Oficiālais Vēstnesis L 160 , 30/04/2004 Lpp. 0051 - 0055



Komisijas Lēmums (2004. gada 29. aprīlis) par vadlīnijām attiecībā uz pagaidu standartmetodi PM2,5 paraugu ņemšanai un mērīšanai (izziņots ar dokumenta numuru C(2004) 1713) (Dokuments attiecas uz EEZ) (2004/470/EK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvu 1999/30/EK par sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, daļiņu un svina robežlielumiem apkārtējā gaisā [1] un jo īpaši tās 7. panta 5. punkta trešo daļu un IX pielikuma V iedaļu, apspriedusies ar komiteju, kas izveidota ar Padomes Direktīvas 96/62/EK [2] 12. panta 2. punktu, tā kā: (1) Līdz brīdim, kad Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) izveidos standartmetodi PM2,5 paraugu ņemšanai un mērīšanai, jāpieņem vadlīnijas attiecībā uz pagaidu standartmetodi šādai paraugu ņemšanai un mērīšanai. (2) Komisijas Lēmumā 2003/37/EK [3] ir sniegtas vadlīnijas par šādu pagaidu standartmetodi. (3) Lēmums 2003/37/EK ir jāgroza, jo tā pielikumā trūkst informācijas par ierīcēm paraugu ņemšanai, kuras lieto lauka validācijas kampaņās; tajā pat laikā skaidrības dēļ un lai ņemtu vērā tehnikas attīstību ir jāatjaunina cita informācija minētajā pielikumā, kas attiecas uz mērīšanas metodēm un validācijas darba statusu. (4) Lēmums 2003/37/EK skaidrības nolūkos ir jāatceļ, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU. 1. pants Vadlīnijas attiecībā uz pagaidu standartmetodi PM2,5 paraugu ņemšanai un mērīšanai ir noteiktas pielikumā. 2. pants Ar šo atceļ Lēmumu 2003/37/EK. 3. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 2004. gada 29. aprīlī Komisijas vārdā — Komisijas locekle Margot Wallström [1] OV L 163, 29.6.1999., 41. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2001/744/EK (OV L 278, 23.10.2001., 35. lpp.). [2] OV L 296, 21.11.1996., 55. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.). [3] OV L 12, 17.1.2003., 31. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS VADLĪNIJAS PM2,5 MĒRĪŠANAI SASKAŅĀ AR DIREKTĪVU 1999/30/EK Šā dokumenta nolūks ir sniegt ieteikumus atbildīgajiem par gaisa kvalitāti un tīkla operatoriem par to, kā izvēlēties PM2,5 mērīšanas ierīces, kas sīkām daļiņām prasītas Direktīvā 1999/30/EK. Šos ieteikumus nepiemēro citiem iespējamiem lietojumiem, kam ir atšķirīgi mērīšanas mērķi, piemēram, pētījumiem vai orientējošiem mērījumiem. Pamats un CEN standartizācijas darbs Direktīvas 1999/30/EK 5. pantā noteikts, ka "dalībvalstis nodrošina, lai būtu ierīkotas un darbotos mērīšanas stacijas, kas piegādā datus par PM2,5 koncentrāciju. Katra dalībvalsts izvēlas PM2,5 mērīšanas staciju skaitu un atrašanās vietu tā, lai tās atspoguļotu PM2,5 koncentrācijas minētajā dalībvalstī. Ja iespējams, PM2,5 paraugu ņemšanas vietas novieto kopā ar PM10 paraugu ņemšanas vietām." Direktīvas 7. pantā turpmāk minēts, ka "PM2,5 paraugu ņemšanas un mērīšanas pagaidu standartmetode ir noteikta IX pielikuma V iedaļā". Visbeidzot IX pielikumā ir prasīts sagatavot pamatnostādni, kas jāattīsta Eiropas Komisijai, apspriežoties ar Direktīvas 96/62/EK 12. pantā minēto komiteju. Vides ģenerāldirektorāts ir pilnvarojis CEN izveidot Eiropas standartmetodi PM2,5 mērīšanai. Minētā metode pamatojas uz daļiņu PM2,5 frakcijas gaisā gravimetrisku noteikšanu, paraugu ņemot apkārtējās vides apstākļos. CEN TC 264/WG 15 sāka savu darbību 2000. gadā. Lauka validācijas kampaņas tika veiktas astoņās Eiropas valstīs, proti, Spānijā, Vācijā, Nīderlandē, Austrijā, Itālijā, Zviedrijā, Apvienotajā Karalistē un Grieķijā un tika pabeigtas 2003. gada vasarā. Tādēļ galīgā CEN standartmetode nebūs pieejama līdz 2004. gadam. CEN WG 15 pašlaik pārbauda dažādas iespējamās ierīces, kas pamatojas uz gravimetriskās noteikšanas metodi un ir aprīkotas ar dažādiem Eiropas ražotāju ievadiem, kā arī Amerikas Savienoto Valstu federālo parauga ņemšanas standarta ierīci: - MINI-WRAC, viena filtra parauga ņemšanas ierīce no Fraunhofer Institute for Toxicology and Aerosol Research (Fraunhofera Toksikoloģijas un aerosolu pētījumu institūts) (FhG-ITA), Vācija, - ASV federālā, viena filtra parauga ņemšanas standarta ierīce: RAAS 2,5-1, no Thermo Andersen, ASV - Partisol FRM Model 2000, no Rupprecht and Patashnick, Amerikas Savienotās Valstis, - Partisol plus Model 2025-SCC, secīgas paraugu ņemšanas ierīce no Rupprecht and Patashnick, Amerikas Savienotās Valstis, - LVS-3D, viena filtra parauga ņemšanas ierīce no Derenda, Vācija, - SEQ 47/50, secīgas paraugu ņemšanas ierīce no Leckel Company, Vācija, - HVS-DHA 80, secīgas paraugu ņemšanas ierīce no Digitel, Šveice. Turklāt CEN pārbauda arī vairākas automātiskās mērīšanas ierīces, kas pamatojas uz beta starojuma dzišanas metodi un TEOM (tapered element oscillating microbalance – sastāvdaļas svārstību pakāpeniski maināms mikrolīdzsvars) metodi, lai izveidotu testa procedūras, kas līdzvērtīgas gravimetriskajai standartmetodei: - ADAM, beta starojuma dzišanas, secīga, no OPSIS, Zviedrija, - FH 62 I-R, beta starojuma dzišanas, filtra lentes, no ESM Andersen Company, Vācija, - BAM 1020, beta starojuma dzišanas, filtra lentes, no Met One, Amerikas Savienotās Valstis, - TEOM SES, ciklona veida, no Rupprecht and Patashnick, Amerikas Savienotās Valstis. Problēmas ar PM2,5 masas koncentrācijas mērījumiem Nosakot PM2,5 masas koncentrācijas, ir jāņem vērā vairākas problēmas, kas daļēji zināmas no iepriekšējiem PM10 mērījumiem. Iepriekšējie savstarpējās salīdzināšanas pētījumi, kas veikti vairākās ES valstīs, ir parādījuši, ka starp rezultātiem, kuri iegūti ar rokas PM2,5 paraugu ņemšanas ierīcēm, ir ievērojamas atšķirības, kas sasniedz līdz ± 30 %. Starp paraugu ņemšanas ierīcēm novēroto atšķirību iemesli ir sarežģīti, un tos var iedalīt: - artefaktos uz filtra, piem., zudumos iztvaikošanas dēļ parauga ņemšanas vai kondicionēšanas uz filtra laikā, - artefaktos, kas rodas frakcionēšanas ievada izmēra dēļ, piem., slikta konstrukcija, plūsmas pārtraukšanas izmaiņas tilpuma plūsmas sliktas kontroles dēļ un daļiņu nogulsnēšanās uz sadursmju plāksnes, - artefaktos, kas rodas paraugu ņemšanas sistēmas izveidojuma dēļ;, piem., daļiņām nogulsnējoties parauga ņemšanas caurulē (īpaši garās vai izliektās caurulēs). Ir jāatzīmē, ka PM2,5 ķīmiskais sastāvs ir ievērojami atšķirīgs no PM10 ķīmiskā sastāva, jo īpaši PM2,5 lieluma frakcija ir bagātināta ar pusgaistošām daļiņām (piem., amonija nitrātu, organiskajiem savienojumiem). Daļiņas, kuru lielums ir diapazonā no PM10 līdz PM2,5, galvenokārt veido inertās sastāvdaļas, tādas kā silīcija dioksīds, metālu oksīdi utt. Šā iemesla dēļ problēmas ar pusgaistošo daļiņu zudumiem, kas jau novērotas PM10 paraugu ņemšanā, var būt vēl izteiktākas PM2,5 mērījumos. Zudumi būs būtiski atkarīgi no aerosolu sastāva un gaistošu daļiņu klātbūtnes, kā arī no apkārtējās vides un paraugu ņemšanas temperatūru atšķirības. Zudumiem tādēļ var būt ievērojamas sezonas un ģeogrāfiskās atšķirības. Piemēram, Skandināvijā pavasarī ziņoja par gandrīz 0 % zudumiem (aerosoli no ceļu kaisīšanas ar smiltīm), bet Viduseiropā ziemā novēroja zudumus līdz 70 % (aerosoli ar lielu amonija nitrāta saturu). Šo apstākļu dēļ var gaidīt, ka paraugu ņemšanas sistēmas jebkāda sasilšana uzrādīs ievērojami mazāku PM2,5 masas koncentrāciju nekā apkārtējās vides apstākļos turēta sistēma. Ieteikumi par PM2,5 monitoringu Tā kā vēl nav secinājumu no CEN standartizācijas darbībām, var sniegt šādus ieteikumus saistībā ar PM2,5. Attiecībā uz mērījumu metodi Pilnvarojumā, ko Komisija piešķīrusi CEN, ir norādīts, ka standartizējamā mērīšanas metode pamatojas uz PM2,5 masas daļas gravimetrisko noteikšanu daļiņām, ko apkārtējās vides apstākļos savāc uz filtra. Pašlaik CEN WG 15 pārbauda, vai citas metodes, tādas kā beta starojuma dzišanas metode un TEOM metode, ir līdzvērtīgas gravimetriskajai metodei. Attiecībā uz PM2,5 specifisko ievadu Pašlaik ir pieejamas un monitoringa un pētījumu nolūkiem izmantojamas divas galvenās ievada konstrukcijas: impaktora veida un ciklona (sharp cut cyclone) veida. Pašlaik pārbauda dažādus abu veidu ievadus, piem., saistībā ar CEN WG 15. Ievada frakcionēšanas efektivitātei pēc lielumiem jānodrošina, ka filtrā tiek savākti 50 % daļiņu ar aerodinamisko diametru 2,5 μm. Attiecībā uz instrumentiem Teorija un PM10 validācijas darbā iegūtā iepriekšējā pieredze liek domāt, ka, mērot PM2,5, ir jāizvairās lietot aprīkojumu, kurš savākšanas laikā parauga ņemšanas ierīci un/vai filtru silda. Lai iespējami samazinātu gaistošo daļiņu zudumus, PM2,5 paraugu ņemšanā vēlams izmantot instrumentus, kas darbojas iespējami tuvu apkārtējās vides temperatūrai. Ievērojot to, ka līdz šim laikam dažādos pētījumos iegūtie rezultāti ir nepilnīgi un tiem trūkst saskanības, pašlaik nav iespējams izvēlēties instrumentus PM2,5 monitoringam. Ja ir jāizvēlas konkrēta mērījumu ierīce, ir ieteicama uzmanīga pieeja. Priekšroka jādod pieejai, kas nav saistīta ar ievērojamiem resursu ieguldījumiem un kas ļauj pielāgot mērījumu prasības attīstībai nākotnē (piem., PM2,5 mērījumu nākošajai Eiropas standartmetodei, instrumentu ražotāju tehniskajiem jauninājumiem, nākamajiem noteikumiem par smagajiem metāliem). Ziņojot par PM2,5 datiem, ir būtiski pilnībā dokumentēt mērījumu metodiku, kas izmantota datu iegūšanā. --------------------------------------------------