ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
23.

Attiecībā uz pielikumiem lietas dalībnieki rūpīgi atlasa dokumentus, kuriem ir nozīme strīda izskatīšanā, ņemot vērā materiāla rakstura un valodu ierobežojumus, kas ir jāievēro Civildienesta tiesai un lietas dalībniekiem. Attiecībā uz ļaunprātīgas izmantošanas gadījumiem skat. Reglamenta 108. pantu. Informācija, kura Civildienesta tiesai pašai ir pieejama (piemēram, Eiropas Savienības tiesu judikatūra, kas citēta procesuālajos dokumentos), nav jāiesniedz. Jāievēro šādas formas prasības: a) pielikumi ir jānumurē, tajos ir jābūt norādei uz procesuālo rakstu, kam tie ir pievienoti (attiecībā uz prasības pieteikumu, piemēram, “A.1, A.2” utt.; attiecībā uz iebildumu rakstu “B.1, B.2”; attiecībā uz repliku “C.1, C.2”; attiecībā uz atbildi uz repliku “D.1, D.2”), un, ja to ir vairāk nekā trīs, vēlams tos iesniegt ar atdalošajām lapām; b) pielikumiem ir jābūt viegli salasāmiem; pielikums, kura drukas kvalitāte nav pietiekama, netiks pieņemts; c) pielikumi jāsagatavo tiesvedības valodā vai tiem jāpievieno tulkojums; pielikumi, kas neatbilst šīm prasībām, principā nevar tikt pieņemti (skat. Eiropas Savienības Tiesas statūtu I pielikuma 7. panta 2. punktu, kurā ir norāde uz piemērojamajiem noteikumiem par valodu lietojumu Eiropas Savienības Vispārējā tiesā). Saskaņā ar Norādījumu sekretāram 8. panta 5. punktu no šī noteikuma ir iespējams atkāpties tikai pietiekami pamatotos gadījumos; d) pielikumi ir jāiesniedz kopā ar pielikumu sarakstu, kurā attiecībā uz katru no tiem ir norādīts numurs (piemēram, A.1), tā būtība (piemēram, “… gada … X kunga vēstule Y kundzei”), prasības pieteikuma lappuse un punkts, kurā šis pielikums ir minēts (piemēram, “7. lpp., 17. punkts”), tā lappušu skaits un tās lappuses numurs, kurā pielikums sākas; pielikumu saraksta paraugs ir iekļauts Prasības pieteikuma paraugā, kas pieejams interneta vietnē www.curia.europa.eu; e) prasības pieteikuma, kas iesniegts, izmantojot lietojumprogrammu e-Curia, pielikumi ir jāiekļauj vienā vai vairākās datnēs atsevišķi no datnes, kurā ir ietverts prasības pieteikums. Vienā datnē principā var ietvert visus pielikumus. Nav vēlams katram pielikumam izveidot atsevišķu datni; f) prasības pieteikuma, kas iesniegts, izmantojot lietojumprogrammu e-Curia, pielikumus, kuri ir minēti šī prasības pieteikuma tekstā un kurus to rakstura dēļ nevar iesniegt, izmantojot e-Curia, var nosūtīt atsevišķi papīra formā atbilstoši Reglamenta 45. panta 2. punkta pirmajai un otrajai daļai, ar nosacījumu, ka tie ir minēti šī prasības pieteikuma, kas iesniegts, izmantojot lietojumprogrammu e-Curia, pielikumu sarakstā. Pielikumu sarakstā ir jānorāda pielikumi, kas tiks iesniegti atsevišķi. Šie pielikumi kancelejā ir jāsaņem vēlākais desmit dienas pēc prasības pieteikuma iesniegšanas, kas veikta, izmantojot e-Curia.
1.

Priekšsēdētājs sasauc Biroju un nosaka sēdes datumu un darba kārtību, saskaņojot to ar priekšsēdētāja pirmo vietnieku. Biroja sēdes notiek vismaz reizi ceturksnī vai divu nedēļu laikā no brīža, kad ir saņemts rakstisks pieprasījums no vismaz vienas ceturtdaļas tā locekļu.
3.

Specializētās nodaļas izstrādā priekšlikumu par atzinumu sadalījumu trīs kategorijās kā izklāstīts turpmāk. Tās provizoriski paredz izpētes grupas skaitlisko sastāvu. Pēc tam, kad priekšlikumu izskatījis prezidijs un grupu priekšsēdētāji, to iesniedz Birojam lēmuma pieņemšanai. Īpašos gadījumos grupu priekšsēdētāji var ierosināt izmaiņas izpētes grupas skaitliskajā sastāvā. Nākamajā sēdē Birojs apstiprina jauno priekšlikumu un nosaka izpētes grupas galīgo skaitlisko sastāvu. Atzinumu trīs kategorijas nosaka pēc šādiem kritērijiem: A kategorija (atzinumu pieprasījumi par tematiem, kas atzīti par prioritāriem). Šajā kategorijā ietilpst: — visi izpētes atzinumu pieprasījumi (no Komisijas, Eiropas Parlamenta, Padomes nākamajām prezidentvalstīm), — visi apstiprinātie priekšlikumi par pašiniciatīvas atzinumu izstrādi, — daži obligāti vai fakultatīvi atzinumu pieprasījumi. Minēto veidu atzinumu izstrādi veic dažāda skaitliskā sastāva izpētes grupas (6, 9, 12, 15, 18, 21 vai 24 locekļi), kurām piešķirti atbilstīgi līdzekļi. B kategorija (obligāti un fakultatīvi atzinumu pieprasījumi par sekundāras nozīmes tematiem vai steidzami izstrādājami atzinumi). Minēto veidu atzinumus parasti izstrādā vienīgais vai galvenais ziņotājs. Izņēmuma gadījumos, pamatojoties uz Biroja lēmumu, B kategorijas atzinuma izstrādi var veikt dokumentu izstrādes grupa trīs locekļu sastāvā (B+ kategorija). Sanāksmju skaitu un darba valodas nosaka Birojs. C kategorija (izteikti tehniska rakstura obligāti vai fakultatīvi atzinumu pieprasījumi). Minētā veida pieprasījumu gadījumā izstrādā standartveida atzinumu, ko Birojs iesniedz pilnsapulcei. Šādā procedūrā nav paredzēta ne ziņotāja iecelšana, ne arī atzinuma izskatīšana specializētajā nodaļā, un atzinumu pieņem vai noraida plenārsesijā. Plenārsesijā pilnsapulci vispirms aicina lemt par vai pret attiecīgo atzinumu pieņemšanu saskaņā ar iepriekš minēto procedūru un pēc tam balsot par vai pret standartveida atzinuma pieņemšanu.
—

no rīta no pirmdienas līdz piektdienai – no 9.30 līdz 12.00,
3)

Izteikt II pielikumu (4. panta otrajā daļā minētais saraksts) šādā redakcijā: “Beļģija Tieslietu ministrs Čehijas Republika Česká advokátni komora Dānija Tieslietu ministrs Vācija Bundesrechtsanwaltskammer Igaunija Tieslietu ministrs Grieķija Tieslietu ministrs Spānija Tieslietu ministrs Francija Tieslietu ministrs Īrija The Minister for Justice, Equality and Law Reform Itālija Tieslietu ministrs Kipra Tieslietu un sabiedriskās kārtības ministrs Latvija Tieslietu ministrija Lietuva Tieslietu ministrs Luksemburga Tieslietu ministrs Ungārija Tieslietu ministrs Malta Ministry of justice and Home Affairs Nīderlande Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten Austrija Federālais tieslietu ministrs Polija Tieslietu ministrs Portugāle Tieslietu ministrs Slovēnija Tieslietu ministrs Slovākija Slovenská Advokátska Komora Somija Tieslietu ministrija Zviedrija Sveriges Advokatsamfund Apvienotā Karaliste The Law Society, London (pieteikuma iesniedzējiem, kas dzīvo Anglijā vai Velsā) The Law Society of Scotland, Edinburgh (pieteikuma iesniedzējiem, kas dzīvo Skotijā) The Incorporated Law Society of Northern Ireland, Belfast (pieteikuma iesniedzējiem, kas dzīvo Ziemeļīrijā)”.
48.

Tiesa var nolemt nenoturēt tiesas sēdi mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai, ja neviena no pusēm nav iesniegusi pieteikumu ar lūgumu uzklausīt tās mutvārdu paskaidrojumus (Reglamenta 44.a un 120. pants). Ja šādu pieteikumu neiesniedz, praksē reti notur šādu tiesas sēdi. Pieteikumā jānorāda iemesli, kādēļ puse vēlās tikt uzklausīta. Šiem iemesliem jāizriet no konkrēta vērtējuma par to, kāpēc konkrētajai pusei ir lietderīga mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšana, kā arī jānorāda lietas materiālu vai argumentu daļas, ko šī puse uzskata par vajadzīgu plašāk izklāstīt vai atspēkot tiesas sēdē. Nepietiek ar to, ka vispārīgi pamato lietas vai izšķiramo jautājumu nozīmīgumu.
Komisijas paziņojums

(2019/C 360/02)

Komisija norāda, ka ģeogrāfiskās izcelsmes norādes ir Savienības ekskluzīvā ārējā kompetencē un ka Savienība pievienojas Lisabonas Vienošanās Ženēvas aktam kā pilntiesīga puse. Tas izriet no Eiropas Tiesas 2017. gada 25. oktobra nolēmuma (lieta C-389/15 – Komisija/Padome). Tā kā ES ir ekskluzīva ārējā kompetence, dalībvalstīm ir liegts pievienoties Ženēvas aktam kā pilntiesīgām pusēm un tām vairs nevajadzētu pašām aizsargāt ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, kuras no jauna reģistrējušas trešās valstis, kas ir Lisabonas sistēmas locekles. Komisija, ņemot vērā to, ka septiņas dalībvalstis jau sen ir Lisabonas Vienošanās puses, ka tām šajā sistēmā reģistrēts iespaidīgs intelektuālais īpašums un ka pārejai ir jānorit netraucēti, ir izņēmuma kārtā gatava piekrist tam, ka šajā konkrētajā gadījumā varētu atļaut BG, CZ, SK, FR, HU, IT, PT pievienoties Ženēvas aktam ES interesēs.

Komisija stingri iebilst pret to, ka Padome vēl aizvien uzstāj, ka vajadzētu atļaut visām ES dalībvalstīm, kuras to vēlas, Ženēvas aktu ratificēt vai tam pievienoties kopā ar Savienību; tam par iemeslu tiek minēti nevis šie izņēmuma apstākļi, bet gan nepieciešamība legalizēt Savienības balsošanas tiesības, ņemot vērā Ženēvas akta 22. panta 4. punkta b) apakšpunkta ii) punktu.

Tāpat Komisija vēlas atgādināt: Savienība ir īstenojusi iekšējo kompetenci pār lauksaimnieciskajām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, tāpēc ES dalībvalstis vairs nevar veidot pašas savas nacionālās lauksaimniecisko ĢIN aizsardzības sistēmas.

Tāpēc Komisija patur savas tiesības, tostarp tiesības pret Padomes lēmumu izmanot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, un uzskata, ka šo gadījumu nevar uzskatīt par precedentu saistībā ar jebkādiem pastāvošiem vai nākotnē noslēgtiem starptautiskiem/WIPO nolīgumiem, jo īpaši (bet ne tikai) gadījumos, kad ES starptautiskos nolīgumus jau ir ratificējusi, pamatojoties uz savu ekskluzīvo kompetenci.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 54/1

KOMISIJAS ATZINUMS

(2013. gada 22. februāris)

par tādu radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plānu, kuri rodas, slēdzot Studsvik R2 un R2-0 pētniecības reaktoru Nīčēpingā, Zviedrijā

(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)

2013/C 54/01

Turpmāk sniegtais novērtējums veikts saskaņā ar Euratom līgumu, neskarot nekādus papildu novērtējumus, kas jāveic saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saistības, kas izriet no tā un no sekundāriem tiesību aktiem (1).

Saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu Eiropas Komisija 2012. gada 19. septembrī no Zviedrijas valdības saņēma vispārīgus datus par plānu tādu radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kas rodas, slēdzot Studsvik R2 un R2-0 pētniecības reaktoru.

Pamatojoties uz šiem datiem un papildu informāciju, ko Komisija pieprasīja 2012. gada 9. oktobrī un Zviedrijas iestādes sniedza 2012. gada 16. novembrī, Komisija, apspriedusies ar ekspertu grupu, ir sagatavojusi šādu atzinumu.

1. Attālums no objekta līdz tuvākajai robežai ar kādu citu dalībvalsti, šajā gadījumā Somiju, ir 200 km. Nākamās tuvākās dalībvalstis ir Igaunija un Latvija, un līdz to robežām ir aptuveni 265 km. Norvēģijas kā kaimiņvalsts robeža atrodas 320 km attālumā.

2. Normālos slēgšanas apstākļos šķidro un gāzveida radioaktīvo izmešu noplūdēm nevajadzētu radīt būtisku risku citas dalībvalsts vai trešās kaimiņvalsts iedzīvotāju veselībai.

3. Cietos radioaktīvos atkritumus glabās uz vietas objektā, līdz valdība pieņems lēmumu par šādu atkritumu ilgtermiņa novietni. Cietajiem atkritumiem vai materiālu atlikumiem, kas nav radioaktīvi un kas atbilst drošības normām, nepiemēros reglamentējošu kontroli, nododot tos noglabāšanai kā parastos atkritumus, atkārtotai izmantošanai vai pārstrādei. To veiks atbilstīgi kritērijiem, kas noteikti drošības pamatstandartos (Direktīva 96/29/Euratom).

4. Gadījumā, ja notiktu neparedzēta radioaktīvo izmešu noplūde pēc tāda veida un apjoma negadījuma, kāds apsvērts vispārīgajos datos, starojuma devas, ko saņemtu citas dalībvalsts vai trešās kaimiņvalsts iedzīvotāji, no veselības viedokļa nebūtu būtiskas.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka, īstenojot plānu to jebkura veida radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kas rodas, slēdzot Studsvik R2 un R2-0 pētniecības reaktoru Nīčēpingā, Zviedrijā, gan normālos apstākļos, gan negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, nerastos nekāds no veselības viedokļa būtisks ūdens, zemes vai gaisa telpas radioaktīvais piesārņojums kādā no dalībvalstīm vai trešā kaimiņvalstī.

Briselē, 2013. gada 22. februārī Komisijas vārdā – Komisijas loceklis Günther OETTINGER

(1) Piemēram, saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību vēl jāvērtē vides aspekti. Norādošos nolūkos Komisija gribētu vērst uzmanību uz noteikumiem, ko paredz Direktīva 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, Direktīva 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu, kā arī Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību un Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā.
(7)

Programmas vidējā termiņa stratēģijas galvenais mērķis ir samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu no 3,8 % no IKP 2010. gadā līdz līmenim, kas nepārsniedz 3 %, 2011. gadā (2,8 %), pēc tam līdz 2,5 % 2012. gadā. Budžeta deficīta mērķi 2011. un 2012. gadam ir pārrēķināts strukturālais deficīts attiecīgi 1,5 % un 2,5 % apmērā no IKP. Tas nozīmē, ka pēc strukturāla uzlabojuma par aptuveni 3 procenta punktiem no IKP 2009. gadā tiek prognozēts turpmāks uzlabojums par 0,1 % no IKP laikposmā no 2010. gada līdz 2011. gadam (salīdzinājumā ar gandrīz 1 % no IKP pasliktināšanos Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozē). Strukturālā bilance 2012. gadā pasliktināsies pat par 1 % no IKP. Attiecībā uz 2011. gadu, neraugoties uz ekonomikas atveseļošanos, paredz, ka ieņēmumu attiecība turpinās pazemināties, ņemot vērā: i) tīrā eksporta īpatsvara palielināšanos, līdz ar ko izaugsme nedos lielākus nodokļu ieņēmumus; ii) ekonomikas lejupslīdes novēloto ietekmi; iii) 2009. gadā pieņemto kopējā nodokļu sloga samazināšanu saistībā ar iedzīvotāju ienākumu nodokli, sākot ar 2011. gadu. ES finansējuma paātrināta apguve tikai daļēji var kompensēt šos faktorus, kopējai ieņēmumu attiecības lejupslīdei saglabājoties 0,8 % no IKP līmenī. Konverģences programma kopumā ietver vairākus iespējamus pasākumus izdevumu daļā, kas ne tikai kompensētu ieņēmumu procentuālās attiecības samazinājumu, bet arī samazinātu budžeta deficītu līdz 2,8 % no IKP. Tie galvenokārt attiecas uz turpmāku reālā atalgojuma samazināšanu valsts sektorā, sociālo pabalstu papildu lejupslīdi reālā izteiksmē un stingru vadības disciplīnu budžeta nodaļās. Tomēr par lielu daļu šo pasākumu sīks izklāsts nav dots. Vidējā termiņa mērķis (VTM) ir strukturāla bilance – 1,5 % no IKP, kas, ņemot vērā visjaunākās prognozes un parāda līmeņus, atspoguļo pakta mērķus. Programmas mērķis ir sasniegt VTM 2011. gadā, ko saskaņā ar prognozēm sasniegs jau 2010. gadā un saglabās 2011. gadā, kā rāda Komisijas dienestu strukturālās bilances pārrēķins saskaņā ar vispārpieņemto metodiku un ņemot vērā prognozēto ievērojamo ražošanas apjoma starpību 2010. un 2011. gadā. Tomēr, lai saglabātu VTM 2011. gadā un novērstu strukturālās situācijas pasliktināšanos 2012. gadā, būtu vajadzīgi turpmāki konsolidācijas centieni. Turklāt būtu precīzāk jānosaka arī pasākumi 2012. gada mērķa nodrošināšanai.
6)

Programmas vidēja termiņa budžeta stratēģija ir sasniegt strukturālo pārpalikumu, tādējādi pārsniedzot pašreizējo vidēja termiņa mērķi (VTM), kas paredz līdzsvarotu budžetu strukturālā izteiksmē (3). Gaidāms, ka kopējais valsts deficīts samazināsies līdz 1,0 % no IKP 2010. gadā un kļūs par pārpalikumu 0,1 % apmērā no IKP 2011. gadā un 0,2 % no IKP 2012. gadā. Budžeta korekcijas tiek plānotas, koriģējot izdevumus, proti, paredzot, ka izdevumu pieaugums (pamatots ar nekonkretizētiem pasākumiem) būs mazāks par nominālo IKP pieaugumu visos gados, sākot no 2010. gada. Paredzēts, ka pēc ekonomiskās situācijas uzlabošanās ieņēmumu pieaugums daļēji atjaunosies, ņemot vērā nodokļu samazinājumu, kas laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam paredzēts spēkā esošos tiesību aktos.
(6)

Programmā paredzēts, ka vispārējais valsts budžeta faktiskais deficīts turpinās kristies no 0,6 % no IKP 2009. gadā līdz 1,5 % no IKP 2010. gadā, bet primārais deficīts pieaugs no 0,3 % no IKP līdz 1,2 %. Luksemburgas vidēja termiņa budžeta mērķis ir strukturālais deficīts (t. i., cikliski koriģēts deficīts, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) 0,75 % no IKP. Pamatojoties uz programmas makroekonomisko scenāriju un budžeta prognozēm, ir plānots attiecīgajā periodā pilnībā ievērot šo vidēja termiņa mērķi: ir paredzēts, ka pārrēķinātā strukturālā bilance atbilstoši kopīgi saskaņotajai metodikai, kura pamatojas uz programmā sniegto informāciju, paliks pozitīva, nedaudz krītot no pārpalikuma 0,6 % no IKP apmērā 2009. gadā līdz pārpalikumam 0,4 % no IKP apmērā 2010. gadā. Ir plānots, ka valsts kopējais parāds, kas pieauga divkārtīgi no 7 % no IKP 2007. gadā līdz 14,4 % no IKP 2008. gadā, ko izraisīja atbalsta aizdevumu sistemātiska finansēšana attiecīgo ārvalstu banku Luksemburgas filiālēm, 2009. gadā pieaugs līdz 15 % no IKP un 2010. gadā līdz 17 % no IKP. Tomēr, kaut gan 2008. gadā paredzēts divkārtīgs pieaugums, šis parāds vēl aizvien būs viens no zemākajiem euro zonā.
(5)

Programmas budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir novērst pārmērīgo budžeta deficītu 2008. gadā un pēc tam turpināt konsolidāciju, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi (VTM), proti, strukturālo deficītu 1 % no IKP 2012. gadā. Prognozēts, ka kopējais valsts budžeta deficīts samazināsies no 3,4 % no IKP 2007. gadā līdz 2,9 % no IKP 2008. gadā, līdz 2,6 % no IKP 2009. gadā un līdz 2,3 % no IKP 2010. gadā. Primārais deficīts seko līdzīgam paraugam, samazinoties no 2,3 % no IKP 2007. gadā līdz 1,1 % no IKP 2010. gadā. Konsolidācija pamatosies galvenokārt uz izdevumiem: Jo īpaši prognozētais ieņēmumu un IKP attiecības rādītāja samazinājums (kas daļēji attiecināms uz vienotu nodokļu ieviešanu 2008. gadā) tiks vairāk nekā kompensēts ar izdevumu un IKP attiecības rādītāja samazinājumu. Pēdējais ir diezgan visaptverošs, taču visvairāk ietekmē sociālo un labklājības jomu; valsts ieguldījumi ir vienīgā izdevumu kategorija, kas atbilstoši plānotajam palielināsies kā IKP daļa. Pamatojoties uz 2006. gada rezultātiem, kas ir labāki par prognozētajiem, valsts finanšu mērķi ir uzlaboti salīdzinājumā ar iepriekšējā konverģences programmā iekļautajiem. Zemāka kopējā deficīta jaunākās aplēses 2007. gadā nozīmē, ka šiem mērķiem vajadzētu būt viegli izpildāmiem.
(4)

Programmas vidējā termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir lielās fiskālās nelīdzsvarotības pastāvīga novēršana, jo īpaši, samazinot vispārējās valdības deficītu zem 3 % no IKP atsauces vērtības 2008. gadā un īstenojot turpmāku budžeta konsolidāciju pēc tam. Visā programmas laikposmā ir plānoti būtiski pasākumi fiskālās konsolidācijas jomā: ir mērķis pakāpeniski samazināt budžeta deficītu no 4,6 % no IKP 2006. gadā līdz 0,4 % no IKP 2010. gadā; primārās bilances korekcijas programma ir līdzīga, panākot uzlabojumu no deficīta 1,7 % apjomā no IKP 2006. gadā līdz pārpalikumam 2,5 % apjomā 2010. gadā. Plānotais deficīta samazinājums ir jāpanāk, galvenokārt ierobežojot primāros izdevumus, kuru vispārējais līmenis ir jāsamazina reālā izteiksmē programmas darbības laikā ar strukturāliem korektīvajiem pasākumiem, koncentrējoties uz centrālās valdības, personāla un publisko dienestu pārstrukturēšanu, kā arī sociālās drošības un veselības aizsardzības izdevumu kontrolēšanu. Programmas pirmajos gados fiskālo konsolidāciju veicina arī lielāki nodokļu ieņēmumi, galvenokārt no dažu tarifu likmju paaugstināšanas un nodokļu priekšrocību samazināšanas, kā arī turpmāki centieni cīņā pret krāpšanu un nodokļu nemaksāšanu. Programma apstiprina plānoto korekciju, kas izklāstīta stabilitātes programmas 2005. gada decembra atjauninājumā, neraugoties uz gandrīz nemainīto makroekonomikas scenāriju.
(4)

Atjauninājumā izklāstītie mērķi ir i) saglabāt makroekonomikas un budžeta stabilitāti, un ii) sekmēt darba ražīgumu, pilnīgojot infrastruktūru un palielinot cilvēkkapitālu un tehnoloģisko kapitālu. Ir paredzams, ka vispārējās valdības budžeta pārpalikums kritīsies no 1.4 % no IKP 2006. gadā līdz aptuveni 1 % no IKP 2009. gadā. Līdzīgas tendences būs vērojamas arī attiecībā uz primāro pārpalikumu, kas pazemināsies no 3 % no IKP 2006. gadā līdz 2,25 % no IKP 2009. gadā. Kaut arī ieņēmumiem programmas darbības laikā būtu jāsamazinās par 0,2 % no IKP, primārajiem izdevumiem būtu jāpalielinās par aptuveni 0.5 % no IKP, ko daļēji izraisītu procentu nastas samazināšanās. Iepriekšējā atjauninājumā bija prognozēti mazāki pārpalikumi, lai gan makroekonomikas prognozes kopumā bija līdzīgas. Abu programmas atjauninājumu atšķirības ir skaidrojamas ar to, ka 2006. gada pārpalikums bija daudz lielāks nekā prognozēts pirms gada, un paredzams, ka tam būs pozitīva ietekme visā programmas darbības laikā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 138/1

KOMISIJAS ATZINUMS

2007. gada 21. jūnijā

par grozīto plānu, kā atbilstīgi Euratom Līguma 37. pantam atbrīvoties no radioaktīvajiem atkritumiem, kas radušies no SOCATRI dezaktivācijas un urāna reģenerācijas iekārtas Trikastēnas objektā Francijā

(autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(2007/C 138/01)

2006. gada 25. oktobrī Eiropas Komisija atbilstīgi Euratom Līguma 37. pantam saņēma no Francijas valdības vispārīgus datus par grozīto plānu, kā atbrīvoties no radioaktīvajiem atkritumiem, kas radušies no SOCATRI dezaktivācijas un urāna reģenerācijas iekārtas.

Ņemot vērā minētos vispārīgos datus un apspriedusies ar ekspertu grupu, Komisija sniedz šādu atzinumu.

1. Attālums starp iekārtu un tuvāko punktu kādas citas dalībvalsts teritorijā, šajā gadījumā Itālijā, ir aptuveni 170 km.

2. Plānotā grozījuma galīgais rezultāts būs palielināts pieļaujamais gāzveida radioaktīvo izmešu daudzums attiecībā uz tritiju, izotopu oglekli-14 un radionuklīdiem, kas rodas, apstrādājot urāna pārstrādes spektra izmešus.

3. Normālas darbības apstākļos plānotais grozījums neradīs būtisku risku citu dalībvalstu iedzīvotāju veselībai.

4. Ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā sākotnējos vispārīgajos datos, notiktu neplānota radioaktīvo izmešu noplūde, plānotais grozījums no veselības viedokļa neradītu būtisku risku citas dalībvalsts iedzīvotājiem.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka, īstenojot grozīto plānu par visu to radioaktīvo atkritumu iznīcināšanu, kas rastos no SOCATRI dezaktivācijas un urāna reģenerācijas iekārtas Trikastēnas objektā Francijā, gan normālā ekspluatācijas režīmā, gan pēc negadījuma, kura veids un apjoms minēts vispārīgajos datos, citas dalībvalsts ūdeņos, augsnē vai gaisa telpā no veselības aizsardzības viedokļa būtisku radioaktīvu piesārņojumu neradīsies.
(4)

Programmas budžeta stratēģijas mērķis ir koriģēt pārmērīgo deficītu 2006. gadā. Tiek plānots, ka pēc tam valdības deficīts programmas darbības laikā pastāvīgi samazināsies līdz 1,2 % no IKP 2009. gadā. Budžeta deficīta samazinājums par 1,5 procenta punktu no IKP laikā no 2006. līdz 2009. gadam ir sadalīts gandrīz vienādi starp ieņēmumu palielināšanos un izdevumu samazināšanos. No ieņēmumu aspekta sagaidāms, ka kopējie ieņēmumi palielināsies par 0,75 procentu punkta no IKP, galvenokārt netiešo nodokļu un sociālo iemaksu ietekmē. No izdevumu aspekta prognozēts, ka kopējie izdevumi tajā pašā laikposmā samazināsies par aptuveni 0,75 procentu punkta no IKP, no kā 0,5 procentu punkta atbilst zemākiem procentu maksājumiem. Tiek prognozēts, ka tā rezultātā primāro izdevumu samazinājums nepārsniegs 0,25 procentu punkta. Paredzēta sociālo pabalstu palielināšana par 0,5 procentu punkta, ko pat lielākā apjomā nekā vajadzīgs kompensētu ar samazinājumiem 0,75 procentu punkta apjomā citās izdevumu kategorijās, jo īpaši kolektīvā patēriņa kategorijā. Primārais budžeta pārpalikums programmas darbības laikā uzlabotos aptuveni par 1 procentu punktu un līdz 2009. gadam — līdz gandrīz 3 % no IKP. Lai gan salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu mērķi 2006.–2008. gadam tajā pašā makroekonomikas scenārijā kopumā nav mainījušies, pašreizējā korekcija 2006. gadā ir nozīmīgāka, jo deficīta apjoms 2005. gadam (5,2 % no IKP) ir augstāks nekā paredzēts programmas 2005. gada decembra atjauninājumā (4,3 % no IKP).
3.

Iekārtas slēgšanas procesā radušos cietos radioaktīvos atkritumus vispirms uzglabās iekārtā konkrētajā objektā, pēc tam tos galīgi apglabās apstiprinātā glabāšanas iekārtā. Neradioaktīvos cietos atkritumus un materiālus, kas atbilst drošības normām, kā parastus atkritumus un otrreizējai pārstrādei vai atkārtotai lietošanai paredzētus atkritumus atbrīvos no reglamentējošas kontroles attiecībā uz to apglabāšanu. To veiks atbilstoši kritērijiem, kas noteikti drošības pamatstandartos (Direktīva 96/29/Euratom).