ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Konverģences programmas mērķis 2010. gadā ir līdzsvarots budžets. Gaidāms, ka ieņēmumu attiecība pret IKP palielināsies līdz gandrīz 39¼ % no IKP (no 37½ % no IKP pagājušajā gadā), to atbalstot ar lielākiem netiešiem nodokļiem un citiem ieņēmumiem. Neraugoties uz to, ka notiek pārorientācija uz tādu IKP struktūru, kas nav centrēta tikai uz nodokļu iekasēšanu, nozīmīgs pieaugums netiešo nodokļu ieņēmumos skaidrojams ar plānoto būtisko uzlabojumu nodokļu iekasēšanā un akcīzes nodokļa likmes paaugstināšanu tabakas izstrādājumiem un elektrībai rūpnieciskajā ražošanā. Tomēr programmā nav sīkāk izklāstīts līdzekļu palielinājums no citiem plānotajiem ieņēmumiem, kas veido 1 % no IKP. Toties gaidāms kritums sociālajās iemaksās par ¼ procentu punktiem no IKP, jo iemaksu likmes tiks samazinātas par 2 procentu punktiem. Plānots, ka izdevumu attiecība pret IKP 2010. gadā nedaudz samazināsies par aptuveni ¼ procentu punktiem no IKP, galvenokārt saistībā ar valsts pārvaldes darba racionalizēšanu. Nominālais atalgojums valsts sektorā un starppatēriņš saglabāsies 2008. gada līmenī, samazinot to procentuālo daļu no IKP 2010. gadā.

Minētie pasākumi izdevumu samazināšanai ne tikai kompensē, bet arī veicina 0,2 % no IKP palielinājumu pensijām, kas paredzētas atraitņiem un vecāka gadagājuma cilvēkiem 2010. gadā. Plānots, ka kopējā pamatkapitāla veidošana paliks nemainīga kā procentuālā daļa no IKP 2009.–2011. gadā. Rezultātā prognozēts, ka strukturālās bilances (ko balstoties uz informāciju programmā Komisijas dienesti pārrēķinājuši, izmantojot kopīgi saskaņoto metodoloģiju) procentuālā daļa no IKP palielināsies par 2¾ procentu punktiem salīdzinājumā ar 2009. gadu, jo paredzēta ierobežojoša fiskālā politika 2010. gadā. Pamatojoties uz pasākumiem, kas izklāstīti programmā, fiskālās politikas pamataplēse 2010. gadā veido aptuveni pusi no paredzētās strukturālās korekcijas. Strukturālās bilances uzlabojums programmā būtiski pārsniedz aplēses Komisijas dienestu rudens prognozē.
(6)

Programma paredz pamatdeficīta kritumu līdz 8,1 % apmērā no IKP 2010. gadā; tas atbilst budžeta deficītam 9,5 % apmērā no IKP, kas paredzēts 2009. gada decembrī pieņemtajā budžetā, un atspoguļo faktu, ka kopš tā laika makroekonomikas prognoze ir uzlabojusies. Šis uzlabojums salīdzinājumā ar plānotajiem rezultātiem 2009. gadā galvenokārt ir saistīts ar vērienīgajiem izdevumu samazinājumiem apmēram 4 % apmērā no IKP, jo īpaši ar valsts kārtējo izdevumu samazinājumu, tostarp valsts sektora algu un sociālo pabalstu samazinājumu. Tomēr programmā izdevumu un IKP attiecībai tiek prognozēts pieaugums par apmēram 1 procentpunktu, galvenokārt tāpēc, ka plānots ieguldījumu pieaugums un lielāki procentu maksājumi, savukārt izdevumi pārējās kategorijās arī turpmāk samazināsies. Izmaiņas attiecībā uz ieņēmumiem aprobežojas ar uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes samazināšanu un dažiem beznodokļu ieņēmumu palielinājumiem. Turklāt 2010. gada budžets atspoguļo arī 2009. gada otrajā pusē īstenoto ieņēmumu un izdevumu konsolidācijas pasākumu ietekmi visa gada garumā. Programmā ir paredzēts būtiski palielināt beznodokļu ieņēmumu daļu galvenokārt saistībā ar lielāku ES struktūrfondu apguvi. Lai gan ražošanas un importa nodokļu attiecība pret IKP paliek līdzīgā līmenī kā 2009. gadā, pašreizējā ienākuma un īpašuma nodokļu attiecība pret IKP samazināsies vēl vairāk, jo turpinās nominālo algu samazināšana un krītas peļņa. Viens no 2010. gadā īstenojamiem vienreizējiem un pagaidu pasākumiem ir tāds, ka apturēs daļu iemaksu otrā pensiju līmeņa fondos. Paredzams, ka 2010. gadā kopējā fiskālā nostādne, ko mēra pēc strukturālās bilances izmaiņām, būs restriktīva un ka būs vērojams uzlabojums par 0,5 procentu. Tomēr ir pamats domāt, ka valdības konsolidācijas pasākumi kopumā 4,0 % no IKP ir nepietiekami novērtēti. Konsolidācijas vērtējums, kura pamatā ir strukturālā bilance, interpretējams ļoti piesardzīgi, ņemot vērā to, cik lielā mērā tas balstīs uz aplēsēm par ražošanas apjomu starpību, kas pašreizējos apstākļos ir maz ticami.
(6)

Programmas atjauninājumā nav norādīts budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķis (VTM). Fiskālās prognozes programmā paredz strukturālā deficīta samazināšanu vidēji par gandrīz 1 procentu punktu gadā laikposmā no 2010./2011. līdz 2013./2014. gadam. Programmā, nebalstoties uz politikas izmaiņām, ietvertas vidēja termiņa prognozes un paredzēta mērena valsts budžeta deficīta samazināšanās. Saskaņā ar programmu tiek prognozēts, ka kopējais deficīts laikposmā no 2010./2011. līdz 2013./2014. gadam uzlabosies par vidēji apmēram 1,25 procentu punktiem no IKP gadā līdz 3,4 % no IKP līdz programmas perioda beigām. Aptuveni trīs piektdaļas no plānotajām korekcijām nominālajā bilancē laikposmā no 2010./2011. līdz 2013./2014. gadam parāda izdevumu attiecības kritumu. Tiek pieņemts, ka gada nominālais izdevumu pieaugums laikposmā no 2011./2012. līdz 2013./2014. gadam palēnināsies līdz 4 % no vidējā 5,25 % iepriekšējā trīs gadu periodā, lai gan tēriņu pieauguma straujo samazināšanu vēl nepamato detalizēts ministriju tēriņu plāns, kas atspoguļotu izveidotu trīs gadu izdevumu pārskata procesu. Valdība ir paziņojusi par nodokļu un sociālās nodrošināšanas iemaksu palielinājumu, kā arī palielinājumu attiecībā uz plānotiem sabiedrisko pakalpojumu efektivitātes uzlabojumiem, sākot ar 2010./2011. gadu. Prognozēts, ka valsts kopējais parāds programmas periodā palielināsies par 15,5 procentu punktiem līdz 68,5 % no IKP 2013./2014. gadā. Programmas mērķis ir panākt to, lai pēc programmas perioda beigām, līdz 2015./2016. gadam, IKP parāda daļa kristos.
(5)

Vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis atjauninātajā programmā ir vidēja termiņa mērķa (VTM) sasniegšana, kas ir strukturālais deficīts (t.i., cikliski koriģēta bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) 1 % apmērā no IKP, pieaugot programmas periodā, lai gan 2008. gadā ir paredzēta stāvokļa pasliktināšanās. Izmaiņas, salīdzinājumā ar iepriekšējās programmas uzdevumu sasniegt VTM līdz 2009. gadam, izriet no iepriekš minētā labāka nekā paredzēts 2006. gada rezultāta (kas galvenokārt atspoguļo straujāku nominālā IKP pieaugumu), kas nozīmē, ka VTM kopumā bija sasniegts jau 2006. gadā. Salīdzinot ar 2006. gada programmu, 2007. gada atjauninātajā programmā paredzētais kopējais budžeta deficīts visā programmas periodā ir aptuveni par 0,5 procentpunktu mazāks, pamatojoties uz labāku sākuma pozīciju. Budžeta deficīts 2008. gadā palielināsies līdz 0,9 % no IKP un tad pamazām tiks likvidēts; vislielāko korekciju paredzēts veikt pēdējā gadā. Līdzīgā veidā ir paredzēts, ka primārais pārpalikums līdz 2010. gadam nedaudz pārsniegs 1 % no IKP. Izņemot 2008. gadu, plānotā konsolidācija pamatā izriet no izdevumu ierobežošanas nevis pakāpeniskas ieņēmumu attiecības samazinājuma kompensēšanas. Programmas periodā paredzētais primāro izdevumu samazinājums atbilst 2,25 procentpunktiem no IKP. Lai arī tas ir diezgan plašs, tas galvenokārt atspoguļo sociālo izdevumu samazinājumu, kas ir 1/3 no kopējās konsolidācijas. Pakāpenisko ieņēmumu attiecības samazināšanos par 1,75 procentpunktiem, ko lielā mēra ietekmē notiekošā nodokļu reforma, galvenokārt veicina netiešie nodokļi, lai gan ir paredzēts neliels tiešo nodokļu sloga pieaugums.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 196/1

KOMISIJAS ATZINUMS

(2008. gada 1. augusts)

par plānu, kas saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu izstrādāts to radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kuri rastos no Urenco Capenhurst Ltd. urāna bagātināšanas rūpnīcas Apvienotajā Karalistē

(Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)

(2008/C 196/01)

Saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu Eiropas Komisija 2007. gada 18. decembrī no Apvienotās Karalistes valdības saņēma vispārīgos datus par plānu to radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kas rastos no Urenco Capenhurst Ltd. urāna bagātināšanas rūpnīcas.

Pamatojoties uz šiem datiem un Komisijas 2008. gada 15. janvārī pieprasīto papildu informāciju, ko Anglijas iestādes sniedza 2008. gada 7. un 8. aprīlī, un apspriedusies ar ekspertu grupu, Komisija ir izstrādājusi šādu atzinumu.

1. Attālums starp rūpnīcu un tuvāko robežu ar kādu citu dalībvalsti, šajā gadījumā Īriju, ir aptuveni 195 km.

2. Normālas darbības apstākļos šķidro un gāzveida izmešu noplūdes neietekmēs iedzīvotāju veselību citās dalībvalstīs.

3. Cietos radioaktīvos atkritumus (degošos un nedegošos) sadedzināšanai vai apglabāšanai pārvietos uz apstiprinātām kodolatkritumu apsaimniekošanas vietām Apvienotajā Karalistē. Cietajiem atkritumiem vai materiālu atlikumiem, kas nav radioaktīvi un kas atbilst drošības normām, nepiemēros reglamentējošu kontroli, nododot tos apglabāšanai kā parastos atkritumus, otrreizējai izmantošanai vai pārstrādei. To veiks atbilstīgi kritērijiem, kas noteikti drošības pamatstandartos (Padomes Direktīva 96/29/Euratom).

4. Ja avārijā, kuras veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neplānota radioaktīvo vielu izplūde, apstarojuma devas, ko saņemtu citu dalībvalstu iedzīvotāji, viņu veselību neietekmētu.

Secinājumā Komisija uzskata, ka, īstenojot plānu visu to radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kas rastos no Urenco Capenhurst Ltd. urāna bagātināšanas rūpnīcas Apvienotajā Karalistē, gan normālas ekspluatācijas apstākļos, gan notiekot vispārīgajos datos minēto veidu avārijām tajos norādītajā apjomā, neradīsies ūdens, augsnes vai gaisa radioaktīvais piesārņojums citā dalībvalstī.
15)

Tomēr no ražotāja sniegtās dokumentācijas izriet, ka laikposmā no 1987. gada līdz 2002. gadam dažādos testus, kas saskaņā ar paziņoto informāciju ir tipa pārbaudes pamatā, atsevišķi sertificējušas vismaz septiņas dažādas iestādes (University of Aachen, Korean Institute of Machinery and Materials, RIME, Nippon Kaiji Kyokai, American Bureau of Shipping, Lloyd's Register un Det Norske Veritas).
(4)

Programmas pamatā esošās vidējā termiņa budžeta stratēģijas galvenie mērķi ir saglabāt valdības vispārējās finanses vismaz līdzsvarā un nodrošināt ilgtermiņa ilgtspējību, ņemot vērā iedzīvotāju novecošanās ietekmi uz budžetu. Budžeta stratēģija paredz vispārējās valdības budžeta pārpalikuma samazināšanos no 2,5 % no IKP 2006. gadā līdz apmēram 1,25 % 2007.-2008. gadā un pēc tam palielināšanos līdz apmēram 1,5 % no IKP. Primārā bilance attīstīsies pēc līdzīga parauga, ņemot vērā procentu izdevumu niecīgo nozīmi. Pārpalikuma samazināšanos 2007. gadā rada izdevumu un IKP attiecības palielināšanās, turpinot samazināties ieņēmumu attiecībai. Sākot ar 2008. gadu, vispārējās ieņēmumu un izdevumu attiecības stabili samazināsies, jo īpaši atspoguļojot ienākumu nodokļa samazinājumus un izdevumu palielināšanos, kas saglabāsies zem lielā nominālā IKP pieauguma. Jaunā programma novirzās no iepriekšējās prakses, kuras mērķis attiecībā uz vispārējās valdības finansēm vienmēr bija sasniegt nulles bilanci (pagājušos gados tas vienmēr tika pārsniegts), un tā vietā visā programmas darbības laikā nosaka ievērojamu pārpalikumu, kas ir svarīgs solis, reaģējot uz ekonomikas cikliskajiem nosacījumiem. Salīdzinot ar iepriekšējo atjaunināto programmu, mērķi 2007. gadam un turpmākajiem gadiem ir nosprausti augstāk vismaz par 1 procenta punktu no IKP, salīdzinot ar labvēlīgāko (un reālistiskāko) makroekonomikas scenāriju.
4)

Programmas vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir sasniegt valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, sekmīgi īstenojot vidēja termiņa mērķi (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli, panākot strukturālās bilances (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) uzlabošanos par 1 % no IKP. Saskaņā ar programmu pamata deficītam 2007. gadā būtu jāpalielinās līdz 4,0 % no IKP, galvenokārt, pateicoties pastāvīgam sociālo izdevumu pieaugumam, un pēc tam pakāpeniski jāsamazinās: 2008. gadā līdz 3,5 % no IKP un 2009. gadā līdz 3,2 % no IKP. Paredzams, ka primārais deficīts samazināsies no 2,4 % no IKP 2006. gadā līdz 1,6 % no IKP 2009. gadā. Paredzams, ka fiskālās konsolidācijas pamatā pēc 2007. gada ir lielāki ieņēmumi par 0,4 procentu punktiem no IKP programmas darbības laikā, jo īpaši “citi ieņēmumi” (nenorādot faktiskos pasākumus, bet kuri, iespējams, attiecas uz ES pārskaitījumiem), kuri vairāk nekā kompensēs nodokļu un sociālo maksājumu samazinājumu. Pēc būtības konsolidācija tomēr ir izdevumi, ko rada pastāvīgs valsts patēriņa samazinājums, galvenokārt sakarā ar algu ierobežošanu valsts sektorā, kas vairāk nekā kompensēs valsts ieguldījumu un procentu izdevumu pieaugumu. Salīdzinājumā ar iepriekšējo atjauninājumu jaunajā programmā paredz vismaz uz diviem gadiem atlikt plānoto deficīta samazināšanu, kas nepārsniegtu 3 % no IKP atsauces vērtības, lai izstrādātu labvēlīgāku makroekonomisko scenāriju. Jāatzīmē, ka programmā ir arī alternatīvs variants, ko apsvērusi jaunā valdība un kas paredz zemākus deficīta mērķus – 3,2 % no IKP 2008. gadā un 2,8 % no IKP 2009. gadā. Tas ir atkarīgs no virknes politikas pasākumu, kā arī no lielāka elastīguma ieviešanas valsts finansēs, samazinot obligāto izdevumu daļu. Tomēr šādi politikas pasākumi vēl ir jāizstrādā un jāapstiprina, un programma piedāvā saskaņotu un pietiekami kvantitatīvu vidēja termiņa fiskālo sistēmu tikai iepriekš minētajiem augstāka deficīta mērķiem.
(9)

Novecošanās ilgtermiņa ietekme uz budžetu Luksemburgā ir viena no lielākajām Eiropas Savienībā; to lielā mērā ietekmē būtiskais pensiju izdevumu pieaugums par 7,5 procentu punktiem no IKP un ar novecošanu saistīto valsts izdevumu pieaugums kopumā par 8,25 procentu punktiem laikā no 2004. līdz 2050. gadam (salīdzinājumā ar ES vidējā pieauguma rādītājiem, kas ir attiecīgi 2,25 un 3,5 procentu punkti no IKP). Pašreizējais kopējā parāda līmenis ir ļoti zems, un ar sociālās nodrošināšanas sistēmas palīdzību ir uzkrāti ievērojami līdzekļi. Tomēr, kaut gan šo līdzekļu pašreizējais apjoms (saskaņā ar aplēsēm aptuveni 25 % no IKP) lielā mērā veicina valsts finanšu ilgtspējību, ar to nepietiks, lai kompensētu ar novecošanu saistīto izdevumu būtiskā pieauguma ilgtermiņa ietekmi uz parāda attiecību. Tādējādi, lai gan stabila budžeta stāvokļa saglabāšana palīdzēs daļēji atvieglot ar novecošanos saistīto izmaksu slogu, iestādes atzīst, ka ir nepieciešams veikt zināmas izmaiņas pensiju sistēmā, lai palēninātu valsts izdevumu turpmāku pieaugumu un samazinātu riskus, kas apdraud valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību. Kopumā šķiet, ka Luksemburgas valsts finanšu ilgtspējību apdraud vidējs risks.
2)

Pēc tam, kad Igaunija līdz 90. gadu vidum guva labumu no drosmīgiem reformu un stabilizācijas centieniem, tā 1998. gada Krievijas krīzes dēļ piedzīvoja īslaicīgu kritumu ar izaugsmes palēnināšanos 1999. gadā. Pateicoties visaptverošajām strukturālajām reformām finanšu un uzņēmumu sektorā, kas palielināja ekonomikas jutīgumu pret tirgus konjuktūru un tās starptautisko atvērtību, izaugsme ātri atsākās no 2000. gada. Pēdējās desmitgades laikā faktiskā IKP pieaugums gadā vidēji bija aptuveni 6 %, ievērojami pārsniedzot ES vidējo rādītāju 1,7 %. Liels ārējais deficīts, kas 2004. gadā bija 10,5 % apmērā no IKP, ir lielākā makroekonomiskā nestabilitāte. Budžeta attīstību iezīmēja vispārēja, piesardzīga fiskālā nostādne, kas radīja lielus fiskālus pārpalikumus.
(11)

Prognozēts, ka parāda procentuālā vērtība samazināsies no 43 % no IKP 2005. gadā līdz 36 % no IKP 2008. gadā, tādējādi tā būs ievērojami mazāka par Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP. Programmā prognozētie lielie primārās bilances pārpalikumi būs galvenie parādu mazinošie faktori. Kopumā atjaunotajā programmā prognozētā parāda samazināšanās šķiet ticama.
(4)

Šķiet, ka programmā ietvertās budžeta prognozes riski pamatvilcienos ir līdzsvaroti. Konkrēti, Beļģijas valdība vēl nav darījusi zināmu, kādus pasākumus tā veiks, lai nodrošinātu līdzsvarotu 2006. gada budžetu, par spīti IKP kritumam par 0,3 %, ko izraisa joprojām notiekošā 2001. gada tiešo nodokļu reformas īstenošana un tas, ka 2005. gada budžets gūst labumu no vairākiem vienreizīgiem mazāka apjoma darījumiem (kopā aptuveni 0,2 % no IKP). Turklāt, kaut arī makroekonomikas scenārijs ir ticams, Beļģijas valsts budžeta bilanci samērā stipri ietekmē ekonomiskā pieauguma pārmaiņas (ietekme 0,6). Visbeidzot, pastāv arī ar primāro izdevumu kontroli saistīts risks, galvenokārt sociālā nodrošinājuma sistēmas jomā. 2004. gadā reģistrētā limita pārsniegšana veselības aprūpes sistēmā (par spīti tam, ka plānotais gada faktiskais pieaugums jau bija augsts — 4,5 %) norāda uz to, ka šie izdevumi turpina nopietni augt. 2004. gada beigās darīja zināmus jaunus pasākumus, lai mazinātu veselības aprūpes izmaksas (kopumā 0,2 % no IKP), tomēr pagaidām to efektivitāti ir grūti novērtēt. No otras puses, attiecībā uz lielāko 2005. gada daļu sociālo lietu ministram ir piešķirtas pilnvaras veikt vajadzīgos pasākumus bez iepriekšējas apspriešanās ar parlamentu vai citām struktūrām, lai varētu ātri reaģēt uz iespējamu limita pārsniegšanu. Kopumā Beļģijas valdība ir ieguvusi uzticību, jo tā ievēro saistības veikt pasākumus līdzsvarota budžeta saglabāšanai.
(3)

Apvienotās Karalistes fiskālās politikas sistēmas pamatā ir divi iekšzemes fiskālās politikas noteikumi, kas ir paredzēti valsts sektoram: “zelta likums”, kas tiecas nodrošināt, lai ekonomiskā cikla gaitā valsts aizņēmumi finansētu tikai neto investīcijas, nevis segtu kārtējos izdevumus; un “stabilu investīciju likums”, kas cikla gaitā tiecas valsts sektora neto parādu noturēt “stabilu un piesardzīgu” — mazāku par 40 % no IKP. Šajā sistēmā atjauninātā programma prognozē deficīta samazinājumu — no 2003./2004. finanšu gadam lēstajiem 3,2 % no IKP līdz mazāk par 3 % no atsauces vērtības 2004./2005. finanšu gadam (finanšu gads ir Apvienotās Karalistes valsts finanšu novērtējuma atsauces periods saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu). Atjauninātā programma pēc tam prognozē turpmāku pakāpenisku deficīta samazinājumu vidējā termiņā — 2008./2009. finanšu gadā līdz 1,7 %. Izdevumu attiecība saskaņā ar valdības politikas prioritātēm joprojām pieaug, bet paredzētais ieņēmumu attiecības pieaugums — ja to panāktu — uzlabotu vispārējo valsts budžeta bilanci.Vispārējo izdevumu jomā pašlaik īsteno nozīmīgu valsts investīciju programmu, kas tiecas palielināt vispārējus valsts investīcijas neto izteiksmē no 1,9 % no IKP 2004./2005. finanšu gadā līdz 2,4 % 2007./2008. finanšu gadā. Deficīta prognozes gan šim, gan arī nākamajam finanšu gadam ir pārskatītas uz augšu salīdzinājumā ar atjaunināto 2003. gada programmu; tomēr no 2005./2006. finanšu gada atjauninātajā programmā dotās vidēja termiņa prognozes uzrāda mazliet straujāku valsts finanšu konsolidāciju nekā iepriekšējā atjauninātajā programmā ietvertās.
(18)

No M/T “Orahope” noņemto NEW-ISO-HV-80 modeļa vārstu ar sērijas numuru ISO 20277101 ir izmērījusi Dānijas Force Technology, konstatējot, ka vārsta pastiprinātājdiska diametrs ir 150 mm. Līdzīgi pēc Athenian Sea Carriers Ltd. pieprasījuma Dānijas Force Technology izmērījusi NEW-ISO-HV-80 modeļa vārstu ar sērijas numuru ISO 20528101, kuram arī konstatēts 150 mm pastiprinātājdisks. Kā redzams no paziņotā marķējuma uz šo ierīču plāksnītēm, marķējums uz šiem vārstiem ir piestiprināts 2002. gadā. Turpretim no M/T “Nord Africa” noņemtais NEW-ISO-HV-80 modeļa vārsts ar sērijas numuru ISO 1841203 atbilstīgi Force Technology mērījumiem bija aprīkots ar disku 156 mm diametrā, kas atbilst ražotāja pieņemtajai pielaidei šā tipa vārstiem, kura jāuzskata par saprātīgu; marķējums uz šā vārsta tika piestiprināts 2003. gadā.
(14)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Spānijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Spānijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Spānijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 10,3 % no IKP 2020. gadā līdz 6,9 % no IKP 2021. gadā. Spānijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 3,9 % no IKP 2020. gadā līdz 2,8 % 2021. gadā. Spānijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Lai gan daži no valdības 2020.–2021. gadā pieņemtajiem diskrecionārajiem pasākumiem nebija ne pagaidu pasākumi, ne arī tika atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, un tos galvenokārt veidoja kārtējie pārvedumi reģioniem, lai segtu jaunās veselības aprūpes vajadzības. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Spānijas vispārējās valdības parāds samazinājās no 120,0 % no IKP 2020. gadā līdz 118,4 % no IKP 2021. gadā.
Saskaņā ar Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, 2022. gadā tiek prognozēta atbalstoša fiskālā nostāja – 1,7 % apmērā no IKP (13). Francija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti samazināsies par 0,2 IKP procentpunktu salīdzinājumā ar 2021. gadu. Šis samazinājums 2022. gadā ir izskaidrojams ar to, ka finansiālais atbalsts no Atveseļošanas un noturības mehānisma 2021. gadā tika piešķirts jau agrīnā posmā. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs neitrāla ietekme uz fiskālo nostāju (14). Tādējādi Francija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus tiek prognozēts, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 1,6 procentpunktiem no IKP. Minētā ievērojamā ekspansīvā ietekme ietver papildu ietekmi (0,5 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

Citi kārtējo izdevumu pasākumi ir atveseļošanas un noturības plānā ietvertie pasākumi, kuru mērķis ir novērst Ukrainā notiekošā kara ekonomiskās sekas, piemēram, tiešās subsīdijas ad hoc nozarēm (0,1 % apmērā no IKP) un civildienesta ierēdņu algu palielinājums (0,1 % apmērā no IKP). Paredzams, ka ekspansīvu fiskālo nostāju arī veicinās ieņēmumu daļā paredzētais uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes samazinājums (0,1 % apmērā no IKP), kā arī mājokļu nodokļu samazinājums (0,1 % apmērā no IKP). Tiek prognozēts, ka par IKP deflatoru lielāks patēriņa cenu pieaugums ietekmēs valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu ekspansīvo ietekmi 2022. gadā, jo palielināsies publiskais patēriņš un sociālie pabalsti. Saskaņā ar Komisijas 2022. gada pavasara prognozi minētos pasākumus un lielāku izdevumu faktorus kompensējošie pasākumi neatsvērs pilnībā.