja saskaņā ar 2. papildinājumu uzstāda papildiekārtas, nedrīkst koriģēt maksimālo griezes momentu attiecīgajiem testa apgriezieniem, kas iegūts no motora kartēšanas, kura veikta saskaņā ar 7.6.2. punktu.

Ja saskaņā ar 6.3.2. vai 6.3.3. punktu netiek uzstādītas papildiekārtas, kuras būtu bijis jāuzstāda testa vajadzībām, vai ja tiek uzstādītas papildiekārtas, kas testa vajadzībām bija jāņem, T max vērtībai veic korkciju, izmantojot vienādojumu (6-17).

T max = T map – T AUX (6-17)

ar:

TAUX = Tr – Tf (6-18)

kur:

T map ir nekoriģēts maksimālais griezes moments attiecīgajiem testa apgriezieniem, kas iegūts no motora kartēšanas, kura veikta saskaņā ar 7.6.2. punktu; T f ir griezes moments, kas vajadzīgs, lai darbinātu papildiekārtas, kas netika uzstādītas, lai gan bija vajadzīgas testēšanas nolūkā; T r ir griezes moments, kas vajadzīgs, lai darbinātu papildiekārtas, kas tika uzstādītas, lai gan bija jānoņem testēšanas nolūkā.

7.7.2.4. Denormalizēšanas procedūras piemērs

Piemēram, denormalizē šādus testa punktus:

% speed = 43 %

% torque = 82 %

Pieņemot šādas vērtības:

MTS = 2 200 min-1

n idle = 600 min-1

rezultāts ir šāds:

Maksimālo griezes momentu, kas ir 700 nm, novēro no kartēšanas līknes ar apgriezienu skaitu 1 288 min–1.

7.8. Īpaša testa cikla izpildes procedūra

7.8.1. Diskrēta režīma NRSC emisiju testa secība

7.8.1.1. Motora iesildīšana stacionārās fāzes diskrētajam režīmam NRSC

Saskaņā ar 7.3.1. punktu veic pirmstesta procedūru, ietverot arī analizatora kalibrēšanu. Motoru iesilda, izmantojot 7.3.1.1.3. punktā norādīto iepriekšējas sagatavošanas secību. Tūlīt pēc šīs motora darbības apstākļu sagatavošanas sākas testa cikla mērījumu veikšana.

7.8.1.2. Diskrēta režīma NRSC veikšana

a) Testu veic augošā režīma numuru secībā, kā noteikts attiecībā uz testa ciklu (sk. XVII pielikuma 1. papildinājumu).

b) Katra režīma ilgums ir vismaz 10 minūtes, izņemot gadījumus, kad tiek testēti dzirksteļaizdedzes motori G1, G2 vai G3 ciklā, kur katra režīma ilgums ir vismaz 3 minūtes. Katrā režīmā motoru stabilizē vismaz 5 minūtes un emisiju paraugus ņem 1–3 minūtes gāzveida emisijām un – ja ir piemērojama robežvērtība – PN katra režīma beigās, izņemot gadījumus, kad tiek testēti dzirksteļaizdedzes motori G1, G2 vai G3 ciklā, kur emisiju paraugus ņem attiecīgā testa režīma vismaz 2 pēdējās minūtes. Ir atļauts izmantot ilgāku paraugu ņemšanas laiku, lai uzlabotu PM paraugu ņemšanas precizitāti. Režīma ilgumu reģistrē un norāda pārskatā.

c) PM paraugus var ņemt, izmantojot vai nu viena filtra metodi, vai vairāku filtru metodi. Tā kā metožu rezultāti var nedaudz atšķirties, izmantoto metodi uzrāda kopā ar rezultātiem. Attiecībā uz viena filtra metodi, ņemot paraugu, ņem vērā testa cikla procedūrā noteiktos modālos svēruma koeficientus un faktisko izplūdes gāzu plūsmu, attiecīgi pieskaņojot parauga plūsmas ātrumu un/vai parauga ņemšanas laiku. PM paraugu ņemšanas faktiskajam svēruma koeficientam ir jāietilpst ± 0,005 robežās no konkrētā režīma svēruma koeficienta. Parauga ņemšanu katrā režīmā izdara iespējami vēlu. Attiecībā uz viena filtra metodi PM paraugu ņemšanu ±5 s robežās pabeidz vienlaikus ar gāzveida emisiju mērījumu. Parauga ņemšanu katrā režīmā izdara vismaz 20 sekundes viena filtra metodei un vismaz 60 sekundes vairāku filtru metodei. Sistēmām, kurām nav apvada iespējas, katrā režīmā ir vismaz 60 sekundes ilgs parauga ņemšanas laiks viena filtra un vairāku filtru metodēm.

d) Motora apgriezienus un slodzi, ieplūdes gaisa temperatūru, degvielas plūsmu un – attiecīgā gadījumā – gaisa vai izplūdes gāzu plūsmu attiecībā uz katru režīmu mēra tajā pašā laika intervālā, ko izmanto gāzveida koncentrāciju mērījumu veikšanai. Pieraksta visus papildu datus, kas ir vajadzīgi aprēķina veikšanai.

e) Ja motors noslāpst vai parauga ņemšana tiek pārtraukta jebkurā brīdī pēc emisiju paraugu ņemšanas sākuma diskrētajam režīmam NRSC vai, izmantojot viena filtra metodi, testa rezultātu anulē un testu atkārto, sākot ar motora iesildīšanas procedūru. Ja PM mērījuma veikšanā izmanto vairāku filtru metodi (vienu paraugu ņemšanas filtru katram darbības režīmam), testu turpina, stabilizējot motoru iepriekšējā režīmā motora temperatūras noteikšanai un sākot mērījuma veikšanu ar režīmu, kurā motors apstājās;

f) Veic pēctesta procedūras saskaņā ar 7.3.2. punktu.

7.8.1.3. Apstiprināšanas kritēriji

Katrā attiecīgā stacionāras fāzes testa cikla režīma laikā pēc sākotnējā pārejas posma izmērītais apgriezienu skaits neatšķiras no apgriezienu skaita atskaites lieluma vairāk nekā par ±1 % no nominālā apgriezienu skaita vai ± 3 min-1, izvēlas lielāko no abiem, izņemot bezslodzes režīmu, kuram ievēro ražotāja noteiktās pielaides. Izmērītais griezes moments neatšķiras no standarta griezes momenta vairāk kā par ± 2 % no maksimālā griezes momenta pie testa apgriezienu skaita.

7.8.2. RMC emisiju testa secība

7.8.2.1. Motora iesildīšana

Saskaņā ar 7.3.1. punktu veic pirmstesta procedūru, ietverot arī analizatora kalibrēšanu. Motoru iesilda, izmantojot 7.3.1.1.4. punktā norādīto iepriekšējas sagatavošanas secību. Tūlīt pēc šīs motora sagatavošanas procedūras, ja motora apgriezienu skaits un griezes moments jau nav iestatīti testa pirmajam režīmam, tos maina lineārā pakāpē 20 ± 1 s uz pirmo testa režīmu. Pēc pakāpes beigām 5 līdz 10 sekundēs sākas testa cikla mērīšana.

7.8.2.2. RMC veikšana

Testu veic režīma numuru secībā, kā noteikts attiecībā uz testa ciklu (sk. XVII pielikuma 2. papildinājumu). Ja noteiktajam NRSC nav pieejams RMC, ievēro 7.8.1. punktā noteikto diskrēta režīma NRSC procedūru.

Motors katrā režīmā darbojas norādīto laiku. Pāreju no viena režīma nākamajā veic lineāri 20 s ± 1 s atbilstīgi 7.8.2.4. punktā paredzētajām pielaidēm.

Attiecībā uz RMC standarta apgriezienus un griezes momentu ģenerē pie minimālās 1 Hz frekvences, un šo punktu secību izmanto cikla veikšanā. Īstenojot pāreju starp režīmiem, denormalizētos standarta apgriezienus un griezes momentus lineāri sakārto starp režīmiem, lai ģenerētu atskaites punktus. Normalizētu standarta griezes momenta vērtību lineāru sakārtošanu starp režīmiem un to denormalizēšanu neveic. Ja apgriezienu un griezes momenta pakāpes šķērso motora griezes momenta līkni, to turpina, lai regulētu standarta griezes momentus, un lietotājam atļauj pieprasīt maksimālā līmeņa sasniegšanu.

Visa RMC laikā (katra režīma laikā un arī pakāpēs starp režīmiem) mēra katra gāzveida piesārņotāja koncentrāciju un, ja ir piemērojama robežvērtība, ņem PM un PN paraugus. Var veikt neapstrādātu vai atšķaidītu gāzveida piesārņotāju mērījumus un tos pastāvīgi reģistrēt. Ja izmanto atšķaidītus gāzveida piesārņotājus, to paraugus var ņemt arī paraugu ņemšanas maisā. Cietdaļiņu paraugu atšķaida ar kondicionētu un tīru āra gaisu. Visā testa procedūras laikā ņem vienu paraugu un PM gadījumā savāc vienā PM paraugu ņemšanas filtrā.

Lai aprēķinātu īpatnējās emisijas, aprēķina faktisko cikla darbu, integrējot faktisko motora jaudu cikla laikā.

7.8.2.3. Emisiju testa secība

a) RMC izpildi, izplūdes gāzu paraugu ņemšanu, datu reģistrēšanu un izmērīto vērtību integrēšanu sāk vienlaikus.

b) Apgriezienu skaitu un griezes momentu kontrolē testa cikla pirmajā režīmā.

c) Ja motors noslāpst RMC izpildes laikā, test