Oficiālais Vēstnesis L 208 , 19/08/1993 Lpp. 0034 - 0035

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 51 Lpp. 0237

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 51 Lpp. 0237



Komisijas Lēmums (1993. gada 2. jūlijs) par sīki izstrādātiem noteikumiem, ar ko reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar dažiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, kuri paredzēti izvešanai uz trešām valstīm (93/444/EEK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvu 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/118/EEK [2], un jo īpaši tās 3. panta 1. punkta g) apakšpunkta pirmo daļu, tā kā iepriekšminētās direktīvas 3. panta 1. punkta g) apakšpunta pirmajā daļā ir paredzētas veterinārās pārbaudes, kas veicamas dzīvniekiem un produktiem, kuri atbilst Kopienas iekšējā tirdzniecībā piemērojamiem noteikumiem un ir paredzēti izvešanai uz trešām valstīm caur vienas vai vairāku tādu dalībvalstu teritoriju, kas nav izcelsmes dalībvalsts; tā kā jānosaka sertifikācijas prasības un jāparedz attiecīgo iestāžu instruēšanas sistēma un kravas saņēmēju uzņēmumu veterinārā uzraudzība; tā kā sertifikācijas, tostarp papildu garantiju nolūkā, attiecīgie dzīvnieki jāuzskata par kaušanai paredzētiem dzīvniekiem; tā kā, lai izvairītos no grūtībām uz Kopienas ārējās robežas, ja iespējams, šiem dzīvniekiem un produktiem līdzi jābūt veterinārajiem dokumentiem un/vai sertifikātiem, kas atbilst galamērķa valsts veterinārajām prasībām; tā kā attiecīgo iestāžu instruēšanu var efektīvi panākt, caur datorizētu tīklu, kurā savienotas veterinārās iestādes (ANIMO), kas izveidotas saskaņā ar Komisijas Lēmumu 91/398/EEK [3], sūtot ziņojumu pēc Komisijas Lēmumā 91/637/EEK [4] noteiktā ziņojuma parauga; tā kā, lai nodrošinātu paredzētās sistēmas nevainojamu darbību, cilvēks, kas faktiski kārto minētās teritorijas robežas šķērsošanas formalitātes, jāuzskata par kravas saņēmēju, un jādefinē termins "izejas vieta"; tā kā saskaņā ar iepriekšminētās Direktīvas 90/425/EEK 3. panta 1. punkta g) apakšpunkta pirmo daļu attiecīgajiem dzīvniekiem un produktiem jāpaliek muitas uzraudzībā; tā kā šis lēmums jāpiemēro, neierobežojot muitas to saistību izpildi, kas paredzētas šādiem dzīvniekiem vai produktiem attiecīgos muitas noteikumos; tā kā šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU. 1. pants 1. Šo lēmumu piemēro dzīvniekiem un produktiem, kas minēti Direktīvas 90/425/EEK 3. panta 1. punkta g) apakšpunkta pirmajā daļā. 2. Šajā lēmumā: a) izejas vieta ir jebkura vieta, kura atrodas tiešā tuvumā kādas no Padomes Direktīvas 90/675/EEK [5] I pielikumā minēto teritoriju ārējai robežai un kurā ir muitas uzraudzības objekti; b) galamērķa dalībvalsts ir dalībvalsts, kurā atrodas izejas vieta. 2. pants 1. Izcelsmes dalībvalstis nodrošina, ka katram dzīvnieku sūtījumam līdzi ir veterinārais sertifikāts, kas paredzēts Direktīvas 90/425/EEK 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā, kas vajadzības gadījumā ietver papildu garantijas, kuras paredzētas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem attiecībā uz kaušanai domātiem dzīvniekiem. 2. Ja pārvadāšanas laikā notiek starpgadījumi vai ja kravas saņēmēja trešā valsts atsakās no sūtījuma, tad tranzīta vai galamērķa dalībvalstis, ciktāl tām saskaņā ar Direktīvas 90/425/EEK 3. panta 1. punkta e) apakšpunkta iv) daļu pienākas papildu garantijas, var veikt visus pasākumus, kas paredzēti Direktīvas 90/425/EEK 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā, vai var pieprasīt, ka visi dzīvnieki tiek nosūtīti uz tuvāko lopkautuvi nolūkā tos nokaut. 3. pants 1. Izcelsmes dalībvalstis nodrošina, ka katram dzīvnieku vai produktu sūtījumam līdzi ir veterinārie dokumenti un/vai sertifikāti, kas atbilst galamērķa trešo valstu veterinārajām prasībām. 2. Tomēr, atkāpjoties no 1. punkta, ja izcelsmes dalībvalsts kompetentajām iestādēm nav pieejama vajadzīgā informācija un jo īpaši ja starp izcelsmes dalībvalsti un galamērķa trešo valsti nav divpusēja līguma, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde noformē 4. pantā minētos sertifikātus, pievienojot ierakstu "Dzīvnieki vai produkti, ko izved uz (trešās valsts nosaukums)". 4. pants Direktīvas 90/425/EEK 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajiem sertifikātiem: - jābūt sagatavotiem vismaz vienas izcelsmes dalībvalsts valodā un vismaz vienas galamērķa dalībvalsts valodā, - kā kravas sūtītājs jānorāda fiziska vai juridiska persona, kas faktiski veic robežas šķērsošanas formalitātes izejas vietā, - kā galapunkts jānorāda izvešanas muitas punkts no teritorijas, kā definēts (robežkontroles punkts vai cita izejas vieta). 5. pants 1. ANIMO ziņojumā, kas paredzēts saskaņā ar Lēmumu 91/637/EEK, zem virsraksta "Novērojumi" jāiekļauj galamērķa trešās valsts nosaukums. 2. ANIMO ziņojumam jābūt adresētam šādi: - galapunkta kompetentā iestāde, tas ir, izejas vietas robežkontroles punkts vai vietējā varas iestāde vietā, kur atrodas izejas vieta, un - galapunkta un tranzīta dalībvalsts(-u) centrālās iestādes. 6. pants Kravas sūtītāju 4. panta otrā ievilkuma nozīmē uzskata par tādu, uz ko attiecas Direktīvas 90/425/EEK 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) daļas darbības joma. 7. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 1993. gada 2. jūlijā Komisijas vārdā — Komisijas loceklis René Steichen [1] OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp. [2] OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp. [3] OV L 221, 9.8.1991., 30. lpp. [4] OV L 343, 13.12.1991., 46. lpp. [5] OV L 373, 31.12.1990., 1. lpp. --------------------------------------------------