LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 177/13

PADOMES ATZINUMS

(2005. gada 8. marts)

par atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2004. — 2008. gadam

(2005/C 177/05)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1), un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

Padome 2005. gada 8. martā izvērtēja atjaunināto Ungārijas konverģences programmu, kas aptver laikposmu no 2004. gada līdz 2008. gadam. Programma atbilst tām prasībām attiecībā uz datiem, kas noteiktas “rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Lai gan tajā ir iekļauti visi obligāti prasītie dati (2), vienā gadījumā trūkst dati, ko var norādīt pēc izvēles (ilgtermiņa veselības aprūpes izmaksas).

Makroekonomikas scenārijā, kas ir atjauninātās programmas pamatā, lēš, ka reālais IKP pakāpeniski pieaugs no 3,9 % 2004. gadā līdz 4,6 % programmas perioda beigās. Pamatojoties uz pašreiz pieejamo informāciju, šķiet, ka šis scenārijs atspoguļo samērā optimistiskus pieņēmumus attiecībā uz izaugsmi. Atjauninātajā programmā iekļautās inflācijas prognozes šķiet visumā ticamas.

2004. gada 5. jūlijā Padome nolēma, ka Ungārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, un ieteica to koriģēt līdz 2008. gadam. Atjauninātajā programmā tiek prognozēta šāda budžeta deficīta attīstība: 4,4 % no IKP 2004. gadā, 3,6 % 2005. gadā, 2,9 % 2006. gadā, 2,2 % 2007. gadā un 1,6 % no IKP 2008. gadā. Šie rādītāji atbilst Eiropas Statistikas biroja 2004. gada 23. septembra lēmumam, kas ļauj pārejas posmā līdz 2007. gada martam otrā pīlāra pensiju fondus fiskāli uzrādīt kā vispārējās valdības budžeta daļu. Ungārijas iestādes nolēma izmantot šo iespēju un iesniedza vispārējās valdības deficīta datus, atskaitot otrā pīlāra slogu, ko radījusi 1998. gada pensiju reforma (3). Atjauninātā programmā ir saglabāts termiņš, kurā plānots koriģēt pārmērīgā budžeta deficītu. Pēc novērtētās konsolidācijas par 0,9 procenta punktiem no IKP 2004. gadā, atjauninātā programma paredz ikgadējo korekciju par aptuveni 0,6 — 0,7 procenta punktiem atlikušajos gados. Atjauninātās programmas pamatā ir konsolidācijas stratēģija, kas balstās uz izdevumu samazināšanu, ko paredzēts atbalstīt ar strukturālām reformām, un daudz mērenāku ieņēmumu samazināšanu. Visizteiktākā izdevumu samazināšana notiktu 2005. gadā, kas galvenokārt balstās uz 0,5 procenta punktu samazinājumu procentu slogam un izdevumu samazinājumu par 1,7 procenta punktiem valsts ieguldījumiem. Samazinājumu valsts ieguldījumos kompensētu paaugstināts atbalsts PPP projektiem. Par prognozētiem termiņiem un izdevumu samazināšanas pasākumu apjomu parējos gados nav sniegta pietiekami detalizēta informācija. Primārā deficīta korekcijas programma būtu līdzīga vispārējās valdības deficīta samazināšanas programmai. Primārais deficīts tiktu pārvērsts par mazu pārpalikumu 2008. gadā (ieskaitot pensiju reformas slogu).

Programmā aprakstīto korekcijas programmu un jo īpaši deficīta mērķi 2005. gadam kopā ar vēlāku korekciju par diviem procenta punktiem no IKP var uzskatīt par lietderīgu, lai koriģētu pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2008. gadam ar nosacījumu, ka šo procesu atbalsta ar pietiekamiem pasākumiem. Taču galamērķis — 2,8 % no IKP (ieskaitot pensiju reformas slogu) — dod tikai nelielu drošības rezervi, kuru vēl vairāk var samazināt izmaiņas sākuma pozīcijā, tā kā vēl joprojām ir dažas neskaidrības saistībā ar 2004. gada budžeta īstenošanu (4). Budžeta prognozes programmā šķiet pārāk labvēlīgas: i) kā ierosina Komisijas dienestu 2004. gada rudenī veiktās prognozes, deficīta mērķu sasniegšana 2005. un 2006. gadā šķiet pakļauta pieaugošam riskam. 2005. gada prognozēs ir ņemts vērā, ka gadījumam, ja tiks pārsniegts 2005. gada mērķis, valsts ir izveidojusi “ārkārtas situācijas” rezervi — 0,5 % no IKP. Lai gan šāda rezerve ir vēlama, tai piešķirtā summa šķiet nepietiekama, ņemot vērā riskus, kas saistīti ar 2005. gada budžetu. Turklāt pastāv bažas, ka šī rezerve varētu tikt izmantota pārāk ātri gada sākumā, samazinot stimulu precīzi īstenot 2005. gada budžetu. Ja netiks sasniegti 2005. un 2006. gada mērķi, 2007. un 2008. gadā radīsies vēl lielāks spiediens uz korekciju; ii) izdevumu samazināšana ir pakļauta riskiem, tā kā 2005. gada budžetā iekļautie reformas pasākumi nav iekļauti visaptverošā reformas stratēģijā; iii) pastāv arī bažas par ieņēmumu un izdevumu mērķu sasniegšanu, jo iepriekšējos gados nospraustie mērķi lielā mērā netika izpildīti. Turklāt iespējamie PVN likmju samazinājumi pašreizējās nodokļu reformās varētu palielināt risku attiecībā uz ieņēmumiem, pat ja tos kompensē ar citu likmju paaugstinājumu; tā ieviešanas laiks tāpēc būtu rūpīgi jāapsver un tam vajadzētu būt atkarīgam no pilnīgas deficīta mērķu sasniegšanas; iv) turklāt varētu rasties papildu riska aspekts, ja PVN atmaksa attiecībā uz 2004. gada saimniecisko darbību ir novēlota, lai arī iestādes ir veikušas vajadzīgos pasākumus, lai paātrinātu šo atmaksu tā, lai tas neietekmētu 2005. gada budžetu. No otras puses šī pastiprinātā kontrole PVN atmaksai, kas sākās 2004. gada beigās, varētu palīdzēt samazināt plānoto PVN ieņēmumu deficītu un tādējādi samazinātu risku.

Ņemot vērā šo novērtējumu, pastāv risks, ka budžeta iznākums varētu būt sliktāks, nekā prognozēts atjauninātā programmā. Turklāt, lai arī programmā iekļauto korekcijas programmu un jo īpaši deficīta mērķi 2005. gadam no IKP, kā arī vēlāku korekciju par 2 procenta punktiem var uzskatīt par lietderīgu, lai koriģētu pārmērīgo deficītu līdz 2008. gadam, šķiet, ka fiskālā nostādne programmā ir nepietiekama, lai īstenotu šo programmu un tādējādi nevar nodrošināt deficīta samazināšanu zem 3 % no IKP līdz 2008. gadam. Lai šī korekcijas programma būtu ticama, būtu jāveic papildu pasākumi. Jo īpaši svarīgi ir sasniegt jauno 2005. gada mērķi. Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu, būtu lietderīgi veikt papildu pasākumus, lai sasniegtu vismaz 0,5 procenta punktu no IKP.

Lēš, ka parāda procentuālā vērtība 2004. gadā ir sasniegusi 56,7 % no IKP (tā sasniegtu 59,9 % no IKP, ja ieskaitītu pensiju reformas slogu, un tādējādi tā būtu tikai nedaudz zem Līgumā noteiktā 60 % no IKP līmeņa). Programmā paredzēts, ka parāda procentuālā vērtība samazināsies par aptuveni 7 procenta punktiem visā programmas periodā. Ar parāda procentuālo vērtību saistītie riski atbilst tiem, kas saistīti ar deficīta prognozēm.

Šķiet, ka Ungārijai pastāv zināms risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, ņemot vērā prognozētās budžeta izmaksas saistībā ar sabiedrības novecošanos. Daļēji riski ir saistīti ar nedrošību attiecībā uz ilgtermiņa budžeta tendencēm, jo trūkst informācijas par veselības aprūpes izmaksu prognozēm. Programmā izklāstītā stratēģija galvenokārt balstīta uz budžeta konsolidāciju dažos tuvākajos gados un papildu reformas pasākumiem, kas jāievieš nākotnē. Reformētā pensiju sistēma, ieskaitot otrā pīlāra finansētu pensiju ieviešanu, sekmē to, ka novecošanās ietekme uz budžetu tiek konsekventi ierobežota un valsts budžeta ilgtspējības risks samazināts. Tomēr svarīgi ir arī turpināt citas reformas, jo īpaši veselības aprūpes jomā, kā arī noteikti īstenot plānoto budžeta konsolidāciju vidējā termiņā.

Programmā izklāstītā ekonomikas politika daļēji atbilst valsts ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm valsts finanšu jomā. Tika ieteikts samazināt vispārējās valdības deficītu “ticamā un ilgtspējīgā veidā, veicot daudzgadu plānošanu saskaņā ar lēmumiem, kurus Padome pieņem, veicot budžeta uzraudzību.” Kā Padome nolēma 2005. gada 18. janvārī, pamatojoties uz Līguma 104. panta 8. punktu, lai gan Ungārija 2004. gadā ir īstenojusi fiskālo korekciju, tā nav izpildījusi Padomes 2004. gada 5. jūlija ieteikumu saskaņā ar 104. panta 7. punktu saistībā ar pārmērīga deficīta procedūru.

Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu un saskaņā ar Padomes ieteikumiem, kas izteikti 2005. gada 8. martā saskaņā ar 104. panta 7. punktu, Padome atzīst, ka Ungārijai vajadzētu:

i) veikt pasākumus vidējā termiņā, lai koriģētu deficītu, ieskaitot pensiju reformas slogu, zem 3 % no IKP līdz 2008. gadam ticamā un ilgtspējīgā veidā, jo īpaši ieviešot papildu pasākumus, ar kuru palīdzību varētu sasniegt deficīta mērķi 2005. gadam un veiktu vēlāku korekciju par 2 procenta punktiem, lai samazinātu pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2008. gadam, un izmantojot jebkuru iespēju fiskālās korekcijas paātrināšanai;

ii) panākt, lai visu nodokļu samazinājumu termiņi un īstenošana būtu atkarīga no deficīta mērķu izpildes, kas noteikti 2004. gada decembrī iesniegtajā atjauninātā konverģences programmā;

iii) turpināt paredzētās reformas valsts pārvaldes, veselības un izglītības sistēmu jomā arī ar mērķi uzlabot valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā.

Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums

2004 2005 2006 2007 2008 Faktiskais IKP (izmaiņas %) KP 2004. g. decembris 3,9 4,0 4,2 4,3 4,6 KOM 3,9 3,7 3,8 nav nav KP maijs, 2004 3,3-3,5 3,5-4,0 apm.4 4-4,5 4,5-5,0 SPCI inflācija (%) KP 2004. g. decembris 6,8 4,5 4,0 3,5 3,0 KOM 6,9 4,6 4,2 nav nav KP maijs, 2004 apm.6,5 apm.4,5 apm.4 apm.3,5 apm.3 Valsts bilance (% no IKP) KP 2004. g. decembris (5) – 4,4 – 3,6 – 2,9 – 2,2 – 1,6 ieskaitot pensiju reformu (6) – 5,3 – 4,7 – 4,1 – 3,4 – 2,8 KOM (7) – 5,5 – 5,2 – 4,7 nav nav KP maijs, 2004 (8) – 4,6 – 4,1 – 3,6 – 3,1 – 2,7 Primārā bilance (% no IKP) KP 2004. g. decembris (5) – 0,4 0,0 0,2 0,6 1,0 ieskaitot pensiju reformu (6) – 1,1 – 0,9 – 0,7 – 0,3 0,1 KOM (7) – 1,1 – 1,2 – 1,1 nav nav KP maijs, 2004 (8) – 0,5 – 0,2 0,1 0,3 0,4 Valsts bruto parāds (% no IKP) KP 2004. g. decembris (5) 56,7 55,5 53,0 50,6 48,3 ieskaitot pensiju reformu (6) 59,9 58,6 56,8 54,9 53,2 KOM (7) 59,7 59,5 58,9 nav nav KP maijs, 2004 (8) 59,4 57,9 56,8 55,6 53,7 Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu veiktie aprēķini.

(1) OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

(2) Primārā bilance nav aprēķināta atbilstīgi vispārpieņemtajai definīcijai.

(3) Ieskaitot pensiju reformas slogu, vispārējās valdības deficīts no 2004. līdz 2008. gadam būtu šāds: 5,3 %, 4,7 %, 4,1 %, 3,4 % un 2,8 % no IKP.

(4) Pastāv uzskaites neskaidrības saistībā ar lauksaimniecības subsīdiju maksājumiem, kas varētu samazināt atšķirību starp deficītu, kas saistīts ar skaidru naudu un deficītu, kas saistīts ar uzkrājumiem, tādējādi palielinot ar uzkrājumiem saistīto deficītu 2004. gadā. Ja PVN atmaksa tiek paātrināta saskaņā ar Ungārijas iestāžu norādēm, tās var palielināt 2004. gada deficītu par gandrīz 0,7 procenta punktiem.

(5) Ungārijas iestādes nolēma izmantot Eiropas Statistikas biroja pieļauto pārejas posmu un iekļaut otrā pīlāra pensiju fondus valsts sektorā. Salīdzinājumā ar 2004. gada maija programmu laika posmā no 2004. līdz 2008. gadam tādējādi tiek samazināti ikgadējie deficīta rādītāji par 0,9 — 1,2 procenta punktu. Pārejas posms beidzas ar paziņojumu 2007. gada martā.

(6) Šie rādītāji nav koriģēti, proti, tie ietver pensiju reformas slogu. Tos uzrāda, lai veiktu salīdzinājumu ar iepriekšējo programmu un Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozēm, kā arī pieņemot, ka 2007. un 2008. gada mērķi negūs labumu no otrā pīlāra peniju fondu pārklasifikācijas.

(7) Šajās Komisijas prognozēs nav iekļauti koriģēti rādītāji, un tādējādi tie ietver pensiju reformas slogu.

(8) Ungārijas 2004. gada maija konverģences programmā iekļautie rādītāji ietver pensiju reformas slogu.

Avoti:

Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu veiktie aprēķini.