(28)

Papildus šaubām par paziņotā notikuma pieskaitīšanu “ārkārtējiem notikumiem” Komisija savā lēmumā sākt procedūru vēlas noskaidrot arī citus paziņotā atbalsta aspektus, proti, par: a) atbalsta pasākumu saņēmējiem, b) atsevišķām kaitējuma aprēķināšanas metodēm, c) produktiem, uz kuriem attiecās atbalsta pasākumi, d) iespēju, ka atbalsta pasākums var veidot netiešu atbalstu streikojošajiem pārvadātājiem. Iemesli šīm šaubām ir izklāstīti turpmāk. (a) Atbalsta pasākuma saņēmēji. Gan paziņotā likuma 1. pantā, gan standarta paziņošanas veidlapā kā atbalsta saņēmēji norādīti “individuāli uzņēmumi vai lauksaimniecības produktu ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības uzņēmumu grupējumi”. Taču izrādījās, ka paskaidrojumi, kurus kompetentās iestādes sniedza attiecībā uz kaitējuma aprēķināšanas metodēm un saistīto kompensāciju, attiecas tikai uz kaitējumu, kuru cieta lauksaimniecības produktu izejvielu ražotāji. Tā kā no kompetentajām iestādēm netika saņemts skaidrojums, Komisija ir neziņā par to, kas bija atbalsta saņēmēji, un, ja atbalsts tika sniegts arī uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar pārstrādi un tirdzniecību, par to, kāda veida kaitējumu cieta katra no šīm divām uzņēmēju kategorijām, kā arī par kaitējuma aprēķināšanas un novērtēšanas metodēm; (b) atsevišķas kaitējuma aprēķināšanas metodes. Kompetentās iestādes sniedza piemērus, kā tās aprēķinātu kaitējumu, kuru cieta lauksaimnieki to produktu piegādes gadījumā, kas bija sliktāki vai nu kvalitātes vai kvantitātes ziņā salīdzinājumā ar produktiem, par kuriem sākotnēji bija panākta vienošanās līgumā. Šādos gadījumos kaitējums atbilst starpībai starp preces cenu, kas panākta vienošanās rezultātā un kas norādīta līgumā, un cenu, kas faktiski tika samaksāta lauksaimniekam par mazāka daudzuma un/vai zemākas kvalitātes (pārgatavošanās dēļ) preču piegādi. Taču kompetentās iestādes paredz nodrošināt kompensāciju arī tiem lauksaimniekiem, kuri streika un ceļu bloķēšanas rezultātā vispār nevarēja savākt savu produkciju un tādējādi to zaudēja. Šādā gadījumā lauksaimniekiem radītais kaitējums tiks aprēķināts, balstoties uz “kvalificēta agronoma sagatavotiem ziņojumiem attiecībā uz ražošanas vērtību uzņēmumos”, kas tiks iesniegti kopā ar līgumiem. Tā kā no kompetentajām iestādēm netika saņemti skaidrojumi, Komisija pauda neziņu par kaitējuma aprēķināšanas metodēm un saistīto atbalstu šajā konkrētajā gadījumā, un kāpēc minētās metodes šajā gadījumā atšķīrās no citiem iepriekšminētajiem gadījumiem. Turklāt Komisijai bija neskaidrības arī par attiecīgo ekspertu ziņojumu raksturu un nolūku, par to, kad un kā šie ziņojumi tika sagatavoti, un par produktu veidiem, attiecībā uz kuriem iepriekšminētie ekspertu ziņojumi tiks izmantoti, lai novērtētu kaitējumu; (c) produkti, uz kuriem faktiski attiecas atbalsta pasākums. Kompetentās iestādes bija norādījušas, ka atbalsts attiecas tikai uz produktiem, kurus to rakstura dēļ (ātri bojājas, novācami noteiktā laika sprīdī u.t.t.) attiecīgā laika periodā (no 2000 gada 30. septembra līdz 8. oktobrim) bija nepieciešams faktiski piegādāt un/vai savākt un kuriem nevarēja paredzēt citu alternatīvu uzglabāšanas veidu (piemēram, sasaldēšanu). Lai novērtētu šo aspektu, Komisijas dienesti lūdza kompetentajām iestādēm sniegt attiecīgo produktu sarakstu, lai veiktu turpmāku izvērtēšanu. Kompetentās iestādes nesniedza iepriekšminēto sarakstu un apņēmās to iesniegt vēlākā posmā pirms atbalsta piešķiršanas. Tā kā šo sarakstu uzskatīja par nepieciešamu atbalsta pasākuma iespējamajai apstiprināšanai, Komisija bija neskaidrībā par to produktu raksturu, kuriem kompetentās iestādes paredz sniegt atbalstu; (d) iespēja, ka atbalsta pasākums satur arī netiešu atbalstu streikojošajiem pārvadātājiem. Tā kā šā atbalsta pasākuma mērķis ir segt kaitējumu, kuru cietuši lauksaimniecības uzņēmumi autopārvadātāju demonstrācijas, streika un ceļu bloķēšanas dēļ, Komisija nevarēja izslēgt šādu iespēju: ja autopārvadātāji saskaņā ar valsts tiesību aktiem būtu atbildīgi par to demonstrācijās radīto (līguma vai ar līgumu nesaistītu) kaitējuma kompensēšanu lauksaimniecības uzņēmumiem, attiecīgais atbalsta pasākums varētu tikt uzskatīts par netiešu atbalstu pašiem streikojošajiem autopārvadātājiem. Tādējādi, lai nepieļautu divkāršas kompensācijas izmaksu, streikojošajiem pārvadātājiem maksājot atbalsta saņēmējiem kompensācijas par līguma zaudējumiem vai soda naudu, atbalsta saņēmējiem būtu jāpaziņo, ka tie nav vērsušies tiesā pret attiecīgajiem autopārvadātājiem, un tā kā kompetento iestāžu sniegtais skaidrojums, ka autopārvadātāji būtu atbildīgi kā privātpersonas un nevis kā uzņēmumi, nešķita pārliecinošs un neizskatījās, ka tas saskaņā ar valsts tiesību aktiem izslēgtu to, ka streikojošie autopārvadātāji varēja patiesi būt atbildīgi par lauksaimniekiem radīto kaitējumu, Komisija nebija skaidrībā par atbalsta patiesajiem saņēmējiem; tāpēc tas varēja būt arī darbības atbalsts pašiem autopārvadātājiem vai dažiem no tiem.