Oficiālais Vēstnesis L 319 , 25/11/1988 Lpp. 0001 - 0008

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 1 Sējums 2 Lpp. 0089

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 1 Sējums 2 Lpp. 0089



Padomes lēmums (1988. gada 24. oktobris), ar ko izveido Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesu (88/591/EOTK, EEK, Euratom) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 32.d pantu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 168.a pantu, ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 140.a pantu, ņemot vērā 1951. gada 18. aprīlī Parīzē parakstīto Protokolu par Eiropas Ogļu un tērauda kopienas Tiesas statūtiem, ņemot vērā 1957. gada 17. aprīlī Briselē parakstīto Protokolu par Eiropas Ekonomikas kopienas Tiesas statūtiem, ņemot vērā 1957. gada 17. aprīlī Briselē parakstīto Protokolu par Eiropas Atomenerģijas kopienas Tiesas statūtiem, ņemot vērā 1965. gada 8. aprīlī Briselē parakstīto Protokolu par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti, ņemot vērā Tiesas lūgumu, ņemot vērā Komisijas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1], tā kā EOTK līguma 32.d pants, EEK līguma 168.a pants un Euratom līguma 140.a pants piešķir Padomei pilnvaras Tiesai izveidot Pirmās instances tiesu, kuras uzdevums būtu pildīt nozīmīgas tiesiskas funkcijas un kuras locekļu neatkarība nav apšaubāma, un tiem piemīt spējas, kas vajadzīgas šādu pienākumu izpildei, tā kā iepriekšminētie noteikumi pilnvaro Padomi noteikt Pirmās instances tiesas jurisdikciju izskatīt un izlemt pirmajā instancē dažu kategoriju lietas, par kurām apelāciju Tiesā var iesniegt vienīgi par tiesību jautājumiem un saskaņā ar Tiesas Statūtos ietvertiem nosacījumiem un kuras ierosinājušas fiziskas vai juridiskas personas, tā kā, ievērojot iepriekšminētos noteikumus, Padomei jānosaka šīs tiesas sastāvs un jāparedz vajadzīgie pielāgojumi un papildu noteikumi Tiesas Statūtos, tā kā attiecībā uz prasībām, kas prasa sarežģītu faktu detalizētu izmeklēšanu, otras tiesas izveide uzlabos individuālo interešu tiesisko aizsardzību, tā kā, lai saglabātu tiesiskās uzraudzības kvalitāti un efektivitāti Kopienas tiesiskajā kārtībā, vajag dot Tiesai iespēju koncentrēt darbību uz savu pamatuzdevumu nodrošināt Kopienas tiesību vienādu interpretāciju, tā kā tādēļ nepieciešams izmantot EOTK līguma 32.d panta, EEK līguma 168.a panta un Euratom līguma 140.a panta piešķirtās pilnvaras un nodot Pirmās instances tiesas piekritībā izskatīt un izlemt pirmajā instancē konkrētas lietu kategorijas, kas bieži prasa sarežģītu faktu izmeklēšanu, tas ir, Kopienu darbinieku ierosinātas lietas, un tāpat, ciktāl tas attiecas uz EOTK līgumu, uzņēmumu un apvienību ierosinātas lietas jautājumos, kas attiecas uz nodevām, ražošanu, cenām, ierobežojošiem līgumiem, lēmumiem vai praksi un uzņēmumu koncentrāciju, un, ciktāl tas attiecas uz EEK līgumu, fizisku vai juridisku personu ierosinātas lietas konkurences jautājumos, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU. 1. pants Tiesai izveido tiesu, kuras nosaukums ir Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa. Tā atrodas Tiesā. 2. pants 1. Pirmās instances tiesā ir 12 locekļi. 2. Tiesas locekļi no sava vidus uz trim gadiem ievēl Pirmās instances tiesas priekšsēdētāju. Viņu var ievēlēt amatā atkārtoti. 3. Pirmās instances tiesas locekļus var uzaicināt veikt ģenerāladvokāta pienākumus. Ģenerāladvokāta pienākums ir, darbojoties pilnīgi objektīvi un neatkarīgi, atklātā tiesas sēdē sniegt argumentētus apsvērumus konkrētās lietās Pirmās instances tiesā, lai sniegtu palīdzību Pirmās instances tiesai tās uzdevuma veikšanā. Kritērijus šādu lietu atlasei, kā arī ģenerāladvokātu iecelšanas kārtību nosaka Pirmās instances tiesas reglamentā. Tiesas loceklis, kas uzaicināts pildīt ģenerāladvokāta pienākumus lietā, nevar piedalīties attiecīgās lietas izlemšanā. 4. Pirmās instances tiesa sēdes notur trīs un piecu tiesnešu palātās. Palātu sastāvu un to, kā lietas tiek nozīmētas palātām, nosaka reglaments. Dažos gadījumos, ko nosaka Pirmās instances tiesas reglaments, Pirmās instances tiesa var sanākt plēnumā. 5. Uz Pirmās instances tiesas locekļiem un tiesas sekretāru attiecas 21. pants Protokolā par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti un 6. pants Līgumā par vienotas Eiropas Kopienu Padomes un vienotas Eiropas Kopienu Komisijas izveidi. 3. pants 1. Pirmās instances tiesa pirmajā instancē īsteno jurisdikciju, ko Tiesai piešķīruši Kopienu dibināšanas līgumi un to īstenošanai pieņemtie tiesību akti: a) EEK līguma 179. pantā un Euratom līguma 152. pantā minētajās domstarpībās starp Kopienām un to darbiniekiem; b) lietās, ko, ievērojot EOTK līguma 33. panta otro daļu un 35. pantu, pret Komisiju ierosina minētā Līguma 48. pantā minētie uzņēmumi vai uzņēmumu apvienības un kas attiecas uz atsevišķiem lēmumiem sakarā ar minētā Līguma 50. un 57. līdz 66. panta piemērošanu; c) lietās, ko saskaņā ar EEK līguma 173. panta otro daļu un 175. panta trešo daļu pret kādu Kopienu iestādi ierosina fiziskas vai juridiskas personas saistībā ar uzņēmumiem piemērojamo konkurences noteikumu īstenošanu. 2. Ja viena un tā pati fiziskā vai juridiskā persona ierosina gan lietu, kuras izlemšana saskaņā ar šā panta 1. punktu ir Pirmās instances tiesas piekritībā, gan lietu, kas minēta EOTK līguma 40. panta pirmajā un otrajā daļā, EEK līguma 178. pantā vai Euratom līguma 151. pantā, saistībā ar tāda kaitējuma atlīdzināšanu, kas nodarīts Kopienas iestādes tādas darbības vai bezdarbības iznākumā, kura ir pirmās prasības priekšmets, tad Pirmās instances tiesas jurisdikcijā ir arī izskatīt un izlemt prasību par šā kaitējuma atlīdzināšanu. 3. Ņemot vērā pieredzi, tostarp jurisprudences attīstību, un pēc Pirmās instances tiesas divu gadu darbības Padome vēlreiz izskata Tiesas ierosinājumu piešķirt Pirmās instances tiesai pilnvaras īstenot jurisdikciju lietās, kuras, ievērojot EOTK līguma 33. panta otro daļu un 35. pantu, ierosinājuši minētā Līguma 48. pantā minētie uzņēmumi vai uzņēmumu apvienības pret Komisiju un kuras attiecas uz lēmumiem par minētā Līguma 74. panta piemērošanu, kā arī lietās, kuras pret kādu Kopienu iestādi ierosinājušas fiziskas vai juridiskas personas, ievērojot EEK līguma 173. panta otro daļu un 175. panta trešo daļu, un kuras attiecas uz tirdzniecības aizsardzības pasākumiem dempinga un subsīdiju gadījumā, kā paredzēts minētā Līguma 113. pantā. 4. pants Izņemot, kā še turpmāk paredzēts, uz Pirmās instances tiesu attiecas EOTK līguma 34., 36., 39., 44. un 92. pants, EEK līguma 172., 174., 176., 184. līdz 187. un 192. pants, Euratom līguma 147., 149., 156. līdz 159. un 164. pants. 5. pants "IV SADAĻA EIROPAS KOPIENU PIRMĀS INSTANCES TIESA Noteikumi par Pirmās instances tiesas locekļiem un tās organizāciju 44. pants Uz Pirmās instances tiesu un tās locekļiem attiecas šo Statūtu 2., 3., 4., 6. līdz 9. pants, 13. panta pirmā daļa, 17. pants, 18. panta otrā daļa un 19. pants. Statūtu 2. pantā minēto zvērestu nodod Tiesai un 3., 4. un 7. pantā minētos lēmumus pieņem Tiesa pēc Pirmās instances tiesas uzklausīšanas. Tiesas sekretārs un personāls 45. pants Pirmās instances tiesa ieceļ tiesas sekretāru un pieņem viņa darbību reglamentējošus noteikumus. Uz Pirmās instances tiesas sekretāru mutatis mutandis attiecas šo Statūtu 9. un 14. pants. Tiesas priekšsēdētājs un Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs, savstarpēji vienojoties, izvirza nosacījumus, saskaņā ar kuriem ierēdņi un citi Tiesai piesaistīti darbinieki sniedz savus pakalpojumus Pirmās instances tiesai, lai sekmētu tās darbību. Konkrēti ierēdņi vai citi darbinieki ir atbildīgi Pirmās instances tiesas sekretāram saskaņā ar Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojumu. Tiesvedība Pirmās instances tiesā 46. pants Tiesvedību Pirmās instances tiesā reglamentē šo Statūtu III sadaļa, izņemot 41. un 42. pantu. Turpmākus un sīkāk izstrādātus noteikumus pēc vajadzības paredz reglamentā, ko pieņem saskaņā ar Līguma 32.d panta 4. punktu. Neskarot šo Statūtu 21. panta ceturto daļu, ģenerāladvokāts var argumentētus apsvērumus iesniegt rakstiski. 47. pants Ja Pirmās instances tiesai adresētu pieteikumu vai citu procesuālu dokumentu kļūdas dēļ iesniedz Tiesas sekretāram, tas šo dokumentu nekavējoties nodod Pirmās instances tiesas sekretāram; tāpat, ja Tiesai adresētu pieteikumu vai citu procesuālu dokumentu kļūdas dēļ iesniedz Pirmās instances tiesas sekretāram, tas šo dokumentu nekavējoties nodod Tiesas sekretāram. Ja Pirmās instances tiesa konstatē, ka nav tās jurisdikcijā izskatīt un izlemt kādu lietu, kas ir Tiesas kompetencē, tā nodod šo lietu Tiesai; tāpat, ja Tiesa konstatē, ka kāda lieta ir Pirmās instances tiesas jurisdikcijā, tā nodod šo lietu Pirmās instances tiesai, kura nevar atteikties no šīs jurisdikcijas. Ja Tiesā un Pirmās instances tiesā ierosinātas lietas, kurās ir viens un tas pats prasības priekšmets, izvirzīts viens un tas pats interpretācijas jautājums vai tiek apstrīdēta viena un tā paša tiesību akta spēkā esamība, tad Pirmās instances tiesa, iepriekš uzklausot puses, var apturēt savu tiesvedību līdz laikam, kad Tiesa ir pasludinājusi savu spriedumu. Ja iesniegti pieteikumi par viena un tā paša tiesību akta pasludināšanu par spēkā neesošu, Pirmās instances tiesa var arī atteikties no jurisdikcijas, lai par šādiem pieteikumiem varētu lemt Tiesa. Šajā daļā minētajos gadījumos arī Tiesa var izlemt apturēt savu tiesvedību; tādā gadījumā turpinās tiesvedība Pirmās instances tiesā. 48. pants Pirmās instances tiesas nolēmumus, lēmumus, ar ko lietu pēc būtības izlemj tikai kādā tās daļā, vai lēmumus, ar ko izlemj procesuālus jautājumus attiecībā uz pieteikumu atzīt kompetences trūkumu vai pieteikuma pieņemamību, Pirmās instances tiesas sekretārs paziņo visām pusēm, kā arī visām dalībvalstīm un Kopienas iestādēm, pat ja tās nebija iestājušās attiecīgajā Pirmās instances tiesas izskatāmajā lietā. Apelācijas sūdzības Tiesai 49. pants Apelācijas sūdzību par Pirmās instances tiesas nolēmumiem un par lēmumiem, ar ko lietu pēc būtības izlemj tikai kādā tās daļā, vai lēmumiem, ar ko izlemj procesuālus jautājumus attiecībā uz pieteikumu atzīt kompetences trūkumu vai pieteikuma pieņemamību, var iesniegt Tiesai divos mēnešos no dienas, kad paziņots lēmums, kuru pārsūdz. Šādu apelācijas sūdzību var iesniegt ikviena puse, kuras pieteikums ir pilnīgi vai daļēji noraidīts. Tomēr personas, kas iestājušās lietā un kas nav dalībvalstis vai Kopienas iestādes, var iesniegt šādu apelācijas sūdzību vienīgi tad, ja Pirmās instances tiesas lēmums tās skar tieši. Izņemot lietas, kas attiecas uz strīdiem starp Kopienu un tās darbiniekiem, apelācijas sūdzību var iesniegt arī dalībvalstis un Kopienas iestādes, kuras nebija iestājušās lietā Pirmās instances tiesas tiesvedībā. Šādu dalībvalstu un iestāžu procesuālais stāvoklis ir tāds pats kā dalībvalstīm vai iestādēm, kuras iestājās lietā pirmajā instancē. 50. pants Ikviena persona, kuras pieteikumu par iestāšanos lietā Pirmās instances tiesa ir noraidījusi, var iesniegt apelācijas sūdzību Tiesai divās nedēļās no dienas, kad paziņots lēmums par pieteikuma noraidīšanu. Personas, kas ir puses kādā lietā, var divās nedēļās no lēmuma paziņošanas iesniegt Tiesai apelācijas sūdzību par jebkuru Pirmās instances tiesas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 39. panta otro vai trešo daļu vai 92. panta trešo daļu. Šā panta pirmajās divās daļās minētās apelācijas sūdzības izskata un izlemj saskaņā ar šo Statūtu 33. pantā paredzēto kārtību. 51. pants Apelācijas sūdzību Tiesā var iesniegt vienīgi par tiesību jautājumiem. Tā jāpamato ar Pirmās instances tiesas kompetences trūkumu, tādu procesa pārkāpumu minētajā tiesā, kas kaitē sūdzības iesniedzēja interesēm, vai arī ar Pirmās instances tiesas izdarītu Kopienas tiesību aktu pārkāpumu. Nevar iesniegt apelācijas sūdzību, kas attiecas vienīgi uz tiesas izdevumu apjomu vai pusi, kurai piespriests tos maksāt. Tiesvedība Tiesā 52. pants Ja apelācijas sūdzība iesniegta par kādu Pirmās instances tiesas lēmumu, Tiesas tiesvedībai ir rakstiskā daļa un mutiskā daļa. Saskaņā ar Tiesas reglamentā izklāstītajiem nosacījumiem Tiesa, iepriekš uzklausot ģenerāladvokātu un puses, var atteikties no tiesvedības mutiskās daļas. Suspensīvā iedarbība 53. pants Neskarot Līguma 39. panta otro un trešo daļu, apelācijas sūdzība neaptur attiecīgā akta piemērošanu. Atkāpjoties no Līguma 44. panta, Pirmās instances tiesas lēmumi, kas kādu vispārēju lēmumu pasludina par spēkā neesošu, stājas spēkā vienīgi dienā, kad beidzies šo Statūtu 49. panta pirmajā daļā paredzētais termiņš, vai — ja šajā termiņā ir iesniegta apelācijas sūdzība — apelācijas sūdzības noraidīšanas dienā, tomēr neskarot pušu tiesības griezties Tiesā, kā paredzēts Līguma 39. panta otrajā un trešajā daļā, lai apturētu tāda lēmuma darbību, kas pasludināts par spēkā neesošu, vai panāktu kāda cita pagaidu pasākuma piemērošanu. Tiesas lēmums par apelācijas sūdzību 54. pants Ja apelācijas sūdzība ir pamatota, Tiesa atceļ Pirmās instances tiesas lēmumu. Ja tiesvedības stadija to ļauj, Tiesa pati var pieņemt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā vai arī nodot lietu izlemšanai Pirmās instances tiesai. Ja lietu nodod atpakaļ Pirmās instances tiesai, tai ir saistošs Tiesas lēmums attiecībā uz tiesību jautājumiem. Ja apelācijas sūdzība, ko iesniegusi dalībvalsts vai Kopienas iestāde, kura nebija iestājusies lietā Pirmās instances tiesas tiesvedībā, ir pamatota, tad Tiesa, ja tā uzskata par vajadzīgu, var lemt par to, kuras no atceltā Pirmās instances tiesas lēmuma sekām ir saistošas pusēm attiecīgajā lietā" . 6. pants Protokola par Eiropas Ogļu un tērauda kopienas Tiesas statūtiem iepriekšējais 44. un 45. pants kļūst par attiecīgi 55. un 56. pantu. 7. pants "IV SADAĻA EIROPAS KOPIENU PIRMĀS INSTANCES TIESA 44. pants Uz Pirmās instances tiesu un tās locekļiem attiecas šo Statūtu 2. līdz 8. pants un 13. līdz 16. pants. Statūtu 2. pantā minēto zvērestu nodod Tiesai, un 3., 4. un 6. pantā minētos lēmumus pieņem Tiesa pēc Pirmās instances tiesas uzklausīšanas. 45. pants Pirmās instances tiesa ieceļ tiesas sekretāru un pieņem viņa darbību reglamentējošus noteikumus. Uz Pirmās instances tiesas sekretāru mutatis mutandis attiecas šo Statūtu 9., 10. un 13. pants. Tiesas priekšsēdētājs un Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs, savstarpēji vienojoties, izvirza nosacījumus, saskaņā ar kuriem ierēdņi un citi Tiesai piesaistīti darbinieki sniedz savus pakalpojumus Pirmās instances tiesai, lai sekmētu tās darbību. Konkrēti ierēdņi vai citi darbinieki ir atbildīgi Pirmās instances tiesas sekretāram saskaņā ar Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojumu. 46. pants Tiesvedību Pirmās instances tiesā reglamentē šo Statūtu III sadaļa, izņemot 20. pantu. Turpmākus un sīkāk izstrādātus noteikumus pēc vajadzības paredz reglamentā, ko pieņem saskaņā ar Līguma 168.a panta 4. punktu. Neskarot šo Statūtu 18. panta ceturto daļu, ģenerāladvokāts var argumentētus apsvērumus iesniegt rakstiski. 47. pants Ja Pirmās instances tiesai adresētu pieteikumu vai citu procesuālu dokumentu kļūdas dēļ iesniedz Tiesas sekretāram, tas šo dokumentu nekavējoties nodod Pirmās instances tiesas sekretāram; tāpat, ja Tiesai adresētu pieteikumu vai citu procesuālu dokumentu kļūdas dēļ iesniedz Pirmās instances tiesas sekretāram, tas šo dokumentu nekavējoties nodod Tiesas sekretāram. Ja Pirmās instances tiesa konstatē, ka nav tās jurisdikcijā izskatīt un izlemt kādu lietu, kas ir Tiesas kompetencē, tā nodod šo lietu Tiesai; tāpat, ja Tiesa konstatē, ka kāda lieta ir Pirmās instances tiesas jurisdikcijā, tā nodod šo lietu Pirmās instances tiesai, kura nevar atteikties no šīs jurisdikcijas. Ja Tiesā un Pirmās instances tiesā ierosinātas lietas, kurās ir viens un tas pats prasības priekšmets, izvirzīts viens un tas pats interpretācijas jautājums vai tiek apstrīdēta viena un tā paša tiesību akta spēkā esamība, tad Pirmās instances tiesa, iepriekš uzklausot puses, var apturēt savu tiesvedību līdz laikam, kad Tiesa ir pasludinājusi savu spriedumu. Ja iesniegti pieteikumi par viena un tā paša tiesību akta pasludināšanu par spēkā neesošu, Pirmās instances tiesa var arī atteikties no jurisdikcijas, lai par šādiem pieteikumiem varētu lemt Tiesa. Šajā daļā minētajos gadījumos arī Tiesa var izlemt apturēt savu tiesvedību; tādā gadījumā turpinās tiesvedība Pirmās instances tiesā. 48. pants Pirmās instances tiesas nolēmumus, lēmumus, ar ko lietu pēc būtības izlemj tikai kādā tās daļā, vai lēmumus, ar ko izlemj procesuālus jautājumus attiecībā uz pieteikumu atzīt kompetences trūkumu vai pieteikuma pieņemamību, Pirmās instances tiesas sekretārs paziņo visām pusēm, kā arī visām dalībvalstīm un Kopienas iestādēm, pat ja tās nebija iestājušās attiecīgajā Pirmās instances tiesas izskatāmajā lietā. 49. pants Apelācijas sūdzību par Pirmās instances tiesas nolēmumiem un par lēmumiem, ar ko lietu pēc būtības izlemj tikai kādā tās daļā, vai lēmumiem, ar ko izlemj procesuālus jautājumus attiecībā uz pieteikumu atzīt kompetences trūkumu vai pieteikuma pieņemamību, var iesniegt Tiesai divos mēnešos no dienas, kad paziņots lēmums, kuru pārsūdz. Šādu apelācijas sūdzību var iesniegt ikviena puse, kuras pieteikums ir pilnīgi vai daļēji noraidīts. Tomēr personas, kas iestājušās lietā un kas nav dalībvalstis vai Kopienas iestādes, var iesniegt šādu apelācijas sūdzību vienīgi tad, ja Pirmās instances tiesas lēmums tās skar tieši. Izņemot lietas, kas attiecas uz strīdiem starp Kopienu un tās darbiniekiem, apelācijas sūdzību var iesniegt arī dalībvalstis un Kopienas iestādes, kuras nebija iestājušās lietā Pirmās instances tiesas tiesvedībā. Šādu dalībvalstu un iestāžu procesuālais stāvoklis ir tāds pats kā dalībvalstīm vai iestādēm, kuras iestājās lietā pirmajā instancē. 50. pants Ikviena persona, kuras pieteikumu par iestāšanos lietā Pirmās instances tiesa ir noraidījusi, var iesniegt apelācijas sūdzību Tiesai divās nedēļās no dienas, kad paziņots lēmums par pieteikuma noraidīšanu. Personas, kas ir puses kādā lietā, var divās nedēļās no lēmuma paziņošanas iesniegt Tiesai apelācijas sūdzību par jebkuru Pirmās instances tiesas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 185. vai 186. pantu vai 192. panta ceturto daļu. Šā panta pirmajās divās daļās minētās apelācijas sūdzības izskata un izlemj saskaņā ar šo Statūtu 36. pantā paredzēto kārtību. 51. pants Apelācijas sūdzību Tiesā var iesniegt vienīgi par tiesību jautājumiem. Tā jāpamato ar Pirmās instances tiesas kompetences trūkumu, tādu procesa pārkāpumu minētajā tiesā, kas kaitē sūdzības iesniedzēja interesēm, vai arī ar Pirmās instances tiesas izdarītu Kopienas tiesību aktu pārkāpumu. Nevar iesniegt apelācijas sūdzību, kas attiecas vienīgi uz tiesas izdevumu apjomu vai pusi, kurai piespriests tos maksāt. 52. pants Ja apelācijas sūdzība iesniegta par kādu Pirmās instances tiesas lēmumu, Tiesas tiesvedībai ir rakstiskā daļa un mutiskā daļa. Saskaņā ar Tiesas reglamentā izklāstītajiem nosacījumiem Tiesa, iepriekš uzklausot ģenerāladvokātu un puses, var atteikties no tiesvedības mutiskās daļas. 53. pants Neskarot Līguma 185. un 186. pantu, apelācijas sūdzība neaptur attiecīgā akta piemērošanu. Atkāpjoties no Līguma 187. panta, Pirmās instances tiesas lēmumi, kas kādu regulu pasludina par spēkā neesošu, stājas spēkā vienīgi dienā, kad beidzies šo Statūtu 49. panta pirmajā daļā paredzētais termiņš, vai — šajā termiņā ir iesniegta apelācijas sūdzība — apelācijas sūdzības noraidīšanas dienā, tomēr neskarot pušu tiesības griezties Tiesā, kā paredzēts Līguma 185. un 186. pantā, lai apturētu tādas regulas darbību, kas pasludināta par spēkā neesošu, vai panāktu kāda cita pagaidu pasākuma piemērošanu. 54. pants Ja apelācijas sūdzība ir pamatota, Tiesa atceļ Pirmās instances tiesas lēmumu. Ja tiesvedības stadija to ļauj, Tiesa pati var pieņemt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā vai arī nodot lietu izlemšanai Pirmās instances tiesai. Ja lietu nodod atpakaļ Pirmās instances tiesai, tai ir saistošs Tiesas lēmums attiecībā uz tiesību jautājumiem. Ja apelācijas sūdzība, ko iesniegusi dalībvalsts vai Kopienas iestāde, kura nebija iestājusies lietā Pirmās instances tiesas tiesvedībā, ir pamatota, tad Tiesa, ja tā uzskata par vajadzīgu, var lemt par to, kuras no atceltā Pirmās instances tiesas lēmuma sekām ir saistošas pusēm attiecīgajā lietā" . 8. pants Protokola par Eiropas Ekonomikas kopienas Tiesas Statūtiem līdzšinējais 44., 45. un 46. pants kļūst par attiecīgi 55., 56. un 57. pantu. 9. pants "IV SADAĻA EIROPAS KOPIENU PIRMĀS INSTANCES TIESA 45. pants Uz Pirmās instances tiesu un tās locekļiem attiecas šo Statūtu 2. līdz 8. pants un 13. līdz 16. pants. Statūtu 2. pantā minēto zvērestu nodod Tiesai, un 3., 4. un 6. pantā minētos lēmumus pieņem Tiesa pēc Pirmās instances tiesas uzklausīšanas. 46. pants Pirmās instances tiesa ieceļ tiesas sekretāru un pieņem viņa darbību reglamentējošus noteikumus. Uz Pirmās instances tiesas sekretāru mutatis mutandis attiecas šo Statūtu 9., 10. un 13. pants. Tiesas priekšsēdētājs un Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs, savstarpēji vienojoties, izvirza nosacījumus, saskaņā ar kuriem ierēdņi un citi Tiesai piesaistīti darbinieki sniedz savus pakalpojumus Pirmās instances tiesai, lai sekmētu tās darbību. Konkrēti ierēdņi vai citi darbinieki ir atbildīgi Pirmās instances tiesas sekretāram saskaņā ar Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojumu. 47. pants Tiesvedību Pirmās instances tiesā reglamentē šo Statūtu III sadaļa, izņemot 20. un 21. pantu. Turpmākus un sīkāk izstrādātus noteikumus pēc vajadzības paredz reglamentā, ko pieņem saskaņā ar Līguma 140.a panta 4. punktu. Neskarot šo Statūtu 18. panta ceturto daļu, ģenerāladvokāts var argumentētus apsvērumus iesniegt rakstiski. 48. pants Ja Pirmās instances tiesai adresētu pieteikumu vai citu procesuālu dokumentu kļūdas dēļ iesniedz Tiesas sekretāram, tas šo dokumentu nekavējoties nodod Pirmās instances tiesas sekretāram; tāpat, ja Tiesai adresētu pieteikumu vai citu procesuālu dokumentu kļūdas dēļ iesniedz Pirmās instances tiesas sekretāram, tas šo dokumentu nekavējoties nodod Tiesas sekretāram. Ja Pirmās instances tiesa konstatē, ka nav tās jurisdikcijā izskatīt un izlemt kādu lietu, kas ir Tiesas kompetencē, tā nodod šo lietu Tiesai; tāpat, ja Tiesa konstatē, ka kāda lieta ir Pirmās instances tiesas jurisdikcijā, tā nodod šo lietu Pirmās instances tiesai, kura nevar atteikties no šīs jurisdikcijas. Ja Tiesā un Pirmās instances tiesā ir ierosinātas lietas, kurās ir viens un tas pats prasības priekšmets, izvirzīts viens un tas pats interpretācijas jautājums vai tiek apstrīdēta viena un tā paša tiesību akta spēkā esamība, tad Pirmās instances tiesa, iepriekš uzklausot puses, var apturēt savu tiesvedību līdz laikam, kad Tiesa ir pasludinājusi savu spriedumu. Ja ir iesniegti pieteikumi par viena un tā paša tiesību akta pasludināšanu par spēkā neesošu, Pirmās instances tiesa var arī atteikties no jurisdikcijas, lai par šādiem pieteikumiem varētu lemt Tiesa. Šajā daļā minētajos gadījumos arī Tiesa var izlemt apturēt savu tiesvedību; tādā gadījumā turpinās tiesvedība Pirmās instances tiesā. 49. pants Pirmās instances tiesas nolēmumus, lēmumus, ar ko lietu pēc būtības izlemj tikai kādā tās daļā, vai lēmumus, ar ko izlemj procesuālus jautājumus attiecībā uz pieteikumu atzīt kompetences trūkumu vai pieteikuma pieņemamību, Pirmās instances tiesas sekretārs paziņo visām pusēm, kā arī visām dalībvalstīm un Kopienas iestādēm, pat ja tās nebija iestājušās attiecīgajā Pirmās instances tiesas izskatāmajā lietā. 50. pants Apelācijas sūdzību par Pirmās instances tiesas nolēmumiem un par lēmumiem, ar ko lietu pēc būtības izlemj tikai kādā tās daļā, vai lēmumiem, ar ko izlemj procesuālus jautājumus attiecībā uz pieteikumu atzīt kompetences trūkumu vai pieteikuma pieņemamību, var iesniegt Tiesai divos mēnešos no dienas, kad paziņots lēmums, kuru pārsūdz. Šādu apelācijas sūdzību var iesniegt ikviena puse, kuras pieteikums ir pilnīgi vai daļēji noraidīts. Tomēr personas, kas iestājušās lietā un kas nav dalībvalstis vai Kopienas iestādes, var iesniegt šādu apelācijas sūdzību vienīgi tad, ja Pirmās instances tiesas lēmums tās skar tieši. Izņemot lietas, kas attiecas uz strīdiem starp Kopienu un tās darbiniekiem, apelācijas sūdzību var iesniegt arī dalībvalstis un Kopienas iestādes, kuras nebija iestājušās lietā Pirmās instances tiesas tiesvedībā. Šādu dalībvalstu un iestāžu procesuālais stāvoklis ir tāds pats kā dalībvalstīm vai iestādēm, kuras iestājās lietā pirmajā instancē. 51. pants Ikviena persona, kuras pieteikumu par iestāšanos lietā Pirmās instances tiesa ir noraidījusi, var iesniegt apelācijas sūdzību Tiesai divās nedēļās no dienas, kad paziņots lēmums par pieteikuma noraidīšanu. Personas, kas ir puses kādā lietā, var divās nedēļās no lēmuma paziņošanas iesniegt Tiesai apelācijas sūdzību par jebkuru Pirmās instances tiesas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 157. vai 158. pantu vai 164. panta trešo daļu. Šā panta pirmajās divās daļās minētās apelācijas sūdzības izskata un izlemj saskaņā ar šo Statūtu 37. pantā paredzēto kārtību. 52. pants Apelācijas sūdzību Tiesā var iesniegt vienīgi par tiesību jautājumiem. Tā jāpamato ar Pirmās instances tiesas kompetences trūkumu, tādu procesa pārkāpumu minētajā tiesā, kas kaitē sūdzības iesniedzēja interesēm, vai arī ar Pirmās instances tiesas izdarītu Kopienas tiesību aktu pārkāpumu. Nevar iesniegt apelācijas sūdzību, kas attiecas vienīgi uz tiesas izdevumu apjomu vai pusi, kurai piespriests tos maksāt. 53. pants Ja apelācijas sūdzība iesniegta par kādu Pirmās instances tiesas lēmumu, Tiesas tiesvedībai ir rakstiskā daļa un mutiskā daļa. Saskaņā ar Tiesas reglamentā izklāstītajiem nosacījumiem Tiesa, iepriekš uzklausot ģenerāladvokātu un puses, var atteikties no tiesvedības mutiskās daļas. 54. pants Neskarot Līguma 157. un 158. pantu, apelācijas sūdzība neaptur attiecīgā akta piemērošanu. Atkāpjoties no Līguma 159. panta, Pirmās instances tiesas lēmumi, kas kādu regulu pasludina par spēkā neesošu, stājas spēkā vienīgi dienā, kad beidzies šo Statūtu 49. panta pirmajā daļā paredzētais termiņš, vai — šajā termiņā ir iesniegta apelācijas sūdzība — apelācijas sūdzības noraidīšanas dienā, tomēr neskarot pušu tiesības griezties Tiesā, kā paredzēts Līguma 157. un 158. pantā, lai apturētu tādas regulas darbību, kas pasludināta par spēkā neesošu, vai panāktu kāda cita pagaidu pasākuma piemērošanu. 55. pants Ja apelācijas sūdzība ir pamatota, Tiesa atceļ Pirmās instances tiesas lēmumu. Ja tiesvedības stadija to ļauj, Tiesa pati var pieņemt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā vai arī nodot lietu izlemšanai Pirmās instances tiesai. Ja lietu nodod atpakaļ Pirmās instances tiesai, tai ir saistošs Tiesas lēmums attiecībā uz tiesību jautājumiem. Ja apelācijas sūdzība, ko iesniegusi dalībvalsts vai Kopienas iestāde, kura nebija iestājusies lietā Pirmās instances tiesas tiesvedībā, ir pamatota, tad Tiesa, ja tā uzskata par vajadzīgu, var lemt par to, kuras no atceltā Pirmās instances tiesas lēmuma sekām ir saistošas pusēm attiecīgajā lietā" . 10. pants Protokola par Eiropas Atomenerģijas kopienas Tiesas Statūtu līdzšinējais 45., 46. un 47. pants kļūst par attiecīgi 56., 57. un 58. pantu. 11. pants Pirmās instances tiesas pirmo priekšsēdētāju ieceļ uz trim gadiem tāpat kā tās locekļus. Tomēr dalībvalstu valdības, savstarpēji vienojoties, var izlemt, ka piemēro 2. panta 2. punktā noteikto kārtību. Pirmās instances tiesa tūlīt pēc tās izveides pieņem savu reglamentu. Līdz tam, kamēr stājas spēkā Pirmās instances tiesas reglaments, Tiesas reglamentu piemēro mutatis mutandis. 12. pants Tūlīt pēc tam, kad visi Pirmās instances tiesas locekļi ir nodevuši zvērestu, Padomes priekšsēdētājs ierosina lozējot izvēlēties tos Pirmās instances tiesas locekļus, kuru amata pilnvaras saskaņā ar EOTK līguma 32.d panta 3. punktu, EEK līguma 168.a panta 3. punktu un Euratom līguma 140.a panta 3. punktu beidzas pēc pirmajiem trim gadiem. 13. pants Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publikācijas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, izņemot 3. pantu, kas stājas spēkā dienā, kad Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī ir publicēts Tiesas priekšsēdētāja lēmums par to, ka saskaņā ar tiesību aktiem ir izveidota Pirmās instances tiesa. 14. pants Šā lēmuma 3. pantā norādītās lietas, ko Tiesa izskata dienā, kurā minētais pants stājas spēkā, bet kurās vēl nav sniegts Tiesas reglamenta 44. panta 1. punktā paredzētais provizoriskais ziņojums, nodod Pirmās instances tiesai. Luksemburgā, 1988. gada 24. oktobrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs Th. Pangalos [1] OV C 187, 18.7.1988., 227. lpp. --------------------------------------------------