Oficiālais Vēstnesis L 296 , 21/11/1996 Lpp. 0055 - 0063



Padomes Direktīva 96/62/EK (1996. gada 27. septembris) par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldību EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 130.s pantu 1, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], saskaņā ar Līguma 189.c pantā izklāstīto procedūru [3], tā kā 1992. gadā pieņemtajā Piektajā vides rīcības programmā, kuras vispārējā pieeja apstiprināta 1993. gada 1. februārī pieņemtajā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju Padomes sanāksmes Rezolūcijā 93/C 138/01 [4], paredzēts izdarīt gaisa piesārņojuma jautājumos pieņemto tiesību normu grozījumus; tā kā minētajā programmā ieteikts izvirzīt ilgtermiņa mērķus attiecībā uz gaisa kvalitāti, tā kā vides un veselības aizsardzībai būtu jānovērš vai jāsamazina kaitīgo piesārņojošu vielu koncentrācija gaisā, kā arī jānosaka to radītā gaisa piesārņojuma robežvērtības un/vai trauksmes sliekšņi, tā kā, lai tiktu ņemti vērā ozona piesārņojuma veidošanās mehānismi, šīs robežvērtības un/vai trauksmes sliekšņi var būt jāpapildina vai jāaizstāj ar mērķvērtībām, tā kā robežvērtības, trauksmes sliekšņi un, attiecībā uz ozonu, mērķvērtības un/vai robežvērtības un trauksmes sliekšņi jānosaka, pamatojoties uz šajā jomā strādājošo zinātnes darbinieku starptautisko grupu pētījumu rezultātiem, tā kā Komisijai jāveic pētījumi, lai analizētu dažādu piesārņojošu vielu vai piesārņojuma avotu vienlaicīgas darbības ietekmi, kā arī klimata ietekmi uz šās direktīvas sakarā pētāmo piesārņojošu vielu aktivitāti, tā kā apkārtējā gaisa kvalitāte jānovērtē pēc piesārņojošu vielu koncentrāciju robežvērtībām un/vai trauksmes sliekšņiem, bet ozonam — pēc mērķvērtībām un/vai robežvērtībām, ņemot vērā gaisa piesārņojuma ietekmei pakļauto apdzīvoto vietu un ekosistēmu lielumu, kā arī vidi, tā kā, lai pēc dalībvalstīs izdarītajiem mērījumiem veiktie apkārtējā gaisa kvalitātes novērtējumi būtu salīdzināmi, piesārņojošu vielu koncentrāciju trauksmes sliekšņu, robežvērtību un mērķvērtību noteikšanai būtu jānorāda paraugu ņemšanas vietu skaits un izvietojums, kā arī mērīšanas standartmetodes, tā kā, lai apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai varētu izmantot ne tikai tiešo mērījumu metodes, jānosaka netiešo mērījumu izmantošanas kritēriji un šo metožu precizitāte, tā kā šajā direktīvā noteiktie vispārējie pasākumi jāpapildina ar īpašiem pasākumiem attiecībā uz konkrētām vielām, uz ko tā attiecas, tā kā direktīvā izvirzīto mērķu sasniegšanai šie īpašie pasākumi jāpieņem iespējami drīz, tā kā būtu jāiegūst reprezentatīvi iepriekšēji dati par piesārņojošu vielu koncentrācijas līmeņiem, tā kā vides un veselības aizsardzībai dalībvalstīm jāpieņem lēmumi un jārīkojas gadījumos, kad robežvērtības tiek pārsniegtas, lai konkrētā termiņā tās atkal tiktu ievērotas, tā kā dalībvalstu veiktajos pasākumos jāņem vērā noteikumu prasības par rūpniecisko iekārtu darbību atbilstīgi Kopienas tiesību normām piesārņojuma integrētās novēršanas un samazināšanas jomā gadījumos, uz ko attiecas šīs tiesību normas, tā kā ir vajadzīgs laiks, kamēr šos pasākumus nosaka un tie stājas spēkā, var būt nepieciešams šīm robežvērtībām noteikt pagaidu pielaides, tā kā dalībvalstīs var būt teritorijas, kurās piesārņojuma līmenis ir augstāks par robežvērtību, bet nepārsniedz noteiktās pielaides; tā kā konkrētos termiņos jāpanāk atbilstība noteiktajām robežvērtībām, tā kā dalībvalstīm jāapspriežas gadījumos, kad piesārņojošas vielas koncentrācija pārsniedz vai grasās pārsniegt robežvērtības un noteiktās pielaides summu vai, attiecīgos gadījumos, trauksmes slieksni pēc tam, kad citā dalībvalsti radies ievērojams piesārņojums, tā kā piesārņojuma trauksmes sliekšņu noteikšana, kurus sasniedzot, būtu jāveic drošības pasākumi, dos iespējas ierobežot gaisa piesārņošanas gadījumu kaitīgo ietekmi uz iedzīvotāju veselību, tā kā zonās un aglomerācijās, kurās piesārņojošu vielu koncentrācijas nepārsniedz robežvērtības, dalībvalstīm jācenšas iespējami saglabāt noturīgai attīstībai vajadzīgo apkārtējā gaisa kvalitāti, tā kā saņemto datu apstrādes un salīdzināmības nodrošināšanai tie Komisijai būtu jāiesniedz standarta formā, tā kā plašai un pilnīgai apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanas un pārvaldības politikai jābūt stingri tehniski un zinātniski pamatotai, un tai nepieciešama pastāvīga dalībvalstu viedokļu apmaiņa, tā kā jānovērš nevajadzīga informācijas apjoma palielināšanās, kas dalībvalstīm jānosūta Komisijai; tā kā informācija, ko Komisija vāc, ieviešot šo direktīvu, noder Eiropas Vides aģentūras (EVA) darbam, un šā iemesla dēļ Komisija šo informāciju var nodot tai, tā kā var būt vēlams pielāgot apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai izmantojamos kritērijus un metodes zinātnes un tehnikas attīstībai, kā arī izdot noteikumus par informācijas sniegšanu saskaņā ar šo direktīvu; tā kā šā darba sekmēšanai vajadzētu izveidot procedūru dalībvalstu ciešai sadarbībai ar Komisiju komitejā, tā kā abpusējas informācijas apmaiņas veicināšanai starp dalībvalstīm un EVA, Komisijai ar EVA palīdzību reizi trīs gados jāpublicē ziņojums par apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā, tā kā vielas, uz ko jau attiecas Padomes Direktīva 80/779/EEK (1980. gada 15. jūlijs) par gaisa kvalitātes robežvērtībām un sēra dioksīda un suspendēto daļiņu orientējošām vērtībām [5], Padomes Direktīva 82/884/EEK (1982. gada 3. decembris) par pieļaujamo svina koncentrāciju gaisā [6], Padomes Direktīva 85/203/EEK (1985. gada 7. marts) par gaisa kvalitātes normām attiecībā uz slāpekļa dioksīdu [7] un Padomes Direktīva 92/72/EEK (1992. gada 21. septembris) par ozona radīto gaisa piesārņojumu [8], vajadzētu ietvert novērtējumā vispirms, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Mērķi Šīs direktīvas galvenais mērķis ir noteikt kopējās stratēģijas pamatprincipus, lai: - noteiktu un izvirzītu mērķus attiecībā uz apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā nolūkā nepieļaut, novērst vai samazināt piesārņojuma kaitējumu iedzīvotāju veselībai un videi kopumā, - novērtēt apkārtējā gaisa kvalitāti dalībvalstīs pēc vienotām metodēm un kritērijiem, - iegūt objektīvu informāciju par apkārtējā gaisa kvalitāti un nodrošināt tās pieejamību atklātībā, cita starpā izmantojot trauksmes sliekšņus, - saglabāt gaisa kvalitāti, ja tā ir laba, un to uzlabot citos gadījumos. 2. pants Jēdzieni Šajā direktīvā: 1) "apkārtējais gaiss" nozīmē troposfēras āra gaisu, neietverot darba vietas; 2) "piesārņojoša viela" nozīmē jebkuru vielu, kas cilvēka darbības rezultātā tieši vai netieši tiek ievadīta apkārtējā gaisā un var kaitēt cilvēku veselībai un videi kopumā; 3) "līmenis" nozīmē piesārņojošas vielas koncentrāciju apkārtējā gaisā vai tās radītu nogulsnējumu uz virsmas konkrētā laika posmā; 4) "novērtējums" nozīmē metodi, pēc kuras mēra, aprēķina, prognozē vai nosaka piesārņojošas vielas līmeni apkārtējā gaisā; 5) "robežvērtība" nozīmē uz zinātnisku pētījumu pamata noteiktu līmeni, ko nosaka ar mērķi nepieļaut, novērst vai samazināt piesārņojošas vielas kaitējumu cilvēku veselību un/vai videi kopumā, kas jāsasniedz konkrētā termiņā un ko pēc tam vairs nedrīkst pārsniegt; 6) "mērķvērtība" ir piesārņojošas vielas koncentrācija, ko nosaka ar mērķi nepieļaut turpmāku gaisa piesārņojuma kaitējumu cilvēku veselību un/vai videi kopumā ilgākā laikā un kura, ja iespējams, jāpanāk noteiktā termiņā; 7) "trauksmes slieksnis" ir gaisa piesārņojuma līmenis, kuru pārsniedzot, piesārņojošas vielas īslaicīga iedarbība apdraud cilvēku veselību, un, kuru sasniedzot, dalībvalstīm jāveic šajā direktīvā noteiktie neatliekamie pasākumi; 8) "pielaide" ir procentos izteikta attiecīgās piesārņojuma robežvērtības daļa, par kādu to var pārsniegt, ievērojot šajā direktīvā noteiktos nosacījumus; 9) "zona" nozīmē dalībvalsts noteikto savas teritorijas daļu; 10) "aglomerācija" nozīmē zonu, kurā iedzīvotāju koncentrācija pārsniedz 250000 iedzīvotāju, vai gadījumos, kad iedzīvotāju skaits ir 250000 vai mazāk, iedzīvotāju blīvums vienā kvadrātkilometrā, pēc kura dalībvalsts nosaka apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanas un pārvaldības vajadzību. 3. pants Īstenošana un pienākumi Šīs direktīvas īstenošanai dalībvalstis norīko atbilstoša līmeņa kompetentās iestādes un organizācijas, kuru pienākums ir: - īstenot šo direktīvu, - novērtēt apkārtējā gaisa kvalitāti, - apstiprināt mērīšanas līdzekļus (metodes, iekārtas, tīklus, laboratorijas), - nodrošināt ar mērīšanas līdzekļiem izdarīto mērījumu precizitāti un pastāvīgi pārbaudīt šo līdzekļu precizitāti, jo īpaši, izmantojot mērījumu kvalitātes iekšējo kontroli, koveic atbilstīgi arī Eiropas kvalitātes nodrošināšanas standartiem, - analizēt novērtēšanas metodes, - dalībvalsts teritorijā koordinēt Komisijas organizētās Kopienas kvalitātes nodrošināšanas programmas. Nosūtot Komisijai pirmajā daļā minēto informāciju, dalībvalstis to dara zināmu atklātībai. 4. pants Apkārtējā gaisa piesārņojošu vielu robežvērtību un trauksmes sliekšņu noteikšana 1. Par piesārņojošām vielām, kas uzskaitītas I pielikumā, Komisija turpmāk minētajos termiņos iesniedz Padomei priekšlikumus robežvērtību un attiecīgo trauksmes sliekšņu noteikšanai: - 1. līdz 5. piesārņojošai vielai līdz 1996. gada 31. decembrim, - ozonam saskaņā ar Direktīvas 92/72/EEK 8. pantu, - 7. un 8. piesārņojošai vielai līdz 1997. gada 31. decembrim, - 9. līdz 13. piesārņojošai vielai iespējami drīz, bet ne vēlāk kā 1999. gada 31. decembrī. Nosakot robežvērtības un attiecīgi trauksmes sliekšņus, ņem vērā II pielikumā noteiktos faktorus. Priekšlikumos par ozonu ņems vērā šās piesārņojošas vielas īpašos veidošanās mehānismus, un tāpēc tam var noteikt koncentrācijas mērķvērtības un/vai robežvērtības. Gadījumos, kad ir pārsniegta ozonam noteiktā robežvērtība, dalībvalstis informē Komisiju par tās nodrošināšanai veiktajiem pasākumiem. Izmantojot šo informāciju, Komisija izvērtē, vai papildus nav vajadzīgi Kopienas pasākumi, un, ja ir tāda vajadzība, iesniedz priekšlikumus Padomei. Par citām piesārņojošām vielām Komisija iesniedz Padomei priekšlikumus robežvērtību un attiecīgo trauksmes sliekšņu noteikšanai gadījumos, kad zinātnes atklājumu rezultātā, ņemot vērā III pielikumā noteiktos kritērijus, tiek noskaidrots, ka Kopienā jānovērš vai jāsamazina šo piesārņojošu vielu kaitējums cilvēku veselību un/vai videi kopumā. 2. Komisijas pienākums ir, ņemot vērā jaunākos zinātniskos un pētniecības datus attiecīgajās epidemioloģijas un ekoloģijas nozarēs, kā arī jaunākos metroloģijas sasniegumus, no jauna izskatīt elementus, pēc kuriem nosaka 1. punktā minētās robežvērtības un trauksmes sliekšņus. 3. Robežvērtību un trauksmes sliekšņu noteikšanai izstrādā kritērijus un paņēmienus: a) mērījumiem, ko izmanto, izpildot 1. punktā minētos tiesību aktus: - paraugu ņemšanas vietu noteikšanai, - paraugu ņemšanas vietu minimālā skaita noteikšanai, - mērīšanas un paraugu ņemšanas standartmetožu izvēlei, b) citām apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai izmantojamām metodēm, jo īpaši modelēšanai: - telpiskam izvietojumam modelēšanai un objektīvām novērtēšanas metodēm, - modelēšanas standartmetodēm. Šos kritērijus un paņēmienus nosaka katrai piesārņojošai vielai atsevišķi, atbilstoši aglomerāciju lielumam vai piesārņojuma līmenim kontrolējamajās zonās. 4. Nosakot robežvērtības un apkārtējā gaisa kvalitātes uzlabošanas pasākumu ieviešanas termiņus, Komisija, ņemot vērā attiecīgā piesārņojuma faktisko līmeni, var noteikt arī pagaidu pielaides tā robežvērtībai. Ievērojot katram piesārņojuma veidam noteikto procedūru, šo pielaidi samazina tā, lai piesārņojums samazinātos līdz robežvērtībai ne vēlāk kā termiņā, ko visām piesārņojošām vielām nosaka vienlaicīgi ar attiecīgo robežvērtību. 5. Saskaņā ar Līgumu Padome pieņem 1. punktā noteiktos tiesību aktus, ievērojot 3. un 4. punkta noteikumus. 6. Ja dalībvalsts pieņem stingrākus pasākumus par 5. punktā minētajiem, tā par šiem pasākumiem paziņo Komisijai. 7. Gadījumos, kad dalībvalsts paredz noteikt robežvērtības vai trauksmes sliekšņus I pielikumā neminētām piesārņojošām vielām, uz kurām neattiecas Kopienas tiesību akti par apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā, tā par savu nodomu laikus informē Komisiju. Komisijai laikus jāsniedz atbilde uz jautājumu par Kopienas pasākumu vajadzību, ievērojot III pielikumā noteiktos kritērijus. 5. pants Apkārtējā gaisa kvalitātes iepriekšēja novērtēšana Dalībvalstis, kurām nav piesārņojošu vielu līmeņu reprezentatīvu mērījumu visās zonās un aglomerācijās, veic reprezentatīvus mērījumus, pētījumus vai novērtējumus, lai iegūtu 4. panta 1. punktā minēto tiesību normu ieviešanai vajadzīgos datus. 6. pants Apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšana 1. Pēc robežvērtību un trauksmes sliekšņu noteikšanas visā dalībvalstu teritorijā novērtē apkārtējā gaisa kvalitāti saskaņā ar šā panta noteikumiem. 2. Saskaņā ar 4. panta 3. punktā minētajiem kritērijiem un attiecībā uz konkrētām piesārņojošām vielām, ievērojot 4. panta 3. punkta noteikumus, mērījumi obligāti izdarāmi šādās zonās: - aglomerācijās, kas noteiktas 2. panta 10. punktā, - zonās, kurās koncentrācija ir starp noteikto robežvērtību un 3. punktā noteikto līmeni, un - citās zonās, kurās piesārņojuma līmenis pārsniedz robežvērtības. Adekvātas informācijas iegūšanai par apkārtējā gaisa kvalitāti papildus noteiktajiem pasākumiem var veikt modelēšanu. 3. Apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai mērījumus un modelēšanu var apvienot gadījumos, kad reprezentatīvā periodā koncentrācija ir zemāka par līmeni, kas ir zemāks par attiecīgo robežvērtību, ko nosaka saskaņā ar 4. panta 5. punktā minētajiem noteikumiem. 4. Ja līmenis ir zemāks par atbilstīgi 4. panta 5. punktam nosakāmo, līmeņa noteikšanai var izmantot arī tikai modelēšanu vai objektīvus novērtēšanas paņēmienus. Šis noteikums neattiecas uz aglomerācijām gadījumos, kad piesārņojuma trauksmes slieksnis noteikts saskaņā ar 4. panta 5. punktu. 5. Gadījumos, kad jāveic mērījumi, tos noteiktās vietās izdara nepārtraukti vai izlases veidā; faktiskā piesārņojuma līmeņa noteikšanai jābūt pietiekami lielam mērījumu skaitam. 7. pants Apkārtējā gaisa kvalitātes uzlabošanaVispārīgas prasības 1. Dalībvalstis veic robežvērtību ievērošanas nodrošināšanai vajadzīgos pasākumus. 2. Pasākumi, ko veic šajā direktīvā izvirzīto mērķu sasniegšanai: a) ņem vērā gaisa, ūdens un augsnes aizsardzības integrēto pieeju; b) nav pretrunā Kopienas tiesību aktiem par darbinieku drošību un veselības aizsardzību darba vietā; c) būtiski nelabvēlīgi neietekmē vidi citās dalībvalstīs. 3. Dalībvalstis izstrādā rīcības plānus, kur gadījumiem, kad pastāv robežvērtību un/vai trauksmes sliekšņu pārsniegšanas risks, paredz īstermiņa pasākumus šā riska un šādu notikumu varbūtējā ilguma samazināšanai. Šajos plānos katrā konkrētā gadījumā var paredzēt ierobežot un vajadzības gadījumos pārtraukt darbības, ieskaitot mehānisko transportlīdzekļu satiksmi, kas izraisa robežvērtību pārsniegšanu. 8. pants Pasākumi zonās, kurās piesārņojuma līmenis pārsniedz robežvērtību 1. Dalībvalstis sastāda zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās viena vai vairāku piesārņojošu vielu koncentrācija pārsniedz robežvērtības un pielaides summu. Ja kādai piesārņojošai vielai pielaide nav noteikta, zonas un aglomerācijas, kurās tās radītais piesārņojums pārsniedz noteikto robežvērtību, pielīdzina šā punkta pirmajā daļā minētajām zonām un aglomerācijām un uz tām attiecas 3., 4. un 5. punkta noteikumi. 2. Dalībvalstis sastāda zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās viena vai vairāku piesārņojošu vielu radītais piesārņojums pārsniedz robežvērtību, bet ir mazāks par robežvērtības un pielaides summu. 3. Šā panta 1. punktā minētajās zonās un aglomerācijās dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek izstrādāts un īstenots plāns vai programma piesārņojuma samazināšanai līdz robežvērtībai noteiktā termiņā. Minētais plāns vai programma jānodod atklātībai, un tajā obligāti jābūt vismaz IV pielikumā uzskaitītajai informācijai. 4. Šā panta 1. punktā minētajās zonās un aglomerācijās, kurās robežvērtības pārsniedz vairākas piesārņojošas vielas, dalībvalstis izstrādā vienotu plānu šo vielu radītā piesārņojuma samazināšanai. 5. Komisija regulāri pārbauda to plānu vai programmu īstenošanu, kas iesniegti saskaņā ar 3. punktu, novērtējot to izpildes gaitu un gaisa piesārņojuma līmeņa izmaiņu tendences. 6. Gadījumos, kad kāda no piesārņojošām vielām pārsniedz vai grasās pārsniegt robežvērtības un pielaides summu vai respektīvi trauksmes slieksni pēc būtiska piesārņojuma, kas radies citā dalībvalstī, attiecīgās dalībvalstis apspriežas par iespējamo risinājumu. Šādā apspriešanā var piedalīties arī Komisija. 9. pants Prasības zonās, kur piesārņojuma līmenis ir zemāks nekā robežvērtība Dalībvalstis sastāda zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās piesārņojuma līmenis ir zemāks nekā robežvērtības. Dalībvalstis šajās zonās un aglomerācijās notur piesārņojumu līmenī, kas iekļaujas robežvērtībā, un cenšas saglabāt noturīgai attīstībai atbilstīgu apkārtējā gaisa kvalitāti. 10. pants Trauksmes sliekšņu pārsniegšanas gadījumā veicamie pasākumi Ja tiek pārsniegts piesārņojuma līmeņa trauksmes slieksnis, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus sabiedrības informēšanai (piemēram, pa radio, televīziju vai preses izdevumos). Dalībvalstis arī nosūta Komisijai provizorisku informāciju par reģistrēto piesārņojuma līmeni un piesārņojuma gadījuma (vai gadījumu) ilgumu ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc notikuma. Nosakot trauksmes sliekšņus, sastāda to datu sarakstu, par ko jāinformē sabiedrība. 11. pants Informācijas sniegšana un ziņojumi Kad Padome pieņēmusi pirmo 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā minēto priekšlikumu: 1. Dalībvalstis paziņo Komisijai 3. pantā minētās kompetentās iestādes, laboratorijas un organizācijas, un a) attiecībā uz zonām, kas minētas 8. panta 1. punktā: (i) informē par gadījumiem, kad pārsniegta robežvērtības un pielaides summa, laiku vai laikposmu, kad novērots šāds piesārņojums, un tā reģistrētās vērtības deviņu mēnešu laikā kopš gada beigām. Gadījumos, kad attiecīgajai piesārņojošai vielai pielaide nav noteikta, zonas un aglomerācijas, kur tās radītais piesārņojums pārsniedz robežvērtību, pielīdzina pirmajā daļā minētajām zonām un aglomerācijām; (ii) informē Komisiju par katra reģistrētā gadījuma cēloņiem deviņu mēnešu laikā no gada beigām; (iii) nosūta Komisijai 8. panta 3. punktā minētos plānus vai programmas ne vēlāk kā divu gadu laikā pēc tā gada beigām, kurā piesārņojums novērots; (iv) reizi trīs gados informē Komisiju par plāna vai programmas izpildes gaitu; b) katru gadu ne vēlāk kā deviņu mēnešu laikā pēc gada beigām nosūta Komisijai 8. panta 1. un 2. punktā un 9. pantā minēto zonu un aglomerāciju sarakstu; c) reizi trīs gados nosūta Komisijai informāciju nozares pārskatā, kas minēts 4. pantā Padomes Direktīvā 91/692/EEK (1991. gada 23. decembris), ar ko standartizē un racionalizē ziņojumus par to, kā īsteno dažas direktīvas, kas attiecas uz vidi [9], un ne vēlāk kā deviņu mēnešu laikā pēc kārtējo trīs gadu perioda beigām — apkopotu informāciju par novērotajiem vai noteiktajiem piesārņojuma līmeņiem 8. un 9. pantā minētajās zonās un aglomerācijās; d) informē Komisiju par 5. pantā noteiktās apkārtējā gaisa kvalitātes provizoriskas novērtēšanas metodēm. 2. Komisija publicē: a) katru gadu — 8. panta 1. punktā minēto zonu un aglomerāciju sarakstu; b) reizi trīs gados — ziņojumu par apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā.Šajā ziņojumā apkopotā veidā sniedz informāciju, kas saņemta, izmantojot Komisijas un dalībvalstu informācijas apmaiņas sistēmu. 3. Komisija 2. punkta b) apakšpunktā minētā ziņojuma projekta sastādīšanai vajadzības gadījumā izmantos Eiropas Vides aģentūras ekspertīzi. 12. pants Komiteja un tās funkcijas 1. Grozījumus, kas vajadzīgi 4. panta 2. punktā minēto kritēriju un paņēmienu pielāgošanai zinātnes un tehnikas attīstībai, kā arī detalizētus noteikumus par informācijas nosūtīšanu saskaņā ar 11. pantu, kā arī citu uzdevumu veikšanai, kas noteikti 4. panta 3. punktā, pieņem saskaņā ar šā panta 2. punktā noteikto procedūru. Šāda pielāgošana nedrīkst tieši vai netieši mainīt piesārņojuma robežvērtības vai trauksmes sliekšņus. 2. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota no dalībvalstu pārstāvjiem un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai priekšlikumus par veicamo pasākumu projektu. Komiteja par priekšlikumiem sniedz atzinumu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā paredzēts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsu skaitu komitejā aprēķina minētajā pantā noteiktajā kārtībā. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie saskan ar komitejas atzinumu. Ja paredzētie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu vai atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar balsu kvalificētu vairākumu. Ja trīs mēnešu laikā pēc jautājuma iesniegšanas Padomei tā nav pieņēmusi lēmumu, paredzētos pasākumus pieņem Komisija. 13. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie akti un administratīvie noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais 18 mēnešu laikā pēc tās stāšanās spēkā attiecībā uz 1. līdz 4. panta, 12. panta un I, II, III un IV pielikuma noteikumiem, un attiecībā uz pārējo pantu noteikumiem — ne vēlāk par dienu, kad piemēro 4. panta 5. punktu. Nosakot šos pasākumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka šādas atsauces izdarīšanas kārtību. 2. Dalībvalstis iepazīstina Komisiju ar galvenajām tiesību normām, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 14. pants Šī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 15. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1996. gada 27. septembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs M. Lowry [1] OV C 216, 6.8.1994., 4. lpp. [2] OV C 110, 2.5.1995., 5. lpp. [3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 16. jūnija atzinums (OV C 166, 3.7.1995., 173. lpp.), Padomes 1995. gada 30. novembra kopēja nostāja (OV C 59, 28.2.1996., 24. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 22. maija lēmums (OV C 166, 10.6.1996., 63. lpp.). [4] OV C 138, 17.5.1993., 1. lpp. [5] OV L 229, 30.8.1980., 30. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK (OV L 377, 31.12.1991., 48. lpp.). [6] OV L 378, 31.12.1982., 15. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK. [7] OV L 87, 27.3.1985., 1. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK. [8] OV L 297, 13.10.1992., 1. lpp. [9] OV L 377, 31.12.1991., 48. lpp. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS PIESĀRŅOJOŠAS VIELAS, KO APLŪKO APKĀRTĒJĀ GAISA KVALITĀTES NOVĒRTĒŠANĀ UN PĀRVALDĪBĀ I. Piesārņojošas vielas, kas jāpēta sākotnējā posmā, ieskaitot piesārņojošas vielas, uz ko attiecas jau pieņemtās direktīvas par apkārtējā gaisa kvalitāti 1. Sēra dioksīds 2. Slāpekļa dioksīds 3. Sīkas daļiņas, piemēram, kvēpi (ar daļiņu izmēru līdz 10 μm) 4. Daļiņas, kas pacēlušās gaisā 5. Svins 6. Ozons II. Citas gaisa piesārņojošas vielas 7. Benzols 8. Oglekļa oksīds 9. Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži 10. Kadmijs 11. Arsēns 12. Niķelis 13. Dzīvsudrabs -------------------------------------------------- II PIELIKUMS FAKTORI, KAS JĀŅEM VĒRĀ, NOSAKOT PIESĀRŅOJUMA ROBEŽVĒRTĪBAS UN TRAUKSMES SLIEKŠŅUS Nosakot piesārņojuma robežvērtības un attiecīgi trauksmes sliekšņus, var tikt ņemti vērā šādi faktori: - apdraudētās iedzīvotāju daļas, jo īpaši jutīgākās apakšgrupas, - klimatiskie apstākļi, - floras un faunas un dzīvotņu jutība, - piesārņojuma apdraudētais vēstures mantojums, - ekonomiskā un tehniskā pamatotība, - piesārņojošu vielu pārnese lielā attālumā, tostarp sekundāro piesārņojošu vielu, ieskaitot ozonu. -------------------------------------------------- III PIELIKUMS VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI PAR APLŪKOJAMO GAISA PIESĀRŅOJOŠU VIELU ATLASI 1. Kaitējumu varbūtība, smagums un biežums; attiecībā uz cilvēku veselību un vidi kopumā īpaša vērība jāveltī kaitējuma neatgriezeniskumam. 2. Piesārņojošas vielas visuresamība un augsta koncentrācija atmosfērā. 3. Pārveidošanās vidē vai metaboliskas pārmaiņas, jo tā rezultātā var veidoties augsti toksiskas ķīmiskās vielas. 4. Noturība vidē, īpaši, ja piesārņojoša viela bioloģiski nesadalās un var uzkrāties cilvēka organismā, vidē vai barības ķēdēs. 5. Piesārņojošas vielas ietekme: - tās iedarbībai pakļauto apdzīvoto vietu, dzīvu būtņu resursu un ekosistēmu lielums, - īpaši jutīgu mērķu pastāvēšana attiecīgajā zonā. 6. Var izmanto arī riska novērtēšanas metodes. Atlasot piesārņojošas vielas, jāņem vērā Direktīvā 67/548/EEK [1] un tās turpmākajos grozījumos noteiktie attiecīgie bīstamības kritēriji. [1] OV 196, 16.8.1967., 1./670. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 91/632/EEK (OV L 338, 10.12.1991., 23. lpp.) -------------------------------------------------- IV PIELIKUMS INFORMĀCIJA, KAS IEKĻAUJAMA APKĀRTĒJĀ GAISA KVALITĀTES UZLABOŠANAS VIETĒJĀS, REĢIONĀLAJĀS VAI VALSTU PROGRAMMĀS Saskaņā ar 8. panta 3. punktu sniedzamā informācija 1. Pārmērīga piesārņojuma lokalizācija - apgabals - pilsēta (karte) - mērījumu stacija (karte, ģeogrāfiskās koordinātes). 2. Vispārīga informācija - zonas veids (pilsēta, rūpnieciska vai lauku teritorija) - piesārņotās teritorijas aptuvenā platība (km2), un piesārņojuma apdraudēto iedzīvotāju skaits - klimatiskie dati - attiecīgie topogrāfiskie dati - pietiekama informācija par mērķiem, kam zonā vajadzīga aizsardzība. 3. Atbildīgās iestādes Par gaisa kvalitātes uzlabošanas plānu izstrādāšanu un īstenošanu atbildīgo personu vārdi vai nosaukumi un adreses. 4. Piesārņojuma veids un novērtējums - agrākos gados novērotās koncentrācijas (pirms gaisa kvalitātes uzlabošanas pasākumu īstenošanas) - kopš projekta sākuma izmērītās koncentrācijas - novērtēšanai izmantotās metodes. 5. Piesārņojuma izcelsme - galveno piesārņojuma avotu saraksts (karte) - šo avotu kopējās emisijas apjoms (t/gadā) - informācija par piesārņojumu, kas pārnests no citiem apgabaliem. 6. Situācijas analīze - ziņas par piesārņojuma līmeņa pārsniegšanu izraisītājiem faktoriem (pārnese, ieskaitot pārrobežu pārnesi, piesārņojuma veidošanās) - ziņas par gaisa kvalitātes uzlabošanas iespējamajiem pasākumiem. 7. Ziņas par pasākumiem vai projektiem gaisa kvalitātes uzlabošanai, kas pieņemti vai īstenoti pirms šīs direktīvas spēkā stāšanās, t.i., - vietējiem, reģionāliem, valsts un starptautiskiem pasākumiem, - šo pasākumu rezultātu novērtējums. 8. Ziņas par pasākumiem vai projektiem, kas piesārņojuma samazināšanai pieņemti pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās - visu projektā noteikto pasākumu uzskaitījums un apraksts - ieviešanas grafiks - gaisa kvalitātes uzlabošanās plānotais novērtējums un šo mērķu sasniegšanai paredzētais laiks 9. Ziņas par plānotajiem vai pētāmajiem ilgtermiņa pasākumiem vai projektiem 10. Publikāciju, dokumentu, darbu u.c. saraksts, kas papildina šajā pielikumā prasīto informāciju --------------------------------------------------