KOMISIJAS LĒMUMS

(2011. gada 26. aprīlis)

par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmu “Lokomotīves un pasažieru ritošais sastāvs”

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 2737)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2011/291/ES)



EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Direktīvu 2008/57/EK par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Kopienā (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo tiek pieņemta savstarpējas izmantojamības tehniskā specifikācija (SITS) attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmu “Lokomotīves un pasažieru ritošais sastāvs”, kas izklāstīta šā lēmuma pielikumā.

2. pants

1. Šā lēmuma pielikumā izklāstīto SITS piemēro visam jaunajam ritošajam sastāvam Eiropas parasto dzelzceļu sistēmā, kas noteikta Direktīvas 2008/57/EK I pielikumā. Šā lēmuma tehniskā un ģeogrāfiskā darbības joma norādīta pielikuma 1.1. un 1.2. iedaļā.

Šā lēmuma pielikumā noteikto SITS piemēro arī visam esošam ritošajam sastāvam, ja to paredzēts atjaunot vai modernizēt atbilstīgi Direktīvas 2008/57/EK 20. pantā noteiktajām prasībām.

2. Līdz 2017. gada 1. jūnijam šī SITS nav obligāti jāpiemēro attiecībā uz šādu ritošo sastāvu:

c)

3. pants

1. Attiecībā uz jautājumiem, kas pielikumā noteiktajā SITS klasificēti kā “atklāti punkti”, nosacījumi, kas izpildāmi attiecībā uz savstarpējas izmantojamības verificēšanu atbilstīgi Direktīvas 2008/57/EK 17. panta 2. punktā noteiktajām prasībām, ir tie piemērojamie tehniskie noteikumi, ko izmanto dalībvalstī, kura atļauj šajā lēmumā aprakstītās apakšsistēmas nodošanu ekspluatācijā.

2. Sešu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas katra dalībvalsts pārējām dalībvalstīm un Komisijai paziņo:

c)

3. Uz valstu noteikumiem, ko piemēro ritekļiem, kurus saskaņā ar 4.2.3.5.2.2. punktu izmanto vienīgi valsts iekšējās līnijās, attiecas arī šā panta 2. punkts.

4. pants

1. Attiecībā uz jautājumiem, kas klasificēti kā īpaši gadījumi un izklāstīti pielikumā noteiktās SITS 7. iedaļā, nosacījumi, kas izpildāmi attiecībā uz savstarpējas izmantojamības verificēšanu atbilstīgi Direktīvas 2008/57/EK 17. panta 2. punktā noteiktajām prasībām, ir tie piemērojamie tehniskie noteikumi, ko izmanto dalībvalstī, kura atļauj šajā lēmumā aprakstītās apakšsistēmas nodošanu ekspluatācijā.

2. Sešu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas katra dalībvalsts pārējām dalībvalstīm un Komisijai paziņo:

c)

5. pants

Pielikumā izklāstītās SITS 6. iedaļā noteiktās procedūras, ko izmanto, lai novērtētu atbilstību un piemērotību lietošanai un veiktu EK verificēšanu, pamato uz moduļiem, kas noteikti Lēmumā 2010/713/ES.

6. pants

1. Sešu gadu pārejas periodā no dienas, kad sāk piemērot šo lēmumu, drīkst izsniegt EK verifikācijas sertifikātu apakšsistēmai, kurā iekļautajiem savstarpējās izmantojamības komponentiem nav EK atbilstības deklarācijas vai deklarācijas par piemērotību lietošanai, ja tiek izpildītas pielikuma 6.3. iedaļā minētās prasības.

2. Apakšsistēmas ar nesertificētiem savstarpējās izmantojamības komponentiem ražošana vai modernizācija/atjaunošana, ietverot nodošanu ekspluatācijā, jāpabeidz pārejas periodā.

3. Pārejas periodā dalībvalstis:

sniedz sīku informāciju par nesertificētajiem savstarpējās izmantojamības komponentiem un iemesliem, kāpēc šie komponenti nav sertificēti, tostarp par to, kā tiek piemēroti saskaņā ar Direktīvas 2008/57/EK 17. pantu paziņotie valsts noteikumi, iekļaujot šo informāciju valstu drošības iestāžu gada ziņojumā, kas minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK (6) 18. pantā.

4. Pēc pārejas perioda un saskaņā ar pielikuma 6.3.3. iedaļā atļautajiem izņēmumiem attiecībā uz tehnisko apkopi savstarpējās izmantojamības komponentiem pirms to iekļaušanas apakšsistēmā jābūt piešķirtām nepieciešamajām EK atbilstības deklarācijām un/vai deklarācijām par piemērotību lietošanai.

7. pants

Saistībā ar ritošo sastāvu, uz ko attiecas projekti izstrādes beigu posmā, dalībvalstis viena gada laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā informē Komisiju par to projektu sarakstu, kuri tiek īstenoti valsts teritorijā un ir izstrādes beigu posmā.

8. pants

Lēmuma 2008/163/EK grozījumi

Lēmumu 2008/163/EK groza šādi.

9. pants

Šo lēmumu piemēro no 2011. gada 1. jūnija.

10. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

(1) OV L 191, 18.7.2008., 1. lpp.

(2) OV L 110, 20.4.2001., 1. lpp.

(3) OV L 319, 4.12.2010., 1. lpp.

(4) OV L 64, 7.3.2008., 1. lpp.

(5) OV L 235, 17.9.1996., 6. lpp.

(6) OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp.

PIELIKUMS

DIREKTĪVA 2008/57/EK PAR DZELZCEĻA SISTĒMAS SAVSTARPĒJU IZMANTOJAMĪBU KOPIENĀ

SAVSTARPĒJAS IZMANTOJAMĪBAS TEHNISKĀ SPECIFIKĀCIJA

Parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēma “Lokomotīves un pasažieru ritošais sastāvs”

1. IEVADS

1.1. Tehniskā darbības joma

1.2. Ģeogrāfiskā darbības joma

1.3. Šīs SITS saturs

1.4. Atsauces dokumenti

2. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMA UN FUNKCIJAS

2.1. Ritošā sastāva apakšsistēma – parasto dzelzceļu sistēmas daļa

2.2. Definīcijas, ko izmanto attiecībā uz ritošo sastāvu

2.3. Šīs SITS darbības jomā iekļautais ritošais sastāvs

3. PAMATPRASĪBAS

3.1. Vispārējā daļa

3.2. Ritošā sastāva apakšsistēmas elementu un pamatprasību atbilstība

3.3. Pamatprasības, kas nav iekļautas šajā SITS

3.3.1. Vispārīgas prasības. Ar tehnisko apkopi un ekspluatāciju saistītas prasības

3.3.2. Pārējām apakšsistēmām raksturīgās prasības

4. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS RAKSTUROJUMS

4.1. Ievads

4.1.1. Vispārējā daļa

4.1.2. Šīs SITS piemērošanas jomā iekļautais ritošais sastāvs

4.1.3. Ritošā sastāva galvenās kategorijas, kam piemēro SITS prasības

4.1.4. Ritošā sastāva ugunsdrošības kategorijas

4.2. Apakšsistēmas funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.1. Vispārējā daļa

4.2.1.1. Iedalījums

4.2.1.2. Atklāti punkti

4.2.1.3. Drošības aspekti

4.2.2. Uzbūve un mehāniskās daļas

4.2.2.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.2.2. Mehāniskās saskarnes

4.2.2.2.1. Vispārīgi noteikumi un definīcijas

4.2.2.2.2. Iekšējā sakabe

4.2.2.2.3. Gala sakabe

4.2.2.2.4. Avārijas sakabe

4.2.2.2.5. Personāla piekļuve sakabināšanai un atkabināšanai

4.2.2.3. Pārejas

4.2.2.4. Ritekļa konstrukcijas stiprība

4.2.2.5. Pasīvā drošība

4.2.2.6. Celšana un pacelšana ar domkratu

4.2.2.7. Ierīču piestiprināšana pie vagona korpusa konstrukcijas

4.2.2.8. Durvis uz dienesta telpām

4.2.2.9. Stiklu (izņemot vējstiklu) mehāniskās īpašības

4.2.2.10. Slodzes režīmi un svara raksturojumi

4.2.3. Mijiedarbība ar sliežu ceļu un gabarītu noteikšana

4.2.3.1. Gabarītu noteikšana

4.2.3.2. Ass slodze un riteņa slodze

4.2.3.2.1. Ass slodzes parametrs

4.2.3.2.2. Riteņa slodze

4.2.3.3. Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē stacionārās sistēmas

4.2.3.3.1. Ritošā sastāva un vilciena detektoru sistēmu savietojamības raksturlielumi

4.2.3.3.1.1. Ritošā sastāva un vilciena detektoru sistēmu uz sliežu ceļu ķēžu bāzes savietojamības raksturlielumi

4.2.3.3.1.2. Ritošā sastāva un vilciena detektoru sistēmu uz asu skaitītāju bāzes savietojamības raksturlielumi

4.2.3.3.1.3. Ritošā sastāva un induktīvās cilpas iekārtu savietojamības raksturlielumi

4.2.3.3.2. Ass gultņu stāvokļa monitorings

4.2.3.4. Ritošā sastāva dinamiskās īpašības

4.2.3.4.1. Drošība pret nobraukšanu no sliedēm uz sliežu ceļa ar nošķiebumu

4.2.3.4.2. Gaitas dinamiskie parametri

4.2.3.4.2.1. Kustības drošības robežvērtības

4.2.3.4.2.2. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības

4.2.3.4.3. Ekvivalentais koniskums

4.2.3.4.3.1. Jaunu riteņu profilu projektētās vērtības

4.2.3.4.3.2. Riteņpāru ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtības

4.2.3.5. Gaitas daļa (ritošā daļa)

4.2.3.5.1. Ratiņu rāmja uzbūve

4.2.3.5.2. Riteņpāri

4.2.3.5.2.1. Riteņpāru mehāniskie un ģeometriskie raksturlielumi

4.2.3.5.2.2. Riteņu mehāniskie un ģeometriskie raksturlielumi

4.2.3.5.2.3. Riteņpāri ar pārstatāmu attālumu starp riteņiem

4.2.3.6. Minimālais pieļaujamais līknes rādiuss

4.2.3.7. Ritekļa aizsardzības sistēma

4.2.4. Bremzēšana

4.2.4.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.4.2. Galvenās funkcionālās un drošības prasības

4.2.4.2.1. Funkcionālās prasības

4.2.4.2.2. Drošības prasības

4.2.4.3. Bremžu sistēmas tips

4.2.4.4. Bremzēšanas vadība

4.2.4.4.1. Avārijas bremzēšanas vadība

4.2.4.4.2. Darba bremzēšanas vadība

4.2.4.4.3. Tiešās bremzēšanas vadība

4.2.4.4.4. Dinamiskās bremzēšanas vadība

4.2.4.4.5. Stāvbremzes vadība

4.2.4.5. Bremzēšanas raksturlielumi

4.2.4.5.1. Vispārīgas prasības

4.2.4.5.2. Avārijas bremzēšana

4.2.4.5.3. Darba bremzēšana

4.2.4.5.4. Siltumefekta aprēķini

4.2.4.5.5. Stāvbremze

4.2.4.6. Riteņa un sliedes saķeres profils – riteņu izslīdēšanas aizsardzības sistēma

4.2.4.6.1. Riteņa un sliedes saķeres profila robežvērtība

4.2.4.6.2. Riteņu izslīdēšanas aizsardzības sistēma

4.2.4.7. Dinamiskās bremzes – ar vilces sistēmu saistīta dinamiskās bremzēšanas sistēma

4.2.4.8. No saķeres apstākļiem neatkarīga bremzēšanas sistēma

4.2.4.8.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.4.8.2. Magnētiskās sliežu ceļa bremzes

4.2.4.8.3. Virpuļstrāvas sliežu ceļa bremzes

4.2.4.9. Bremžu stāvokļa un bojājumu atklāšana

4.2.4.10. Prasības attiecībā uz bremzēšanu glābšanas vajadzībām

4.2.5. Pasažieru apkalpošana

4.2.5.1. Sanitārās sistēmas

4.2.5.2. vilciena iekšējā sakaru sistēma pasažieru informēšanai

4.2.5.3. PAsažieru iespēja vēstīt trauksmes signālu mašīnistam

4.2.5.4. Drošības norādījumi pasažieriem – zīmes

4.2.5.5. Pasažieriem paredzētas saziņas ierīces

4.2.5.6. Ārējās durvis – pasažieru piekļuve ritošajam sastāvam un izeja no tā

4.2.5.7. Ārējo durvju sistēmas uzbūve

4.2.5.8. Starpvagonu durvis

4.2.5.9. Gaisa kvalitāte ritošā sastāva iekštelpās

4.2.5.10. Sānu logi

4.2.6. Vides apstākļi un aerodinamiskie efekti

4.2.6.1. Vides apstākļi

4.2.6.1.1. Augstums virs jūras līmeņa

4.2.6.1.2. Temperatūra

4.2.6.1.3. Mitrums

4.2.6.1.4. Lietus

4.2.6.1.5. Sniegs, ledus un krusa

4.2.6.1.6. Saules starojums

4.2.6.1.7. Izturība pret piesārņojumu

4.2.6.2. Aerodinamiskā ietekme

4.2.6.2.1. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz pasažieriem, kas atrodas uz perona

4.2.6.2.2. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz strādniekiem, kas atrodas uz sliežu ceļa nomales

4.2.6.2.3. Paaugstināta gaisa spiediena impulss

4.2.6.2.4. Maksimālās spiediena svārstības tuneļos

4.2.6.2.5. Sānvējš

4.2.7. Ārējās apgaismojuma ierīces, vizuāla un audiāla brīdinājuma signālierīces

4.2.7.1. Ārējais apgaismojums

4.2.7.1.1. Galvenie lukturi

4.2.7.1.2. Gabarītlukturi

4.2.7.1.3. Aizmugurējie gabarītlukturi

4.2.7.1.4. Lukturu vadība

4.2.7.2. Taure (audiāla brīdinājuma ierīce)

4.2.7.2.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.7.2.2. Brīdinājuma taures skaņas signāla skaņas spiediena līmeņi

4.2.7.2.3. Aizsardzība

4.2.7.2.4. Taures Skaņas signālu vadība

4.2.8. Vilces iekārtas un elektroiekārtas

4.2.8.1. Vilces raksturlierlumi

4.2.8.1.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.8.1.2. Prasības par raksturlielumiem

4.2.8.2. Energoapgāde

4.2.8.2.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.8.2.2. Ekspluatācija sprieguma un frekvenču diapazonos

4.2.8.2.3. Reģeneratīvā bremzēšana, novadot enerģiju gaisvadu kontakttīklā

4.2.8.2.4. Maksimālā jauda un maksimālā strāva no gaisvadu kontakttīkla

4.2.8.2.5. Maksimālā strāva stāvlaikā līdzstrāvas sistēmās

4.2.8.2.6. Jaudas koeficients

4.2.8.2.7. Maiņstrāvas sistēmu energoapgādes traucējumi

4.2.8.2.8. Elektroenerģijas patēriņa mērīšanas funkcija

4.2.8.2.9. Ar pantogrāfu saistītās prasības

4.2.8.2.9.1. Pantogrāfa augstuma darba diapazons

4.2.8.2.9.1.1. Saskares augstums ar kontaktvadiem (ritošā sastāva līmenis)

4.2.8.2.9.1.2. Pantogrāfa augstuma darba diapazons (SIK līmenis)

4.2.8.2.9.2. Pantogrāfa galvas ģeometrija (SIK līmenis)

4.2.8.2.9.2.1. 1 600 mm tipa pantogrāfa galvas ģeometrija

4.2.8.2.9.2.2. 1 950 mm tipa pantogrāfa galvas ģeometrija

4.2.8.2.9.3. Pantogrāfa strāvas jauda (SIK līmenis)

4.2.8.2.9.4. Ieliktņi (SIK līmenis)

4.2.8.2.9.4.1. Ieliktņu ģeometrija (SIK līmenis)

4.2.8.2.9.4.2. Ieliktņu materiāls

4.2.8.2.9.4.3. Ieliktņu raksturlielumi

4.2.8.2.9.5. Pantogrāfa statiskais kontaktspēks (SIK līmenis)

4.2.8.2.9.6. Pantogrāfa kontaktspēks un dinamiskās īpašības

4.2.8.2.9.7. Pantogrāfu izvietojums (ritošā sastāva līmenis)

4.2.8.2.9.8. Braukšana caur fāzu vai sistēmu atdalīšanas sekcijām (ritošā sastāva līmenis)

4.2.8.2.9.9. Pantogrāfa izolācija no ritekļa (ritošā sastāva līmenis)

4.2.8.2.9.10. Pantogrāfa nolaišana (ritošā sastāva līmenis)

4.2.8.2.10. Vilciena elektriskā aizsardzība

4.2.8.3. Dīzeļdzinēja un citas vilces termiskās sistēmas

4.2.8.4. Elektrodrošība

4.2.9. Mašīnista kabīne un mašīnista un mašīnas saskarne

4.2.9.1. Mašīnista kabīne

4.2.9.1.1. Vispārīgi noteikumi

4.2.9.1.2. Piekļuve un izeja

4.2.9.1.2.1. Piekļuve un izeja ekspluatācijas apstākļos

4.2.9.1.2.2. Mašīnista kabīnes avārijas izeja

4.2.9.1.3. Ārējā redzamība

4.2.9.1.3.1. Priekšējā redzamība

4.2.9.1.3.2. Aizmugures un sānu redzamība

4.2.9.1.4. Iekštelpas plānojums

4.2.9.1.5. Mašīnista sēdeklis

4.2.9.1.6. Mašīnista vadības pults ergonomika

4.2.9.1.7. Klimata kontrole un gaisa kvalitāte

4.2.9.1.8. Iekšējais apgaismojums

4.2.9.2. Vējstikls

4.2.9.2.1. Mehāniskās īpašības

4.2.9.2.2. Optiskās īpašības

4.2.9.2.3. Aprīkojums

4.2.9.3. Mašīnista un mašīnas saskarne

4.2.9.3.1. Mašīnista darbības uzraudzības funkcija

4.2.9.3.2. Ātruma rādītājs

4.2.9.3.3. Mašīnista displejs un ekrāni

4.2.9.3.4. Vadības ierīces un indikatori

4.2.9.3.5. Apzīmējumi

4.2.9.3.6. Stacionārā tālvadības funkcija

4.2.9.4. Borta instrumenti un portatīvās iekārtas

4.2.9.5. Personāla personīgo mantu glabāšanas nodalījums

4.2.9.6. Reģistrācijas ierīce

4.2.10. Ugunsdrošība un evakuācija

4.2.10.1. Vispārīgi noteikumi un kategorijas

4.2.10.1.1. Prasības, ko piemēro visām vienībām, izņemot kravas lokomotīves un SCM

4.2.10.1.2. Prasības, ko piemēro kravas lokomotīvēm un SCM

4.2.10.1.3. SRT SITS noteiktās prasības

4.2.10.2. Prasības attiecībā uz materiāliem

4.2.10.3. Īpaši pasākumi attiecībā uz uzliesmojošiem šķidrumiem

4.2.10.4. Pasažieru evakuācija

4.2.10.5. Ugunsdrošības barjeras

4.2.11. Apkalpošana

4.2.11.1. Vispārējā daļa

4.2.11.2. Vilciena tīrīšana no ārpuses

4.2.11.2.1. Mašīnista kabīnes vējstikla tīrīšana

4.2.11.2.2. Ārpuses tīrīšana mazgāšanas iekārtā

4.2.11.3. Tualešu iztukšošanas sistēma

4.2.11.4. Ūdens uzpildīšanas iekārta

4.2.11.5. Ūdens uzpildīšanas saskarne

4.2.11.6. Īpašas prasības, ja vilciens novietots stāvēšanai

4.2.11.7. Degvielas uzpildes aprīkojums

4.2.12. Ekspluatācijas un tehniskās apkopes dokumentācija

4.2.12.1. Vispārējā daļa

4.2.12.2. Vispārējā dokumentācija

4.2.12.3. Tehniskās apkopes dokumentācija

4.2.12.3.1. Tehniskās apkopes plāna pamatojuma dokumentācija

4.2.12.3.2. Tehniskās apkopes apraksta dokumentācija

4.2.12.4. Ekspluatācijas dokumentācija

4.2.12.5. Pacelšanas shēma un instrukcijas

4.2.12.6. Glābšanas instrukcijas

4.3. Saskarņu funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.3.1. Saskarne ar energoapgādes apakšsistēmu

4.3.2. Saskarne ar infrastruktūras apakšsistēmu

4.3.3. Saskarne ar satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēmu

4.3.4. Saskarne ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmu

4.3.5. Saskarne ar tālvadības lietojuma pasažieru pārvadājumos apakšsistēmu

4.4. Ekspluatācijas noteikumi

4.5. Tehniskās apkopes noteikumi

4.6. Profesionālās prasmes

4.7. Veselības aizsardzības un drošības nosacījumi

4.8. Apstiprināto ritekļu tipu Eiropas reģistrs

5. SAVSTARPĒJAS IZMANTOJAMĪBAS KOMPONENTI

5.1. Definīcija

5.2. Inovatīvi risinājumi

5.3. Savstarpējas izmantojamības komponentu specifikācijas

5.3.1. Avārijas sakabes

5.3.2. Riteņi

5.3.3. RIA (riteņu izslīdēšanas aizsardzības) sistēma

5.3.4. Galvenie lukturi

5.3.5. Gabarītlukturi

5.3.6. Aizmugurējie gabarītlukturi

5.3.7. Taures skaņas signālierīces

5.3.8. Pantogrāfs

5.3.8.1. Ieliktņi

5.3.9. Galvenais jaudas slēdzis

5.3.10. Tualešu iztukšošanas pieslēgums

5.3.11. Pievada savienojums ūdens tvertnēm

6. ATBILSTĪBAS VAI PIEMĒROTĪBAS LIETOŠANAI NOVĒRTĒŠANA UN “EK” VERIFIKĀCIJA

6.1. Savstarpējas izmantojamības komponenti

6.1.1. Atbilstības novērtēšana

6.1.2. Atbilstības novērtēšanas procedūras

6.1.2.1. Atbilstības novērtēšanas moduļi

6.1.2.2. Konkrētu savstarpējas izmantojamības komponentu novērtēšanas procedūras

6.1.2.2.1. Riteņu izslīdēšanas aizsardzības sistēma (5.3.3. punkts)

6.1.2.2.2. Galvenie lukturi (5.3.4. punkts)

6.1.2.2.3. Gabarītlukturi (5.3.5. punkts)

6.1.2.2.4. Aizmugurējie gabarītlukturi (5.3.6. punkts)

6.1.2.2.5. Skaņas signālierīce (5.3.7. punkts)

6.1.2.2.6. Pantogrāfs (5.3.8. punkts)

6.1.2.2.7. Ieliktņi (5.3.8.1. punkts)

6.1.2.3. Projektēšanas posmi, kuros jāveic novērtējums

6.1.3. Inovatīvi risinājumi

6.1.4. Komponenti, par kuriem vajadzīgas HS RST SITS un SITS atbilstības “EK” deklarācijas

6.1.5. Piemērotības lietošanai novērtēšana

6.2. Ritošā sastāva apakšsistēma

6.2.1. “EK” verifikācija (vispārīgi noteikumi)

6.2.2. Atbilstības novērtēšanas procedūras (moduļi)

6.2.2.1. Atbilstības novērtēšanas moduļi

6.2.2.2. Īpašas apakšsistēmu novērtēšanas procedūras

6.2.2.2.1. Slodzes režīmi un svara raksturojumi (4.2.2.10. punkts)

6.2.2.2.2. Gabarītu noteikšana (4.2.3.1. punkts)

6.2.2.2.3. Riteņa slodze (4.2.3.2.2. punkts)

6.2.2.2.4. Bremzēšana – Drošības prasības (4.2.4.2.2. punkts)

6.2.2.2.5. Avārijas bremzēšana (4.2.4.5.2. punkts)

6.2.2.2.6. Darba bremzēšana (4.2.4.5.3. punkts)

6.2.2.2.7. Riteņu izslīdēšanas aizsardzības sistēma (4.2.4.6.2. punkts)

6.2.2.2.8. Sanitārās sistēmas (4.2.5.1. punkts)

6.2.2.2.9. Gaisa kvalitāte iekštelpās (4.2.5.9. un 4.2.9.1.7. punkts)

6.2.2.2.10. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz pasažieriem, kas atrodas uz perona (4.2.6.2.1. punkts)

6.2.2.2.11. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz strādniekiem, kas atrodas uz sliežu ceļa nomales (4.2.6.2.2. punkts)

6.2.2.2.12. Paaugstināta gaisa spiediena impulss (4.2.6.2.3. punkts)

6.2.2.2.13. Maksimālā jauda un maksimālā strāva no gaisvadu kontakttīkla (4.2.8.2.4. punkts)

6.2.2.2.14. Jaudas koeficients (4.2.8.2.6. punkts)

6.2.2.2.15. Strāvas noņemšanas dinamiskās īpašības (4.2.8.2.9.6. punkts)

6.2.2.2.16. Pantogrāfu izvietojums (4.2.8.2.9.7. punkts)

6.2.2.2.17. Vējstikls (4.2.9.2. punkts)

6.2.2.2.18. Ugunsdrošības barjeras (4.2.10.5. punkts)

6.2.2.3. Projektēšanas posmi, kuros jāveic novērtējums

6.2.3. Inovatīvi risinājumi

6.2.4. Ekspluatācijas un tehniskās apkopes dokumentācijas novērtēšana

6.2.5. Vienības, kam vajadzīgi EK sertifikāti par atbilstību HS RST SITS un šai SITS

6.2.6. Vispārējai ekspluatācijai paredzētu vienību novērtēšana

6.2.7. Iepriekšnoteiktos formējumos ekspluatācijai paredzētu vienību novērtēšana

6.2.8. Īpašs gadījums – esošā pastāvīgā formējumā iekļaušanai paredzētu vienību novērtēšana

6.2.8.1. Konteksts

6.2.8.2. Pastāvīgā formējuma atbilstība SITS

6.2.8.3. Pastāvīgā formējuma neatbilstība SITS

6.3. Apakšsistēma, kurā iekļauti savstarpējas izmantojamības komponenti bez “EK” deklarācijas

6.3.1. Nosacījumi

6.3.2. Dokumentācija

6.3.3. Saskaņā ar 6.3.1. punktu sertificēto apakšsistēmu uzturēšana

7. ĪSTENOŠANA

7.1. Īstenošanas vispārējie noteikumi

7.1.1. Piemērošana jaunuzbūvētam ritošajam sastāvam

7.1.1.1. Vispārējā daļa

7.1.1.2. Pārejas periods

7.1.1.2.1. Ievads

7.1.1.2.2. Projekti izstrādes beigu posmā

7.1.1.2.3. Spēkā esoši līgumi

7.1.1.2.4. Esošas konstrukcijas ritošais sastāvs

7.1.1.3. Piemērošana sliežu ceļa mašīnām (SCM)

7.1.1.4. Saskarne ar citu SITS īstenošanu

7.1.2. Esoša ritošā sastāva atjaunošana un modernizācija

7.1.2.1. Ievads

7.1.2.2. Atjaunošana

7.1.2.3. Modernizācija

7.1.3. Tipa vai konstrukcijas pārbaudes sertifikātu noteikumi

7.1.3.1. Ritošā sastāva apakšsistēma

7.1.3.2. Savstarpējas izmantojamības komponenti

7.2. Savietojamība ar citām apakšsistēmām

7.3. Īpaši gadījumi

7.3.1. Vispārīgi noteikumi

7.3.2. Īpašo gadījumu saraksts

7.3.2.1. Vispārīgi īpašie gadījumi

7.3.2.2. Mehāniskās saskarnes – Gala sakabe (4.2.2.2.3.)

7.3.2.3. Gabarītu noteikšana (4.2.3.1.)

7.3.2.4. Ass gultņu stāvokļa monitorings (4.2.3.3.2.)

7.3.2.5. Ritošā sastāva dinamiskie parametri (4.2.3.4.)

7.3.2.6. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības (4.2.3.4.2.2.)

7.3.2.7. Jaunu riteņu profila projektētās vērtības (4.2.3.4.3.1.)

7.3.2.8. Riteņpāri (4.2.3.5.2.)

7.3.2.9. Riteņu ģeometriskie raksturlielumi (4.2.3.5.2.2.)

7.3.2.10. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz pasažieriem, kas atrodas uz perona (4.2.6.2.1.)

7.3.2.11. Paaugstināta gaisa spiediena impulss (4.2.6.2.3.)

7.3.2.12. Brīdinājuma taures skaņas signāla skaņas spiediena līmeņi (4.2.7.2.2.)

7.3.2.13. Energoapgāde – vispārīgi noteikumi (4.2.8.2.1.)

7.3.2.14. Ekspluatācija sprieguma un frekvenču diapazonos (4.2.8.2.2.)

7.3.2.15. Pantogrāfa augstuma darbības diapazons (4.2.8.2.9.1.)

7.3.2.16. Pantogrāfa galvas ģeometrija (4.2.8.2.9.2.)

7.3.2.17. Pantogrāfa kontaktspēks un dinamiskās īpašības (4.2.8.2.9.6.)

7.3.2.18. Priekšējā redzamība (4.2.9.1.3.1.)

7.3.2.19. Mašīnista vadības pults ergonomika (4.2.9.1.6.)

7.3.2.20. Prasības attiecībā uz materiāliem (4.2.10.2.)

7.3.2.21. Ūdens uzpildīšanas (4.2.11.5.) un tualešu iztukšošanas (4.2.11.3.) saskarnes

7.3.2.22. Īpašas prasības, ja vilciens novietots stāvēšanai (4.2.11.6.)

7.3.2.23. Degvielas uzpildes aprīkojums (4.2.11.7.)

7.4. Īpaši vides apstākļi

7.5. Aspekti, kas jāņem vērā pārskatīšanas procesā vai citos Aģentūras pasākumos

7.5.1. Ar šajā SITS noteiktajiem pamatparametriem saistīti aspekti

7.5.1.1. Ass slodzes parametrs (4.2.3.2.1. punkts)

7.5.1.2. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības (4.2.3.4.2.2. punkts)

7.5.1.3. Aerodinamiskie efekti (4.2.6.2. punkts)

7.5.2. Ar šajā SITS noteiktajiem pamatparametriem nesaistīti, pētniecības projektos iekļaujami aspekti

7.5.2.1. Drošības papildu prasības

7.5.3. Šīs SITS darbības jomā neiekļauti ar ES dzelzceļa sistēmu saistīti aspekti

7.5.3.1. Mijiedarbība ar sliežu ceļu (4.2.3. punkts) – atloku vai sliežu lubrikācija

A PIELIKUMS. BUFERI UN SKRŪVVEIDA SAKABES SISTĒMA

A.1. Buferi

A.2. Skrūvveida sakabe

A.3. Vilces un buferu iekārtu mijiedarbība

B PIELIKUMS. CELŠANAS UN PACELŠANAS PUNKTI

B.1. Definīcijas

B.1.1. Uzcelšana uz sliedēm

B.1.2. Glābšanas darbi

B.1.3. Pacelšanas un celšanas punkti

B.2. Novietošanas uz sliedēm ietekme uz ritošā sastāva konstrukciju

B.3. Pacelšanas punktu vietas ritekļa korpusā

B.4. Pacelšanas/celšanas punktu ģeometrija

B.4.1. Pastāvīgi iebūvēti pacelšanas/celšanas punkti

B.4.2. Pārvietojami pacelšanas/celšanas punkti

B.5. Gaitas daļas (ritošās daļas) nostiprināšana pie apakšējā rāmja

B.6. Glābšanas pacelšanas/celšanas punktu marķējums

B.7. Pacelšanas un celšanas instrukcijas

C PIELIKUMS. ĪPAŠI NOTEIKUMI PAR INFRASTRUKTŪRAS BŪVES UN UZTURĒŠANAS MOBILAJĀM IEKĀRTĀM

C.1. Ritekļa konstrukcijas stiprība

C.2. Celšana un pacelšana (ar domkratu)

C.3. Gaitas dinamiskie parametri

D PIELIKUMS. ELEKTROENERĢIJAS SKAITĪTĀJS

E PIELIKUMS. MAŠĪNISTA ANTROPOMETRISKIE RĀDĪTĀJI

F PIELIKUMS. PRIEKŠĒJĀ REDZAMĪBA

F.1. Vispārīgi noteikumi

F.2. Ritekļa references stāvoklis attiecībā pret sliežu ceļu

F.3. Standarta attālums līdz apkalpes locekļu acīm

F.4. Redzamības apstākļi

G PIELIKUMS.

H PIELIKUMS. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS NOVĒRTĒŠANA

H.1. Darbības joma

H.2. Raksturlielumi un moduļi

I PIELIKUMS. ASPEKTI BEZ TEHNISKĀS SPECIFIKĀCIJAS (ATKLĀTI PUNKTI)

J PIELIKUMS. ŠAJĀ SITS NORĀDĪTIE STANDARTI VAI NORMATĪVIE DOKUMENTI

1. IEVADS

1.1. Tehniskā darbības joma

Šī savstarpējas izmantojamības tehniskā specifikācija (SITS) ir specifikācija, kas attiecas uz konkrētu apakšsistēmu, lai nodrošinātu Direktīvā 2008/57/EK noteikto pamatprasību izpildi un Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību.

Konkrētā apakšsistēma ir Direktīvas 2008/57/EK I pielikuma 1. iedaļā noteiktās Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēma.

Šī SITS attiecas arī uz Direktīvas 2008/57/EK II pielikuma 2.6. iedaļā noteikto ritošā sastāva apakšsistēmu, kā arī uz energoapgādes apakšsistēmas daļām (Direktīvas 2008/57/EK II pielikuma 2.2. iedaļā minētā “elektrības patēriņa mērinstrumenta daļa, kas atrodas riteklī”), kas atbilst energoapgādes strukturālās apakšsistēmas daļai, kura atrodas riteklī.

Šo SITS piemēro ritošajam sastāvam:

— ko izmanto (vai ko paredzēts izmantot) dzelzceļu tīklā, kas noteikts šīs SITS 1.2. iedaļā “Ģeogrāfiskā darbības joma”, un

— kurš ir viens no turpmāk minētajiem tipiem (kas noteikti Direktīvas 2008/57/EK I pielikuma 1.2. iedaļā): — pašgājējiem dīzeļvilcieniem un elektrovilcieniem, — dīzeļlokomotīvēm un elektrolokomotīvēm, — pasažieru vagoniem, — dzelzceļa infrastruktūras būvei un apkopei paredzētām mobilām iekārtām.

Papildu informācija par šīs SITS darbības jomā iekļauto ritošo sastāvu apkopota šā pielikuma 2. iedaļā.

1.2. Ģeogrāfiskā darbības joma

— Šīs SITS ģeogrāfiskā darbības joma ir Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas tīkls, kas atbilst raksturojumam Direktīvas 2008/57/EK I pielikuma 1.1. iedaļā “Tīkls”.

— Šajā SITS nav iekļautas Direktīvas 2008/57/EK I pielikumā (2.2. iedaļā) noteiktās prasības, kuras piemēro ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošajam sastāvam, ko ar maksimālo noteikto kustības ātrumu paredzēts ekspluatēt Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas tīklā.

— Šīs SITS papildu prasības, lai varētu nodrošināt šīs SITS darbības jomā (kā noteikts turpmāk 2.3. punktā) iekļautā parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva ar kustības ātrumu, kas mazāks par 190 km/h, drošu ekspluatāciju ātrgaitas dzelzceļa tīklos, šīs SITS pašreizējā redakcijā norādītas kā “atklāti punkti”.

1.3. Šīs SITS saturs

Saskaņā ar Direktīvas 2008/57/EK 5. panta 3. punkta noteikumiem šajā SITS:

a) norādīta tās paredzētā darbības joma (2. iedaļa);

b) noteiktas pamatprasības attiecīgajai ritošā sastāva apakšsistēmai un tās saskarnēm ar citām apakšsistēmām (3. iedaļa);

c) noteiktas funkcionālās un tehniskās specifikācijas, kas jāievēro apakšsistēmā un tās saskarnēs ar citām apakšsistēmām (4. iedaļa);

d) noteikti savstarpējas izmantojamības komponenti un saskarnes, kam jāpiemēro Eiropas specifikācijas, tostarp Eiropas standarti, kas vajadzīgi Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpējas izmantojamības nodrošināšanai (5. iedaļa);

e) katrā konkrētā gadījumā noteiktas procedūras, kuras jāizmanto, lai novērtētu savstarpējas izmantojamības komponentu atbilstību vai piemērotību lietošanai, no vienas puses, vai veiktu apakšsistēmu “EK” verificēšanu, no otras puses (6. iedaļa);

f) norādīta SITS ieviešanas stratēģija (7. iedaļa);

g) norādītas attiecīgajam personālam nepieciešamās profesionālās prasmes un veselības un drošības nosacījumi darbā, kuri nepieciešami apakšsistēmas ekspluatācijai un tehniskajai apkopei, kā arī šīs SITS īstenošanai (4. iedaļa).

Saskaņā ar Direktīvas 2008/57/EK 5. panta 5. punktu katrai SITS var būt noteiktas prasības īpašos gadījumos; šie noteikumi norādīti 7. iedaļā.

1.4. Atsauces dokumenti

— Parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmas “Lokomotīves un pasažieru ritošais sastāvs” SITS (turpmāk – CR LOC&PAS SITS) – šis dokuments.

Spēkā esošie tiesību akti:

— Direktīva 2008/57/EK,

— Parasto dzelzceļu sistēmas vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas SITS: Komisijas Lēmums 2006/679/EK (1), kas grozīts ar Komisijas Lēmumu 2006/860/EK (2), 2007/153/EK (3), 2008/386/EK (4), 2009/561/EK (5) un 2010/79/EK (6),

— Ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva SITS: Komisijas Lēmums 2008/232/EK (7),

— SITS attiecībā uz pieejamību personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām (turpmāk – PRM SITS): Komisijas Lēmums 2008/164/EK (8),

— SITS attiecībā uz drošību dzelzceļa tuneļos (turpmāk – SRT SITS): Komisijas Lēmums 2008/163/EK (9),

— SITS attiecībā uz parastā dzelzceļa radīto troksni: Komisijas Lēmums 2006/66/EK (10),

— Parasto dzelzceļu sistēmas kravas vagonu SITS (turpmāk – CR WAG SITS): Komisijas Lēmums 2006/861/EK (11), kas grozīts ar Komisijas Lēmumu 2009/107/EK (12),

— Parasto dzelzceļu sistēmas satiksmes nodrošināšanas un vadības SITS (turpmāk – OPE SITS): Komisijas Lēmums 2006/920/EK (13), kas grozīts ar Lēmumu 2009/107/EK,

— kopīgas drošības metodes (turpmāk – CSM): Komisijas Regula (EK) Nr. 352/2009 (14).

Pieņemšanas procesā esošie tiesību akti:

— Parasto dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS (turpmāk – CR INF SITS),

— Parasto dzelzceļu sistēmas energoapgādes SITS (turpmāk – CR ENE SITS),

— atbilstības novērtēšanas moduļu apraksts,

— pārskatītā satiksmes nodrošināšanas un vadības SITS (P un T pielikums).

Izstrādes procesā esošie tiesību akti:

— SITS attiecībā uz tālvadības izmantošanu pasažieru pārvadājumos (turpmāk – TAP SITS).

2. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMA UN FUNKCIJAS

2.1. Ritošā sastāva apakšsistēma – parasto dzelzceļu sistēmas daļa

Eiropas dzelzceļu sistēma ietver ātrgaitas dzelzceļu sistēmu un parasto dzelzceļu sistēmu.

Direktīvā 2008/57/EK noteikts, ka Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmā iekļauti vilcieni, kuri paredzēti ekspluatācijai Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas tīklā (HS TEN), kas sastāv no līnijām, kuras ir paredzētas tikai ātrgaitas kustībai, vai no līnijām, kuras ir modernizētas, lai tās varētu izmantot ātrgaitas kustībai (proti, tās paredzētas vilcieniem ar kustības ātrumu, kurš ir aptuveni 200 km/h vai lielāks), un kas norādīts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 1692/96/EK (15) 1. pielikumā.

Piezīme. Ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva SITS 1.1. iedaļā “Tehniskā darbības joma” noteikts, ka ritošā sastāva maksimālajam ātrumam jābūt vismaz 190 km/h.

Direktīvā 2008/57/EK noteikts, ka Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēma ietver visus vilcienus, kas paredzēti ekspluatācijai visās Eiropas transporta tīkla (turpmāk – TEN) parastajās līnijās vai daļā no tām; šo vilcienu maksimālais kustības ātrums nav noteikts.

Parasto dzelzceļu sistēmu iedala apakšsistēmās, kas norādītas Direktīvas 2008/57/EK II pielikumā (1. sadaļā) un uzskaitītas turpmāk tekstā.

Strukturālais iedalījums:

— infrastruktūra,

— energoapgāde,

— vilcienu vadības nodrošināšana un signalizācija,

— ritošais sastāvs.

Funkcionālais iedalījums:

— satiksmes nodrošināšana un vadība,

— tehniskā apkope,

— tālvadības izmantošana pasažieru un kravu pārvadājumos.

Izņemot tehnisko apkopi, katrai apakšsistēmai ir atbilstīga(-as) SITS.

Ritošā sastāva apakšsistēmai, uz kuru attiecas šī SITS (kā noteikts 1.1. iedaļā), ir saskarnes ar visām pārējām minētajām parasto dzelzceļu sistēmas apakšsistēmām; šīs saskarnes veido integrētu sistēmu un atbilst visām attiecīgajām SITS.

Turklāt uz otrās SITS grupas izstrādi attiecas:

— divas SITS, kas veltītas dzelzceļa sistēmas īpašiem aspektiem un kas attiecas uz vairākām apakšsistēmām, no kurām viena ir parastā dzelzceļa ritošais sastāvs; šie aspekti ir: a) drošība dzelzceļa tuneļos; b) pieejamība personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, un

— divas SITS, kas attiecas uz parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmu: c) troksnis; d) kravas vagoni.

Šajā SITS atkārtoti nav iekļautas minētajās četrās SITS izklāstītās prasības attiecībā uz ritošā sastāva apakšsistēmu.

2.2. Definīcijas, ko izmanto attiecībā uz ritošo sastāvu

Šajā SITS piemēro turpmāk minētās definīcijas.

Vilciena formējums — Terminu “vienība” lieto, lai vispārīgi apzīmētu ritošo sastāvu, kam piemēro šo SITS, un tāpēc tam nepieciešams “EK” verifikācijas sertifikāts. Vienībā var būt apvienoti vairāki “ritekļi” atbilstīgi definīcijai Direktīvas 2008/57/EK 2. panta c) apakšpunktā; ievērojot šīs SITS darbības jomu, terminu “riteklis” šajā SITS piemēro tikai ritošā sastāva apakšsistēmai. — “Vilciens” ir ekspluatējams formējums, kas sastāv no vienas vai vairākām vienībām. — “Pasažieru vilciens” ir pasažieriem pieejams ekspluatējams formējums (vilciens, kas sastāv no pasažieru vagoniem, bet nav pieejams pasažieriem, nav uzskatāms par pasažieru vilcienu). — “Pastāvīgs formējums” ir vilciena formējums, ko var pārkonfigurēt tikai darbnīcā. — “Iepriekšnoteikts(-i) formējums(-i)” ir vilciena formējums, kurā sakabinātas vairākas vienības, kurš noteikts projektēšanas stadijā un kuru var pārkonfigurēt ekspluatācijas procesā. — “Vairāku vienību sistēma” – ja vajadzīga “vienību kopdarbība”: — vilciena sekcijas ir konstruētas tā, lai vairākas (novērtējamā tipa) sekcijas būtu iespējams sakabināt vienā vilcienā, kuru vada no vienas mašīnista kabīnes, — lokomotīves ir konstruētas tā, lai vairākas (novērtējamā tipa) lokomotīves būtu iespējams iekļaut vienā vilcienā, kuru vada no vienas mašīnista kabīnes. — “Vispārēja ekspluatācija” – vienība ir paredzēta vispārējai ekspluatācijai, ja vienību paredzēts sakabināt ar citu vienību/citām vienībām vilciena formējumā, kas nav noteikts projektēšanas stadijā.

Ritošais sastāvs A. Pašgājēji dīzeļvilcieni un/vai elektrovilcieni “Vilciena sekcija” ir pastāvīgs formējums, ko var ekspluatēt kā vilcienu un ko pēc definīcijas nav paredzēts pārkonfigurēt, to var pārkonfigurēt tikai darbnīcā. Tas sastāv vai nu no motorizētiem, vai motorizētiem un nemotorizētiem ritekļiem. “Elektrovilciens un/vai dīzeļvilciens” ir vilciena sastāvs, kura visi ritekļi ir piemēroti pasažieru vai bagāžas/pasta sūtījumu pārvadāšanai. “Automotrise” ir riteklis, ko var ekspluatēt atsevišķi un kas ir piemērots pasažieru vai bagāžas/pasta sūtījumu pārvadāšanai. B. Dīzeļa vai elektriskās vilces vienības “Lokomotīve” ir vilces riteklis (vai vairāku ritekļu kopums), kas nav paredzēta lietderīgai kravnesībai un ko normālas ekspluatācijas apstākļos var atkabināt no vilciena un ekspluatēt neatkarīgi. “Manevru lokomotīve” ir vilces riteklis, ko paredzēts izmantot vienīgi vagonu parkos, stacijās un depo. Vilcienu var vilkt arī motorizēts riteklis ar mašīnista kabīni vai bez tās, un šādu ritekli normālas ekspluatācijas apstākļos nav paredzēts atkabināt no vilciena. Vispārīgā nozīmē šādu ritekli dēvē par “motorvagonu” vai par “galvas vagonu” – ja tas atrodas vienā vilciena sastāva galā un ir aprīkots ar mašīnista kabīni. C. Pasažieru vagoni un citi līdzīgi vagoni “Pasažieru vagons” ir riteklis bez vilces pastāvīga vai mainīga formējuma vilcienā, kas paredzēts pasažieru pārvadāšanai (šajā SITS noteiktās prasības pasažieru vagoniem attiecīgi paredzēts piemērot arī restorānvagoniem, guļamvagoniem, kupeju vagoniem u. c.). Pasažieru vagonu var aprīkot ar mašīnista kabīni; šādu vagonu sauc par “galvasvagonu”. “Bagāžas vagons” ir riteklis bez vilces, kas paredzēts nevis pasažieru, bet gan bagāžas vai pasta sūtījumu pārvadāšanai un ko iekļauj pastāvīga vai mainīga formējuma vilcienā, kurš paredzēts pasažieru pārvadāšanai. Bagāžas vagonu var aprīkot ar mašīnista kabīni; šādu vagonu sauc par “vadības bagāžas vagonu”. “Vadības piekabvagons” ir riteklis bez vilces, kas aprīkots ar mašīnista kabīni. “Vagons automobiļu pārvadāšanai” ir riteklis bez vilces, kas paredzēts pasažieru motorizēto transportlīdzekļu pārvadāšanai bez pasažieriem tajos un ko iekļauj pasažieru vilciena sastāvā. “Pastāvīgs vagonu sastāvs” ir vilciena sastāvs bez vilces, kurā “puspastāvīgi” sakabināti vairāki vagoni vai kuru var pārkonfigurēt, tikai pārtraucot ekspluatāciju. D. Dzelzceļa infrastruktūras būvei un apkopei paredzētās mobilās iekārtas (vai sliežu ceļu apkopes mašīnas) “Sliežu ceļa mašīnas (SCM)” ir īpaši konstruēti ritekļi, kas paredzēti sliežu ceļu un infrastruktūras būvei un tehniskai apkopei. SCM lieto dažādos režīmos: darba režīmā, transporta režīmā kā pašgājēju ritekli, transporta režīmā kā velkamu ritekli. “Infrastruktūras kontroles ritekļi”, ko izmanto infrastruktūras stāvokļa uzraudzībai, uzskatāmi par SCM atbilstīgi attiecīgajai definīcijai.

2.3. Šīs SITS darbības jomā iekļautais ritošais sastāvs

Šīs SITS darbības jomā iekļauts turpmāk minētais ritošais sastāvs, kas klasificēts atbilstīgi 1.1. iedaļā minētajiem ritošā sastāva veidiem.

A. Pašgājēji dīzeļvilcieni un/vai elektrovilcieni Šajā kategorijā iekļauti pastāvīga vai iepriekšnoteikta formējuma pasažieru vilcieni. Dažos vilciena ritekļos ir uzstādīts dīzeļa vai elektriskās vilces aprīkojums, un vilciens ir aprīkots ar mašīnista kabīni. Piemērošanas jomā neiekļautais ritošais sastāvs Šīs SITS pašreizējā redakcijā piemērošanas jomā nav iekļauts ritošais sastāvs, ko paredzēts ekspluatēt galvenokārt pilsētas tramvaja vai pilsētas dzelzceļa līnijās pasažieru pārvadāšanai pilsētās un priekšpilsētās. Šīs SITS pašreizējā redakcijā piemērošanas jomā nav iekļautas automotrises vai elektrovilcieni un/vai dīzeļvilcieni, ko paredzēts ekspluatēt konkrēti noteiktos vietējos (priekšpilsētu vai reģionālos) tīklos, kuri nav iekļauti TEN tīklā. Tādos gadījumos, kad šo kategoriju ritošo sastāvu vietējā dzelzceļa tīkla uzbūves dēļ paredzēts ekspluatēt ļoti nelielos TEN līniju posmos, piemēro Direktīvas 2008/57/EK 24. un 25. pantā noteiktās prasības attiecībā uz valstu noteikumiem.

B. Dīzeļa vai elektriskās vilces vienības Šajā kategorijā iekļauti vilces ritekļi, kam nav lietderīgās kravnesības, – piemēram, dīzeļlokomotīves vai elektrolokomotīves un galvas vagoni. Šie vilces ritekļi paredzēti kravu vai/un pasažieru pārvadāšanai. Piemērošanas jomā neiekļautais ritošais sastāvs Šīs SITS pašreizējā redakcijā piemērošanas jomā nav iekļautas manevru lokomotīves, ko atbilstīgi definīcijai nav paredzēts ekspluatēt TEN galvenajās līnijās. Ja manevru lokomotīves paredzēts ekspluatēt TEN galvenajās līnijās (nelielos posmos), piemēro Direktīvas 2008/57/EK 24. un 25. pantā noteiktās prasības attiecībā uz valstu noteikumiem.

C. Pasažieru vagoni un citi līdzīgi vagoni — Pasažieru vagoni Šajā kategorijā iekļauti pasažieru pārvadāšanai paredzēti ritekļi bez vilces, kurus ekspluatē mainīga formējuma vilcienā kopā ar kategorijas “dīzeļa vai elektriskās vilces vienības” ritekļiem, kas atbilstīgi definīcijai paredzēti vilces funkciju nodrošināšanai. — Ritekļi, kas nav paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kas iekļauti pasažieru vilcienā — Ritekļi bez vilces, kas iekļauti pasažieru vilcienā (piemēram, bagāžas vai pasta vagoni, vagoni automobiļu pārvadāšanai, ekspluatācijas nodrošināšanas ritekļi …), pasažieru vagona jēdziena plašākā izpratnē iekļauti šīs SITS piemērošanas jomā. Piemērošanas jomā neiekļautais ritošais sastāvs — Šīs SITS piemērošanas jomā nav iekļauti kravas vagoni; pat ja šie vagoni ir iekļauti pasažieru vilciena sastāvā (šādā gadījumā vilciena salikums ir atkarīgs no ekspluatācijas veida), tiem piemēro “kravas vagonu” SITS. — Šīs SITS piemērošanas jomā nav iekļauti ritekļi, kas paredzēti motorizēto autotransporta līdzekļu pārvadāšanai, ja šajos autotransporta līdzekļos atrodas cilvēki.

D. Dzelzceļa infrastruktūras būvei un apkopei paredzētas mobilās iekārtas Šīs kategorijas ritošo sastāvu iekļauj SITS piemērošanas jomā vienīgi tad, ja: — tas brauc ar saviem sliežu ceļa riteņiem, — tas konstruēts tā, lai satiksmes vadības sistēma to varētu uztvert ar sliežu ceļos novietotu iekārtu palīdzību, un — tas pārvietojas transporta režīma konfigurācijā ar saviem riteņiem kā pašgājējs riteklis vai kā velkams riteklis. Darba režīma konfigurācija neietilpst šīs SITS darbības jomā.

3. PAMATPRASĪBAS

3.1. Vispārējā daļa

Saskaņā ar Direktīvas 2008/57/EK 4. panta 1. punktu Eiropas parasto dzelzceļu sistēmai, apakšsistēmām un savstarpējas izmantojamības komponentiem ir jāatbilst pamatprasībām, kas vispārīgā veidā noteiktas Direktīvas 2008/57/EK III pielikumā.

Šā pielikuma 3.2. iedaļā citēto attiecīgo pamatprasību izpildi šīs SITS darbības jomā nodrošina atbilstība specifikācijām, kas izklāstītas 4. iedaļā apakšsistēmām vai 5. iedaļā savstarpējas izmantojamības komponentiem, un šo atbilstību pierāda 6.1. iedaļā aprakstītā novērtējuma pozitīvais rezultāts attiecībā uz savstarpējas izmantojamības komponentu atbilstību un/vai piemērotību lietošanai vai 6.2. iedaļā noteiktā apakšsistēmu verifikācija.

Tomēr, ja SITS norādīto atklāto punktu vai šā pielikuma 7.3. iedaļā minēto īpašo gadījumu dēļ uz daļu no pamatprasībām attiecas valstu tiesību akti, tad attiecīgajos valsts noteikumos iekļauj atbilstības novērtējumu, ko veic attiecīgā dalībvalsts.

3.2. Ritošā sastāva apakšsistēmas elementu un pamatprasību ATBILSTĪBA

Šajā tabulā norādītas pamatprasības, kuras piemēro ritošā sastāva apakšsistēmai un kuras definētas un numurētas atbilstīgi Direktīvas 2008/57/EK III pielikumam, un kuru izpildi nodrošina šīs SITS 4. iedaļā noteiktā specifikācija.

Ritošā sastāva apakšsistēmas elementu un pamatprasību atbilstība

Ritošā sastāva apakšsistēmas elements Atsauce Drošība Drošums un darbgatavība Veselības aizsardzība Vides aizsardzība Tehniskā savietojamība Iekšējā sakabe 4.2.2.2.2. 1.1.3. 2.4.1. Gala sakabe 4.2.2.2.3. 1.1.3. 2.4.1. Avārijas sakabe 4.2.2.2.4. 2.4.2. 2.5.3. Personāla piekļuve sakabināšanai un atkabināšanai 4.2.2.2.5. 1.1.5. 2.5.1. 2.5.3. Pārejas 4.2.2.3. 1.1.5. Ritekļa konstrukcijas stiprība 4.2.2.4. 1.1.3. 2.4.1. Pasīvā drošība 4.2.2.5. 2.4.1. Celšana un pacelšana ar domkratu 4.2.2.6. 2.5.3. Ierīču piestiprināšana pie vagona korpusa konstrukcijas 4.2.2.7. 1.1.3. Durvis uz dienesta telpām 4.2.2.8. 1.1.5. 2.4.1. Stiklu mehāniskās īpašības 4.2.2.9. 2.4.1. Slodzes režīmi un svara raksturojumi 4.2.2.10. 1.1.3. Gabarīts – kinemātiskais gabarīts 4.2.3.1. 2.4.3. Ass slodze 4.2.3.2.1. 2.4.3. Riteņa slodze 4.2.3.2.2. 1.1.3. Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmu (CCS) 4.2.3.3.1. 1.1.1. 2.4.3. 2.3.2. Ass gultņu stāvokļa monitorings 4.2.3.3.2. 1.1.1. 1.2. Drošība pret nobraukšanu no sliedēm uz izlocīta sliežu ceļa 4.2.3.4.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Gaitas dinamiskie parametri 4.2.3.4.2. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Kustības drošības robežvērtības 4.2.3.4.2.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības 4.2.3.4.2.2. 2.4.3. Ekvivalentais koniskums 4.2.3.4.3. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Jaunu riteņu profilu projektētās vērtības 4.2.3.4.3.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Riteņpāru ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtības 4.2.3.4.3.2. 1.1.2. 1.2. 2.4.3. Ratiņu rāmja uzbūve 4.2.3.5.1. 1.1.1. 1.1.2. Riteņpāru mehāniskie un ģeometriskie raksturlielumi 4.2.3.5.2.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Riteņu mehāniskie un ģeometriskie raksturlielumi 4.2.3.5.2.2. 1.1.1. 1.1.2. Riteņpāri ar pārstatāmu attālumu starp riteņiem 4.2.3.5.2.3. 1.1.1. 1.1.2. Minimālais līknes rādiuss 4.2.3.6. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Ritekļu aizsardzības sistēmas 4.2.3.7. 1.1.1. Funkcionālās prasības bremzēšanai 4.2.4.2.1. 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. Drošības prasības bremzēšanai 4.2.4.2.2. 1.1.1. 1.2. 2.4.2. Bremžu sistēmas tips 4.2.4.3. 2.4.3. Avārijas bremzēšanas vadība 4.2.4.4.1. 2.4.1. 2.4.3. Darba bremzēšanas vadība 4.2.4.4.2. 2.4.3. Tiešās bremzēšanas vadība 4.2.4.4.3. 2.4.3. Dinamiskās bremzēšanas vadība 4.2.4.4.4. 1.1.3. Stāvbremzes vadība 4.2.4.4.5. 2.4.3. Bremzēšanas raksturlielumi – vispārīgas prasības 4.2.4.5.1. 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. Avārijas bremzēšana 4.2.4.5.2. 2.4.1. 2.4.3. Darba bremzēšana 4.2.4.5.3. 2.4.3. Siltumefekta aprēķini 4.2.4.5.4. 2.4.1. 2.4.3. Stāvbremze 4.2.4.5.5. 2.4.1. 2.4.3. Riteņa un sliedes saķeres profila robežvērtība 4.2.4.6.1. 2.4.1. 1.2. 2.4.2. Riteņu izslīdēšanas aizsardzības sistēma 4.2.4.6.2. 2.4.1. 1.2. 2.4.2. Dinamiskās bremzes – ar vilces sistēmu saistīta dinamiskās bremzēšanas sistēma 4.2.4.7. 1.2. 2.4.2. No saķeres apstākļiem neatkarīga bremzēšanas sistēma – vispārīgi noteikumi 4.2.4.8.1. 1.2. 2.4.2. Magnētiskās sliežu ceļa bremzes 4.2.4.8.2. 2.4.3. Virpuļstrāvas sliežu ceļa bremzes 4.2.4.8.3. 2.4.3. Bremžu stāvokļa un bojājumu atklāšana 4.2.4.9. 1.1.1. 1.2. 2.4.2. Prasības attiecībā uz bremzēm glābšanas vajadzībām 4.2.4.10. 2.4.2. Sanitārās sistēmas 4.2.5.1. 1.4.1. Vilciena iekšējā sakaru sistēma pasažieru informēšanai 4.2.5.2. 2.4.1. Pasažieru iespēja vēstīt trauksmes signālu mašīnistam – funkcionālās prasības 4.2.5.3. 2.4.1. Drošības norādījumi pasažieriem – zīmes 4.2.5.4. 1.1.5. Pasažieriem paredzētas saziņas ierīces 4.2.5.5. 2.4.1. Ārējās durvis – pasažieru piekļuve ritošajam sastāvam un izeja no tā 4.2.5.6. 2.4.1. Ārējo durvju sistēmas uzbūve 4.2.5.7. 1.1.3. 2.4.1. Vagonu iekšējās durvis 4.2.5.8. 1.1.5. Gaisa kvalitāte iekštelpās 4.2.5.9. 1.3.2. Sānu logi 4.2.5.10. 1.1.5. Vides apstākļi 4.2.6.1. 2.4.2. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz pasažieriem, kas atrodas uz perona 4.2.6.2.1. 1.1.1. 1.3.1. Pazemināta gaisa spiediena zonas iedarbība uz strādniekiem, kas atrodas uz sliežu ceļa nomales 4.2.6.2.2. 1.1.1. 1.3.1. Paaugstināta gaisa spiediena impulss 4.2.6.2.3. 2.4.3. Maksimālās spiediena svārstības tuneļos 4.2.6.2.4. 2.4.3. Sānvējš 4.2.6.2.5. 1.1.1. Galvenie lukturi 4.2.7.1.1. 2.4.3. Gabarītlukturi 4.2.7.1.2. 1.1.1. 2.4.3. Aizmugurējie gabarītlukturi 4.2.7.1.3. 1.1.1. 2.4.3. Lukturu vadība 4.2.7.1.4. 2.4.3. Taures signālierīce – vispārīgi noteikumi 4.2.7.2.1. 1.1.1. 2.4.3. 2.6.3. Brīdinājuma skaņas signāla skaņas spiediena līmeņi 4.2.7.2.2. 1.1.1. 1.3.1. Aizsardzība 4.2.7.2.3. 2.4.3. Taures skaņas signālu vadība 4.2.7.2.4. 1.1.1. 2.4.3. Vilces raksturlielumi 4.2.8.1. 2.4.3. 2.6.3. Energoapgāde 4.2.8.2. 4.2.8.2.1. līdz 4.2.8.2.9. 1.5. 2.4.3. 2.2.3. Vilciena elektriskā aizsardzība 4.2.8.2.10. 2.4.1. Dīzeļdzinēja un citas vilces termiskās sistēmas 4.2.8.3. 2.4.1. 1.4.1. Elektrodrošība 4.2.8.4 2.4.1. Mašīnista kabīne – vispārīgi noteikumi 4.2.9.1.1. — — — — — Piekļuve un izeja 4.2.9.1.2. 1.1.5. 2.4.3. Ārējā redzamība 4.2.9.1.3. 1.1.1. 2.4.3. Iekštelpas plānojums 4.2.9.1.4. 1.1.5. Mašīnista sēdeklis 4.2.9.1.5. 1.3.1. Mašīnista vadības pults ergonomika 4.2.9.1.6. 1.1.5. 1.3.1. Klimata kontrole un gaisa kvalitāte 4.2.9.1.7. 1.3.1. Iekšējais apgaismojums 4.2.9.1.8. 2.6.3. Vējstikla mehāniskās īpašības 4.2.9.2.1. 2.4.1. Vējstikla optiskās īpašības 4.2.9.2.2. 2.4.3. Vējstikla aprīkojums 4.2.9.2.3. 2.4.3. Mašīnista darbības uzraudzības funkcija 4.2.9.3.1. 1.1.1. 2.6.3. Ātruma rādītājs 4.2.9.3.2. 1.1.5. Mašīnista displejs un ekrāni 4.2.9.3.3. 1.1.5. Vadības ierīces un indikatori 4.2.9.3.4. 1.1.5. Apzīmējumi 4.2.9.3.5. 2.6.3. Stacionārā tālvadības funkcija 4.2.9.3.6. 1.1.1. Borta instrumenti un portatīvās iekārtas 4.2.9.4. 2.4.1. 2.4.3. 2.6.3. Personālam paredzētais nodalījums personīgo lietu glabāšanai 4.2.9.5. — — — — — Reģistrācijas ierīce 4.2.9.6. 2.4.4. Ugunsdrošība – prasības attiecībā uz materiāliem 4.2.10.2. 1.1.4. 1.3.2. 1.4.2. Īpaši pasākumi attiecībā uz uzliesmojošiem šķidrumiem 4.2.10.3. 1.1.4. Pasažieru evakuācija 4.2.10.4. 2.4.1. Ugunsdrošības barjeras 4.2.10.5. 1.1.4. Vilciena tīrīšana no ārpuses 4.2.11.2. 1.5. Tualešu iztukšošanas sistēma 4.2.11.3. 1.5. Ūdens uzpildīšanas iekārta 4.2.11.4. 1.3.1. Ūdens uzpildīšanas saskarne 4.2.11.5. 1.5. Īpašas prasības, ja vilciens novietots stāvēšanai 4.2.11.6. 1.5. Degvielas uzpildes aprīkojums 4.2.11.7. 1.5. Vispārējā dokumentācija 4.2.12.2. 1.5. Tehniskās apkopes dokumentācija 4.2.12.3. 1.1.1. 2.5.1. 2.5.2. 2.6.1. 2.6.2. Ekspluatācijas dokumentācija 4.2.12.4. 1.1.1. 2.4.2. 2.6.1. 2.6.2. Pacelšanas shēma un instrukcijas 4.2.12.5. 2.5.3. Glābšanas instrukcijas 4.2.12.6. 2.4.2. 2.5.3.

3.3. Pamatprasības, kas nav iekļautas šajā SITS

Dažas no turpmāk minētajām Direktīvas 2008/57/EK III pielikumā noteiktajām “vispārīgajām prasībām” vai “pārējām apakšsistēmām raksturīgajām prasībām”, kas ietekmē ritošā sastāva apakšsistēmu, nav iekļautas vai ir daļēji iekļautas šīs SITS darbības jomā.

3.3.1. Vispārīgas prasības. Ar tehnisko apkopi un ekspluatāciju saistītas prasības

Turpmāk norādīto pamatprasību numerācija un izklāsts atbilst Direktīvas 2008/57/EK III pielikumam.

Šajā SITS nav iekļautas turpmāk minētās pamatprasības.

1.4. Vides aizsardzība

1.4.1. “Dzelzceļu sistēmas izveides un ekspluatācijas ietekme uz vidi jāizvērtē un jāņem vērā, veicot sistēmas projektēšanu saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem.” Šī pamatprasība iekļauta attiecīgo spēkā esošo Eiropas noteikumu darbības jomā.

1.4.3. “Ritošais sastāvs un elektroapgādes sistēmas jāprojektē un jāizgatavo tā, lai nodrošinātu to elektromagnētisko savietojamību ar iekārtām, aprīkojumu un valsts vai privātiem tīkliem, kuros tās varētu radīt traucējumus.” Šī pamatprasība iekļauta attiecīgo spēkā esošo Eiropas noteikumu darbības jomā.

1.4.4. “Ekspluatējot dzelzceļu sistēmu, jāievēro esošie trokšņa ierobežošanas noteikumi.” Šī pamatprasība iekļauta spēkā esošās SITS attiecībā uz dzelzceļa radīto troksni darbības jomā.

1.4.5. “Dzelzceļu sistēmas ekspluatācija normālos uzturēšanas apstākļos nedrīkst radīt nepieļaujamu zemes vibrācijas līmeni sliežu ceļu tuvumā, kas traucē citu darbību veikšanu.” Šī pamatprasība iekļauta parasto dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS darbības jomā (pašreizējā redakcijā norādīta kā atklāts punkts).

2.5. Tehniskā apkope

Minētās pamatprasības šīs SITS darbības jomā iekļautas vienīgi attiecībā uz 3.2. iedaļā noteiktajām prasībām par ritošā sastāva apakšsistēmas tehniskās apkopes dokumentāciju; šī SITS neattiecas uz tehniskās apkopes iekārtām.

2.6. Ekspluatācija

Minētās pamatprasības šīs SITS darbības jomā iekļautas vienīgi attiecībā uz 3.2. iedaļā noteiktajām prasībām par ritošā sastāva apakšsistēmas ekspluatācijas dokumentāciju (2.6.1. un 2.6.2. pamatprasība) un par ritošā sastāva tehniskās savietojamības atbilstību ekspluatācijas noteikumiem (2.6.3. pamatprasība).

3.3.2. Pārējām apakšsistēmām raksturīgās prasības

Lai tiktu īstenotas visai dzelzceļa sistēmai noteiktās pamatprasības, svarīgi ir pildīt pārējām attiecīgajām apakšsistēmām izvirzītās prasības.

Prasības ritošā sastāva apakšsistēmai, no kurām atkarīga šo pamatprasību izpilde, minētas šīs SITS 3.2. iedaļā un atbilst Direktīvas 2008/57/EK III pielikuma 2.2.3. un 2.3.2. iedaļā noteiktajām pamatprasībām.

Pārējās pamatprasības nav iekļautas šajā SITS.

4. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS RAKSTUROJUMS

4.1. Ievads

4.1.1. Vispārējā daļa

Eiropas parasto dzelzceļu sistēma, uz kuru attiecas Direktīva 2008/57/EK un kuras daļa ir ritošā sastāva apakšsistēma, ir integrēta sistēma, kuras savstarpējo atbilstību pārbauda. Savstarpējo atbilstību pārbauda īpaši attiecībā uz ritošā sastāva apakšsistēmas specifikācijām un tās saskarnēm ar citām apakšsistēmām parasto dzelzceļu sistēmā, kurā apakšsistēma ir integrēta, kā arī attiecībā uz ekspluatācijas un tehniskās apkopes noteikumiem.

Ritošā sastāva apakšsistēmas pamatparametri ir noteikti šīs SITS 4. iedaļā.

Šīs SITS 4.2. un 4.3. iedaļā minētās apakšsistēmas un tās saskarņu funkcionālās un tehniskās specifikācijas neuzliek par pienākumu izmantot īpašas tehnoloģijas vai tehniskus risinājumus, izņemot gadījumus, kad tas ir pilnīgi nepieciešams Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpējai izmantojamībai.

Šajā SITS noteiktajām prasībām neatbilstīgiem novatoriskiem risinājumiem un/vai tādiem risinājumiem, ko nevar novērtēt atbilstīgi šajā SITS noteiktajām prasībām, jāizstrādā jaunas specifikācijas un/vai jaunas atbilstības novērtēšanas metodes. Lai veicinātu tehnoloģisku jauninājumu attīstību, šīs specifikācijas un novērtējuma metodes jāizstrādā saskaņā ar 6. iedaļā definēto procesu “novatoriski risinājumi”.

Raksturlielumi, kuri jānorāda “Apstiprināto ritekļu tipu Eiropas reģistrā”, noteikti šīs SITS 4.8. iedaļā.

4.1.2. Šīs SITS piemērošanas jomā iekļautais ritošais sastāvs

“EK” verifikācijas sertifikātā ritošo sastāvu, kam piemēro šo SITS (kas konstruēts kā vienība šīs SITS nozīmē), apraksta, izmantojot vienu no turpmāk minētajiem raksturlielumiem:

— pastāvīga formējuma vilciena sekcija un vajadzības gadījumā vairāku šāda veida vilciena sekciju iepriekšnoteikts(-i) formējums(-i), ko novērtē kopdarbībai,

— atsevišķi ritekļi vai nedalāmi ritekļu sastāvi, kas paredzēti izmantošanai iepriekšnoteiktā(-os) formējumā(-os),

— atsevišķi ritekļi vai nedalāmi ritekļu sastāvi, kas paredzēti vispārējai ekspluatācijai, un vajadzības gadījumā vairāku šāda veida ritekļu (lokomotīvju) iepriekšnoteikts(-i) formējums(-i), ko novērtē kopdarbībai.

Piezīme. Novērtējamās vienības kopdarbība ar citiem ritošā sastāva veidiem nav iekļauta šīs SITS darbības jomā.

Vilciena formējuma un vienību definīcijas noteiktas šīs SITS 2.2. iedaļā.

Novērtējot vienību, ko paredzēts izmantot pastāvīgā(-os) vai iepriekšnoteiktā(-os) formējumā(-os), pusei, kura pieprasa novērtējumu, skaidri jānosaka formējums, uz kuru attiecas šāds novērtējums, un šis formējums skaidri jānorāda “EK” verifikācijas sertifikātā. Katra formējuma definīcijā iekļauj katra ritekļa tipa apzīmējumu, ritekļu skaitu un izvietojumu formējumā. Konkrētas prasības noteiktas 6.2. iedaļā.

Dažiem vienības, kas paredzēta vispārējai ekspluatācijai, raksturlielumiem vai novērtējumiem jānosaka ierobežojumi attiecībā uz vilciena formējumu. Šie ierobežojumi noteikti 4.2. iedaļā un 6.2.6. punktā.

4.1.3. Ritošā sastāva galvenās kategorijas, kam piemēro SITS prasības

Ritošā sastāva iedalījumu tehniskās kategorijās šīs SITS attiecīgajos punktos izmanto, lai definētu vienībai piemērojamās prasības.

Vienību, kam piemēro šo SITS, tehniskās kategorijas nosaka puse, kura pieprasa novērtējumu. Paziņotā iestāde, kas atbild par novērtējumu, izmanto šīs kategorijas, lai novērtētu šajā SITS noteikto piemērojamo prasību izpildi, un norāda tās “EK” verifikācijas sertifikātā.

Izšķir šādas ritošā sastāva tehniskās kategorijas:

— vienība pasažieru pārvadāšanai,

— vienība pasažieriem piederošu kravu (bagāžas, automobiļu u. c.) pārvadāšanai,

— vienība, kas aprīkota ar mašīnista kabīni,

— vienība, kas aprīkota ar vilces iekārtu,

— elektrovagons, kas definēts kā vienība, kuru ar elektroenerģiju apgādā parasto dzelzceļu energoapgādes SITS noteiktā elektrifikācijas sistēma,

— kravas lokomotīve – vienība, kas konstruēta kravas vagonu vilkšanai,

— pasažieru vagonu lokomotīve – vienība, kas konstruēta pasažieru vagonu vilkšanai,

— sliežu ceļu būvei un apkopei paredzētās iekārtas (SCM).

Vienu vienību var iekļaut vienā vai vairākās minētajās kategorijās.

Ja 4.2. iedaļas punktos nav norādīts citādi, šajā SITS noteiktās prasības piemēro visām minētajām ritošā sastāva tehniskajām kategorijām.

Novērtējumā jāņem vērā arī vienības ekspluatācijas konfigurācija; izšķir šādas kategorijas:

— vienība, ko var ekspluatēt kā vilcienu,

— vienība, ko nevar ekspluatēt atsevišķi un kas jāsakabina ar citu(-ām) vienību(-ām), lai ekspluatētu kā vilcienu (sk. arī 4.1.2., 6.2.6. un 6.2.7. punktu).

4.1.4. Ritošā sastāva ugunsdrošības kategorijas

Saistībā ar ugunsdrošības prasībām izšķir trīs ritošā sastāva kategorijas, kas noteiktas šīs SITS 4.2.10. punktā.

Atbilstīgi HS RST SITS un SRT SITS šajā SITS visus ritošā sastāva veidus iedala (vismaz) vienā no šīm kategorijām:

— A ugunsdrošības kategorija,

— B ugunsdrošības kategorija,

— kravas lokomotīvju un SCM ugunsdrošības kategorija.

4.2. Apakšsistēmas funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.1. Vispārējā daļa

4.2.1.1.

Pamatojoties uz 3. iedaļā noteiktajām pamatprasībām, ritošā sastāva apakšsistēmas funkcionālās un tehniskās specifikācijas ir apvienotas un iedalītas šādos šīs iedaļas punktos:

— uzbūve un mehāniskās daļas,

— savstarpējā mijiedarbība ar sliežu ceļu un gabarītu noteikšana,

— bremzēšana,

— pasažieriem paredzētais aprīkojums,

— vides apstākļi,

— ārējās apgaismošanas ierīces un dzirdama un redzama brīdinājuma signālierīces,

— vilces iekārtas un elektroiekārtas,

— mašīnista kabīne un mašīnista un mašīnas saskarne,

— ugunsdrošība un evakuācija,

— apkope,

— ekspluatācijas un tehniskās apkopes dokumentācija.

Attiecībā uz īpašiem tehniskiem aspektiem funkcionālajā un tehniskajā specifikācijā ir ietverta tieša norāde uz punktu EN standartā vai citu tehnisko dokumentāciju, ko pieļauj Direktīvas 2008/57/EK 5. panta 8. punktā; šīs atsauces norādītas šīs SITS J pielikumā.

Vilciena personālam nepieciešamā informācija vilciena iekšienē par vilciena darbības stāvokli (normāls stāvoklis, nedarbojas kāda iekārta, traucēta darbība …) izklāstīta punktā, kurā aplūkotas attiecīgās funkcijas, kā arī 4.2.12. punktā “Ekspluatācijas un tehniskās apkopes dokumentācija”.

4.2.1.2.

Ja kādam tehniskajam aspektam nav izstrādātas pamatprasību izpildei nepieciešamās funkcionālās un tehniskās specifikācijas un ja tāpēc tas nav iekļauts šajā SITS, šo aspektu attiecīgajā punktā norāda kā atklātu punktu; visi atklātie punkti minēti šīs SITS I pielikumā atbilstīgi Direktīvas 2008/57/EK 5. panta 6. punktā noteiktajām prasībām.

Šīs SITS I pielikumā minēti arī atklātie punkti, kas attiecas uz tehnisko savietojamību ar dzelzceļa tīklu; šajā nolūkā I pielikumam ir trīs daļas:

— vispārējie atklātie punkti, kas attiecas uz visu dzelzceļa tīklu,

— atklātie punkti, kas attiecas uz ritekļa un dzelzceļa tīkla tehnisko savietojamību,

— atklātie punkti, kas neattiecas uz ritekļa un dzelzceļa tīkla tehnisko savietojamību.

Direktīvas 2008/57/EK 17. panta 3. punktā noteikts, ka attiecībā uz atklātiem punktiem piemēro valstu tehniskos noteikumus.

4.2.1.3.

Drošības pamatprasību izpildei nepieciešamās funkcijas noteiktas šīs SITS 3.2. iedaļā.

Vairums šo funkciju drošības prasību iekļautas 4.2. iedaļā izklāstītajās tehniskajās specifikācijās (piemēram, “pasīvā drošība”, “riteņi”…).

Šādām ar drošību saistītām funkcijām tehniskās specifikācijas jāpapildina ar drošības noteikumu prasībām, atbilstību kurām var apliecināt, izmantojot KDMRN aprakstītos principus (līdzība atsauces sistēmai(-ām), prakses kodeksu piemērošana, varbūtības metodes izmantošana):

— dinamiskās darbības īpašības (izmantojot aktīvo vadību), kā noteikts 4.2.3.4.2. punktā,

— avārijas bremzēšanas veiktspēja (arī vilces apturēšana), kā noteikts 4.2.4.2. punktā, 4.2.4.7. punktā un 4.2.4.8.1. punktā; drošības prasības noteiktas 4.2.4.2.2. punktā,

— bremzēšana ar stāvbremzi, kā noteikts 4.2.4.2. punktā, 4.2.4.4.5. punktā un 4.2.4.5.5. punktā; drošības prasības noteiktas 4.2.4.2.2. punktā,

— bremžu stāvokļa un kļūmju atklāšana, kā noteikts 4.2.4.9. punktā,

— pasažieru iespēja vēstīt trauksmes signālu mašīnistam, kā noteikts 4.2.5.3. punktā,

— pasažieru paredzēto ārdurvju vadība, kā noteikts 4.2.5.6. punktā,

— elektroenerģijas padeves pārtraukums, kā noteikts 4.2.8.2.10. punktā,

— mašīnista darbības uzraudzība, kā noteikts 4.2.9.3.1. punktā,

— ugunsdrošības barjeras (izņemot pilnīgi atdalošās šķērssienas), kā noteikts 4.2.10.5. punktā.

Ja šo ar drošību saistīto funkciju drošības aspekti nav pietiekami izklāstīti vai ja drošība nav precizēta, to kā atklātu punktu norāda attiecīgajā punktā, precizējot funkciju.

Progra mmatūra, ko izmanto ar drošību saistīto funkciju nodrošināšanai, jāizstrādā un jānovērtē, izmantojot ar drošību saistītai progra mmatūrai atbilstīgas metodes.

Šo noteikumu piemēro progra mmatūrai, kurai ir ietekme uz šīs SITS 4.2. iedaļā noteiktajām funkcijām, kas saistītas ar drošību.

4.2.2. Uzbūve un mehāniskās daļas

4.2.2.1.

Šajā daļā noteiktas prasības ritekļa konstrukcijai (ritekļa konstrukcijas stiprība) un ritekļu vai vienību mehāniskajiem savienojumiem (mehāniskās saskarnes).

Vairums šo prasību nodrošina vilciena mehānisko integritāti ekspluatācijas un glābšanas operāciju laikā, kā arī aizsargā pasažieru un personāla nodalījumus vilciena sadursmes gadījumā vai tam nobraucot no sliedēm.

4.2.2.2.

4.2.2.2.1.

Lai izveidotu vilcienu (atbilstīgi definīcijai 2.2. iedaļā), ritekļus savstarpēji sakabina tādā veidā, kas nodrošina to kopīgu ekspluatāciju. Sakabināšanu nodrošina ar sakabes mehānisko saskarni. Ir vairāki sakabes tipi:

— Iekšējā sakabe (arī “starpposmu sakabe”) ir ritekļu sakabes ierīce, lai izveidotu vienību, kas sastāv no vairākiem ritekļiem (piemēram, nedalāmu pasažieru vagonu sastāvu vai vilciena sekciju).

— Vienību gala sakabe (“ārējā sakabe”) ir sakabināšanas ierīce, ar kuras palīdzību sakabina divas (vai vairākas vienības), lai izveidotu vilcienu. Vienību galos gala sakabe obligāti nav jāuzstāda. Ja nevienā vienības galā nav gala sakabes, tad šādas vienības galā jāuzstāda avārijas sakabes ierīce. Izšķir “automātiskas”, “pusautomātiskas” vai “neautomātiskas” gala sakabes. Šajā SITS “neautomātiska” sakabe nozīmē gala sakabināšanas sistēmu, kuru lietojot vienai (vai vairākām) personai(-ām) jāatrodas starp vienībām, lai šīs vienības mehāniski sakabinātu vai atkabinātu.

— Avārijas sakabe ir sakabes ierīce, ar kuras palīdzību vilcēji, kas aprīkoti ar “standarta” neautomātisko (manuālo) sakabi atbilstīgi 4.2.2.2.3. noteikumiem, glābšanas nolūkā var vilkt vienību, kas aprīkota ar atšķirīgu sakabināšanas sistēmu vai kam nav sakabināšanas sistēmas.

4.2.2.2.2.

Vienības dažādu ritekļu iekšējās sakabes veido elastīgu sistēmu, kas spēj izturēt tai pieliktos spēkus paredzētajos normālas ekspluatācijas apstākļos.

Ja ritekļu iekšējās sakabes sistēmai ir zemāks gareniskās slodzes izturības rādītājs nekā vienības gala sakabei(-ēm), jāparedz noteikumi vienību glābšanai iekšējās sakabes bojājumu gadījumos; šie noteikumi jāapraksta 4.2.12.6. punktā pieprasītajā dokumentācijā.

Vagoni ar locīklu: vienas gaitas daļas ritekļu savstarpējam savienojumam jāatbilst EN 12663-1:2010 6.5.3. un 6.7.5. iedaļā noteiktajām prasībām.

4.2.2.2.3.

a) Gala sakabe – vispārīgi noteikumi

Ja vienības abos galos uzstādīta gala sakabe, visiem gala sakabes veidiem (automātiskā, pusautomātiskā vai neautomātiskā) ir spēkā šādas prasības:

— gala sakabe veido elastīgu sistēmu, kas spēj izturēt tai pieliktos spēkus paredzētajos normālas ekspluatācijas un glābšanas apstākļos,

— mehāniskās sakabes veids, tās nominālo stiepes un spiedes spēku maksimālās konstruktīvās vērtības jānorāda ritošā sastāva reģistrā atbilstīgi šīs SITS 4.8. punktā minētajiem noteikumiem.

Šajā SITS nav noteiktas papildu prasības automātiskajām un pusautomātiskajām sakabes sistēmām.

b) Neautomātiskā (manuālā) sakabes sistēma

Vienībām, kas aprīkotas ar neautomātisko sakabes sistēmu, ir spēkā šādas prasības:

— sakabes sistēmas konstrukcijai jābūt tādai, lai nebūtu nepieciešama personāla klātbūtne starp sakabināmo/atkabināmo vienību to kustības laikā,

— pasažieru vagoniem ar neautomātisko sakabes sistēmu jābūt aprīkotām ar buferi, vilces iekārtām un skrūves sakabes sistēmām atbilstīgi prasībām, kas par pasažieru vagoniem noteiktas attiecīgajās standartu EN 15551:2009 un EN 15566:2009. daļās; citām vienībām, izņemot pasažieru vagonus, jābūt aprīkotām ar buferi, vilces iekārtas un skrūves sakabes sistēmām atbilstīgi EN 15551:2009 un EN 15566:2009 attiecīgajās daļās noteiktajām prasībām.

Visos gadījumos buferi un skrūvju savienojumi jāuzstāda saskaņā ar A pielikuma A.1.–A.3. punkta prasībām.

Visām vienībām, kas paredzētas ekspluatācijai vienīgi standarta tīklā ar 1 435 mm attālumu starp sliedēm un kas aprīkotas ar neautomātisko sakabi un UIC pneimatiskajām bremzēm, ir spēkā šādas prasības:

— bremžu gaisa cauruļu un šļūteņu, sakabju un krānu izmēriem un konstrukcijai jāatbilst CR WAG SITS I pielikumā noteiktajām prasībām; bremžu gaisa cauruļu un krānu attālumam no bufera plāksnes garenvirzienā un vertikāli jāatbilst UIC leaflet 541-1: Nov 2003 B2 pielikuma 16.b vai 16.c attēlā norādītajam. Piezīme. Šīs prasības tiks noteiktas EN standartā, ko patlaban izstrādā,

— atļautais bremžu gaisa cauruļu un krānu novietojums šķērsvirzienā/sānvirzienā noteikts UIC 648: Sep 2001.

c) Neautomātiskā (manuālā)sakabes sistēma – savietojamība ar vienībām, kas paredzētas ekspluatācijai tīklos ar dažādu attālumu starp sliedēm

Vienībām, kas paredzētas ekspluatācijai tīklos ar dažādu sliežu ceļa platumu (piemēram, 1 435 mm un 1 520/1 524 mm vai 1 435 mm un 1 668 mm) un kas aprīkotas ar neautomātisko sakabi un UIC pneimatisko bremžu sistēmu, ir jābūt saderīgām ar:

— saskarnes prasībām, kas noteiktas 4.2.2.2.3. punktā “Gala sakabe”1 435 mm tīkliem, un

— attiecīgo īpašo gadījumu “izņemot 1 435 mm tīklus”, kā parādīts šīs SITS 7.3. punktā.

4.2.2.2.4.

Vienību galos, kas nav aprīkotas ar gala sakabes iekārtām vai kas aprīkotas ar šīs SITS 4.2.2.2.3. punktā norādītajai neautomātiskās sakabes sistēmai neatbilstīgu sakabes sistēmu, jāparedz pasākumi, kuri nodrošina, lai līniju varētu atbrīvot, avarējušo vienību velkot vai stumjot:

— ja vienība, kura jāvelk, ir aprīkota ar gala sakabi: izmanto vilces vienību, kas aprīkota ar tāda paša veida gala sakabes sistēmu, un

— glābšanas vienību, t. i., vilces vienību, kuras abos galos ir glābšanas darbiem paredzētas iekārtas: — neautomātiskā sakabes sistēma un pneimatiskās bremzes atbilst 4.2.2.2.3. punktā noteiktajām prasībām, — bremžu gaisa cauruļu un krānu novietojums šķērsvirzienā atbilst UIC 648:Sep 2001 noteiktajam, — 395 mm attālumā virs sakabes āķa ass līnijas jābūt brīvai vietai turpmāk aprakstītā avārijas adaptera uzstādīšanai.

Šo prasību izpildi var nodrošināt, uzstādot pastāvīgu savietojamu sakabes sistēmu vai avārijas sakabi (sauktu arī par “avārijas adapteru”).

Šādos gadījumos vienībai, ko novērtē, jābūt konstruētai tā, lai uz tās borta būtu iespējams novietot avārijas sakabi.

Avārijas sakabei:

— konstrukcijai jābūt tādai, lai dzelzceļa līnijās, kas atbilst CR INF SITS noteiktajām prasībām, glābšanas darbus varētu veikt, pārvietojoties ar ātrumu vismaz 30 km/h,

— stabils savienojums ar vilcēju jānodrošina tā, lai būtu novērsta atdalīšanās operācijas laikā,

— jāiztur spēki, ko tai pieliek paredzēto glābšanas operāciju laikā,

— jābūt konstruētai tā, lai vienību kustības laikā starp vilcēju un velkamo vienību nebūtu nepieciešama personāla klātbūtne,

— ne avārijas sakabe, ne bremžu šļūtenes nedrīkst ierobežot glābšanas vilces vienības sakabes āķa kustību šķērsvirzienā.

Prasības par bremžu saskarni noteiktas šīs SITS 4.2.4.10. punktā.

4.2.2.2.5.

Vienību konstrukcijai jābūt tādai, lai sakabināšanas un atkabināšanas vai glābšanas operāciju laikā personāls nebūtu pakļauts nevajadzīgam riskam.

Lai nodrošinātu šīs prasības izpildi, vienībām, kas aprīkotas ar 4.2.2.2.3. punktā minētajām neautomātiskās sakabes sistēmām, jāatbilst šādām prasībām (Bernes taisnstūris – Berne rectangle):

— A pielikuma A.2. attēlā norādītajās telpās nedrīkst atrasties fiksētas detaļas. Lai nodrošinātu šīs prasības izpildi, sakabes ierīces komponentiem jāatrodas centrālā pozīcijā šķērsvirzienā. Savienojumu kabeļi un elastīgās šļūtenes, kā arī eju elastīgās un deformējamās daļas var būt šī telpas iekšpusē. Zem buferiem nedrīkst būt ierīces, kas apgrūtina piekļuvi šai telpai.

— Ja ir uzstādīta jaukta automātiska un skrūves sakabe, pieļaujams automātiskās sakabes galvas kreisajā pusē pārkāpt Bernes taisnstūri (kā redzams A.2. attēlā) gadījumos, kad tas ir rezervē, un tiek izmantots skrūves savienotājs.

— Zem buferiem jābūt margām. Margām jāiztur 1,5 kN spēks.

4.2.2.3.

Ja pasažieru pārvietošanās nolūkā starp vagoniem vai vilciena sekcijām vagoni aprīkoti ar pārejām, to konstrukcijai jānodrošina, lai pasažieri netiktu pakļauti nevajadzīgam riskam.

Ja ekspluatācijas laikā pārejas nav paredzēts savienot, jānodrošina iespēja novērst pasažieru piekļuvi šādām pārejām.

Prasības pāreju durvīm, ja pāreju neizmanto, noteiktas 4.2.5.8. punktā “Pasažieriem paredzētais aprīkojums – vagonu iekšējās durvis”.

Papildu prasības noteiktas PRM SITS (PRM SITS 4.2.2.7. punkts “Bezšķēršļu joslas”).

Šīs prasības neattiecas uz ritekļu aizmuguri gadījumos, kad šī zona nav paredzēta pasažieriem regulārai lietošanai.

4.2.2.4.

Šis punkts attiecas uz visām vienībām.

Par dzelzceļa infrastruktūras būvei un apkopei paredzētām mobilām iekārtām (SCM) attiecībā uz statisko ass slodzi, kategoriju un paātrinājumu C pielikuma C.1. punktā paredzētas no šajā punktā noteiktajām atšķirīgas prasības.

Ritekļu korpusa statiskajai un dinamiskajai stiprībai (nogurumam) jānodrošina tajā esošām personām vajadzīgā drošība un ritekļu konstrukcijas integritāte vilciena sastāvā un manevrēšanas operācijās.

Tāpēc katrai ritekļu konstrukcijai jāatbilst standartā EN 12663-1:2010 “Stiprības prasības dzelzceļa ritekļu korpusiem” 1. daļā “Lokomotīves un pasažieru pārvadāšanas ritošais sastāvs (un alternatīva metode kravas vagoniem)” noteiktajām prasībām. Ritošā sastāva kategorijām, kas jāņem vērā, jāatbilst L kategorijai lokomotīvēm un vilces vienībām un PI vai PII kategorijai visiem pārējiem šīs SITS darbības jomā iekļautiem ritekļu veidiem, kā noteikts EN 12663-1:2010 5.2. iedaļā.

Ritekļu virsbūves izturību pret ilgstošām deformācijām un lūzumiem konkrēti var parādīt ar aprēķinu metodi vai veicot testēšanu, ievērojot standarta EN 12663-1:2010 9.2.3.1. punktā noteiktos apstākļus.

Jāņem vērā šīs SITS 4.2.2.10. punktā noteiktie slodzes režīmi.

Attiecībā uz aerodinamisko slodzi jāizmanto šīs SITS 4.2.6.2.3. punktā paredzētie nosacījumi.

Iepriekš minētajās prasībās paredzēti apvienošanas paņēmieni. Verifikācijas procedūrai jānodrošina, lai defekti ražošanas posmā nesamazinātu konstrukcijas mehāniskās stiprības raksturlielumus.

4.2.2.5.

Šī prasība attiecas uz visām vienībām, izņemot vienības, kas ekspluatācijas procesā nav paredzētas pasažieru vai personāla pārvadāšanai un SCM.

Turklāt uz vienībām, kuras ekspluatējot nav iespējams pārsniegt turpmāk minētajos sadursmes scenārijos noteikto sadursmes ātrumu, neattiecas noteikumi par attiecīgo sadursmes scenāriju.

Pasīvās drošības sistēmas papildina aktīvos drošības pasākumus gadījumos, kad visi pārējie pasākumi ir neveiksmīgi.

Tādēļ sadursmes gadījumā ritekļu mehāniskajai konstrukcijai jānodrošina cilvēku aizsardzība:

— ierobežojot palēninājumu,

— zonās, kurās atrodas cilvēki, saglabājot izdzīvošanas telpu un konstrukcijas integritāti,

— samazinot pāri pārbraukšanas risku,

— samazinot no sliedēm nobraukšanas risku,

— ierobežojot trieciena sekas pēc vilciena sadursmes ar šķērsli uz sliedēm.

Lai izpildītu šīs pamatprasības, ja turpmāk nav norādīts citādi, vienībām jāatbilst standartā EN 15227:2008 noteiktajām detalizētajām prasībām attiecībā uz C-1 kategorijas konstrukciju triecienizturību sadursmē (piemēram, EN 15227:2008 4. iedaļas 1. tabula).

Jāņem vērā četri sadursmes scenāriji:

— 1. scenārijs – divu identisku vienību frontāla sadursme,

— 2. scenārijs – frontāla sadursme ar kravas vagonu,

— 3. scenārijs –sadursme ar lielu autotransporta līdzekli uz pārbrauktuves,

— 4. scenārijs –sadursme ar zemu šķērsli (piemēram, vieglo automobili uz pārbrauktuves, dzīvnieku, akmeni u. c.).

Šie scenāriji aprakstīti EN 15227:2008 5. iedaļas 2. tabulā.

Šīs SITS pašreizējā redakcijā 2. tabulā norādītie piemērojamie noteikumi ir izpildīti, ja:

— prasības, ko 1. un 2. scenārija gadījumā piemēro smagajām kravas vilcienu lokomotīvēm, kuras paredzētas tikai kravu pārvadāšanai un aprīkotas ar centrālajām sakabēm atbilstīgi Willison (piemēram, SA3) vai Janney (AAR standarts) principam un kuras paredzētas ekspluatācijai parasto dzelzceļu TEN līnijās, ir atklāts punkts,

— lokomotīvju ar centrālajām kabīnēm atbilstības novērtējums 3. scenārijā noteiktajām prasībām ir atklāts punkts.

Šajā SITS noteiktas tās darbības jomā piemērojamās triecienizturības prasības; tāpēc nepiemēro EN 15227:2008 A pielikumā minētos noteikumus. EN 15227:2008 6. iedaļā noteiktās prasības piemēro attiecībā uz iepriekš minētajiem sadursmes scenārijiem.

Lai mazinātu sekas, vilcienam saduroties ar šķērsli uz sliedēm, lokomotīves, galvas vagonu, vadības vagonu un vilciena sekciju velkošajos galos jāuzstāda šķēršļu vairogi. Šķēršļu vairogiem piemērojamās prasības noteiktas EN 15227:2008 5. punkta 3. tabulā un 6.5. iedaļā.

4.2.2.6.

Šis punkts attiecas uz visām vienībām, izņemot SCM (dzelzceļa infrastruktūras būves un uzturēšanas mobilajām iekārtām).

Noteikumi, kas attiecas uz SCM celšanu un pacelšanu ar domkratu, izklāstīti C pielikuma C.2. punktā.

Avārijas gadījumā un tehniskās apkopes nodrošināšanas nolūkā jābūt iespējai (pēc nobraukšanas no sliedēm, citas avārijas vai starpgadījuma) droši celt un ar domkratu pacelt jebkuru ritekli, kas ietilpst vienībā.

Tāpat jābūt iespējai celt un ar domkratu pacelt jebkuru ritekļa galu (arī gaitas daļas komponentu), otram ritekļa galam balstoties uz pārējiem gaitas daļas komponentiem.

Šajā nolūkā konstrukcijā jābūt paredzētiem un apzīmētiem pacelšanas punktiem.

Pacelšanas punktu ģeometrijai un atrašanās vietām jāatbilst B pielikumā noteiktajām prasībām.

Pacelšanas punkti jāapzīmē ar B pielikumā noteiktajiem apzīmējumiem.

Konstrukcijai jāiztur EN 12663-1:2010 (6.3.2. un 6.3.3. iedaļā) noteiktā slodze.

Ritekļu virsbūves pretestības spēju ilgstošai deformācijai un lūzumiem konkrēti var parādīt ar aprēķiniem vai testēšanu, ievērojot EN 12663-1:2010 9.2.3.1. punktā paredzētos nosacījumus.

4.2.2.7.

Šis punkts attiecas uz visām vienībām, izņemot SCM (dzelzceļa infrastruktūras būves un uzturēšanas mobilajām iekārtām).

Noteikumi, kas attiecas uz SCM konstrukcijas stiprību, izklāstīti C pielikuma C.1. punktā.

Lai mazinātu negadījuma sekas, fiksētās ierīces, tostarp arī ierīces pasažieru zonās, pie vagona korpusa jāpiestiprina tā, lai šīs fiksētās ierīces nevarētu atdalīties un ievainot pasažierus vai radīt iespējamību nobraukt no sliedēm. Šajā nolūkā šo ierīču stiprinājumu konstrukcijai jāatbilst EN 12663-1:2010 6.5.2. iedaļā noteiktajām prasībām attiecībā uz iepriekš 4.2.2.4. punktā minētajām kategorijām.

4.2.2.8.

Prasības attiecībā uz pasažieru durvīm noteiktas šīs SITS 4.2.5. punktā “Pasažieru apkalpošana”. Noteikumi attiecībā uz kabīņu durvīm izklāstīti šīs SITS 4.2.9. punktā.

Šajā punktā ir runa par kravai un vilciena apkalpei domātām durvīm, izņemot mašīnista kabīnes durvis.

Ritekļi, kuros ir vilciena personālam vai kravai paredzēti nodalījumi, jāaprīko ar durvju aizvēršanas un aizslēgšanas ierīci. Durvīm jābūt aizvērtām un aizslēgtām, līdz tās tiek ar konkrētu nolūku atvērtas.

4.2.2.9.

Iestiklošanai jāizmanto laminēts vai rūdīts stikls (arī spoguļiem), kas atbilst attiecīgajiem valsts vai starptautiskajiem standartiem attiecībā uz kvalitāti un lietošanas mērķim, tādējādi mazinot iespēju, stiklam plīstot, ievainot pasažierus un personālu.

4.2.2.10.

Jānosaka šādi slodzes režīmi, kas definēti standarta EN 15663:2009 3.1. punktā:

— konstrukcijas masa ārkārtējā lietderīgās kravas režīmā,

— konstrukcijas masa normālā lietderīgās kravas režīmā,

— konstrukcijas masa darba režīmā.

Minēto slodzes režīmu aprēķināšanai izvirzītajām hipotēzēm jāatbilst standartam EN 15663:2009 (tālsatiksmes vilcieni, citi vilcieni, lietderīgā krava uz m2 stāvēšanas un apkalpošanas zonās); tie jāpamato un jāiekļauj 4.2.12.2. punktā minētajā vispārējā dokumentācijā.

SCM var izmantot atšķirīgus slodzes režīmus, lai aprēķinos iekļautu iespējamās borta iekārtas.

4.2.12. punktā minētajā dokumentācijā par katru noteikto slodzes režīmu iekļauj šādu informāciju:

— ritekļa kopējā masa (katram vienības riteklim),

— masa uz asi (katrai asij),

— masa uz riteni (katram ritenim).

Slodzes režīmu “konstrukcijas masa darba režīmā” mēra, ritekli sverot. Pārējos slodzes režīmus atļauts noteikt ar aprēķiniem.

Ja riteklis ir deklarēts par attiecīgajam tipam atbilstīgu (saskaņā ar 6.2.2.1. un 7.1.3. punktu), ritekļa svērtā kopējā masa slodzes režīmā “konstrukcijas masa darba režīmā” nedrīkst pārsniegt 3 % no šim tipam deklarētās ritekļa kopējās masas, kas norādīta tipa vai konstrukcijas pārbaudes “EK” verifikācijas sertifikātā.

Vienības konstrukcijas masa darba režīmā, konstrukcijas masa normālā lietderīgās kravas režīmā un maksimālā slodze uz katru atsevišķu asi katrā no šiem 3 slodzes režīmiem jānorāda ritošā sastāva reģistrā atbilstīgi šīs SITS 4.8. punktā minētajiem noteikumiem.

4.2.3. Mijiedarbība ar sliežu ceļu un gabarītu noteikšana

4.2.3.1.

Gabarīts ir vienības (ritekļa) un infrastruktūras saskarne, ko nosaka kopējā references kontūra un attiecīgie aprēķināšanas noteikumi. Gabarīts ir CR INF SITS 4.2.2. punktā noteikts veiktspējas parametrs, kas atkarīgs no līnijas kategorijas.

Kinemātiskā references kontūra un attiecīgie noteikumi nosaka vienības ārējos izmērus; tiem jāietilpst references profilā GA, GB vai GC (atbilstīgi CR INF SITS 4.2.2. punktā minētajiem noteikumiem). Gabarīta aprēķināšanai pieņemto sānsvārstību (vai elastīguma) koeficientu pamato ar EN 15273-2:2009 noteiktajiem mērījumiem vai aprēķiniem.

Elektrovilcieniem pantogrāfa gabarītu nosaka, veicot EN 15273-2:2009 A.3.12. punktā noteiktos aprēķinus, lai nodrošinātu, ka pantogrāfa aploce atbilst pantogrāfa mehāniskajai kinemātiskajai kontūrai, ko nosaka atbilstīgi CR ENE SITS E pielikumā minētajām prasībām un kas atkarīga no izvēlētās pantogrāfa galvas ģeometrijas: šīs SITS 4.2.8.2.9.2. punktā noteikti divi pieļaujamie varianti.

Lai nodrošinātu pareizus izolācijas attālumus starp pantogrāfu un stacionārām iekārtām, nosakot infrastruktūras gabarītus, jāņem vērā elektriskās strāvas spriegums.

Parasto dzelzceļa sistēmu energoapgādes SITS 4.2.14. punktā noteiktās pantogrāfa svārstības, ko lieto, lai aprēķinātu mehānisko kinemātisko gabarīta kontūru, pamato ar EN 15273-2:2009 noteiktajiem aprēķiniem vai mērījumiem.

References kontūru (t. i., gabarītu), ka vienība atbilst (GA,GB vai GC), norāda ritošā sastāva reģistrā, kas minēts šīs SITS 4.8. punktā.

Visus gabarītus, kuru kinemātiskais references profils ir mazāks par GC, arī var norādīt reģistrā kopā ar attiecīgo harmonizēto gabarītu (GA, GB vai GC), ja tas ir noteikts, izmantojot kinemātisko metodi.

4.2.3.2.

4.2.3.2.1.

Ass slodze ir vagona un infrastruktūras saskarne. Ass slodze ir CR INF SITS 4.2.2. punktā noteikts infrastruktūras raksturlielums, kas atkarīgs no līnijas kategorijas. To nosaka, ņemot vērā attālumu starp asīm, vilciena garumu un vienības maksimālo atļauto ātrumu attiecīgajā līnijā.

Tā kā, novērtējot vienību, saskarne ar infrastruktūru jāiekļauj 4.2.12.2. punktā noteiktajā vispārējā dokumentācijā, izmanto šādus raksturlielumus:

— masa uz asi (katrai asij) katrā no 3 slodzes režīmiem (atbilstīgi 4.2.2.10. punktā noteiktajām prasībām par iekļaušanu dokumentācijā),

— asu izvietojums vienības korpusā (attālums starp asīm),

— vienības garums,

— maksimālais konstrukcijas ātrums (atbilstīgi 4.2.8.1.2. punktā noteiktajām prasībām par iekļaušanu dokumentācijā).

Ritošā sastāva un infrastruktūras saderības pārbaudei ekspluatācijas vajadzībām (nav iekļauta šīs SITS darbības jomā), jāizmanto šāda informācija.

Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums atbilstīgi CR OPE SITS 4.2.2.5. punktā minētajiem noteikumiem vienības katras atsevišķas ass slodzi, ko izmanto par raksturlielumu saskarnei ar infrastruktūru, norāda, ņemot vērā ekspluatācijas procesā paredzamo slodzi (nenosaka, vienību novērtējot). Ass slodze slodzes režīmā “konstrukcijas masa ārkārtējā lietderīgās kravas režīmā” ir minētās ass slodzes maksimālā iespējamā vērtība.

4.2.3.2.2.

Katras ass riteņu slodzes starpību Δqj aprēķina, veicot riteņa slodzes mērījumus un ņemot vērā slodzes režīmu “konstrukcijas masa darba režīmā”. Riteņu slodzes starpība, kas pārsniedz 5 % ass slodzes, pieļaujama vienīgi tad, ja šīs starpības pieļaujamību pierāda, veicot šīs SITS 4.2.3.4.1. punktā noteikto pārbaudi, kurā apstiprināta drošība pret nobraukšanu no sliedēm līkumotos sliežu ceļos

4.2.3.3.

4.2.3.3.1.

Ritošā sastāva un vilciena detektoru stacionāro sistēmu savietojamības raksturlielumi noteikti 4.2.3.3.1.1., 4.2.3.3.1.2. un 4.2.3.3.1.3. punktā.

Ritošā sastāva attiecīgo raksturlielumu kopumu norāda ritošā sastāva reģistrā atbilstīgi šīs SITS 4.8. punktā minētajiem noteikumiem.

4.2.3.3.1.1. RITOŠĀ SASTĀVA UN VILCIENA DETEKTORU SISTĒMU UZ SLIEŽU CEĻU ĶĒŽU BĀZES SAVIETOJAMĪBAS RAKSTURLIELUMI

— Ritekļu ģeometrija — Maksimālais atstatums starp 2 secīgām ritekļa asīm norādīts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.1. punktā. — Maksimālais attālums starp bufera galu un pirmo asi norādīts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.2. punktā (6. att., attālums b1).

— Ritekļu konstrukcija — Minimālā ass slodze visos slodzes režīmos norādīta CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 3.1.1. un 3.1.2. punktā. — Riteņpāra pretējo riteņu rites virsmu elektriskā pretestība norādīta CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 3.5.1. punktā; mērīšanas metode norādīta tā paša papildinājuma 3.5.2. punktā. — Elektriskajām vienībām ar pantogrāfu un 1 500 V līdzstrāvas vilci (sk. 4.2.8.2.1. punktu) minimālā pilnā pretestība starp pantogrāfu un katru vilciena riteni norādīta CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 3.6.1. punktā.

— Izolējošas emisijas — Smiltnīcu izmantošanas ierobežojumi noteikti CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 4.1.1. un 4.1.2. punktā. — Kompozītmateriālu bremžu kluču izmantošana CR CCS SITS norādīta kā atklāts punkts.

— Elektromagnētiskā savietojamība (EMS) — Vilces strāvas radīto elektromagnētisko traucējumu robežvērtības šajā CR CCS SITS norādītas kā atklāts punkts.

4.2.3.3.1.2. RITOŠĀ SASTĀVA UN VILCIENA DETEKTORU SISTĒMU UZ ASU SKAITĪTĀJU BĀZES SAVIETOJAMĪBAS RAKSTURLIELUMI16

— Ritekļu ģeometrija — Maksimālais attālums starp divām secīgām ritekļa asīm norādīts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.1. punktā. — Minimālais attālums starp divām secīgām vilciena asīm norādīts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.3. punktā. — Sakabināšanai paredzētas vienības galos minimālais atstatums starp pēdējo un pirmo vienības asi ir puse no vērtības, kas norādīta CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.3. punktā. — Maksimālais attālums starp pēdējo un pirmo vienības asi norādīts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.2. punktā (6. attēls, attālums b1). — Minimālais attālums starp vienības gala asīm norādīts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.1.4. punktā.

— Riteņa ģeometrija — Riteņa ģeometrija noteikta šīs SITS 4.2.3.5.2.2. punktā. — Minimālais riteņa diametrs (atkarībā no ātruma) noteikts CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 2.2.2. punktā.

— Ritekļu konstrukcija — No metāla brīvā telpa ap riteņiem CR CCS SITS norādīta kā atklātais punkts. — Riteņa materiāla raksturlielumi attiecībā uz magnētisko lauku noteikti CR CCS SITS A pielikuma 1. papildinājuma 3.4.1. punktā.

— Elektromagnētiskā savietojamība (EMS) — Virpuļstrāvas un magnētisko sliežu ceļa bremžu radīto elektromagnētisko traucējumu robežvērtības CR CCS SITS norādītas kā atklātais punkts.

4.2.3.3.1.3. RITOŠĀ SASTĀVA UN INDUKTĪVĀS CILPAS IEKĀRTU SAVIETOJAMĪBAS RAKSTURLIELUMI

— Ritekļu konstrukcija Ritekļu metāla masa CR CCS SITS norādīta kā atklātais punkts.

4.2.3.3.2.

Jānodrošina gultņu stāvokļa monitoringa iespējas.

Šo procesu atļauts veikt ar borta vai sliežu ceļa stacionārajām lauka iekārtām.

Prasības par borta iekārtām šajā SITS ir atklātais punkts.

Ja gultņa stāvokļa monitoringu veic, izmantojot stacionārās lauka iekārtas, ritošajam sastāvam jāatbilst šādām prasībām:

— ritošā sastāva redzamības zona uztveršanai ar stacionārām lauka iekārtām atbilst EN 15437-1:2009 5.1. un 5.2. punktā noteiktajai zonai,

— ass gultņa darba temperatūras amplitūda ir atklātais punkts.

Piezīme. Sk. arī 4.2.3.5.2.1. punktu par ass buksēm.

4.2.3.4.

4.2.3.4.1.

Vienības (vai ritekļu, kas veido vagonu) konstrukcijai jānodrošina drošība pret nobraukšanu no sliedēm, braucot pa sliežu ceļu ar nošķiebumu, īpaši pārejas posmos no sliežu ceļa ar ārējās sliedes pacēlumu uz horizontālu posmu, kā arī uz pārejām. Šīs prasības izpildi verificē ar EN 14363:2005 4.1. punktā noteikto procedūru.

SCM drošību pret nobraukšanu no sliedēm uz sliežu ceļa ar nošķiebumu atļauts pārbaudīt, izmantojot apstiprinātu aprēķinu metodi. Ja tas nav iespējams, jāveic testēšana atbilstīgi EN 14363:2005 noteiktajām prasībām.

Mašīnām uz ratiņiem, kā arī ar atsevišķiem riteņpāriem ievēro EN 14363:2005 4.1. punktā noteiktos testēšanas noteikumus braukšanai pa sliežu ceļu ar nošķiebumu.

4.2.3.4.2.

a) Ievads

Par vienībām, kuru kustības ātrums pārsniedz 60 km/h, ir spēkā 4.2.3.4.2. punkts.

Šo punktu nepiemēro SCM (infrastruktūras būvei un uzturēšanai paredzētās mobilās iekārtas); prasības SCM noteiktas C pielikuma C.3. punktā.

Ritekļa dinamiskie parametri būtiski ietekmē drošību attiecībā uz nobraukšanu no sliedēm, ekspluatācijas drošību un sliežu ceļa noslodzi. Tā ir funkcija, kas saistīta ar drošību, un uz to attiecas šajā punktā noteiktās tehniskās prasības; progra mmatūras izmantošanas gadījumā drošības līmenis, kas jāņem vērā, izstrādājot progra mmatūru, ir atklātais punkts.

b) Prasības

Vagona gaitas dinamisko parametru verificēšanai (ekspluatācijas drošību un sliežu ceļa noslodzi), EN 14363:2005 5. punktā noteikto procesu, kā arī EN 15686:2010 noteiktās prasības vilcieniem ar nolieces sistēmu papildina ar turpmāk (šajā punktā un apakšpunktos) minētajiem grozījumiem. 4.2.3.4.2.1. un 4.2.3.4.2.2. punktā minētie parametri jānovērtē pēc EN 14363:2005 noteiktajiem kritērijiem.

Kā alternatīvu EN 14363:2005 5.4.4.4. punktā noteiktajiem gaitas izmēģinājumiem uz divu dažādu slīpumu sliežu ceļiem, ir pieļaujams veikt testēšanu vienā sliežu slīpumā, ja ir uzskatāmi parādīts, ka šajos testos ievēroti turpmāk minētie kontakta nosacījumi:

— Ekvivalentā koniskuma parametru tan γe tangenciālos līnijas posmos un līknēs ar lielu rādiusu sadala tā, lai tan γe = 0,2 ± 0,05 riteņpāru sānu pārvietojuma amplitūdas (y) robežvērtības būtu diapazonā starp +/– 2 un +/– 4 mm vismaz 50 % sliežu ceļa sekciju.

— EN 14363:2005 noteikto korpusa svārstību zemas frekvences nestabilitātes kritēriju novērtē vismaz divos sliežu ceļa posmos, kuru ekvivalentā koniskuma vērtība ir mazāka par 0,05 (sliežu ceļa sekcijas vidējā aritmētiskā vērtība).

— EN 14363:2005 noteikto nestabilitātes kritēriju novērtē vismaz divos sliežu ceļa posmos, kuru ekvivalentā koniskuma vērtība atbilst turpmāk 1. tabulā norādītajai. 1. tabula Kontaktu apstākļu nosacījumi saistībā ar testēšanu uz sliežu ceļa Ritekļa maksimālais ātrums Ekvivalentais koniskums 60 km/h < V ≤ 140 km/h ≥ 0,50 140 km/h < V ≤ 200 km/h ≥ 0,40 200 km/h < V ≤ 230 km/h ≥ 0,35 230 km/h < V ≤ 250 km/h ≥ 0,30

Testēšanas pārskatā papildus EN 14363:2005 5.6. punktā noteiktajām prasībām iekļauj informāciju par:

— vienības testēšanai izmantotā sliežu ceļa kvalitāti, ko reģistrē, pamatojoties uz EN 13848-1:2003/A1:2008 noteikto dažu atbilstīgo parametru kopuma novērojumiem; parametru kopuma izvēle atkarīga no pieejamajiem mērīšanas līdzekļiem,

— ekvivalento koniskumu kādam vienība testēta.

Testēšanas pārskatu iekļauj 4.2.12. punktā norādītajā dokumentācijā.

c) Testēšanai un gaitas izmēģinājumiem izmantojamo sliežu ceļu kvalitāte

Testēšanas apstākļi – EN 14363 noteikti apstākļi, kādos veic testēšanu uz sliežu ceļiem un kurus izmanto par references standartu. Tomēr testēšanas zonā esošo ierobežojumu dēļ šīs prasības ne vienmēr ir īstenojamas šādās jomās:

— sliežu ceļa ģeometrijas kvalitāte,

— ātruma, izliekuma un ārējās sliedes pacēluma deficīta kombinācijas (EN 14363 5.4.2. punkts).

Sliežu ceļa ģeometrijas kvalitāte, testēšanai izmantotā references sliežu ceļa specifikācija, tostarp EN 13848-1 noteiktie sliežu ceļa kvalitātes parametru ierobežojumi, ir atklātais punkts. Tādēļ šo ierobežojumu noteikšanai piemēro valstu noteikumus, kas jāizstrādā atbilstīgi EN 13848-1 prasībām, lai varētu novērtēt, vai jau veiktais tests uzskatāms par pieņemamu.

4.2.3.4.2.1. KUSTĪBAS DROŠĪBAS ROBEŽVĒRTĪBAS

Vienības kustības drošības robežvērtības noteiktas EN 14363:2005 5.3.2.2. punktā, bet vilcieniem ar nolieces sistēmu – EN 15686:2010, ņemot vērā šādas virzītājspēka un riteņa spēka koeficienta (Y/Q) izmaiņas:

ja virzītājspēka un riteņa spēka koeficienta (Y/Q) robežvērtība pārsniegta, ir pieļaujams atkārtoti aprēķināt Y/Q aptuveno maksimālo vērtību, veicot šādas darbības: — izveidojot alternatīvu testēšanas zonu, kurā iekļautas visas sliežu ceļa sekcijas, kuru rādiuss ir 300 m ≤ R ≤ 500 m, — katras sekcijas datu statistiskajai apstrādē izmantojot xi (97,5 %), nevis xi (99,85 %), — katras zonas datu statistiskajā apstrādē aizstājot k = 3 (izmantojot viendimensijas metodi) vai Stjudenta koeficientu t (N-2; 99 %) (izmantojot divdimensiju metodi) ar Stjudenta koeficientu t (N-2; 95 %).

Abus rezultātus (pirms un pēc pārrēķināšanas) norāda testēšanas pārskatā.

4.2.3.4.2.2. SLIEŽU CEĻA NOSLODZES ROBEŽVĒRTĪBAS

Izņemot kvazistatisko virzītājspēku Yqst, EN 14363:2005 5.3.2.3. punktā noteiktas vienības sliežu ceļa noslodzes robežvērtības normālos testa apstākļos.

Kvazistatiskā virzītājspēka Yqst robežvērtības noteiktas turpmāk.

Kvazistatiskā virzītājspēka Yqst robežvērtības nosaka liekumiem ar rādiusu 250 ≤ R < 400 m.

Ritošā sastāva neierobežotu ekspluatāciju TEN līnijās nodrošina šādas (atbilstīgi SITS) robežvērtības: (Yqst)lim = (30 + 10 500/Rm) kN,

kur: Rm = novērtēšanai izmantoto sliežu ceļa sekciju vidējais rādiuss (metros).

Ja pastiprinātas berzes apstākļu dēļ šīs robežvērtības ir pārsniegtas, ir pieļaujams pārrēķināt zonai aprēķināto Yqst vērtību, aizstājot atsevišķo sliežu ceļa sekciju “i” vērtības, ja (Y/Q)ir (sekcijas iekšējās sliedes Y/Q koeficienta vidējā vērtība) pārsniedz 0,40, ar: (Yqst)i – 50[(Y/Q)ir – 0,4]. Vērtības Yqst, Qqst un līkuma vidējas rādiuss (pirms un pēc pārrēķināšanas) jānorāda testēšanas pārskatā.

Ja Yqst vērtība pārsniedz minēto robežvērtību, ritošā sastāva ekspluatācijas raksturlielumus (piemēram, maksimālo ātrumu) var ierobežot infrastruktūra, ņemot vērā sliežu ceļa raksturlielumus (piemēram, liekuma rādiusu, pacēlumu, sliedes augstumu).

Piezīme. EN 14363:2005 noteiktās robežvērtības piemēro ass slodzēm, kas ietilpst CR INF SITS 4.2.2. punktā minētajās robežās; sliežu ceļiem, kur ir pieļaujamas lielākas ass slodzes, harmonizētas robežvērtības nav noteiktas.

4.2.3.4.3.

Ātruma un koniskuma vērtību diapazonu, kurā vienības konstrukcijai jābūt stabilai, jānorāda un jāiekļauj tehniskajā dokumentācijā. Šīs vērtības jāņem vērā attiecībā uz konstrukciju un ekspluatācijas apstākļiem.

Riteņpāru šķērskustības amplitūdas (y) ekvivalento koniskumu aprēķina atbilstīgi EN 15302:2008 noteiktajām prasībām:

— y = 3 mm, ja (TG – SR) ≥ 7 mm — , ja 5 mm ≤ (TG – SR) < 7 mm — y = 2 mm, ja (TG – SR) < 5 mm

kur TG apzīmē sliežu ceļa sliežu platumu un SR – attālumu starp riteņpāru aktīvajām virsmām (sk. 1. att.).

Šīs SITS 4.2.3.4.3. punktā noteiktās prasības neattiecas uz vagoniem, kas aprīkoti ar neatkarīgi rotējošiem riteņiem.

4.2.3.4.3.1. JAUNU RITEŅU PROFILU PROJEKTĒTĀS VĒRTĪBAS

Šajā iedaļā noteiktas nepieciešamās verifikācijas aprēķinu veidā, lai nodrošinātu, ka “jaunu riteņu” profils un attālums starp riteņu aktīvajām virsmām atbilst parasto dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS noteiktajām prasībām attiecībā uz TEN līniju sliežu ceļiem.

Riteņu profilus un attālumu starp riteņu aktīvajām virsmām (izmērs SR 4.2.3.5.2.1. punkts, 1. att.) izvēlas tādus, lai nodrošinātu, ka netiek pārsniegtas 2. tabulā noteiktās ekvivalentā koniskuma robežvērtības gadījumos, kad projektētie riteņpāri modelēti brauc pa reprezentatīvu sliežu ceļu 3. tabulā noteiktajos testēšanas apstākļos.

2. tabula

Ekvivalentā koniskuma konstruktīvās robežvērtības

Maksimālais ritekļa ekspluatācijas ātrums (km/h) Ekvivalentā koniskuma robežvērtības Testēšanas apstākļi (sk. 3. tab.) ≤ 60 Nav Nav > 60 un ≤ 190 0,30 Visi > 190 Piemēro HS RST SITS noteiktās vērtības Piemēro HS RST SITS noteiktos apstākļus





3. tabula

TEN līnijām reprezentatīvie sliežu ceļa ekvivalentā koniskuma testēšanas apstākļi

Testēšanas apstākļi Nr. Sliedes galviņas profils Sliežu sānslīpums Sliežu ceļa sliežu platums 1 Sliedes šķērsgriezuma profils 60 E 1, definēts EN 13674–1:2003 1/20 1 435 mm 2 Sliedes šķērsgriezuma profils 60 E 1, definēts EN 13674–1:2003 1/40 1 435 mm 3 Sliedes šķērsgriezuma profils 60 E 1, definēts EN 13674–1:2003 1/20 1 437 mm 4 Sliedes šķērsgriezuma profils 60 E 1, definēts EN 13674–1:2003 1/40 1 437 mm 5 Sliedes šķērsgriezuma profils 60 E 2, definēts EN 13674–1:2003/A1:2007 1/40 1 435 mm 6 Sliedes šķērsgriezuma profils 60 E 2, definēts EN 13674–1:2003/A1:2007 1/40 1 437 mm 7 Sliedes šķērsgriezuma profils 54 E1, definēts EN 13674-1 2003 1/20 1 435 mm 8 Sliedes šķērsgriezuma profils 54 E 1, definēts EN 13674-1 2003 1/40 1 435 mm 9 Sliedes sekcija 54 E 1, definēta EN 13674-1 2003 1/20 1 437 mm 10 Sliedes šķērsgriezuma profils 54 E 1, definēts EN 13674-1 2003 1/40 1 437 mm

Uzskata, ka šā punkta prasības ir izpildītas, ja riteņpārim ir nenodiluši S1002 vai GV 1/40 profili, kā noteikts EN 13715:2006, ar attālumu starp aktīvajām virsmām no 1 420 mm līdz 1 426 mm.

4.2.3.4.3.2. RITEŅPĀRU EKVIVALENTĀ KONISKUMA EKSPLUATĀCIJAS VĒRTĪBAS

Lai kontrolētu ritošā sastāva gaitas stabilitāti, nepieciešams kontrolēt ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtības. Savstarpēji izmantojama ritošā sastāva riteņpāru ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas mērķa vērtības jānosaka kopā ar sliežu ceļa ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas mērķa vērtībām.

“Ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas mērķa vērtības” ir parasto dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS atklātais punkts; tāpēc “riteņpāru ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas mērķa vērtības” ir šīs SITS atklātais punkts.

Šo punktu neiekļauj novērtējumā, ko veic paziņotā iestāde.

Ekspluatējot vienību konkrētā līnijā, ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtības jāsaglabā, ņemot vērā vienībai noteiktās robežvērtības (sk. 4.2.3.4.3. punktu) un tīkla vietējos apstākļus.

4.2.3.5.

4.2.3.5.1.

Vienībām, kas aprīkotas ar ratiņu rāmi, ratiņu rāmja konstrukcijas, visu pievienoto iekārtu un korpusa savienojuma ar ratiņu rāmi integritāte uzskatāmi jāparāda, izmantojot EN 13749:2005 9.2. punktā paredzētās metodes. Ratiņu konstrukcijas pamatā jābūt EN 13749:2005 7. punktā minētajai informācijai.

Piezīme. Nav jāveic EN 13749:2005 5. punktā pieprasītā ratiņu klasifikācija.

Piemērojot slodžu režīmus, kas minēti punktos, kuros noteikts minētais standarts, ārkārtējā lietderīgā slodze jāpieņem par “konstrukcijas masu ārkārtējā lietderīgās kravas režīmā” un ekspluatācijas (noguruma) slodze – par “konstrukcijas masu darba režīmā” atbilstīgi šīs SITS 4.2.2.10. punktā noteiktajām prasībām.

Hipotēzi (formulas un koeficientus), ko izmanto, lai novērtētu ratiņu gaitas slodzes atbilstīgi EN 13749:2005 standarta C pielikuma nosacījumiem, pamato un iekļauj 4.2.12. punktā minētajā tehniskajā dokumentācijā.

4.2.3.5.2.

Šajā SITS jēdziens “riteņpāri” ietver galvenās detaļas (asi un riteņus) un papildu detaļas (ass gultņus, ass bukses, pārnesuma kārbas un bremžu diskus). Riteņpārus projektē un izgatavo, izmantojot saskaņotu metodoloģiju, kurā ņemti vērā slodzes režīmi, kas atbilst šīs SITS 4.2.2.10. punktā noteiktajiem slodzes režīmiem.

4.2.3.5.2.1. RITEŅPĀRU MEHĀNISKIE UN ĢEOMETRISKIE RAKSTURLIELUMI

Riteņpāru mehāniskās īpašības

Riteņpāru mehāniskās īpašības nodrošina ritošā sastāva kustības drošību.

Mehāniskie raksturlielumi attiecas uz: — mezgliem, — mehāniskās izturības un noguruma raksturlielumiem.

Mezglu atbilstību pierāda, pamatojoties uz EN 13260:2009 3.2.1. un 3.2.2. punktu, kur noteiktas aksiālā spēka un noguruma robežvērtības, kā arī attiecīgie verifikācijas testi.

Asu mehāniskās īpašības

Papildus minētajām prasībām attiecībā uz mezgliem ass mehāniskās pretestības un noguruma raksturlielumu atbilstību prasībām pierāda, pamatojoties uz EN 13260:2009 4.,5. un 6. punktu – nedzenošajām asīm, vai EN 13104:2009 4.,5. un 6. punktu – dzenošajām asīm.

Pieļaujamā sprieguma spēka izvēles kritēriji nedzenošajām asīm noteikti EN 13103:2009 7. punktā vai dzenošajām asīm – EN 13104:2009 7. punktā.

Ass noguruma raksturlielumus (ņemot vērā projektēšanu, ražošanas procesu un ass kritiskās zonas) verificē, 10 milj. slodžu cikliem veicot noguruma veida testu.

Asu verifikācija ražošanas posmā

Verifikācijas procedūrai jānodrošina, lai ražošanas posmā nekādi defekti nevarētu samazināt asu mehāniskos raksturlielumus.

Verificē ass materiāla stiepes stiprību, triecienizturību, virsmas integritāti, materiālu īpašības un materiālu tīrību.

Verifikācijas procedūrā nosaka partijas lielumu, no kura ņem paraugu katra atsevišķa raksturlieluma verificēšanai.

Ass bukšu mehāniskās īpašības

Ass bukses konstrukcijā ņem vērā mehānisko izturību un noguruma raksturlielumus. Nosaka darba temperatūras robežvērtības, ko norāda šīs SITS 4.2.12. punktā minētajā tehniskajā dokumentācijā.

Ass gultņa stāvokļa monitoringa prasības noteiktas šīs SITS 4.2.3.3.2. punktā.

Riteņpāru ģeometriskie izmēri

1. att. norādītajiem riteņpāru ģeometriskajiem izmēriem jāatbilst 4. tab. noteiktajām robežvērtībām. Šīs robežvērtības pieņem par konstruktīvajām vērtībām (jauniem riteņpāriem) un par ekspluatācijas robežvērtībām (izmanto tehniskās apkopes procesā; sk. arī 4.5. punktu). 4. tabula Riteņpāru ģeometrisko izmēru ekspluatācijas robežvērtības Apzīmējums Riteņa diametrs D (mm) Minimālā vērtība (mm) Maksimālā vērtība (mm) Prasības apakšsistēmai Attālums starp uzmalu virsmām (SR) (Attālums starp aktīvajām virsmām) SR = AR + Sd(kreisais ritenis) + Sd(labais ritenis) D > 840 1 410 1 426 760 < D ≤ 840 1 412 330 ≤ D ≤ 760 1 415 Attālums starp riteņpāra riteņu iekšējām šķautnēm (AR) D > 840 1 357 1 363 760 < D ≤ 840 1 358 330 ≤ D ≤ 760 1 359

Attālumu AR mēra sliedes augšējās virsmas augstumā. Atbilstība izmēriem AR un SR nodrošināma piekrautā un taras stāvoklī un ar atbrīvotiem riteņpāriem. Ražotājs iepriekš minētajām ekspluatācijas robežvērtībām var norādīt mazākas pielaides.

1. attēls

Riteņpāru apzīmējumi

4.2.3.5.2.2. RITEŅU MEHĀNISKIE UN ĢEOMETRISKIE RAKSTURLIELUMI

Riteņu raksturlielumi nodrošina ritošā sastāva kustības drošību un ritošā sastāva vadību.

Mehāniskās īpašības

Riteņa mehāniskās īpašības pierāda ar mehāniskās stiprības aprēķiniem, ņemot vērā trīs slodzes gadījumus: taisns ceļš (riteņpāris centrēts), liekumi (atloks piespiests sliedei), pārmiju un šķērsojumu pārvarēšana (atloka iekšējās virsmas saķere ar sliedi), kas noteikti EN 13979-1:20037.2.1. un 7.2.2. punktā.

Kaltiem un velmētiem riteņiem izvēles kritēriji noteikti EN 13979-1:2003/A1:20097.2.3. punktā; ja aprēķinātās vērtības pārsniedz izvēles kritērijus, lai pierādītu atbilstību prasībām, jāveic EN 13979-1:2003/A1:20097.3. punktā noteiktās stenda pārbaudes.

Kaltiem un velmētiem riteņiem noguruma raksturlielumus (ņemot vērā arī virsmas nelīdzenumu) verificē, 10 milj. slodžu cikliem veicot noguruma veida testu ar diska noguruma spriegumu, kas mazāks par 450 MPa (mehāniski apstrādātiem diskiem) un 315 MPa (mehāniski neapstrādātiem diskiem), ar 99,7 % varbūtību. Noguruma sprieguma kritērijus piemēro tērauda markām ER6, ER7, ER8 un ER9; citām tērauda markām izvēles kritērijus aprēķina, izmantojot zināmus citu materiālu kritērijus.

Citus riteņu veidus atļauts izmantot vienīgi valsts iekšējās līnijās. Šādā gadījumā izvēles kritērijus un noguruma sprieguma kritērijus nosaka saskaņā ar valsts noteikumiem. Par šiem valsts noteikumiem paziņo atbilstīgi 3. pantā noteiktajām prasībām.

Termomehāniskās īpašības

Ja riteni izmanto vienības bremzēšanai ar klučiem, kas iedarbojas uz riteņa rites virsmu, riteņa termomehāniskās īpašības pārbauda, ņemot vērā paredzēto maksimālo bremzēšanas spēku. Jāveic EN 13979-1:2003/A1:20096.2. punktā noteiktais veida tests, lai pārbaudītu riteņa loka šķērskustību bremzēšanas procesā un konstatētu, vai atlikuma spriegumi lokā nepārsniedz pieļaujamās robežas.

Kaltu un velmētu riteņu atlikuma sprieguma izvēles kritēriji riteņu materiāla markām ER 6 un ER 7 noteikti EN 13979-1:2003/A1:20096.2.2. punktā; citām tērauda markām izvēles kritērijus aprēķina, izmantojot zināmus materiālu ER 6 un ER 7 kritērijus. Atbilstīgi EN 13979-1:2003/A1:20096.3. punkta noteikumiem ir pieļaujams veikt otru testu, ja atlikuma sprieguma vērtības, kas izmērītas pirmajā posmā, ir augstākas par konstruktīvajiem kritērijiem. Šajā gadījumā jāveic arī EN 13979-1:2003/A1:20096.4. punktā noteiktais bremzēšanas tests ekspluatācijas apstākļos.

Citus riteņu veidus atļauts izmantot vienīgi valsts iekšējās līnijās. Šādā gadījumā bremžu kluču lietošanas ietekmētās termomehāniskās īpašības nosaka saskaņā ar valsts noteikumiem. Par šiem valsts noteikumiem paziņo atbilstīgi 3. pantā noteiktajām prasībām.

Riteņu verifikācija ražošanas posmā

Verifikācijas procedūrai jānodrošina, lai ražošanas posmā nekādi defekti nemazinātu riteņu mehāniskos raksturlielumus.

Verificē riteņa materiāla stiepes stiprību, riteņa rites virsmas cietību, izturību pret plaisāšanu, triecienizturību, materiālu īpašības un materiālu tīrību.

Verifikācijas procedūrā nosaka partijas lielumu, no kura ņem paraugu katra atsevišķa raksturlieluma verificēšanai.

Ģeometriskie izmēri

2. att. norādīto riteņu ģeometriskajiem izmēriem jāatbilst 5. tab. noteiktajām robežvērtībām. Šīs robežvērtības pieņem par konstruktīvajām v