LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 83/39

PADOMES LĒMUMS 2008/266/KĀDP

(2008. gada 28. janvāris)

par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Čadas Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Čadas Republikā

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. pantu,

ņemot vērā prezidentvalsts ieteikumu,

tā kā:

(1) 2007. gada 25. septembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome pieņēma Rezolūciju 1778 (2007), apstiprinot Apvienoto Nāciju Organizācijas misijas izveidi Centrālāfrikas Republikā un Čadā (MINURCAT) un atļaujot Eiropas Savienībai uz divpadsmit mēnešiem no dienas, kad tā būs nākusi klajā ar deklarāciju par sākotnējām operatīvajām spējām, minētajās valstīs izvietot operācijas spēkus Apvienoto Nāciju Organizācijas misijas atbalstam. Rezolūcijā Čadas Republikas valdība, Centrālāfrikas Republikas valdība un Eiropas Savienība turklāt ir aicināta pēc iespējas drīzāk noslēgt nolīgumus par Eiropas Savienības operācijas spēku statusu.

(2) 2007. gada 15. oktobrī Padome pieņēma Vienoto rīcību 2007/677/KĀDP par Eiropas Savienības militāro operāciju Čadas Republikā un Centrālāfrikas Republikā (1) (EUFOR Tchad/RCA).

(3) Pēc tam, kad Padome 2007. gada 18. septembrī saskaņā ar Līguma 24. pantu bija devusi atļauju, prezidentvalsts ar ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja palīdzību risināja sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Čadas Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Čadas Republikā.

(4) Minētais nolīgums būtu jāapstiprina,

IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

1. pants

Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Čadas Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Čadas Republikā.

Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

2. pants

Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu, kas tiesīga parakstīt minēto nolīgumu, lai tas uzliktu saistības Eiropas Savienībai.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

4. pants

Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē, 2008. gada 28. janvārī Padomes vārdā — priekšsēdētājs D. RUPEL

(1) OV L 279, 23.10.2007., 21. lpp.

LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 83/40

TULKOJUMS

NOLĪGUMS

starp Eiropas Savienību un Čadas Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Čadas Republikā

EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “ES”,

no vienas puses, un

ČADAS REPUBLIKA, turpmāk “Uzņēmēja valsts”,

no otras puses,

turpmāk “Puses”,

ŅEMOT VĒRĀ:

— Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2007. gada 25. septembra Rezolūciju 1778 (2007),

— Padomes Vienoto rīcību 2007/677/KĀDP (2007. gada 15. oktobris) par Eiropas Savienības militāro operāciju Čadas Republikā un Centrālāfrikas Republikā (1) (EUFOR Tchad/RCA),

— to, ka šis nolīgums neietekmēs Pušu tiesības un pienākumus, ko tām uzliek starptautiski nolīgumi un citi instrumenti, ar kuriem izveidotas starptautiskas tiesas un tribunāli, tostarp Starptautiskās Krimināltiesas statūti,

IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

1. pants

Darbības joma un definīcijas

1. Šis nolīgums attiecas uz Eiropas Savienības vadītiem spēkiem un to personālu.

2. Šis nolīgums ir spēkā tikai Uzņēmējas valsts teritorijā.

3. Šajā nolīgumā:

a) “Eiropas Savienības vadītie spēki (EUFOR)” ir ES militārais štābs un operācijā iesaistītie attiecīgo valstu kontingenti, to ekipējums un transportlīdzekļi;

b) “operācija” ir militārās misijas sagatavošana, izvēršana, izpilde un atbalsts tai saskaņā ar pilnvarām, kas izriet no Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2007. gada 25. septembra Rezolūcijas 1778 (2007);

c) “ES spēku komandieris” ir komandieris teritorijā, kurā notiek militārās operācijas;

d) “ES militārais štābs” ir militārais štābs un tā elementi neatkarīgi no to atrašanās vietas, kas ir pakļauts ES militāriem komandieriem, kuri nodrošina operācijas militāru vadību un kontroli;

e) “attiecīgo valstu kontingenti” ir vienības un elementi, kas pieder Eiropas Savienības dalībvalstīm un citām valstīm, kuras piedalās operācijā;

f) “EUFOR personāls” ir uz EUFOR norīkots civilais un militārais personāls, kā arī personāls, kas izvietots, sagatavojot operāciju, un personāls, kas operācijā veic kādas Nosūtītājas valsts vai ES iestādes uzdevumu; tas atrodas Uzņēmējas valsts teritorijā, ja vien šajā nolīgumā nav paredzēts kas cits, un nav personāls, kas algots no vietējiem iedzīvotājiem, un personāls, ko nodarbina starptautiski komerciāli līgumslēdzēji;

g) “vietējais personāls” ir no Uzņēmējas valsts valstspiederīgiem vai tās pastāvīgiem iedzīvotājiem veidots personāls;

h) “objekti” ir visas ēkas, telpas un zeme, kas ir vajadzīga EUFOR, kā arī EUFOR personāla izmitināšanai;

i) “Nosūtītāja valsts” ir valsts, kas nodrošina EUFOR ar savu kontingentu.

2. pants

Vispārēji noteikumi

1. EUFOR, kā arī EUFOR personāls ievēro Uzņēmējas valsts tiesību aktus un neveic nekādas darbības vai aktus, kas nav saderīgi ar operācijas mērķiem.

2. EUFOR regulāri informē Uzņēmējas valsts valdību par Uzņēmējas valsts teritorijā dislocētā EUFOR personāla daudzumu.

3. pants

Identifikācija

1. EUFOR personālam vienmēr jānēsā līdzi pases vai militārās identitātes kartes.

2. EUFOR transportlīdzekļiem, lidaparātiem, kuģiem un citiem transportlīdzekļiem ir īpašas EUFOR atšķirības zīmes un/vai reģistrācijas numuri, ko dara zināmu attiecīgām Uzņēmējas valsts iestādēm.

3. EUFOR pie saviem objektiem, uz transportlīdzekļiem un citiem pārvietošanās līdzekļiem drīkst izkārt un uz tiem attēlot Eiropas Savienības karogu un lietot marķējumus, piemēram, zīmotnes, vienību nosaukumus un oficiālus simbolus. Uz EUFOR personāla formastērpiem ir EUFOR atšķirības zīme. Saskaņā ar ES spēku komandiera lēmumu pie EUFOR objektiem, uz transportlīdzekļiem un citiem pārvietošanās līdzekļiem, un formastērpiem var būt operācijā iesaistīto kontingentu valstu karogi vai zīmotnes.

4. pants

Robežšķērsošana un pārvietošanās Uzņēmējas valsts teritorijā

1. EUFOR personāls ierodas Uzņēmējas valsts teritorijā tikai pēc tam, kad tas ir uzrādījis 3. panta 1. punktā paredzētos dokumentus, vai – ja tas ierodas pirmoreiz – EUFOR izdotu individuālu vai kolektīvu pārvietošanās pavēli. Ierodoties Uzņēmējas valsts teritorijā, to atstājot, kā arī uzturoties tajā, uz to neattiecas noteikumi par pasēm un vīzām, kā arī imigrācijas kontrole un muitas kontrole.

2. Uz EUFOR personālu neattiecas noteikumi par ārvalstnieku reģistrāciju un uzraudzību, bet tas Uzņēmējas valsts teritorijā negūst pastāvīgas uzturēšanās vai pastāvīgas dzīvesvietas tiesības.

3. Sarakstu, kurā uzskaitīti operācijas atbalstam paredzētie EUFOR resursi un transportlīdzekļi, kas tiek ievesti Uzņēmējas valsts teritorijā, to šķērso vai tiek izvesti no tās, informācijas vajadzībām nodod Uzņēmējai valstij. Tomēr EUFOR ir atbrīvots no prasības uzrādīt citus muitas dokumentus, un uz to neattiecas nekādas pārbaudes.

4. EUFOR personāls var vadīt motorizētus transportlīdzekļus un lidaparātus Uzņēmējas valsts teritorijā, ja tam attiecīgi ir derīgas valsts, starptautiskas vai militāras transportlīdzekļa vadītāja vai pilota tiesību apliecības.

5. Operācijas vajadzībām Uzņēmēja valsts piešķir EUFOR un EUFOR personālam brīvību pārvietoties un brīvību ceļot pa tās teritoriju, tostarp gaisa telpā, sadarbībā ar Uzņēmējas valsts kompetentām iestādēm un saskaņā ar šā nolīguma 18. pantu.

6. Operācijas vajadzībām un vienojoties ar kompetentajām Čadas iestādēm, EUFOR Uzņēmējas valsts teritorijā, tostarp gaisa telpā, var veikt mācības, tostarp mācības ar ieročiem.

7. Operācijas vajadzībām EUFOR var izmantot koplietojuma ceļus, tiltus, prāmjus un lidostas, nemaksājot nodevas, muitas maksājumus, nodokļus un līdzīgus maksājumus. EUFOR nav atbrīvots no pamatotiem maksājumiem par lūgtiem un saņemtiem pakalpojumiem saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kas attiecas uz Uzņēmējas valsts bruņotajiem spēkiem.

5. pants

Privilēģijas un neaizskaramība, ko Uzņēmēja valsts nodrošina EUFOR

1. EUFOR objekti ir neaizskarami. Uzņēmējas valsts pārstāvji tajos neierodas bez ES spēku komandiera piekrišanas.

2. EUFOR objekti, mēbeles un citi aktīvi tajos, kā arī transportlīdzekļi ir neaizskarami attiecībā uz kratīšanu, rekvizīciju, apķīlāšanu vai arestu.

3. EUFOR, tā īpašumi un aktīvi neatkarīgi no atrašanās vietas un valdītāja ir neaizskarami attiecībā uz tiesvedību jebkādā formā.

4. EUFOR arhīvi un dokumenti vienmēr ir neaizskarami neatkarīgi no to atrašanās vietas.

5. EUFOR oficiālā sarakste ir neaizskarama. Oficiālā sarakste ir visa sarakste, kas attiecas uz operāciju un tās funkcijām.

6. Attiecībā uz operācijas vajadzībām pirktām vai importētām precēm, sniegtiem pakalpojumiem un EUFOR izmantotiem objektiem EUFOR, kā arī ar tiem saistītie piegādātāji un darba uzņēmēji, ja vien tie nav Uzņēmējas valsts valstspiederīgie, ir atbrīvoti no visām valsts, reģionu un pašvaldību nodevām, nodokļiem vai līdzīgiem maksājumiem. EUFOR nav atbrīvots no nodevām, nodokļiem vai maksājumiem, ko iekasē par sniegtiem pakalpojumiem.

7. Uzņēmēja valsts ļauj ievest preces, militārus transportlīdzekļus, militāru materiālu un ražojumus, kas paredzēti tikai operācijas vajadzībām, un atbrīvo tos no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, izņemot maksu par glabāšanu, maksu par transportu un maksājumus, kas ir atlīdzība par citiem sniegtiem pakalpojumiem.

6. pants

Privilēģijas un neaizskaramība, ko Uzņēmēja valsts nodrošina EUFOR personālam

1. EUFOR personālam nepiemēro nekāda veida arestu vai aizturēšanu.

2. EUFOR personāla dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, ko atļauts veikt saskaņā ar 6. punktu.

3. EUFOR personāls ir neaizskarams Uzņēmējas valsts kriminālai tiesvedībai.

Nosūtītāja valsts vai attiecīga ES iestāde vajadzības gadījumā var atcelt EUFOR personāla neaizskaramību kriminālai tiesvedībai. Atcelšana vienmēr jāformulē skaidri.

4. EUFOR personāls ir neaizskarams Uzņēmējas valsts civilai un administratīvai tiesvedībai attiecībā uz visu teikto vai rakstīto, kā arī visām darbībām, kas veiktas, pildot oficiālos pienākumus. Ja kādā Uzņēmējas valsts tiesā ceļ civilprasību pret EUFOR personāla locekli, par to tūlīt paziņo ES spēku komandierim un kompetentai Nosūtītājas valsts iestādei vai ES iestādei. Pirms tiesvedības sākuma ES spēku komandieris un kompetenta Nosūtītājas valsts iestāde vai ES iestāde tiesai apliecina, vai attiecīgo aktu EUFOR personāla loceklis ir izdarījis, pildot savus oficiālos pienākumus.

Ja akts ir izdarīts, pildot oficiālos pienākumus, tiesvedību nesāk un piemēro 15. pantu. Ja akts nav izdarīts, pildot oficiālos pienākumus, tiesvedība var turpināties. ES spēku komandiera un kompetentas Nosūtītājas valsts iestādes vai ES iestādes apliecinājums uzliek saistības Uzņēmējas valsts tiesai, kas to nevar apstrīdēt.

Ja tiesvedību sāk EUFOR personāla loceklis, viņš zaudē neaizskaramību pret tiesvedību attiecībā uz visām pretprasībām, kas ir tieši saistītas ar galveno prasību.

5. EUFOR personālam nav pienākuma liecināt kā lieciniekam.

6. EUFOR personāla locekļiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civillietu, kas nav saistīta ar viņu oficiālajiem pienākumiem. EUFOR personāla locekļu īpašumu, par ko ES spēku komandieris apliecina, ka tas ir vajadzīgs oficiālo pienākumu izpildei, nevar arestēt, izpildot tiesas spriedumu, lēmumu vai pavēli. Uz EUFOR personāla locekļiem civilā tiesvedībā neattiecas nekādi personas brīvības ierobežojumi vai kādi citi ierobežošanas pasākumi.

7. EUFOR personāla locekļu neaizskaramība pret tiesvedību Uzņēmējā valstī viņus neatbrīvo no attiecīgo Nosūtītāju valstu tiesvedības.

8. Attiecībā uz pakalpojumiem, kas sniegti EUFOR, EUFOR personāls ir atbrīvots no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas Uzņēmējā valstī var būt spēkā.

9. EUFOR personāls Uzņēmējā valstī ir atbrīvots no jebkuras formas nodokļiem, ko atvelk no EUFOR vai Nosūtītāju valstu maksātās algas un ienākumiem, kā arī no ienākumiem, ko saņem ārpus Uzņēmējas valsts.

10. Priekšmeti un mantas, ko EUFOR personāls izmanto personiskām vajadzībām un kas viņiem pieder, ir atbrīvotas no visām nodevām un nodokļiem saskaņā ar 1992. gada 30. aprīļa Aktu 2/92-UDEAC/556-CD-SE 1. Lai izmantotu šos atbrīvojumus, ES spēku komandieris iesniedz kompetentajām iestādēm viņa parakstītu lūgumu apliecināt atbrīvojumu no nodokļiem.

EUFOR personāla locekļu bagāža ir atbrīvota no pārbaudēm, ja vien nav nopietnu iemeslu uzskatīt, ka tajā ir priekšmeti un mantas, kas nav domātas EUFOR personāla locekļa personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports Uzņēmējā valstī ir aizliegts ar tiesību aktiem vai uz kurām attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas pārbaudes izdara vienīgi attiecīgā EUFOR personāla locekļa vai EUFOR pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.

7. pants

Vietējais personāls

Personālam, kas algots no vietējiem iedzīvotājiem, ir tikai tādas privilēģijas un neaizskaramība, ko atļauj Uzņēmēja valsts. Tomēr savu jurisdikciju pār personālu Uzņēmēja valsts īsteno tā, lai lieki netraucētu operācijas darbības.

8. pants

Krimināltiesvedība

Kompetentas Nosūtītājas valsts iestādes ir tiesīgas Uzņēmējas valsts teritorijā veikt visu krimināltiesvedību un īstenot disciplināras pilnvaras, kas tām ar Nosūtītājas valsts tiesību aktiem uzticētas attiecībā uz visu EUFOR personālu, kas ir pakļauts attiecīgiem Nosūtītājas valsts tiesību aktiem.

9. pants

Formastērps un ieroči

1. Formastērpa valkāšanu nosaka ES spēku komandiera pieņemti noteikumi.

2. EUFOR militārais personāls drīkst nēsāt ieročus un munīciju, ja saskaņā ar pavēlēm ir pilnvarots to darīt.

10. pants

Uzņēmējas valsts sniegts atbalsts un līgumu slēgšana

1. Uzņēmēja valsts, ja tai lūdz, piekrīt palīdzēt EUFOR atrast piemērotus objektus.

2. Uzņēmēja valsts bez maksas nodrošina objektus, kā īpašniece tā ir, un objektus, kas pieder privātām juridiskām personām, ja objektus lūdz EUFOR administratīvu un operatīvu darbību vajadzībām.

3. Savu līdzekļu un iespēju robežās Uzņēmēja valsts palīdz un atbalsta operācijas sagatavošanu, izvēršanu, veikšanu un sniedz tai palīdzību. Uzņēmēja valsts palīdzību un atbalstu sniedz, ievērojot tādus pašus nosacījumus, kas paredzēti Uzņēmējas valsts bruņotajiem spēkiem.

4. To, kādus tiesību aktus piemēro līgumiem, ko EUFOR noslēdzis Uzņēmējā valstī, nosaka šajos līgumos.

5. Līgumā var paredzēt, ka strīdiem, kas rodas, īstenojot līgumu, piemēro 15. panta 3. un 4. punktā minēto strīdu izšķiršanas procedūru.

6. Uzņēmēja valsts atvieglina to līgumu īstenošanu, ko EUFOR un komerciālas vienības ir noslēgušas operācijas nolūkā.

11. pants

Pārmaiņas objektos

1. EUFOR ir pilnvarots būvēt, pārbūvēt vai citādi mainīt objektus atbilstīgi operatīvajām vajadzībām.

2. Uzņēmēja valsts EUFOR nelūdz nekādu kompensāciju par tādām būvēm, pārbūvēm vai pārmaiņām.

12. pants

Mirušie EUFOR personāla locekļi

1. ES spēku komandieris ir tiesīgs uzņemties atbildību un veikt piemērotus pasākumus, lai repatriētu ikvienu mirušu EUFOR personāla locekli, kā arī viņa personisko īpašumu.

2. Mirušiem EUFOR locekļiem neveic sekciju bez attiecīgās valsts piekrišanas un bez EUFOR un/vai attiecīgās valsts pārstāvja klātbūtnes.

3. Uzņēmēja valsts sadarbojas ar EUFOR, cik pilnīgi vien iespējams, lai pēc iespējas drīzāk repatriētu mirušus EUFOR locekļus.

13. pants

EUFOR drošība un militārā policija

1. Uzņēmēja valsts veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu EUFOR un tā personāla drošību un aizsardzību.

2. EUFOR ir pilnvaras veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātu savus objektus, tostarp tos, ko izmanto apmācībās, pret jebkādu ārēju uzbrukumu vai ielaušanos.

3. ES spēku komandieris var izveidot militāras policijas vienību, lai uzturētu kārtību EUFOR objektos.

4. Militārās policijas vienība – saziņā ar Uzņēmējas valsts militāro policiju vai policiju un sadarbojoties ar to – var ārpus šiem objektiem veikt darbības, nodrošinot kārtību un disciplīnu EUFOR personālā.

14. pants

Saziņa

1. EUFOR var uzstādīt un izmantot radioraidītājus un uztvērējus, kā arī satelītu sistēmas. Tas sadarbojas ar kompetentām Uzņēmējas valsts iestādēm, lai izvairītos no konfliktiem, izmantojot attiecīgas frekvences. Uzņēmēja valsts bez atlīdzības piešķir pieeju radiofrekvenču diapazonam.

2. EUFOR ir tiesības uz neierobežotu saziņu, izmantojot radio (arī satelītradio, pārvietojamu vai pārnēsājamu radio), telefonu, telegrāfu, faksimilaparātu un citus līdzekļus, kā arī tiesības uzstādīt iekārtas, kas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu saziņu EUFOR objektos un starp objektiem, tostarp tiesības ievilkt kabeļus un pazemes līnijas operācijas vajadzībām.

3. EUFOR savos objektos var veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārsūtītu pastu, kas adresēts EUFOR vai tā personālam vai ko sūta EUFOR vai tā personāls.

4. Iepriekš minēto iekārtu uzstādīšanu veic ciešā sadarbībā ar Uzņēmēju valsti saskaņā ar šā nolīguma 18. pantu.

15. pants

Prasības nāves, ievainojuma, bojājuma vai zaudējuma gadījumā

1. EUFOR un EUFOR personāls nav atbildīgs ne par kādiem civiliedzīvotāju īpašuma vai valsts īpašuma bojājumiem vai zaudējumiem, kas ir saistīti ar operatīvām vajadzībām vai ko izraisījušas darbības, kuras ir saistītas ar civiliedzīvotāju nemieriem vai EUFOR aizsargāšanu.

2. Lai panāktu izlīgumu, prasības par civiliedzīvotāju īpašuma vai valsts īpašuma bojājumiem vai zaudējumiem, kas nav minētas 1. punktā, kā arī prasības, ko ceļ personu nāves vai ievainojumu, kā arī EUFOR īpašuma bojājumu vai zaudējumu gadījumā, ar kompetentu Uzņēmējas valsts iestāžu starpniecību pārsūta uz EUFOR, ja ir runa par Uzņēmējas valsts juridisku un fizisku personu celtām prasībām, vai uz kompetentām Uzņēmējas valsts iestādēm, ja ir runa par EUFOR celtām prasībām.

3. Ja izlīgumu nevar panākt, prasību nosūta prasību komisijai, kas veidota no vienāda skaita EUFOR un Uzņēmējas valsts pārstāvju. Prasības nokārto, panākot vienošanos.

4. Ja izlīgumu nevar panākt prasību komisijā, prasības:

a) kas nepārsniedz EUR 40 000, Uzņēmēja valsts un ES pārstāvji atrisina ar diplomātiskiem līdzekļiem;

b) kas pārsniedz a) apakšpunktā minēto summu, nodod izskatīšanai šķīrējtiesas tribunālā, kura lēmumi uzliek saistības.

5. Šķīrējtiesas tribunālā ir trīs šķīrējtiesneši – vienu ieceļ Uzņēmēja valsts, vienu ieceļ EUFOR, un trešo kopīgi ieceļ Uzņēmēja valsts un EUFOR. Ja viena puse divos mēnešos neieceļ šķīrējtiesnesi vai Uzņēmēja valsts nevar vienoties ar EUFOR par trešā šķīrējtiesneša iecelšanu, attiecīgo šķīrējtiesnesi ieceļ Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs.

6. EUFOR noslēdz administratīvu nolīgumu ar Uzņēmējas valsts pārvaldes iestādēm, lai noteiktu prasību komisijas un tribunāla kompetences, kādu procedūru piemērot šajās struktūrās un nosacījumus prasību celšanai.

16. pants

Koordinācija un strīdi

1. Visas problēmas, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izšķir EUFOR pārstāvji un kompetentas Uzņēmējas valsts iestādes.

2. Ja nav panākta vienprātība, strīdus par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu Uzņēmēja valsts un ES pārstāvji izšķir tikai ar diplomātiskiem līdzekļiem.

17. pants

Citi noteikumi

1. Visos gadījumos, kad šajā nolīgumā ir minētas EUFOR un EUFOR personāla privilēģijas, neaizskaramība un tiesības, Uzņēmējas valsts valdība ir atbildīga par to īstenošanu un par to, lai attiecīgas Uzņēmējas valsts vietējo pašvaldību iestādes tās ievērotu.

2. Nekas šajā nolīgumā nav paredzēts vai uzskatāms par tādu, kas liek atkāpties no jebkādām tiesībām, ko saskaņā ar citiem nolīgumiem var attiecināt uz ES dalībvalsti vai jebkuru citu valsti, kas saskaņā ar citiem nolīgumiem piedalās EUFOR.

18. pants

Īstenošanas noteikumi

Šā nolīguma piemērošanas nolūkā par operatīviem, administratīviem un tehniskiem jautājumiem ES spēku komandieris ar Uzņēmējas valsts administratīvām iestādēm var slēgt īpašus nolīgumus.

19. pants

Spēkā stāšanās un izbeigšanās

1. Šo nolīgumu provizoriski piemēro no tā parakstīšanas dienas, un tas ir spēkā no dienas, kad abas Puses ir pabeigušas savas iekšējās apstiprinājuma procedūras, līdz dienai, kad izved pēdējo EUFOR elementu un izceļo pēdējais EUFOR personāla loceklis, ko EUFOR dara zināmu.

2. Neņemot vērā 1. punktu, noteikumus, kas ietverti 4. panta 7. punktā, 5. panta 1.–3., 6. un 7. punktā, 6. panta 1., 3., 4., 6. un 8.–10. punktā, 10. panta 2. punktā, 11. pantā, 13. panta 1. un 2. punktā un 15. pantā, uzskata par spēkā esošiem no dienas, kad izvietots pirmais EUFOR personāla loceklis, ja šī diena bijusi pirms dienas, kad šis nolīgums stājies spēkā.

3. Šo nolīgumu var grozīt, pamatojoties uz Pušu savstarpēju rakstisku vienošanos.

4. Šā nolīguma izbeigšanās neietekmē tiesības vai pienākumus, kas rodas, īstenojot šo nolīgumu pirms tā izbeigšanās.

Ndžamenā, 2008. gada 6. martā, četros oriģināleksemplāros franču valodā.

(1) OV L 279, 23.10.2007., 21. lpp.