ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(2)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 22. maija Direktīva 2000/25/EK, ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 74/150/EEK (2), ir viena no atsevišķajām direktīvām tipa apstiprinājuma sistēmā, kas izveidota ar Direktīvu 2003/37/EK. Direktīvā 2000/25/EK ir izdarīti grozījumi, lai iekļautu tajā vairākus Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 16. decembra Direktīvas 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai (3), grozījumus saistībā ar pielāgošanu tehnikas attīstībai, jaunu emisijas posmu ieviešanu, alternatīvu tipa apstiprināšanas procedūru ieviešanu un elastīguma sistēmu īstenošanu.
(10)

Ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 94/22/EK (1994. gada 30. maijs) par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei (4), ir jāsaņem atļauja, lai Savienībā varētu veikt naftas un gāzes nozares darbības jūrā. Šādā saistībā iestādei, kas izdod licences, ir jāizsver pieteikuma iesniedzēju, kuri vēlas saņemt ekskluzīvas izpētes un ieguves licences, tehniskie un finansiālie riski un vajadzības gadījumā informācija par viņu līdzšinējo atbildību. Izskatot licenciāta tehniskās un finansiālās spējas, iestādei, kas izdod licenci, ir vispusīgi jāizvērtē arī tā spējas pastāvīgi nodrošināt drošu un efektīvu darbību visos paredzamajos apstākļos. Izvērtējot to vienību finansiālās spējas, kuras ir iesniegušas pieteikumu atļaujas saņemšanai, ievērojot Direktīvu 94/22/EK, dalībvalstīm būtu jāpārliecinās par to, vai šādas vienības ir sniegušas attiecīgus pierādījumus, ka tām ir vai būs pietiekami līdzekļi, lai uzņemtos atbildību, kas izriet no smagiem negadījumiem.
(10)

MLC 2006 ir ietverti izpildes noteikumi, ar ko nosaka to valstu atbildību, kuras veic ostas valstu kontroles pienākumus. Lai aizsargātu drošību un izvairītos no konkurences traucējumiem, dalībvalstīm būtu jāļauj pārbaudīt visu kuģu, kas iebrauc to ostās un enkurvietās, atbilstību MLC 2006 noteikumiem neatkarīgi no valsts, ar kuras karogu šie kuģi kuģo.
2)

pielikumu groza šādi: a) pielikuma 1. punktā iekļauj šādu 1.7.a un 1.7.b punktu: “1.7.a Viela “Viela” ir viela saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1272/2008 2. panta 7. punktā sniegto definīciju. 1.7.b Maisījums “Maisījums” ir maisījums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1272/2008 2. panta 8. punktā sniegto definīciju.”; b) pielikuma 2. punktā 2.2.–2.4. punktu aizstāj ar šādiem: “2.2. Marķēšana Neskarot Regulu (EK) Nr. 1272/2008, uz katra aerosola izsmidzinātāja jābūt šādam salasāmam un neizdzēšamam marķējumam: a) neatkarīgi no satura: i) bīstamības apzīmējumam H229: “Tvertne zem spiediena: karstumā var eksplodēt”; ii) drošības prasību apzīmējumiem P210 un P251, kas sniegti Regulas (EK) Nr. 1272/2008 IV pielikuma 1. daļas 6.2. tabulā; iii) drošības prasību apzīmējumiem P410 + P412, kas sniegti Regulas (EK) Nr. 1272/2008 IV pielikuma 1. daļas 6.4. tabulā; iv) ja aerosols ir plaša patēriņa produkts – drošības prasību apzīmējumam P102, kas sniegts Regulas (EK) Nr. 1272/2008 IV pielikuma 1. daļas 6.1. tabulā; v) papildu lietošanas brīdinājumiem, kas brīdina lietotājus par produkta īpašo bīstamību; ja aerosola izsmidzinātājam ir pievienota atsevišķa lietošanas instrukcija, arī tajā jāietver attiecīgie lietošanas brīdinājumi; b) ja aerosols saskaņā ar 1.9. punkta kritērijiem klasificēts kā “neuzliesmojošs” – signālvārdam “Brīdinājums”; c) ja aerosols saskaņā ar 1.9. punkta kritērijiem klasificēts kā “uzliesmojošs” – signālvārdam “Brīdinājums” un citiem marķējuma zīmju elementiem, kas attiecas uz aerosoliem, kuri klasificēti kā 2. kategorijas uzliesmojoši aerosoli, un kas sniegti Regulas (EK) Nr. 1272/2008 I pielikuma 2.3.2. tabulā; d) ja aerosols saskaņā ar 1.9. punkta kritērijiem klasificēts kā “īpaši viegli uzliesmojošs” – signālvārdam “Bīstami” un citiem marķējuma zīmju elementiem, kas attiecas uz aerosoliem, kuri klasificēti kā 1. kategorijas uzliesmojoši aerosoli, un kas sniegti Regulas (EK) Nr. 1272/2008 I pielikuma 2.3.2. tabulā. 2.3. Šķidrās fāzes tilpums Šķidrās fāzes tilpums 50 °C temperatūrā nedrīkst pārsniegt 90 % no neto ietilpības.”
l)

uzņēmējsabiedrības, kuru nosaukumi atbilstīgi Itālijas tiesību aktiem ir “società per azioni”, “società in accomandita per azioni”, “società a responsabilità limitata”, “società cooperative”, “società di mutua assicurazione”, un privātas vai valsts struktūras, kuru darbība ir pilnīgi vai galvenokārt komerciāla;
5)

pielikuma 3. punktā attiecībā uz vadītāja apliecības otro pusi: — a) apakšpunkta 10. un 11. punktu aizstāj ar šādiem: “10. datums, kad katras kategorijas vadītāja apliecība izsniegta pirmoreiz (šis datums atkārtoti jāieraksta arī jaunajā vadītāja apliecībā apmaiņas vai aizstāšanas gadījumā); katrā datuma ailē ieraksta divus ciparus šādā secībā: diena.mēnesis.gads (DD.MM.GG.); 11. derīguma termiņš katrai kategorijai; katrā datuma ailē ieraksta divus ciparus šādā secībā: diena.mēnesis.gads (DD.MM.GG.);”, — a) apakšpunkta 12. punktā pirmajā ievilkumā vārdus “saskaņotie Kopienas kodi” aizstāj ar vārdiem “saskaņotie Eiropas Savienības kodi”, — a) apakšpunkta 12. punktā 95. kodu aizstāj ar šādu: “95. Vadītājs, kas ir arodprasmes apliecības (APA) turētājs un atbilst obligātajai profesionālai kvalifikācijai, kas noteikta Direktīvā 2003/59/EK līdz … [piemēram, 95(01.01.12.)]”, — b) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “b) apliecības pirmajā un otrajā pusē iespiesto numurēto punktu izskaidrojums: 1., 2., 3., 4.a, 4.b, 4.c, 5., 10., 11. un 12. Ja dalībvalsts šos ierakstus vēlas veikt citā valsts valodā, nevis vienā no šīm: angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu vai zviedru valodā, tā, neskarot citus šā pielikuma noteikumus, izstrādā minēto apliecību divās valodās, izmantojot vienu no iepriekšminētajām valodām;”, — c) apakšpunktā vārdus “Kopienas parauga apliecībā” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Savienības parauga apliecībā”;
(1)

Direktīva 2009/32/EK attiecas uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto vai paredzēts izmantot pārtikas produktu vai pārtikas sastāvdaļu ražošanā. Minētā direktīva neattiecas uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto, ražojot pārtikas piedevas, vitamīnus un citas uzturfizioloģiskās piedevas, ja vien šādas pārtikas piedevas, vitamīni vai uzturfizioloģiskās piedevas nav uzskaitītas direktīvas I pielikumā. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (turpmāk “iestāde”) novērtēja dimetilētera kā ekstrakcijas šķīdinātāja nekaitīgumu, lietojot to tauku atdalīšanai no dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu izejmateriāliem, un 2009. gada 29. janvārī sniedza atzinumu (2). Iestāde secināja, ka bažas par kaitīgumu nepastāv, ja dimetilētera maksimālais atlieku daudzums nepārsniedz 9 μg/kg ekstrahēto dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu. Tādēļ dimetilētera kā ekstrakcijas šķīdinātāja lietošana, lai atdalītu taukus no dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu izejmateriāliem, ir jāatļauj ar nosacījumu, ka maksimālais dimetilētera atlieku daudzums ir 9 μg/kg attaukotā olbaltumvielu produkta.
(19)

Orgānu ziedošanas jomā altruisms ir svarīgs faktors. Lai nodrošinātu orgānu kvalitāti un drošību, orgānu transplantācijas programmu pamatā vajadzētu būt brīvprātīgas un bezmaksas ziedošanas principiem. Tas ir būtiski, jo šo principu neievērošana varētu radīt nepieņemamu risku. Ja ziedošana nav brīvprātīga un/vai tiek veikta finansiāla labuma gūšanas nolūkā, var būt apdraudēta ziedošanas procesa kvalitāte, jo kāda cilvēka dzīves kvalitātes uzlabošana vai dzīvības glābšana nav galvenais un/vai vienīgais mērķis. Arī tad, ja ziedošana notiek saskaņā ar atbilstīgiem kvalitātes standartiem, slimības vēsture, kas iegūta no iespējamā dzīvā donora vai no iespējamā mirušā donora radiniekiem, kuri tiecas pēc finansiāla ieguvuma vai kuri izvēli izdara kādu apstākļu spiesti, var nebūt pietiekami precīza attiecībā uz veselības problēmām un/vai slimībām, kuras saņēmējs, iespējams, var iegūt no donora. Tas iespējamiem saņēmējiem var radīt drošības problēmu, jo ārstniecības personu komandai būtu ierobežotas iespējas pienācīgi analizēt risku. Būtu jāatgādina Eiropas Savienības Pamattiesību harta, jo īpaši tās 3. panta 2. punkta c) apakšpunktā izklāstītais princips. Minētais princips ir ietverts arī daudzu dalībvalstu ratificētās Eiropas Padomes Konvencijas par cilvēktiesībām un biomedicīnu 21. pantā. Tas atspoguļots arī Pasaules Veselības organizācijas Pamatprincipos par cilvēku šūnu, audu un orgānu transplantāciju, saskaņā ar kuriem cilvēka ķermenis un tā daļas nevar būt par tirdzniecības darījumu priekšmetu.
a)

“Kravas konteiners” ir transporta aprīkojuma priekšmets, kas ir: 1) pastāvīgs un līdz ar to pietiekami izturīgs, lai to izmantotu atkārtoti; 2) speciāli izveidots, lai atvieglotu kravu pārvadāšanu ar vienu vai vairākiem transporta veidiem bez vajadzības veikt pārkraušanu starpposmos; 3) aprīkots ar ierīcēm, lai to varētu ātri pārvietot, jo īpaši no viena transporta veida citā; 4) izveidots tā, lai to varētu viegli piepildīt un iztukšot; 5) un kura garums ir 20 pēdas vai lielāks.
(10)

Dalībvalstīm būtu jābūt iespējai atkāpties no vispārējā pienākuma, neattiecinot obligātu apdrošināšanu uz transportlīdzekļiem, kas pieder noteiktām fiziskām vai juridiskām personām, kas var būt publiskas vai privātas personas. Gadījumos, kad negadījumu izraisa šādi transportlīdzekļi, dalībvalstij, kas izdara minēto atkāpi, būtu jānozīmē iestāde vai struktūra, kas kompensē zaudējumus cietušajiem negadījumos, kas izraisīti citā dalībvalstī. Būtu jānodrošina, ka atbilstīgi kompensē zaudējumus ne tikai cietušajiem negadījumos, kurus izraisījuši šādi transportlīdzekļi ārzemēs, bet arī cietušajiem negadījumos, kas notikuši tajā pašā dalībvalstī, kurā transportlīdzeklis parasti atrodas, neatkarīgi no tā, vai viņi dzīvo šīs valsts teritorijā. Turklāt dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to personu sarakstu, kuras ir atbrīvotas no obligātās apdrošināšanas, un to iestāžu un struktūru sarakstu, kuras ir atbildīgas par kompensāciju izmaksu cietušajiem negadījumos, kurus izraisījuši šādi transportlīdzekļi, dara zināmu Komisijai publicēšanai.
(11)

Šīs direktīvas vienīgais mērķis ir ES zilās kartes sistēmā paredzēt nosacījumus, ar kādiem trešo valstu valstspiederīgie ieceļo un uzturas augsti kvalificētas nodarbinātības nolūkā, tostarp ar algas slieksni saistītus atbilstības kritērijus. Algas sliekšņa vienīgais mērķis ir palīdzēt noteikt katras dalībvalsts uz kopēju noteikumu pamata izveidotās ES zilās kartes darbības jomu, ņemot vērā Komisijas (Eurostat) vai attiecīgo dalībvalstu publicēto statistikas novērojumu. Tā mērķis nav noteikt algas, un tāpēc ar to neatkāpjas ne no noteikumiem vai prakses dalībvalstu līmenī, ne no koplīgumiem, un to nevar izmantot kā līdzekli jebkādai saskaņošanai šajā jomā. Šī direktīva pilnībā ievēro dalībvalstu kompetenci, jo īpaši nodarbinātības, darbaspēka un sociālajā jomā.
2.

Direktīvas III pielikuma 1. daļu groza šādi: a) aiz 151. ieraksta iekļauj šādu ierakstu: Atsauces numurs Viela Ierobežojumi Kosmētikas līdzekļa etiķetē norādāmie lietošanas noteikumi un brīdinājumi Piemērošanas un/vai lietošanas joma Maksimāli pieļaujamā koncentrācija gatavā kosmētikas līdzeklī Citi ierobežojumi un prasības a b c d e f “151.a Allyl phenethyl ether CAS Nr. 14289-65-7 EK Nr. 238-212-2 Brīva alilspirta koncentrācijai ēterī jābūt zemākai par 0,1 %” b) pievieno šādu ierakstu: Atsauces numurs Viela Ierobežojumi Kosmētikas līdzekļa etiķetē norādāmie lietošanas noteikumi un brīdinājumi Piemērošanas un/vai lietošanas joma Maksimāli pieļaujamā koncentrācija gatavā kosmētikas līdzeklī Citi ierobežojumi un prasības a b c d e f “X Verbena absolute (Lippia citriodora Kunth.) CAS Nr. 8024-12-2 0,2 %” c) b slejā 130. ierakstā vārdus “Terpene terpenoids sinpine” aizstāj ar vārdiem “Terpenes un terpenoids”.
5)

direktīvas 11. pantu groza šādi: a) panta 1. punktu groza šādi: i) punkta c) un d) apakšpunktu aizstāj ar šādiem apakšpunktiem: “c) attiecīgā gadījumā – atskaites ziņojumu, kas sagatavots dienā, kura nedrīkst būt agrāk par trešā mēneša pirmo dienu pēc apvienošanās noteikumu projekta dienas, ja pēdējās gada atskaites attiecas uz finanšu gadu, kas beidzies vairāk nekā sešus mēnešus pirms šīs dienas; d) attiecīgā gadījumā – apvienošanā iesaistīto sabiedrību pārvaldes vai vadības struktūru ziņojumus, kas paredzēti 9. pantā;”; ii) pievieno šādu daļu: “Piemērojot pirmās daļas c) apakšpunktu, grāmatvedības ziņojums netiek prasīts, ja sabiedrība publicē pusgada finanšu pārskatu saskaņā ar Direktīvas 2004/109/EK 5. pantu un padara to pieejamu akcionāriem saskaņā ar šo punktu. Turklāt dalībvalstis var paredzēt, ka atskaites ziņojums nav vajadzīgs, ja tā ir vienojušies katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības visi akcionāri un citu tādu vērtspapīru turētāji, kas dod balsstiesības.”; b) panta 3. punktam pievieno šādu daļu: “Ja akcionārs ir piekritis, ka sabiedrība izmanto elektroniskos līdzekļus informācijas sniegšanai, šādas kopijas var piegādāt pa elektronisko pastu.”; c) pievieno šādu punktu: “4. Sabiedrību atbrīvo no prasības 1. punktā minētos dokumentus padarīt pieejamus tās juridiskajā adresē, ja tā padara dokumentus uz nepārtrauktu laikposmu pieejamus tās interneta vietnē vismaz mēnesi pirms dienas, kas noteikta kopsapulcei, kuras laikā ir paredzēts pieņemt lēmumu par apvienošanās noteikumu projektu, un kas beidzas ne agrāk kā šīs sanāksmes noslēguma dienā. Dalībvalstis uz šādu atbrīvojumu attiecina tikai tās prasības un ierobežojumus, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu interneta vietnes drošību un dokumentu autentiskumu, kā arī tikai tiktāl, ciktāl tas ir samērojams ar minēto mērķu sasniegšanu. Šā panta 3. punktu nepiemēro, ja interneta vietnē akcionāriem dota iespēja lejupielādēt un izdrukāt 1. punktā minētos dokumentus laikposmā, kas minēts šā punkta pirmajā daļā. Tomēr šādā gadījumā dalībvalstis var paredzēt, ka sabiedrība minētos dokumentus padara pieejamus juridiskajā adresē, lai akcionāri varētu ar tiem iepazīties. Dalībvalstis var pieprasīt, lai sabiedrības informāciju noteiktu laiku pēc kopsapulces paturētu tās interneta vietnē. Dalībvalstis var noteikt, kādas sekas ir tad, ja uz laiku tehnisku vai citu faktoru dēļ tiek pārtraukta piekļuve interneta vietnei.”;
2.

Tās būtu jātur grupās ar pēc iespējas nemainīgāku sastāvu. Ja ir jāsaved kopā svešas cūkas, tas būtu jādara pēc iespējas mazākā vecumā, vēlams, pirms nav pagājusi viena nedēļa pēc to atšķiršanas no sivēnmātes. Ja cūkas tiek savestas kopā, tad tām vajadzīga pienācīga iespēja izvairīties un noslēpties no pārējām cūkām.
c)

atkritumu sūtīšana, ja uz šo darbību attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem (6) 2. panta 35. punkts un ja to veic ievērojamā daudzumā neatkarīgi no tā, vai to veic kā vienu sūtījumu vai kā vairākus sūtījumus, kas šķiet savstarpēji saistīti;
(10)

Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās puses varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.
(1)

Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Beļģija 2002. gada 19. aprīlī saņēma Kumiai Chemicals Industry Co Ltd iesniegumu par darbīgās vielas bentiavalikarba iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2003/35/EK (2) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.
4)

Direktīvas 23. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu: “2. 60 dienu laikā, sākot no dienas, kad ir saņemta dalībvalsts nosūtītā informācija, pieņem lēmumu par pasākumu, kuru veikusi šī dalībvalsts saskaņā ar 30. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru. Aprēķinot 60 dienu laikposmu, neņem vērā to laikposmu, kad Komisija gaida turpmāko informāciju, kuru tā var būt pieprasījusi paziņojuma iesniedzējam, vai atzinumu no zinātniskās(-ajām) komitejas(-ām), ar kuru(-ām) Komisija ir apspriedusies. Atzinumu(-us) no zinātniskās(-ajām) komitejas(-ām), ar kuru(-ām) Komisija ir apspriedusies, tā gaida ne ilgāk kā 60 dienas. Līdzīgi neņem vērā laiku, kurā Padome pieņem lēmumu saskaņā ar 30. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru.”
(2)

Direktīva 74/347/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK, kā tā aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (5) un kas nosaka tehniskos priekšrakstus attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru redzamības lauka un priekšējā stikla tīrītāju projektēšanu un izgatavošanu. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūra, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Tādējādi Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai.
ii)

ierakstā ar 9. atsauces numuru (b sleja) vārdus “Metilfenilēndiamīni, to N-aizvietotie atvasinājumi un to sāļi, izņemot vielu ar atsauces numuru 364 II pielikumā” aizstāj ar šādiem vārdiem: “Metilfenilēndiamīni, to N-aizvietotie atvasinājumi un to sāļi, izņemot vielu ar atsauces numuru 364, 1310 un 1313 II pielikumā.”
1)

Direktīvas III pielikuma 1. daļu groza šādi: Atsauces numurus 98 līdz 101 pievieno šādi: Atsauces Nr. Viela Ierobežojumi Kosmētikas līdzekļa marķējumā norādāmie lietošanas nosacījumi un brīdinājumi Pielietošanas un/vai izmantošanas joma Maksimāli pieļaujamā koncentrācija gatavos kosmētikas līdzekļos Citi ierobežojumi un prasības a b c d e f “98 Salicilskābe (1) (CAS Nr. 69-72-7) a) Noskalošanai paredzētie matu kopšanas līdzekļi b) Citi līdzekļi a) 3,0 % b) 2,0 % Neizmantot līdzekļos bērniem līdz trīs gadu vecumam, izņemot šampūnus. Citiem mērķiem, kas nav mērķis kavēt mikroorganismu attīstību līdzeklī. Šim mērķim jābūt redzamam līdzekļa noformējumā. Nelietot bērniem vecumā līdz trim gadiem (2) 99 Neorganiskie sulfīti un bisulfīti (3) a) Oksidatīvi matu krāsošanas līdzekļi b) Matu iztaisnošanas līdzekļi c) Paštonējošie līdzekļi sejai d) Citi paštonējošie līdzekļi a) 0,67 % kā brīvs SO2 b) 6,7 % kā brīvs SO2 c) 0,45 % kā brīvs SO2 d) 0,40 % kā brīvs SO2 Citiem mērķiem, kas nav mērķis kavēt mikroorganismu attīstību līdzeklī. Šim mērķim jābūt redzamam līdzekļa noformējumā. 100 Triklokarbāns (4) (CAS Nr. 101-20-2) Noskalošanai paredzētie līdzekļi 1,5 % Tīrības kritēriji: 3,3',4,4'-Tetrahlorazobenzols < 1 ppm 3,3',4,4'-Tetrahlorazoksibenzols < 1 ppm Citiem mērķiem, kas nav mērķis kavēt mikroorganismu attīstību līdzeklī. Šim mērķim jābūt redzamam līdzekļa noformējumā. 101 Cinka piritions (5) (CAS Nr. 13463-41-7) Matu kopšanas līdzekļi, kurus nenoskalo 0,1 % Citiem mērķiem, kas nav mērķis kavēt mikroorganismu attīstību līdzeklī. Šim mērķim jābūt redzamam līdzekļa noformējumā.
“(7)

Ņemot vērā provizorisko analīzi un atjaunināto informāciju, 11 % mērķis ir noteikts, pamatojoties uz panākumiem neizsīkstošās enerģijas jomā un labvēlīgiem klimatiskiem apstākļiem. Iespējas šo aptuveno mērķi sasniegt ir ļoti atkarīgas no kopējā nokrišņu daudzuma, to periodiskuma gada laikā un no ūdens pieplūduma, kā arī no citiem klimatiskiem faktoriem, kas būtiski iespaido hidroenerģijas ražošanas līmeni, kā arī saules un vēja enerģijas izmantošanu. Turklāt RES izmantošanu ierobežo attiecīgie vides un saistītie attiecīgās valsts tiesību akti, kas atbilst attiecīgiem ES tiesību aktiem.”
2.

31974 L 0557: Padomes Direktīva 74/557/EEK (1974. gada 4. jūnijs) par to, kā nodrošināt brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību attiecībā uz pašnodarbinātu personu un starpnieku darbību toksisku produktu tirdzniecībā un izplatīšanā (OV L 307, 18.11.1974., 5. lpp.), kuru groza: — 11994 N: Akts par pievienošanās nosacījumiem un Līgumu pielāgojumiem — Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās (OV C 241, 29.8.1994., 21. lpp.), — 12003 T: Akts par pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos — Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.). Direktīvas pielikumu papildina ar šādu tekstu: “— Bulgārija: 1. Vielas un preparāti, uz ko attiecas Likums par aizsardzību pret ķīmisku vielu un preparātu kaitīgo ietekmi (SG 10/2000) kurā izdarīti grozījumi, un sekundārie tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar minēto likumu, kurā izdarīti grozījumi, ar ko nosaka procedūras ķīmisku vielu un ķīmisku preparātu bīstamības novērtēšanai, to klasifikācijas un marķēšanas metodes, kā arī Drošības datu saraksta izdošanu attiecībā uz ķīmiskām vielām un preparātiem, kas klasificēti kā bīstami. 2. Toksiskas ķīmiskas vielas un to prekursori, uz ko attiecas Likums par ķīmisko ieroču aizliegumu un toksisku ķīmisku vielu un to prekursoru kontroli (SG 8/2000) ar tā grozījumiem. 3. Augu aizsardzības līdzekļi, kas apstiprināti saskaņā ar Likumu par augu aizsardzību (SG 91/1997), kurā grozījumi izdarīti, un sekundārie tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar minēto likumu, kurā grozījumi izdarīti. — Rumānija: 1. Augu aizsardzības līdzekļi, tostarp bioloģiskie pesticīdi, kā tirdzniecību un izplatīšanu reglamentē ar valdības Rīkojumu Nr. 4/1995 par augu aizsardzības līdzekļu ražošanu, tirdzniecību un lietošanu, lai kontrolētu slimības, kaitēkļus un nezāles lauksaimniecībā un mežsaimniecībā, ar tā grozījumiem. 2. Bīstamas vielas un preparāti, uz ko attiecas valdības Ārkārtas Rīkojums Nr. 200/2000 par bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, marķēšanu un iesaiņošanu, kurš apstiprināts ar Likumu Nr. 451/2001, kā arī ar valdības Lēmumu Nr. 490/2002 par metodoloģijas normu apstiprināšanu, lai piemērotu valdības Rīkojumu Nr. 200/2000, un ar valdības Lēmumu Nr. 92/2003 par metodoloģijas normu apstiprināšanu attiecībā uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, marķēšanu un iesaiņošanu.”.
(10)

Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās puses varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta c) apakšpunktu ii) daļu sākas no iekļaušanas dienas.