LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 295/1

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1129/2011

(2011. gada 11. novembris),

ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu, izveidojot Eiropas Savienības atļauto pārtikas piedevu sarakstu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (1) un jo īpaši tās 10. pantu un 30. panta 1. un 5. punktu,

tā kā:

(1) Regulā (EK) Nr. 1333/2008 paredzēta Eiropas Savienības atļauto pārtikas piedevu saraksta izveide un šo pārtikas piedevu lietošanas nosacījumi.

(2) Pārtikas piedevas, ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīvu 94/35/EK par saldinātājiem, kurus lieto pārtikas produktos (2), Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīvu 94/36/EK par krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 20. februāra Direktīvu 95/2/EK par pārtikas piedevām, kas nav krāsvielas vai saldinātāji (4), patlaban ir atļauts lietot pārtikā, jāiekļauj Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā, kad ir pārbaudīta to atbilstība šīs regulas 6., 7. un 8. pantam. Pārbaudē nav jāietver Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (turpmāk “Iestāde”) veikts jauns riska novērtējums. Minētās regulas II pielikumā nav jāiekļauj vairs nevajadzīgas pārtikas piedevas un to izmantošanas veidi.

(3) Tirgū var laist vienīgi tās pārtikas piedevas, kas ir iekļautas Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā ietvertajā Savienības sarakstā, un tās var lietot pārtikā, ievērojot minētajā pielikumā norādītos lietošanas nosacījumus. Pārtikas piedevas jāuzskaita, par pamatu ņemot pārtikas produktu kategorijas, kurām šīs pārtikas piedevas drīkst pievienot. Lai sekmētu pārnesi un uzlabotu atļauju piešķiršanas procedūras pārredzamību, ir lietderīgi izstrādāt jaunu pārtikas kategoriju sistēmu, kas veidos II pielikuma pamatu.

(4) Par Savienības sistēmas izstrādes sākumpunktu ir izmantota Pārtikas kodeksa vispārējos standartos pārtikas piedevām (5) izveidotā pārtikas produktu kategoriju sistēma. Tomēr šī sistēma ir jāpielāgo, lai ņemtu vērā pašreizējo Savienībā izsniegto pārtikas piedevu izmantošanas atļauju specifiku. Ir ņemti vērā pašreizējie nozarei specifiskie Savienības noteikumi par pārtiku. Kategoriju izveides vienīgais mērķis ir uzskaitīt atļautās piedevas un to lietošanas noteikumus.

(5) Skaidrības labad pārtikas piedevas ir jāuzskaita piedevu grupās, ko atļauts izmantot konkrētos pārtikas produktos. Lai nodrošinātu vienotu interpretāciju, ir jāizstrādā norādes ar dažādo kategoriju aprakstiem. Vajadzības gadījumā, lai precizētu to, vai konkrēts pārtikas produkts pieder vai nepieder pie konkrētas pārtikas produktu kategorijas, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1333/2008 19. pantu var pieņemt interpretācijas lēmumus.

(6) Lai kontrolētu kaitīgu baktēriju, jo īpaši Clostridium botulinum, iespējamu vairošanos gaļas produktos, tajos kā konservanti jāizmanto nitrīti (E 249–250). Taču nitrītu izmantošana gaļas produktos var izraisīt kancerogēnu vielu – nitrozamīnu – veidošanos. Pašreizējā atļaujā nitrītu kā pārtikas piedevu izmantošanai attiecībā uz šīm sekām ir panākts līdzsvars, ņemot vērā Iestādes zinātnisko atzinumu un vajadzību saglabāt tirgū atsevišķus tradicionālus pārtikas produktus. Maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumi atsevišķos tradicionāli ražotos gaļas produktos ir noteikti Direktīvas 95/2/EK III pielikumā. Šie daudzumi ir jānodrošina pienācīgi norādītajos un noteiktajos produktos, taču jāprecizē, ka noteiktos daudzumus piemēro ražošanas procesa beigās. Lai apspriestu iespēju samazināt visos gaļas produktos pieļaujamos pašreizējos maksimālos daudzumus un turpināt noteikumu par tradicionāli ražotiem produktiem vienkāršošanu, Komisija arī konsultēsies ar dalībvalstīm, ieinteresētajām personām un Iestādi. Atkarībā no apspriešanās iznākuma Komisija lems par to, vai ir jāierosina pielāgot nitrītu maksimālo devu, ko drīkst pievienot konkrētiem gaļas produktiem.

(7) Sagatavotam galda ūdenim, kas ietilpst 14.1.1. kategorijā, drīkst pievienot tikai fosforskābi un fosfātus. Ņemot vērā to, ka Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikuma mērķis ir turpināt Eiropas Savienībā saskaņot pārtikas piedevu izmantošanu pārtikā un nodrošināt efektīvu iekšējā tirgus darbību, minerālsāļi, ko pievieno sagatavotam ūdenim, standartizācijas nolūkā nav uzskatāmi par piedevām, un tādējādi šī regula uz tiem neattiecas.

(8) Visām patlaban atļautajām pārtikas piedevām Iestāde veic atkārtotu novērtējumu saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 257/2010 (6), ar ko izveido programmu, lai atkārtoti novērtētu atļautās pārtikas piedevas. Pārtikas piedevu atkārtota novērtēšana tiek īstenota atbilstīgi minētajā regulā noteiktajām prioritātēm.

(9) Iestāde 2008. gada janvārī pieņēma atzinumu par likopēnu (7), kurā noteica pieļaujamo diennakts devu (PDD) – 0,5 mg likopēna (E 160d) no visiem avotiem uz kg ķermeņa masas diennaktī – un to, ka iespējamā deva, jo īpaši bērniem, var pārsniegt PDD. Tādēļ likopēna kā pārtikas krāsvielas izmantošana ir jāierobežo.

(10) Iestāde 2009. gada septembrī pieņēma zinātniskos atzinumus par saulrieta dzelteno FCF (E 110) (8), hinolīndzelteno (E 104) (9) un košenila sarkano 4R (E 124) (10). Pamatojoties uz zinātniskajos atzinumos sniegto uztura riska novērtējumu, Iestāde secināja, ka, izmantojot hinolīndzeltenā un košenila sarkanā maksimālo lietojamo daudzumu, devas aprēķini vidējās un augstās procentilēs parasti pārsniedz PDD. Arī attiecībā uz saulrieta dzelteno risks var būt pārāk liels, jo īpaši bērniem vecumā no 1 līdz 10 gadiem. Devas aprēķini ir noteikti, pamatojoties uz devām, kas 2009. gadā tika norādītas pārtikas nozarē. Lai pārliecinātos, ka šo vielu izmantošana nekaitē patērētājam, Komisija pārskata patlaban atļautos izmantošanas veidus un devas, un tā plāno līdz 2011. gada jūlijam sagatavot jaunu priekšlikumu par pārskatītajām devām.

(11) Iestāde 2008. gada 22. maijā pieņemtajā atzinumā par tāda alumīnija, kas uzņemts ar pārtiku, nekaitīgumu secināja, ka ievērojama Eiropas iedzīvotāju daļa ar pārtiku varētu uzņemt pārāk lielu alumīnija devu. Iestāde nevarēja norādīt konkrētus avotus, kuri veicina alumīnija saturu konkrētā pārtikā, piemēram, raksturīgo daudzumu, no pārtikas piedevām iegūto daudzumu, kā arī daudzumu, kas nonāk pārtikā, to apstrādājot un uzglabājot alumīniju saturošā folijā, tvertnēs vai piederumos. Lai samazinātu alumīnija daudzumu, būtu jāierobežo atsevišķu alumīniju saturošu pārtikas piedevu izmantošana. Komisija gatavo pasākumus, lai ierobežotu alumīniju saturošu piedevu izmantošanu, un ir paredzējusi līdz 2011. gada septembrim izstrādāt priekšlikumu par pārskatītajām devām.

(12) Ieinteresētajām personām tika lūgts sniegt informāciju par Direktīvas 94/36/EK V pielikumā uzskaitīto pārtikas krāsvielu izmantošanu un vajadzību tās izmantot. Dažas uzskaitītās pārtikas krāsvielas patlaban netiek izmantotas atsevišķās šajā pielikumā norādītajās pārtikas produktu kategorijās. Tomēr dažas no atļautajām krāsvielām sarakstā ir jāsaglabā, jo var rasties vajadzība ar tām pilnībā vai daļēji aizstāt tādas krāsvielas, kas Iestādei, veicot atkārtoto novērtējumu, varētu radīt bažas. Patlaban atļauto pārtikas krāsvielu skaitu varētu samazināt šādās pārtikas produktu kategorijās: aromatizēts apstrādāts siers, sarkano augļu konservi, zivju pastēte un vēžveidīgo pastēte, vārīšanai sagatavoti vēžveidīgie un kūpinātas zivis.

(13) Pārtikas krāsvielu beta-apo-8’-karotīnskābes etilesteri (C 30) (E 160f) ražotājs vairs nepiedāvā, un nozares uzņēmumi vairs neatbalsta vajadzību pēc Iestādes veikta šīs vielas atkārtota novērtējuma. Tādēļ šī piedeva nav jāiekļauj Savienības sarakstā.

(14) Pārtikas krāsvielu kantaksantīnu (E 161g) ir atļauts izmantot tikai produktā Saucisses de Strasbourg. Komisija tika informēta, ka šī pārtikas krāsviela vairs netiek izmantota. Tādēļ Savienības sarakstā nav jāiekļauj atļauja izmantot šo piedevu produktā Saucisses de Strasbourg. Tomēr Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvā 2009/35/EK par zālēm pievienojamām krāsvielām (11) ir noteikts, ka dalībvalstis neatļauj cilvēkiem un veterinārijai domāto zāļu iekrāsošanai izmantot jebkādas krāsvielas, kas nav Direktīvas 94/36/EK I pielikumā paredzētās krāsvielas. Kantaksantīnu patlaban izmanto atsevišķās zālēs. Tādēļ piedeva ir jāsaglabā atļauto piedevu sarakstā.

(15) Ar Komisijas 2007. gada 26. jūlija Regulu (EK) Nr. 884/2007 par ārkārtas pasākumiem, ar kuriem aptur krāsvielas Sarkanā 2G (E 128) izmantošanu pārtikas produktos (12), apturēja šīs krāsvielas izmantošanu un šo krāsvielu saturošas pārtikas laišanu tirgū. Tādēļ krāsviela Sarkanā 2G (E 128) nav jāiekļauj Savienības sarakstā.

(16) Atkārtotā novērtējuma laikā Iestādei kļuva zināms, ka pārtikas krāsviela Brūnā FK (E 154), ko atļauts izmantot tikai Kippers (žāvētās siļķēs), vairs netiek izmantota. Pieejamo toksicitātes datu (13) nepilnību dēļ Iestāde atkārtotajā novērtējumā nevarēja izdarīt secinājumus par šīs vielas nekaitīgumu. Tādēļ šī piedeva nav jāiekļauj Savienības sarakstā.

(17) Direktīvā 95/2/EK patlaban ir atļauti dažādi pretsalipes vielas silīcija dioksīda (E 551) izmantošanas veidi. Pārtikas zinātniskā komiteja savā 1990. gada 18. maija atzinumā (14) šīs pārtikas piedevas pieļaujamajai diennakts devai (PDD) piešķīra statusu “nav norādīta”. Pastāv tehnoloģiska vajadzība palielināt pieļaujamo silīcija dioksīda devu, lai tā būtu lielāka, nekā patlaban ir atļauts attiecībā uz sāls aizstājējiem. Tas būtu noderīgi patērētājiem – pretsalipes sāls aizstājējus varētu pārdot Eiropas valstīs ar karstu un mitru klimatu, jo salipšanas efekta dēļ sāls aizstājēju izmantošana patlaban ir neērta un bieži vien arī neiespējama. Tādēļ ir ieteicams atļaut palielināt sāls aizstājēju maksimālo devu.

(18) Iestāde izvērtēja informāciju par tāda metakrilāta bāzes kopolimēra nekaitīgumu, kas tiek lietots kā glazētājviela cietiem uztura bagātinātājiem. Iestāde 2010. gada 10. februāra atzinumā secināja, ka šis izmantošanas veids nerada bažas par nekaitīgumu, jo metakrilāta bāzes kopolimērs pēc perorālas ievadīšanas neuzsūcas kuņģa un zarnu traktā. Paredzams, ka šī piedeva iegūs tehnoloģisku nozīmi, jo tā aizsargā pret mitrumu, nomāc dažādu uzturvielu garšu, kā arī veicina uzturvielu ātru izdalīšanos vēderā. Tādēļ ir ieteicams atļaut izmantot metakrilāta bāzes kopolimēru – 100 000 mg/kg – kā cietu uztura bagātinātāju glazēšanas vielu/apvalkotājvielu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/46/EK (15) 2. pantam. Šai jaunajai pārtikas piedevai jāpiešķir šāds E numurs – E 1205.

(19) Ir jāreglamentē piedevu izmantošana galda saldinātājos, kuri definēti Regulas (EK) Nr. 1333/2008 3. panta 2. punkta g) apakšpunktā. Šos izstrādājumus, kas satur atļautos saldinātājus, ir paredzēts pārdot galapatērētājiem kā cukura aizstājējus. Vajadzība izmantot piedevas var atšķirties atkarībā no tā, vai saldinātājs ir šķidrā, pulvera vai tabletes veidā.

(20) Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1333/2008 34. pantam pārtikas piedevu pārcelšana uz minētās regulas II pielikumu jāuzskata par pabeigtu no dienas, kad sāk piemērot ar šo regulu ieviestos grozījumus. Līdz tam brīdim ir jāturpina piemērot Direktīvas 94/35/EK 2. panta 1., 2. un 4. punkta, Direktīvas 94/36/EK 2. panta 1.–6. punkta un 8.–10. punkta, kā arī Direktīvas 95/2/EK 2. un 4. panta un šo direktīvu pielikumu noteikumus.

(21) Piedevu, uz kurām attiecas Regulas (EK) Nr. 1333/2008 6., 7. un 8. pants, pārcelšanai uz Savienības sarakstu nebūtu jāietekmē to pašreizējā izmantošana. Tomēr, lai nozares uzņēmumi varētu ievērot šīs regulas noteikumus, ir jāparedz pārejas periods.

(22) Ir jāprecizē pārneses principa izņēmums attiecībā uz salikta sastāva pārtiku, kas nav minēta II pielikumā, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1333/2008 18. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Direktīvas 95/2/EK 3. pantā un Direktīvas 94/36/EK 3. pantā šis izņēmums attiecas uz pārtikas produktiem, kuri patlaban ir iekļauti attiecīgi 1. un 2. tabulā. Attiecībā uz pārējiem salikta sastāva pārtikas produktiem, kuri ietilpst E daļā norādītajās kategorijās (piemēram, zupas, mērces, salāti u. c.), ir jāturpina piemērot pārneses principu.

(23) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Grozījums Regulā (EK) Nr. 1333/2008

Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikuma tekstu.

2. pants

Pārejas noteikumi

1. Ar šo regulu grozīto Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu piemēro no 2013. gada 1. jūnija.

2. Atkāpjoties no 1. punkta, no šīs regulas spēkā stāšanās dienas piemēro šādus ierakstus, kuri ir iekļauti ar šo regulu grozītajā Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā:

a) B daļas 3. punkts – ieraksts par metakrilāta bāzes kopolimēru (E 1205);

b) E daļas 12.1.2. punkts – ieraksts par silīcija dioksīda (E 551) izmantošanu sāls aizstājējos;

c) E daļas 17.1. punkts – ieraksts par metakrilāta bāzes kopolimēra (E 1205) izmantošanu cietos uztura bagātinātājos.

3. Direktīvas 94/35/EK 2. panta 1., 2. un 4. punkts, Direktīvas 94/36/EK 2. panta 1.–6. punkts, 8., 9. un 10. punkts, kā arī Direktīvas 95/2/EK 2. un 4. pants un šo direktīvu pielikumi zaudē spēku no 2013. gada 1. jūnija.

4. Atkāpjoties no 3. punkta, Direktīvas 95/2/EK IV pielikuma ieraksts par silīcija dioksīda (E 551) izmantošanu sāls aizstājējos zaudē spēku no dienas, kad stājas spēkā šī regula.

5. Pārtikas produktus, kas likumīgi laisti tirgū pirms 2013. gada 1. jūnija, taču neatbilst šīs regulas noteikumiem, drīkst turpināt pārdot līdz to minimālā derīguma termiņa dienai vai to derīguma termiņa beigām.

3. pants

Regulu (EK) Nr. 884/2007 atceļ no 2013. gada 1. jūnija.

4. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2011. gada 11. novembrī Komisijas vārdā – priekšsēdētājs José Manuel BARROSO

(1) OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.

(2) OV L 237, 10.9.1994., 3. lpp.

(3) OV L 237, 10.9.1994., 13. lpp.

(4) OV L 61, 18.3.1995., 1. lpp.

(5) GSFA, Codex STAN 192-1995.

(6) OV L 80, 26.3.2010., 19. lpp.

(7) The EFSA Journal (2008) 674, 1. lpp.

(8) EFSA Journal, 2009; 7(11):1330.

(9) EFSA Journal, 2009; 7(11):1329.

(10) EFSA Journal, 2009; 7(11):1328.

(11) OV L 109, 30.4.2009., 10. lpp.

(12) OV L 195, 27.7.2007., 8. lpp.

(13) EFSA Journal, 2010; 8(4):1535.

(14) Pārtikas zinātniskās komitejas atzinums par izdevumu First Series of Food Additives for various technological functions, PZK ziņojumi (25. izdevums, 1991).

(15) OV L 183, 12.7.2002., 51. lpp.