Oficiālais Vēstnesis L 395 , 30/12/1989 Lpp. 0033 - 0035

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0048

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0048



Padomes direktīva (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (89/665/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], tā kā Kopienas direktīvās par valsts pasūtījumu, jo īpaši Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvā 71/305/EEK par procedūru koordinēšanu, piešķirot uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/440/EEK [5], un Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvā 77/62/EEK, kura koordinē procedūras piegādes līgumu piešķiršanai valsts vajadzībām [6] un kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/295/EEK [7], nav īpašu noteikumu, kas nodrošinātu to efektīvu piemērošanu; tā kā pašreizējie pasākumi, kas nodrošina to piemērošanu, gan valstīs, gan Kopienā ne vienmēr ir pietiekami, lai nodrošinātu atbilstību attiecīgiem Kopienas noteikumiem, īpaši stadijā, kad pārkāpumus var izlabot; tā kā Kopienas mēroga konkurence valsts pasūtījumu jomā rada vajadzību būtiski palielināt caurskatāmības un vienlīdzības garantijas; tā kā, lai to reāli panāktu, ir jābūt pieejamiem efektīviem un operatīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, ja ir pārkāpti Kopienas tiesību akti valsts pasūtījuma jomā vai valstu noteikumi, kas īsteno šos tiesību aktus; tā kā dažās dalībvalstīs efektīvu tiesiskās aizsardzības līdzekļu trūkums vai esošo līdzekļu neatbilstība attur Kopienas uzņēmumus iesniegt pieteikumus dalībvalstī, kurā ir izveidota līgumslēdzēja iestāde; tā kā tādēļ attiecīgām dalībvalstīm šis stāvoklis ir jālabo; tā kā valsts pasūtījumu piešķiršanas procedūras ir tik īsas, kompetentām izskatīšanas iestādēm, cita starpā, jābūt pilnvarotām veikt pagaidu pasākumus, kuru mērķis ir pārtraukt procedūru vai jebkuru lēmumu ieviešanu, kurus varētu pieņemt līgumslēdzēja iestāde; tā kā procedūru īsuma dēļ ir jārīkojas ātri, ja notiek iepriekš minētie pārkāpumi; tā kā ir jānodrošina, lai visās dalībvalstīs būtu atbilstošas procedūras, kas ļautu atcelt nelikumīgi pieņemtus lēmumus un atlīdzināt personām pārkāpuma dēļ nodarīto kaitējumu; tā kā, ja uzņēmumi necenšas panākt izskatīšanu, dažus pārkāpumus nevar izlabot, kamēr nav ieviests īpašs mehānisms; tā kā tādēļ Komisijai, ja tā uzskata, ka līguma piešķiršanas procedūras laikā ir noticis skaidrs un nepārprotams pārkāpums, būtu jāspēj tam pievērst dalībvalstu kompetentu iestāžu un attiecīgās līgumslēdzējas iestādes uzmanību, lai veiktu attiecīgus pasākumus šā varbūtējā pārkāpuma ātrai labošanai; tā kā šīs direktīvas noteikumu praktiska piemērošana būtu vēlreiz jāpārbauda četru gadu laikā pēc tās ieviešanas, pamatojoties uz informāciju, kas dalībvalstīm jāsniedz sakarā ar valstu izskatīšanas procedūru darbību, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants 1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka attiecībā uz līgumu piešķiršanas procedūrām, uz ko attiecas direktīvas 71/305/EEK un 77/62/EEK, līgumslēdzēju iestāžu lēmumus var efektīvi un, jo īpaši, iespējami ātri izskatīt saskaņā ar nākamajos pantos un, jo īpaši, 2. panta 7. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, pamatojoties uz to, ka šādos lēmumos ir pārkāpti Kopienas tiesību akti valsts pasūtījuma jomā vai valstu noteikumi, kas īsteno šos tiesību aktus. 2. Dalībvalstis nodrošina, lai tādēļ, ka šajā direktīvā ir nošķirti valstu noteikumi, kas īsteno Kopienas tiesību aktus, no citiem valstu noteikumiem, nerastos diskriminācija starp uzņēmumiem, kas saistībā ar līguma piešķiršanas procedūru iesniedz prasību sakarā ar kaitējumu. 3. Dalībvalstis nodrošina to, lai saskaņā ar sīki izstrādātiem noteikumiem, ko dalībvalstis var pieņemt, izskatīšanas procedūras būtu pieejamas vismaz katrai tādai personai, kura ir vai ir bijusi ieinteresēta iegūt tiesības noslēgt konkrētu piegādes vai uzņēmuma līgumu valsts vajadzībām un kurai ir nodarīts kaitējums vai ir iespējams, ka tiks nodarīts kaitējums varbūtēja pārkāpuma dēļ. Konkrēti, dalībvalstis var prasīt, ka personai, kas cenšas panākt izskatīšanu, iepriekš jāpaziņo līgumslēdzējai iestādei par varbūtējo pārkāpumu un par savu nodomu censties panākt izskatīšanu. 2. pants 1. Dalībvalstis nodrošina to, lai tiesību aktos, kas pieņemti sakarā ar 1. pantā noteikto izskatīšanas procedūru, būtu paredzēts pilnvarojums: a) tiklīdz rodas izdevība, panākot vienošanos, veikt pagaidu pasākumus, lai labotu varbūtējo pārkāpumu vai novērstu turpmāku kaitējumu attiecīgām interesēm, ieskaitot pasākumus, kas paredz pārtraukt valsts pasūtījuma piešķiršanas procedūru vai nodrošināt tās pārtraukšanu, vai pārtraukt jebkuras līgumslēdzējas iestādes lēmuma īstenošanu; b) atcelt nelikumīgi pieņemtus lēmumus vai nodrošināt to atcelšanu, ieskaitot diskriminējošu tehnisku, ekonomisku vai finanšu norādījumu atcelšanu uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu, līguma dokumentos vai jebkurā citā dokumentā, kas attiecas uz līguma piešķiršanas procedūru; c) atlīdzināt zaudējumus personām, kam pārkāpuma dēļ nodarīts kaitējums. 2. Pilnvaras, kas minētas 1. punktā, var piešķirt atsevišķām iestādēm, kas ir atbildīgas par dažādiem izskatīšanas procedūras aspektiem. 3. Izskatīšanas procedūrām vien nav automātiski jāpārtrauc līgumu piešķiršanas procedūras, uz kurām tās attiecas. 4. Dalībvalstis var noteikt, ka, apsverot, vai jānosaka pagaidu pasākumi, atbildīgā iestāde var ņemt vērā gan pasākumu iespējamās sekas attiecībā uz visām interesēm, kurām tie varētu kaitēt, kā arī sabiedrības intereses, un var nolemt neveikt šādus pasākumus, ja to negatīvās sekas var būt lielākas par ieguvumiem. Lēmums neveikt pagaidu pasākumus neietekmē citas prasības, ko izteikusi persona, kas lūdz veikt šos pasākumus. 5. Dalībvalstis var paredzēt, ka, ja zaudējumu atlīdzināšanu pieprasa, pamatojoties uz to, ka lēmums ir pieņemts nelikumīgi, iestādei, kurai ir vajadzīgās pilnvaras, vispirms ir jāatceļ apstrīdētais lēmums. 6. Šā panta 1. punktā minēto pilnvaru īstenošanas ietekmi uz līgumu, kas noslēgts pēc lēmuma par tā piešķiršanu, nosaka valstu likumi. Turklāt, izņemot gadījumus, kad lēmums ir jāatceļ pirms lēmuma par zaudējumu atlīdzināšanu, dalībvalsts var paredzēt, ka pēc līguma noslēgšanas, kas notiek pēc lēmuma par tā piešķiršanu, par izskatīšanu atbildīgā iestāde ir pilnvarota pieņemt lēmumu tikai par zaudējumu atlīdzināšanu jebkurai personai, kam pārkāpuma dēļ ir nodarīts kaitējums. 7. Dalībvalstis nodrošina to, lai par izskatīšanas procedūru atbildīgo iestāžu lēmumus varētu efektīvi izpildīt. 8. Tā kā iestādes, kas atbild par izskatīšanas procedūru, nav tiesu iestādes, to lēmumiem vienmēr dod rakstisku pamatojumu. Turklāt šādā gadījumā jāgarantē procedūras, ar kurām jebkurus nelikumīgus pasākumus, ko varētu būt veikusi izskatīšanas iestāde, vai jebkuru varbūtēju trūkumu tai piešķirto pilnvaru īstenošanā var nodot izskatīšanai tiesā vai citā iestādē, kas ir tiesa vai tribunāls EEK Līguma 177. panta nozīmē un kas nav atkarīga ne no līgumslēdzējas iestādes, ne no izskatīšanas iestādes. Šādas neatkarīgas iestādes darbiniekus ieceļ amatā un atceļ no amata saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā tiesu iestāžu darbiniekus, ciktāl šie nosacījumi attiecas uz iestādi, kas atbildīga par viņu iecelšanu amatā, pilnvaru laiku un atcelšanu. Vismaz šīs neatkarīgās iestādes vadītājam ir tāda pati juridiskā un profesionālā kvalifikācija kā tiesu iestāžu darbiniekiem. Neatkarīgā iestāde pieņem lēmumus saskaņā ar procedūru, kurā uzklausa abas puses, un šie lēmumi ar līdzekļiem, ko nosaka katra dalībvalsts, uzliek juridiskas saistības. 3. pants 1. Komisija var izmantot šajā pantā paredzētās procedūras, ja pirms līguma noslēgšanas tā uzskata, ka ir noticis skaidrs un nepārprotams Kopienas noteikumu par valsts pasūtījumu pārkāpums, veicot līguma piešķiršanas procedūru, uz kuru attiecas Direktīva 71/305/EEK un Direktīva 77/62/EEK. 2. Komisija dalībvalstīm un attiecīgajai līgumslēdzējai iestādei paziņo iemeslus, kuru dēļ tā ir secinājusi, ka izdarīts skaidrs un nepārprotams pārkāpums, un lūdz to labot. 3. Attiecīgā dalībvalsts 21 dienā pēc 2. punktā minētā paziņojuma saņemšanas Komisijai iesniedz: a) apstiprinājumu, ka pārkāpums ir izlabots; vai b) argumentētu iesniegumu par to, kādēļ labojums nav izdarīts; vai c) paziņojumu, ka līguma piešķiršanas procedūru ir pārtraukusi līgumslēdzēja iestāde pēc savas ierosmes vai arī pamatojoties uz pilnvarojumu, kas noteikts 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā. 4. Argumentētu iesniegumu saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu cita starpā var pamatot arī ar to, ka uz varbūtējo pārkāpumu jau attiecas tiesvedība vai cita izskatīšana, vai 2. panta 8. punktā minētā izskatīšana. Tādā gadījumā dalībvalsts informē Komisiju par šā procesa iznākumu, tiklīdz tas kļūst zināms. 5. Ja ir iesniegts paziņojums, ka līguma piešķiršanas procedūra ir pārtraukta saskaņā ar 3. punkta c) apakšpunktu, dalībvalsts paziņo Komisijai, kad pārtraukums ir beidzies vai sākta cita ar līgumu saistīta procedūra, kas pilnīgi vai daļēji attiecas uz to pašu jautājumu. Šajā jaunajā paziņojumā apstiprina, ka varbūtējais pārkāpums ir izlabots, vai ietver argumentētu iesniegumu, kāpēc labojums nav izdarīts. 4. pants 1. Ne vēlāk kā četrus gadus pēc šīs direktīvas piemērošanas Komisija, apspriežoties ar Valsts pasūtījumu padomdevēju komiteju, izskata šīs direktīvas noteikumu piemērošanu un vajadzības gadījumā iesniedz grozījumu priekšlikumus. 2. Ik gadu līdz 1. martam dalībvalstis Komisijai dara zināmu informāciju par savu valstu izskatīšanas procedūru darbību iepriekšējā kalendāra gadā. Informācijas būtību nosaka Komisija, apspriežoties ar Valsts pasūtījumu padomdevēju komiteju. 5. pants Līdz 1991. gada 1. decembrim dalībvalstīs stājas spēkā tiesību akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu normatīvo un administratīvo aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 6. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1989. gada 21. decembrī Padomes vārdā – priekšsēdētāja É. Cresson [1] OV C 230, 28.8.1987., 6. lpp. un OV C 15, 19.1.1989., 8. lpp. [2] OV C 167, 27.6.1988., 77. lpp. un OV C 323, 27.12.1989. [3] OV C 347, 22.12.1987., 23. lpp. [4] OV L 185, 16.8.1971., 5. lpp. [5] OV L 210, 21.7.1989., 1. lpp. [6] OV L 13, 15.1.1977., 1. lpp. [7] OV L 127, 20.05.1988., 1. lpp. --------------------------------------------------