ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(6)

Vēl joprojām esošie trūkumi ir saistīti, no vienas puses, ar to, ka trūkst atsevišķa mācību aprīkojuma Kaboverdes galvenajā jūrniecības izglītības un apmācības iestādē, un, no otras puses, ar dažu kursu saturu saistībā ar STCW kodeksa A-III/2. iedaļu. Tāpēc Kaboverdes iestādes tiek aicinātas šajā sakarā veikt turpmāku koriģējošu darbību. Tomēr šie trūkumi neliek apšaubīt Kaboverdes jūrnieku izglītības, apmācības un sertificēšanas sistēmas kopējo atbilstības līmeni STCW konvencijai.
2.

Identificēt un ieteikt Pusēm un citām iesaistītajām personām nākamos soļus un vajadzīgo rīcību, pasākumus un darbības šā nolīguma īstenošanai un aicināt tās sadarboties, lai saskaņotu un īstenotu kopīgus projektus. Konkrētāk, komiteja palīdz Pusēm īstenot šo nolīgumu un stiprināt tā efektivitāti, sniedzot ieteikumus un atzinumus šādos jautājumos: a) to standartu, vides kritēriju un prasību izstrāde un piemērošana, kas būs par pamatu tam, lai panāktu ezeru un to sateces baseina integrētu aizsardzību un ilgtspējīgu attīstību; b) sateces baseina reglamentējošās sistēmas, tostarp teritoriālo plānu un aizsargājamās teritorijas noteikumu un apsaimniekošanas plānu, realizācija; c) tādu Prespas parkā īstenojamo stratēģiju, integrētu apsaimniekošanas plānu un programmu izstrāde un piemērošana, kas ietekmē vai var ietekmēt šā nolīguma mērķu sasniegšanu; d) efektīva monitoringa programmas piemērošana, lai novērotu, pārvaldītu un kontrolētu vides stāvokli un virszemes ūdens un gruntsūdens objektu statusu; e) prioritāro virzienu un zinātnisko pētījumu un pētniecības programmu noteikšana Prespas parka aizsardzībai un ilgtspējīgai attīstībai un ekspertu informācijas publicēšanas veicināšana; f) ar Prespas ezeru teritoriju saistītās vides informācijas apkopošana, sagatavošana un publicēšana; g) valsts, nevalstisko organizāciju un citu iesaistīto personu dalības veicināšana ezeru un to sateces baseina aizsardzībā.
(104)

Šajā laikposmā atbalstu priekšfinansēja AFSCA un atlīdzības saskaņā ar karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrētu (pēdējās minētās tomēr neattiecas uz šo sadaļu, jo tās nav valsts atbalsts – sk. 97. apsvērumu). Ir svarīgi pārbaudīt, vai finansēšanas sistēma veido atbalsta pasākuma neatņemamu sastāvdaļu. No spēkā esošajiem tiesību aktiem neizriet ne tas, ka pastāv stingra saikne starp AFSCA finansēšanas veidu un GSE testu finansēšanu, ne tas, ka ieņēmumi no nodokļiem obligāti ir saistīti ar atbalsta finansēšanu. Patiesībā 2000. gada 4. februāra likumā par AFSCA dibināšanu ir paredzēti dažādi AFSCA finansēšanas avoti (sk. 82. apsvērumu). Turklāt nevar secināt, ka ieņēmumi no nodokļa tieši ietekmē atbalsta lielumu, ņemot vērā to, ka testi tiek finansēti gan no atlīdzībām, gan atlikumu finansē AFSCA. Tādēļ atbalsta summas, kuras maksā AFSCA, atšķiras atkarībā no testu cenām, nevis atkarībā no AFSCA veiktajām iemaksām. Tātad jāsecina, ka starp ieņēmumiem no iemaksām un priekšfinansējuma atmaksu nepastāv cieša saikne.
13.3.

Saistībā ar darbībām, uz ko attiecas šā pielikuma 10. pants, Puses sadarbojas, veicinot un koordinējot to, ka apmācību programmās piedalās praktikanti no valstīm un reģioniem, kuriem jebkura no Pusēm sniedz tehnisko palīdzību.
(11)

Pieaugošais vecāka gadagājuma cilvēku īpatsvars Eiropā un hronisko slimību izplatības pieaugums nosaka to, ka svarīgāk nekā jebkad iepriekš ir veicināt visu, jo īpaši vecāka gadagājuma cilvēku, veselīgu novecošanu, atbalstot viņu vitalitāti un cieņu pret viņiem, inter alia nodrošinot iespēju izmantot atbilstīgu un augstas kvalitātes veselības aprūpi, ilgtermiņa aprūpi un sociālos pakalpojumus un izstrādājot iniciatīvas par to, kā veicināt ar novecošanu saistītu veselības apdraudējumu novēršanu. Veselīga novecošana var paaugstināt vecāka gadagājuma cilvēku līdzdalību darba tirgū, ļaut tiem ilgāk saglabāt sabiedrisko aktivitāti, uzlabot to individuālo dzīves kvalitāti un ierobežojot spiedienu uz veselības, sociālās aprūpes un pensiju sistēmām.
o.

Direktīvas V pielikuma 5.7.1. punktam pievieno šādu tekstu: “Valsts Kvalifikāciju apliecinošais dokuments Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu Kvalifikāciju apliecinošajam dokumentam pievienotais sertifikāts Atsauces akadēmiskais gads Šveice Diploma di architettura (Arch. Dipl. USI) Accademia di Architettura dell’Università della Svizzera Italiana 1996–1997 Master of Arts BFH / HES-SO en architecture, Master of Arts BFH / HES-SO in Architecture Haute école spécialisée de Suisse occidentale (HES-SO) kopā ar Berner Fachhochschule (BFH) — 2007–2008 Master of Arts BFH / HES-SO in Architektur, Master of Arts BFH / HES-SO in Architecture Haute école spécialisée de Suisse occidentale (HES-SO) kopā ar Berner Fachhochschule (BFH) 2007.-2008. Master of Arts FHNW in Architektur Fachhochschule Nordwestschweiz FHNW — 2007–2008 Master of Arts FHZ in Architektur Fachhochschule Zentralschweiz (FHZ) — 2007–2008 Master of Arts ZFH in Architektur Zürcher Fachhochschule (ZFH), Zürcher Hochschule für Angewandte Wissenschaften (ZHAW), Departement Architektur, Gestaltung und Bauingenieurwesen — 2007–2008 Master of Science MSc in Architecture, Architecte (arch. dipl. EPF) Ecole Polytechnique Fédérale deLausanne 2007–2008 Master of Science ETH in Architektur, MSc ETH Arch. Eidgenössische Technische Hochschule Zurich 2007–2008”
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 133/1

PADOMES LĒMUMS

(2011. gada 13. maijs)

par to, lai noslēgtu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās

(2011/290/ES)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114., 168., 169., 172. pantu, 173. panta 3. punktu, 188. un 192. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 8. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),

tā kā:

(1) Protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (2), par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās (turpmāk “protokols”) Savienības vārdā tika parakstīts 2010. gada 22. novembrī.

(2) Lisabonas līgumam stājoties spēkā 2009. gada 1. decembrī, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece.

(3) Protokols būtu jānoslēdz,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās (3) (turpmāk “protokols”).

2. pants

Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz protokola 10. pantā paredzēto ziņojumu.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

Briselē, 2011. gada 13. maijā Padomes vārdā – priekšsēdētājs MARTONYI J.

(1) 2011. gada 6. aprīļa piekrišana.

(2) OV L 49, 19.2.1998., 3. lpp.

(3) OV L 18, 21.1.2011., 3. lpp.
2)

šādu ekspertu vārdus, uzvārdus iekļauj I pielikumā un svītro no II pielikuma: Patērētāju drošības zinātniskā komiteja Uzvārds Vārds Institūts vai organizācija, kurā darbojas NIELSEN Elsa Technical University of Denmark, Søborg, Denmark VAN BENTHEM Jan National Institute for Public Health and the Environment (RIVM), Bilthoven, the Netherlands Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja Uzvārds Vārds Institūts vai organizācija, kurā darbojas ALTENBURGER Rolf Helmholtz Centre for Environmental Research, Leipzig, Germany KRÄTKE Renate Federal Institute for Risk Assessment (BfR), Berlin, Germany Iespējamā un jaunatklātā veselības apdraudējuma zinātniskā komiteja Uzvārds Vārds Institūts vai organizācija, kurā darbojas HENSTEN Arne University of Tromsö, Tromsö, Norway
b)

veic visus vajadzīgos pasākumus, lai Savienības dalībvalstis, cik ātri vien iespējams, pievienotos Līgumam par Starptautiskās Krimināltiesas privilēģijām un imunitātēm vai to ratificētu, un veicina to, lai arī citas valstis tam pievienotos vai to ratificētu; kā arī
(30)

Komisija šaubījās arī par to, vai esošo aktīvu daļu, proti, slēgto termoelektrostaciju, ir iegādājies neatkarīgs ieguldītājs un 2007. gada pamatnostādņu 34. un 35. punkta nozīmē, kas paredz: “Uzņēmuma iegādes gadījumā sedz tikai izmaksas aktīvu pirkšanai no trešām personām … Tādu pamatlīdzekļu iegādi, kas ir tieši saistīti ar uzņēmumu, arī var uzskatīt par sākotnēju ieguldījumu, ja uzņēmumu … ir iegādājies neatkarīgs ieguldītājs.” Laikā, kad notika darījums, atbalsta saņēmēju Fri-El Acerra kontrolēja pārdodamo aktīvu īpašnieks NGP. Precīzāk, aktīvu nodošanas laikā uzņēmumam NGP piederēja 90,5 % Fri-El Acerra akciju: 2006. gada 9. februārīFri-El Acerra kapitāls tika palielināts no EUR 10 000 līdz EUR 100 000, un šo kapitāla palielinājumu parakstīja tikai NGP. Tādējādi NGP bija uz laiku palielinājis kapitāla daļu uzņēmumā Fri-El Acerra no 5 % līdz 90,5 %. Pēc nodošanas 2006. gada 9. februārī process, ar ko sākās NGP kā vairākuma akcionāra atkāpšanās no Fri-El Acerra, bija gandrīz tūlītējs. Tikai dažas dienas vēlāk, 20. februārī NGP piederošās kapitāla daļas tika samazinātas līdz 49 %, un dažus mēnešus vēlāk, 10. oktobrī tās tika samazinātas līdz 5 %.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 34/1

PADOMES LĒMUMS

(2010. gada 25. oktobris)

par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu protokola veidā starp Eiropas Savienību un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses

(2011/87/ES)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

tā kā:

(1) Padome 2006. gada 24. februārī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Vidusjūras reģiona partneriem, lai izveidotu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem.

(2) Komisija risināja sarunas, apspriežoties ar komiteju, kas izveidota ar Līguma 207. pantu, un saskaņā ar Padomes dotajiem sarunu norādījumiem.

(3) Šīs sarunas ir noslēgušās, un 2009. gada 9. decembrī tika parafēts Nolīgums protokola veidā (“protokols”) starp Eiropas Savienību un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses (1).

(4) Protokols būtu jāparaksta,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Nolīguma protokola veidā parakstīšana starp Eiropas Savienību un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses (turpmāk “protokols”), ņemot vērā tā noslēgšanu (2).

2. pants

Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt protokolu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

Luksemburgā, 2010. gada 25. oktobrī Padomes vārdā – priekšsēdētāja C. ASHTON

(1) OV L 129, 15.5.2002., 3. lpp.

(2) Protokola teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.
b)

pievieno šādu 3. punktu: “3. Participants, when acting as the payment service provider of a payer or payee, shall comply with all requirements resulting from administrative or restrictive measures imposed pursuant to Articles 75 or 215 of the Treaty on the Functioning of the European Union, including with respect to notification and/or obtaining consent from a competent authority in relation to the processing of transactions. In addition: a) when the ECB is the payment service provider of a participant that is a payer: i) the participant shall make the required notification or obtain consent on behalf of the central bank that is primarily required to make notification or obtain consent, and shall provide the ECB with evidence of having made a notification or having received consent; and ii) the participant shall not enter any credit transfer order into TARGET2 until it has obtained confirmation from the ECB that the required notification has been made or the consent has been obtained by or on behalf of the payment service provider of the payee; b) when the ECB is a payment service provider of a participant that is a payee, the participant shall make the required notification or obtain consent on behalf of the central bank that is primarily required to make notification or obtain consent, and shall provide the ECB with evidence of having made a notification or having received consent. For the purposes of this paragraph, the terms “payment service provider”, “payer” and “payee” shall have the meanings given to them in the applicable administrative or restrictive measures.”
—

10. EAF paredzētā Valsts stratēģijas dokumenta un Valsts indikatīvās programmas noformēšana, parakstīšana tehniskajā līmenī un īstenošana ar indikatīvu finanšu dotāciju, kā arī motivēšanas finansējuma iespējamā piešķiršana līdz 25 % apjomā no šīs summas būs atkarīga no tā, kā tiks īstenotas apņemšanās attiecībā uz cilvēktiesībām un tiesiskumu, jo īpaši tas, vai pagaidu valdība atbalsta Konstitūciju, vai tiek pilnībā ievērota tiesu iestāžu neatkarība un vai iespējami drīz tiks atcelti Valsts ārkārtējā stāvokļa noteikumi, kurus atkārtoti ieviesa 2007. gada 6. septembrī, vai visi iespējamie cilvēktiesību pārkāpumi tiks izmeklēti vai izskatīti atbilstīgi Fidži tiesību aktos noteiktajām dažādajām procedūrām un tajos paredzētajās instancēs un vai pagaidu valdība dara visu iespējamo, lai novērstu to, ka drošības aģentūras izdod paziņojumus iebiedēšanas nolūkā,
1.

Ziemeļu robeža: a) Primorskas un Sozopoles pašvaldībās (Burgasas reģions): i) ceļš Nr. 99, kas sākas rietumos no Kitenas pilsētas Melnās jūras piekrastē un ved līdz Primorskai, un no turienes otrās šķiras ceļš Nr. 992, kas ved uz Jasna Poļanu un tālāk uz Novo Paņičarevu līdz ceļam Nr. 9/E87; ii) ceļš Nr. 9/E87, kas ved uz ziemeļiem līdz krustojumam ar otrās šķiras ceļu, kurš ved uz Izvoru; iii) ceļš uz Izvoru, Zidarovo, Gabru līdz vietai, kur vietējās nozīmes ceļš sasniedz Sredecas pašvaldības administratīvo robežu koordinātās 42°18′19,82″N/27°17′12,11″E; b) Sredecas pašvaldībā (Burgasas reģions): i) vietējās nozīmes ceļš no iepriekš minētajām koordinātām uz Dračevu, līdz Dračevas ciematam un tālāk pa ceļu, kas ved no Dračevas ziemeļiem līdz krustojumam, kurā valsts nozīmes ceļš Nr. 79 šķērso valsts nozīmes ceļu Nr. 53 Sredecas ciemata austrumos; ii) Sredecas dienvidu robeža; iii) vietējas nozīmes ceļš no Sredecas uz rietumiem līdz Beļilas ciematam un tālāk līdz tiltam, pār kuru šis ceļš šķērso Sredeckas upi Prohodas ciemata rietumos, ietverot arī Prohodas ciematu; iv) Sredeckas upe no vietas, kur tā šķērso vietējās nozīmes ceļu, kurš ved no Prohodas uz Bistrecu, līdz vietai, kur šīs upes atteka, kas tek līdz Omanas ciematam (Boļarovas pašvaldībā), krustojas ar Boļarovas pašvaldības robežu koordinātās 42°16′57,78″N/26°57′33,54″E; c) Boļarovas pašvaldībā (Jambolas reģions): i) Sredeckas upe no vietas, kur šīs upes atteka, kas turpinās līdz Omanas ciematam, šķērso Boļarovas pašvaldības robežu koordinātās 42°16′57,78″N/26°57′33,54″E, līdz Omanai; ii) ceļš no Omanas uz Deņicu un tālāk līdz krustojumam ar ceļu no Kamenecas līdz Stefankaradžovai; iii) ceļš no Stefankaradžovas uz Dabovu, tālāk uz Popovu un līdz vietai, kur ceļš šķērso Elhovas pašvaldības robežu koordinātās 42°10′48″N/26°41′45″E; d) Elhovas pašvaldībā (Jambolas reģions): i) ceļš uz Dobriču no vietas, kas aprakstīta c) apakšpunkta iii) daļā, līdz krustojumam ar ceļu Nr. 79 Dobričas dienvidos; ii) ceļš Nr. 79 no Dobričas līdz krustojumam ar ceļu Nr. 7 Elhovas austrumos.
(31)

Divas no četrām garantijām ir līdz 2013. gada beigām (t. i., piecus gadus), vienas garantijas termiņš beidzās 2010. gadā (t. i., pēc diviem gadiem), bet vienas termiņš beidzās jau 2009. gadā (t. i., pēc viena gada). Garantijas, kuru ilgums ir līdz 2013. gadam, attiecas uz ikgadējām piegāžu daļām. Potenciālo attiecīgo piegāžu kopējā summa ir apmēram 19 miljoni ASV dolāru. Tā kā daži piegādātāji ir izvēlējušies segt tikai daļu no to piegādēm, garantijas attiecas aptuveni uz 12 miljoniem ASV dolāru. Trīs no četriem piegādātājiem ir saņēmuši segumu par piegādēm, kuru atsevišķā vērtība bija mazāka nekā 2,8 miljoni ASV dolāru. Axon Cable patur 25 % “līdzdalību” no “peļņas” apmēra, ja dolāra vērtība palielinās, savukārt pārējie piegādātāji patur 50 % no “peļņas”.
6.

Pielikuma 6. nodaļu aizstāj ar šādu nodaļu: “6. 6. NODAĻA – TIRGUS UZRAUDZĪBAS UN ĪSTENOŠANAS PASĀKUMU KOORDINĒŠANA 6.1. Piemērojot Regulas (EK) Nr. 2006/2004 9. panta 2. punktu, iestādes, kuras ir vienojušās koordinēt savus īstenošanas pasākumus, var lemt par visām nepieciešamajām darbībām, lai nodrošinātu atbilstošu koordināciju, un tās veic tos pēc iespējas labāk. 6.2. Kompetentā iestāde var atteikties no uzaicinājuma piedalīties koordinētajos īstenošanas pasākumos pēc apspriešanās ar iestādi, kura izteikusi šo uzaicinājumu, ja: a) lūguma saņēmējas vai lūguma iesniedzējas iestādes dalībvalsts tiesu iestādes jau ir sākušas tiesvedību vai pieņēmušas galīgu spriedumu par tiem pašiem Kopienā izdarītajiem pārkāpumiem un pret tiem pašiem pārdevējiem vai piegādātajiem; b) tā pēc atbilstīgas izmeklēšanas uzskata, ka nav saistīta ar Kopienā izdarīto pārkāpumu. Ja kompetentā iestāde nolemj atteikties no uzaicinājumu piedalīties koordinētajos īstenošanas pasākumos, tā norāda šāda lēmuma iemeslus. Šis punkts neskar Regulas (EK) Nr. 2006/2004 6. un 8. panta piemērošanu. 6.3. Lai izpildītu saistības, kas tām paredzētas Regulas (EK) Nr. 2006/2004 9. panta 2. punktā, iesaistītās kompetentās iestādes var nolemt, ka īstenošanas pasākumus koordinē viena no iestādēm. Kompetentās iestādes, izvērtējot katru konkrēto gadījumu, par koordinējošo iestādi parasti izraugās iestādi tajā valstī, kurā tirgotājam ir galvenais birojs vai kurā tas veic galveno uzņēmējdarbību, vai kurā atrodas vislielākais to patērētāju skaits, kuriem nodarīts kaitējums. 6.4. Komisija, ja tā tiek uzaicināta piedalīties, atvieglo pasākumu koordināciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2006/2004 9. panta 1. un 2. punktu. 6.5. Kompetentā iestāde, kas saskaņā ar 6.3. punktu ir izraudzīta par koordinējošo iestādi, ir atbildīga vismaz par šādām darbībām: a) vadīt to iestāžu saziņu, kas piedalās koordinētajos pasākumos, izmantojot piemērotus līdzekļus; b) vajadzības gadījumā pēc koordinētā pasākuma noslēguma izstrādāt īsu kopsavilkuma ziņojumu; c) slēgt koordinēto īstenošanas pasākumu datu bāzē, tiklīdz tas tehniski ir iespējams, taču visos gadījumos ne vēlāk kā septiņu dienu laikā pēc tam, kad attiecīgā lūguma iesniedzēja iestāde slēgusi pēdējo savstarpējās palīdzības lūgumu starp divām kompetentajām iestādēm, kuras bijušas iesaistītas koordinētajos īstenošanas pasākumos. Koordinējošās iestādes pienākumi neskar informēšanas prasības, kas pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm paredzētas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un tās īstenošanas noteikumiem. 6.6. Papildus informācijas prasībām, kas vajadzīgas, lai īstenotu savstarpēju palīdzību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2006/2004 6., 7. un 8. pantu, ja kompetentā iestāde nolemj pieaicināt citas iestādes, lai koordinētu īstenošanas pasākumus, tā sniedz vismaz šādu informāciju: a) ziņas par kompetento iestādi, kura uzaicina koordinēt īstenošanas pasākumus; b) pārdevēja vai piegādātāja nosaukums/vārds, uzvārds; c) ražojuma vai pakalpojuma nosaukums; d) klasifikācijas kods; e) attiecīgais reklamēšanas vai pārdošanas starpnieks/veids; f) juridiskais pamats; g) īss pārkāpuma kopsavilkums; h) koordinēto pasākumu mērķu kopsavilkums.”
(56)

Pirmais no tiem ir obligātais rezerves fonds, kurš paredzēts īpaši kooperatīvu konsolidācijai, attīstībai un garantijām un kuru nedrīkst sadalīt kooperatīva biedriem, kā minēts likuma Nr. 27/1999 55. pantā. Šis fonds ir nedalāmais uzņēmuma īpašums, un kooperatīva darbības pārtraukšanas gadījumā to nodod valsts kases rīcībā, kas to paredzētu kooperatīvu kustības attīstības fonda izveidei. Atbilstīgi likumam Nr. 27/1999 minimālos atskaitījumus minētajā rezerves fondā veido 20 % no kooperatīva darbības rezultātiem un 50 % no darbības rezultātiem, kas veikti ārpus kooperatīva (proti, to darbību rezultāti, ko kooperatīvs veic ar trešām personām, kuras nav kooperatīva biedri), kuriem pieskaita kooperatīva biedru iemaksas un summas, kas aprēķinātas no viņu obligātajām iemaksām uzņēmuma kapitālā līguma laušanas vai iestāšanās gadījumā. No tā izriet, ka kooperatīva biedrs nekad nevar atgūt visu, ko viņš iemaksājis uzņēmumā, un ka viena daļa uzņēmuma peļņas tiek iesaldēta.
(9)

Īpaši svarīgi ir saglabāt darījumu līmeņa datu konfidencialitāti. Šajā nolūkā piekļuvei darījumu līmeņa datiem un to izmantošanai ir jābūt ierobežotai, šim mērķim norīkojot tikai nelielu CB darbinieku grupu. Papildus profesionālās ētikas un profesionālās konfidencialitātes noteikumiem, kas piemērojami CB darbiniekiem, Eiropas Centrālo banku sistēmas Maksājumu un norēķinu sistēmu komitejai (PSSC) vajadzētu izstrādāt īpašus noteikumus attiecībā uz piekļuvi darījumu līmeņa datiem un to izmantošanu. CB būtu jānodrošina, lai to norīkotie darbinieki ievērotu šos noteikumus, un Maksājumu un norēķinu sistēmu komitejai būtu jāuzrauga atbilstība šiem noteikumiem.
(8)

Saskaņā ar 1. pantu 13. protokolā par konverģences kritērijiem (“protokols”) Līguma 140. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā minētais cenu stabilitātes kritērijs ir tas, ka dalībvalstī ir stabilas cenas un vienā gadā pirms novērtējuma vidējais inflācijas līmenis nepārsniedz 1,5 procentu punktus, to samērojot ar, augstākais, tādu triju dalībvalstu datiem, kur cenu stabilitāte ir vislielākā. Lai izvērtētu atbilstību cenu stabilitātes kritērijam, inflācija tiek mērīta, izmantojot saskaņotus patēriņa cenu indeksus (SPCI), kas ir definēti Padomes Regulā (EK) Nr. 2494/95 (1995. gada 23. oktobris) par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem (9). Lai izvērtētu cenu stabilitāti, dalībvalsts inflācija tiek vērtēta, skatot izmaiņas 12 mēnešu indeksu vidējā aritmētiskajā attiecībā pret iepriekšējā perioda 12 mēnešu vidējo aritmētisko indeksu, rezultātu izsakot procentos. Komisijas un ECB ziņojumos tika ņemta vērā atsauces vērtība, kuru aprēķināja, triju dalībvalstu ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā inflācijas līmeņu vidējā aritmētiskā rezultātam pievienojot 1,5 procentu punktus. Aprēķinātā inflācijas atsauces vērtība par viena gada periodu, kas noslēdzās 2010. gada martā, ir 1 procents, un trīs dalībvalstis ar labākajiem darbības rādītājiem attiecībā uz cenu stabilitāti ir Portugāle, Igaunija un Beļģija, to inflācijas rādītājs ir attiecīgi – 0,8 procenti, – 0,7 procenti un – 0,1 procents. Pašreizējos ekonomikas apstākļos, kurus raksturo dziļa vispārējā lejupslīde, virknei valstu saskaroties ar negatīviem inflācijas rādītājiem, šķiet pamatoti no dalībvalstīm ar labākajiem rādītajiem izslēgt valstis, kuru vidējais inflācijas līmenis ievērojami atšķiras no euro zonas vidējā rādītāja (0,3 % 2010. gada martā), tādējādi ievērojot 2004. gada konverģences ziņojuma precedentu, tā kā šo valstu rādītāji pēc būtības nevar tikt uzskatīti par labākajiem attiecībā uz cenu stabilitāti un to iekļaušana būtiski ietekmētu atsauces vērtību un attiecīgi arī kritērija godīgumu. 2010. gada martā tādējādi tiek izslēgta Īrija, kas ir vienīgā valsts, kuras 12 mēnešu vidējais inflācijas līmenis (– 2,3 % 2010. gada martā) ievērojami atšķīrās no euro zonas un citu dalībvalstu inflācijas līmeņa, galvenokārt atspoguļojot dziļo ekonomikas lejupslīdi.