Oficiālais Vēstnesis L 309 , 29/11/1996 Lpp. 0001 - 0006



Padomes Regula (EK) Nr. 2271/96 (1996. gada 22. novembris), ar ko paredz aizsardzību pret trešās valsts pieņemtu tiesību aktu eksteritoriālas piemērošanas sekām un no tiem izrietošām vai ar tiem pamatotām darbībām EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 73.c, 113. un 235. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1], tā kā Kopienas mērķi ietver pasaules tirdzniecības harmoniskas attīstības veicināšanu un starptautiskās tirdzniecības ierobežojumu pakāpenisku atcelšanu; tā kā Kopiena pieliek visas pūles, lai pēc iespējas sasniegtu mērķi — brīvu kapitāla apriti starp dalībvalstīm un trešām valstīm, tostarp jebkādu ierobežojumu novēršanu tiešo ieguldījumu, ieskaitot ieguldījumus nekustamajā īpašumā, finanšu pakalpojumu sniegšanā vai vērtspapīru ievešanā kapitāla tirgos; tā kā trešās valstis ir ieviesušas konkrētus normatīvos aktus un citus juridiskus instrumentus nolūkā reglamentēt dalībvalsts jurisdikcijā esošo fizisko un juridisko personu darbību; tā kā ar savu eksteritoriālo piemērošanu šādi tiesību akti, tostarp citi normatīvie akti un juridiskie instrumenti, ir pretrunā starptautiskajām tiesībām un kavē iepriekšminēto mērķu sasniegšanu; tā kā šādi normatīvi akti un citi juridiski instrumenti un ar tiem pamatota vai no tiem izrietoša rīcība ietekmē vai, iespējams, var ietekmēt iedibināto tiesisko kārtību, un tiem ir nelabvēlīga ietekme uz Kopienas interesēm un to fizisko un juridisko personu interesēm, kas īsteno savas tiesības saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu; tā kā šajos izņēmuma apstākļos jārīkojas Kopienas mērogā, lai aizsargātu iedibināto tiesisko kārtību, Kopienas intereses un minēto fizisko un juridisko personu intereses, jo īpaši novēršot, neitralizējot, aizkavējot attiecīgo ārvalstu tiesību aktu iedarbību vai citādi pretdarbojoties tai; tā kā prasība sniegt informāciju saskaņā ar šo regulu neliedz dalībvalstij pieprasīt, lai tāda paša veida informāciju sniegtu arī minētās valsts iestādēm; tā kā Padome ir pieņēmusi 1996. gada 22. novembra Vienoto rīcību 96/668/KĀDP [2], lai nodrošinātu, ka dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus to fizisko un juridisko personu aizsardzībai, kuru intereses ietekmē iepriekšminētie tiesību akti un ar tiem pamatotās darbības, ja minētās intereses neaizsargā šī regula; tā kā Komisijai, ieviešot šo regulu, būtu vajadzīga dalībvalstu pārstāvju izveidotas komitejas palīdzība; tā kā šajā regulā paredzētās darbības vajadzīgas Eiropas Kopienas dibināšanas līguma mērķu sasniegšanai; tā kā šīs regulas dažu noteikumu pieņemšanai Līgums paredz tikai 235. pantā norādītās pilnvaras, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Šī regula nodrošina aizsardzību un pretdarbojas tās pielikumā noradītajiem likumiem, citiem normatīvajiem aktiem un juridiskajiem instrumentiem, kā arī ar tiem pamatotu un no tiem izrietošu darbību eksteritoriālas piemērošanas sekām, ja šāda piemērošana ietekmē 11. pantā norādīto personu intereses, kas nodarbojas ar starptautisko tirdzniecību un/vai kapitāla apriti un ar to saistītajiem komercpasākumiem starp Kopienu un trešām valstīm. Rīkojoties saskaņā ar Līguma attiecīgajiem noteikumiem un neatkarīgi no 7. panta c) apakšpunkta noteikumiem, Padome var šīs regulas pielikumā uzskaitītos normatīvos aktus svītrot vai pievienot jaunus. 2. pants Ja pielikumā uzskaitītie likumi vai ar tiem pamatotās vai no tiem izrietošās darbības tieši vai netieši ietekmē jebkuras 11. pantā norādītās personas ekonomiskās un/vai finansiālās intereses, šī persona informē Komisiju 30 dienās no dienas, kad tā saņēmusi šādu informāciju; ciktāl tiek skartas juridiskas personas intereses, šis pienākums attiecas uz direktoriem, vadītājiem un citām personām, kas pilda vadības pienākumus [3]. Pēc Komisijas lūguma šāda persona sniedz visu saskaņā ar šo regulu būtisko informāciju atbilstoši Komisijas pieprasījumam 30 dienās no šī pieprasījuma dienas. Visu informāciju iesniedz Komisijai tieši vai ar dalībvalstu kompetento iestāžu starpniecību. Ja informāciju iesniedz tieši Komisijai, tā nekavējoties informē tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā ir informāciju sniegušās personas dzīvesvieta vai kur tā ir reģistrēta. 3. pants Visu saskaņā ar 2. pantu sniegto informāciju izmanto tikai tiem nolūkiem, kādiem tā sniegta. Uz konfidenciālu informāciju vai informāciju, kas sniegta kā konfidenciāla, attiecas dienesta noslēpuma noteikumi. Komisija neatklāj šo informāciju bez to sniegušās personas īpašas atļaujas. Šādas informācijas paziņošana ir atļauta, ja Komisijai ir šāds pienākums vai tā ir pilnvarota to darīt, jo īpaši saistībā ar tiesvedību. Šādā paziņojumā jāņem vērā attiecīgās personas likumīgās intereses, lai netiktu izpausti tās komercnoslēpumi. Šis pants neliedz Komisijai atklāt vispārēju informāciju. Tas nav atļauts, ja šāda atklāšana nav saderīga ar informācijas sākotnējo nolūku. Konfidencialitātes pārkāpuma gadījumā informācijas avotam ir tiesības prasīt, lai, atkarībā no apstākļiem, informāciju dzēš, neievēro vai izlabo. 4. pants Neviens tiesas spriedums un neviens ārpus Kopienas esošas administratīvas iestādes lēmums, ar ko tieši vai netieši piemēro pielikumā precizētos tiesību aktus vai uz tiem pamatotas vai no tiem izrietošas darbības, nekādā veidā netiek atzīts vai izpildīts. 5. pants Neviena 11. pantā norādītā persona tieši, ar palīga vai citas personas starpniecību, ar darbību vai ar tīšu bezdarbību nepakļaujas nevienai prasībai vai aizliegumam, tostarp ārvalstu tiesu pieprasījumus, kas tieši vai netieši pamatojas uz pielikumā precizētajiem tiesību aktiem vai izriet no tiem, kā arī ar šiem tiesību aktiem pamatotām vai no tiem izrietošām darbībām. Saskaņā ar 7. un 8. pantā noteikto kārtību personām var atļaut pilnībā vai daļēji pakļauties šiem tiesību aktiem tādā mērā, lai nepakļaušanās nenodarītu nopietnu kaitējumu viņu pašu vai Kopienas interesēm. Šī noteikuma piemērošanas kritēriju nosaka saskaņā ar 8. pantā izklāstīto kārtību. Ja ir pietiekami pierādījumi, ka nepakļaušanās izraisītu nopietnu kaitējumu fiziskai vai juridiskai personai, Komisija nekavējoties iesniedz 8. pantā minētajai komitejai saskaņā ar regulas noteikumiem veicamo pasākumu projektu. 6. pants Ikvienai 11. pantā minētajai personai, kas iesaistās 1. pantā minētajās darbībās, ir tiesības saņemt atlīdzību par jebkādiem zaudējumiem, tostarp tiesas izdevumus, ko šai personai radījusi pielikumā precizēto tiesību aktu piemērošana vai ar tiem pamatotas vai no tiem izrietošas darbības. Šādu atlīdzību var iegūt no fiziskas vai juridiskas personas vai jebkuras citas juridiskas vienības, kas radījusi zaudējumus, vai no jebkuras personas, kura darbojas tās interesēs vai kā starpnieks. Saskaņā ar šo pantu uzsāktai tiesvedībai un pasludinātam spriedumam piemēro 1968. gada 27. septembra Briseles Konvenciju par piekritību un tiesas spriedumu izpildi civillietās un komerclietās. Atlīdzību var iegūt, pamatojoties uz minētās Konvencijas II sadaļas 2. līdz 6. iedaļas noteikumiem, kā arī saskaņā ar šīs Konvencijas 57. panta 3. punktu ar jebkuras dalībvalsts, kurā šai personai, juridiskai vienībai, personai, kas darbojas tās interesēs vai starpniekam, ir īpašums, tiesās uzsāktas tiesvedības starpniecību. Neierobežojot citus pieejamos līdzekļus, un saskaņā ar piemērojamo likumu, atlīdzību var iegūt apķīlājot un pārdodot īpašumu, tostarp Kopienā reģistrētas juridiskas personas akcijas, kas pieder šīm personām, juridiskām personām, personām, kuras Kopienā rīkojas to interesēs, vai starpniekiem. 7. pants Šīs regulas ieviešanai Komisija: a) pamatojoties uz saskaņā ar šo regulu iegūtu informāciju, nekavējoties un pilnībā informē Eiropas Parlamentu un Padomi par 1. pantā norādīto likumu, citu normatīvo aktu un juridisku instrumentu un no tiem izrietošu darbību sekām un regulāri šai sakarā sniedz izsmeļošu publisku ziņojumu; b) saskaņā ar 5. pantā izklāstītajiem nosacījumiem piešķir pilnvaras un, nosakot termiņu attiecībā uz komitejas sniegto atzinumu, pilnībā ņem vērā termiņu, kas jāievēro personām, uz kurām attiecas pilnvaras; c) pēc vajadzības pievieno vai svītro norādes uz normatīviem aktiem vai citiem juridiskiem instrumentiem, kas izriet no pielikumā precizētajiem tiesību aktiem, un uz ko attiecas šī regula; d) Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicē paziņojumu par spriedumiem un lēmumiem, uz ko attiecas 4. un 6. pants; e) Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicē 2. pantā minēto dalībvalstu kompetento iestāžu nosaukumus un adreses. 8. pants Lai ieviestu 7. panta b) un c) apakšpunktu, Komisijai palīdz dalībvalstu pārstāvju komiteja, kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par šo projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atbilstoši jautājuma steidzamībai. Atzinumu sniedz ar Līguma 148. panta 2. punktā noteikto balsu vairākumu tādu lēmumu gadījumos, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē minētajā pantā noteiktajā kārtībā. Priekšsēdētājs nebalso. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu. Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai arī, ja atzinums nav sniegts, Komisija bez vilcināšanās iesniedz Padomei priekšlikumu attiecībā uz veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja, beidzoties divu nedēļu termiņam no dienas, kad jautājums nodots Padomei, tā nav pieņēmusi lēmumu, ierosinātos pasākumus pieņem Komisija. 9. pants Katra dalībvalsts nosaka sankcijas, kas piemērojamas jebkura šīs regulas attiecīgā noteikuma pārkāpuma gadījumā. Šādām sankcijām jābūt efektīvām, proporcionālām un preventīvām. 10. pants Komisija un dalībvalstis informē viena otru par veiktajiem pasākumiem saskaņā ar šo regulu, kā arī sniedz visu pārējo būtisko informāciju, kas attiecas uz šo regulu. 11. pants Šo regulu piemēro: 1) ikvienai fiziskai personai, kas ir Kopienas rezidents [4] un dalībvalsts pilsonis; 2) ikvienai juridiskai personai, kas ir reģistrēta Kopienā; 3) ikvienai fiziskai vai juridiskai personai, kas minēta Regulas (EEK) Nr. 4055/86 [5] 1. panta 2. punktā; 4) ikvienai fiziskai personai, kas ir Kopienas rezidents, ja vien šī persona neatrodas savā pilsonības valstī; 5) ikvienai citai fiziskai personai Kopienas teritorijā, tostarp Kopienas teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā, kā arī jebkurā lidmašīnā vai uz jebkura kuģa, kas ir dalībvalsts jurisdikcijā vai kontrolē, ja šī persona darbojas savā profesijā. 12. pants Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1996. gada 22. novembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs S. Barrett [1] 1996. gada 25. oktobra atzinums (OV C 347, 18.11.1996.). [2] OV L 309, 29.11.1996., 7. lpp. [3] Informācija nogādājama uz šādu adresi: European Commission, Directorate General I, Rue de la Loi/Westraat 200, B — 1049 Brussels (fakss: (32-2) 295 65 05). [4] Šajā regulā "būt Kopienas rezidentam" nozīmē: būt juridiski reģistrētam Kopienā vismaz sešus mēnešus 12 mēnešu laikposmā tieši pirms dienas, kurā, pamatojoties uz šo regulu, rodas pienākums vai tiek izmantotas tiesības. [5] Padomes Regula (EEK) Nr. 4055/86 (1986. gada 22. decembris), ar ko brīvas pakalpojumu sniegšanas principu piemēro jūras pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm (OV L 378, 31.12.1986., 1. lpp.). Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 3573/90 (OV C 353, 17.12.1990., 16. lpp.) módosított rendelet. -------------------------------------------------- PIELIKUMS LIKUMI, CITI NORMATĪVIE AKTI UN JURIDISKIE INSTRUMENTI [1], kas minēti 1. pantā VALSTS: AMERIKAS SAVIENOTĀS VALSTIS LIKUMI 1. "Nacionālās aizsardzības sankciju akts 1993. budžeta gadam", XVII sadaļa "1992. gada Kubas demokrātijas akts", 1704. un 1706. iedaļa Prasītā atbilstība: Prasības ir apvienotas "1996. gada Kubas brīvības un demokrātiskās solidaritātes aktā", skat. turpmāk. Iespējamais kaitējums ES interesēm: Radušās saistības tagad ir iekļautas "1996. gada Kubas brīvības un demokrātiskās solidaritātes aktā", skat. turpmāk. 2. "1996. gada Kubas brīvības un demokrātiskās solidaritātes akts" I sadaļa Prasītā atbilstība: Ievērot ASV ekonomisko un finansiālo embargo attiecībā uz Kubu, cita starpā neeksportējot uz ASV tieši vai ar trešo valstu starpniecību nekādas Kubas izcelsmes preces vai pakalpojumus vai arī preces vai pakalpojumus, kas ietver Kubas izcelsmes materiālus vai preces, netirgojot preces, kas atrodas vai ir atradušās Kubā vai arī transportētas no vai caur to, nenodarbojoties ar Kubas izcelsmes cukura reeksportu uz ASV bez eksportētāja valsts kompetentas iestādes paziņojuma vai neimportējot ASV cukura izstrādājumus bez garantijas, ka tie nav Kubas ražojumi, iesaldējot Kubas aktīvus un finansu darījumus ar Kubu. Iespējamais kaitējums ES interesēm: Aizliegums iekraut vai izkraut kuģa kravu jebkurā ASV vietā vai ienākt jebkurā ASV ostā; atteikums importēt jebkuras Kubas izcelsmes preces vai pakalpojumus un importēt Kubā ASV izcelsmes preces vai pakalpojumus, finansiālo darījumu, kuros iesaistīta Kuba, bloķēšana. III un IV sadaļa: Prasītā atbilstība: Izbeigt "tirgošanos" ar īpašumu, kas agrāk piederējis personām no ASV (tostarp kubiešiem, kas ieguvuši ASV pilsonību) un kas ekspropriēts saskaņā ar Kubas režīmu. (tirgošanās ir izmantošana, pārdošana, īpašuma tiesību nodošana, kontrole, pārvaldība un citas darbības personas labā). Iespējamais kaitējums ES interesēm: Ar jau radušās saistībām saistīta tiesvedība ASV pret šajos tirdzniecības darījumos iesaistītiem ES pilsoņiem vai uzņēmējsabiedrībām, kas noved pie spriedumiem/lēmumiem par kompensācijas (daudzkārtīgas) maksājumiem ASV. Iebraukšanas ASV atteikums personām, kas iesaistītas minētajā tirdzniecībā, tostarp viņu laulātajiem, nepilngadīgajiem bērniem un pilnvarniekiem. 3. "1996. gada Irānas un Lībijas sankciju akts" Prasītā atbilstība: Neieguldīt Irānā vai Lībijā summu, kas pārsniedz 40 miljonus ASV dolāru 12 mēnešu laikposmā un kas tieši un ievērojami palīdz vairot Irānas un Lībijas spēju attīstīt to naftas resursus. (Ieguldījums, kas attiecas uz līguma noslēgšanu par minēto attīstību, galvojums attiecībā uz to, no tā gūtā peļņa, vai īpašuma daļas pirkums.) NB: Tas neattiecas uz ieguldījumiem, kas veikti saskaņā ar līdz 1996. gada 5. augustam noslēgtajiem līgumiem. Embargo attiecībā uz Lībiju ievērošanu paredz Apvienoto Nāciju Drošības Padomes Rezolūcija Nr. 748 (1992) un Rezolūcija Nr. 883 (1993) [2]. Iespējamais kaitējums ES interesēm: ASV Prezidenta veiktie pasākumi, lai ierobežotu importu vai apgādi ASV, aizliegums iecelšanai par galveno preču izplatītāju vai par ASV valdības vērtspapīru glabātāju, pieejas aizdevumiem atteikums no ASV finanšu institūcijām, ASV noteiktie eksporta ierobežojumi vai EXIM (eksporta — importa) bankas palīdzības atteikums. CITI NORMATĪVIE AKTI 1. 1 CFR (Federālo normatīvo aktu kodekss), V nodaļa (izdevums 7-1-95), 515. daļa — Kubas aktīvu kontroles noteikumi, apakšiedaļa B (Aizliegumi), E (Licences, atļaujas un licencēšanas politikas ziņojumi) un G (Sodi) Prasītā atbilstība: Aizliegumi ir apvienoti "1996. gada Kubas brīvības un demokrātiskās solidaritātes akta" I sadaļā, skat. iepriekš. Turklāt pieprasa licenču un/vai atļauju iegūšanu attiecībā uz ekonomisko darbību, kas saistīta ar Kubu. Iespējamais kaitējums ES interesēm: Pārkāpumu gadījumos — soda naudas, atsavināšana, brīvības atņemšana. [1] Precīzāku informāciju attiecībā uz iepriekšminētajiem likumiem un normatīvajiem aktiem var iegūt Eiropas Komisijas Ģenerāldirektorātā I. E. 3, Rue de la Loi/Westraat 200, B-1049 Brussels (fakss: (32-2) 295 65 05). [2] Skat. minēto rezolūciju ieviešanu Kopienā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 3274/93 (OV L 295, 30.11.1993., 1. lpp.). --------------------------------------------------