Oficiālais Vēstnesis L 195 , 11/07/1989 Lpp. 0014 - 0016

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 29 Lpp. 0205

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 29 Lpp. 0205



Komisijas Regula (EEK) Nr. 2054/89 (1989. gada 10. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus minimālo importa cenu sistēmas piemērošanai žāvētām vīnogām EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. februāra Regulu (EEK) Nr. 426/86 par augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgo organizāciju [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1125/89 [2], un jo īpaši tās 9. panta 6. punktu, ņemot vērā Padomes 1985. gada 11. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1676/85 par norēķinu vienības vērtību un kopējā lauksaimniecības politikā piemērojamām konversijas likmēm [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1636/87 [4], un jo īpaši tās 10. panta 2. punktu, tā kā Regulas (EEK) Nr. 426/86 9. panta 1. punkts paredz minimālās importa cenas piemērošanu dažiem produktiem, kas uzskaitīti minētās regulas I pielikuma B daļā; tā kā Padomes Regula (EEK) Nr. 2089/85 [5] nosaka vispārīgus noteikumus attiecībā uz žāvētu vīnogu minimālo importa cenu sistēmu; tā kā būtu jānosaka sīki izstrādāti noteikumi šīs sistēmas piemērošanai; tā kā šādu noteikumu mērķim ir jābūt novērst tirgotāju izvairīšanos no minimālo cenu ievērošanas, izmantojot krāpšanu, ko ir grūti atklāt un efektīvi apkarot; tā kā šāda krāpšana var radīt nopietnas sekas attiecībā uz Kopienas minēto produktu tirgu, un izlīdzinošās nodevas neiekasēšana, ko krāpšana rada, veido ievērojamus zaudējumus budžeta līdzekļu izteiksmē; tā kā, lai novērstu krāpšanu un tās postošās sekas attiecībā uz minēto žāvēto vīnogu tirgu, būtu jāizveido būtiski pastiprināta muitas kontrole; tā kā valsts muitas iestādēm būtu jāpārbauda, vai ir ievērota minimālā importa cena attiecībā uz katru importēto sūtījumu un, ja šī cena nav ievērota, jāuzliek izlīdzinošā nodeva, ko nosaka atbilstīgi importa cenu skalai; tā kā turklāt minimālo importa cenu sistēmas galvenais nolūks ir garantēt to, ka produkti no trešām valstīm netraucē Kopienas tirgu, jo cenas, par kurām tos piedāvā, ir pārāk zemas; tā kā tādēļ minimālās importa cenas faktiska ievērošana būtu jāpārbauda līdz pat pārdošanas stadijai; tā kā, lai sniegtu pierādījumus tam, ka minimālā importa cena ir ievērota, būtu jāgriežas pēc palīdzības pie dokumentiem, ar ko nosaka tālākpārdošanas cenu; tā kā importa cenu nepatiesas deklarēšanas risks ir augsts; tā kā tādēļ būtu jāizveido īpaša procedūra, kā rīkoties gadījumos, kad ir aizdomas par nepatiesām deklarācijām; tā kā gadījumos, kad minimālā importa cena faktiski nav ievērota, ir jānodrošina izlīdzinošās nodevas iekasēšana; tā kā tālab produktus var atbrīvot saskaņā ar Padomes Direktīvas 79/695/EEK [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 81/853/EEK [7], 13. pantu un Komisijas Direktīvas 82/857/EEK [8], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 83/371/EEK [9], 20. pantu; tā kā importētājam ir jāsniedz pierādījumi, kas apliecina atbilstību minimālajai cenai; tā kā būtu arī jānosaka termiņi šādu pierādījumu sniegšanai; tā kā ir arī jāievieš vēlākas importa pārbaudes; tā kā dalībvalstu kompetentajām iestādēm izlases veidā ir jāpārbauda aptuveni 10 % importēto sūtījumu; tā kā tādēļ ir jāprasa tirgotājiem noteiktu laiku glabāt attiecīgos dokumentus, lai tie būtu pieejami kompetentajām iestādēm; tā kā šis laiks būtu jāierobežo līdz trīs gadiem, skaitot no gada, kurā ir pieņemta deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā; tā kā Komisijai ir jābūt informētai par pārbaudēm, kas veiktas, lai pārliecinātos par minimālo importa cenu ievērošanu; tā kā Augļu un dārzeņu pārstrādes produktu pārvaldības komiteja tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā nav sniegusi atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. Principi un definīcijas 1. pants Minimālo importa cenu žāvētām vīnogām uzskata par ievērotu, ja importa cena nav mazāka par minimālo importa cenu, kas piemērojama dienā, kad ir pieņemta deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā. 2. pants 1. Šajā regulā importa cenu veido šādi faktori: a) FOB cena izcelsmes valstī un b) transporta un apdrošināšanas izmaksas līdz vietai, kur produktus ieved Kopienas muitas teritorijā. 2. Šā panta 1. punktā "FOB cena" ir tūlītēja cena, kas maksāta vai jāmaksā par produktu daudzumu sūtījumā, ietverot izmaksas, ko rada sūtījuma novietošana uz kuģa klāja nosūtīšanas vietā izcelsmes valstī un citas izmaksas, kas radušās šajā valstī. FOB cena neietver to pakalpojumu izmaksas, kas jāsedz pārdevējam no brīža, kad produkti ir novietoti uz transportlīdzekļa. 3. Ja ir konstatēts, ka cenas tālākpārdošanā tieši vai caur komerciāliem starpniekiem ir vairāk nekā 15 % mazākas par importētā sūtījuma minimālo cenu, par importa cenu uzskata minēto cenu vidējo svērto apjomu. 4. Ja 1. punktā minētie faktori nav izteikti tās dalībvalsts valūtā, kurā produktus laiž brīvā apgrozībā, piemēro Komisijas Regulu (EEK) Nr. 1766/85 [10] par valūtas maiņas kursiem, kas izmantojami muitas vērtības noteikšanai. 5. Importa cenai jābūt norādītai deklarācijā par laišanu brīvā apgrozībā. 6. Šajā regulā preču realizētājs ir vai nu ražotājs, kas izmanto minēto produktu, lai to pārstrādātu citā produktā, uz ko attiecas citi KN kodi nekā tie, kas norādīti deklarācijā par laišanu brīvā apgrozībā, vai mazumtirgotājs, kas to pārdod tikai patērētājiem. 7. Šajā regulā importēts sūtījums sastāv no visiem produktiem, uz ko attiecas viena un tā pati deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā. 3. pants Minimālo importa cenu pielāgo, izmantojot monetāro koeficientu, ko nosaka tā, lai konvertētu šo cenu ar vidējā valūtas maiņas kursa palīdzību, ko izmanto monetāro kompensācijas apjomu noteikšanai vai grozīšanai. Kontrole un nodokļu uzlikšana importam 4. pants Kad ir pieņemta deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā, valsts kompetentās iestādes salīdzina deklarēto importa cenu ar minimālo importa cenu, kas piemērojama precēm dienā, kad deklarācija ir pieņemta. Kad cena, kas norādīta rēķinā, attiecas uz atliktu maksājumu uz laiku, kas pārsniedz trīs mēnešus, rēķinā norādīto cenu samazina par 1 % attiecībā uz katru atlikšanas mēnesi, kas piešķirts papildus šiem trijiem mēnešiem. 5. pants Ja importa cena ir mazāka nekā minimālā importa cena, kas piemērojama precēm, valsts kompetentās iestādes uzliek izlīdzinošo nodevu, ko nosaka atbilstīgi importa cenu skalai. Īpaša kontroles procedūra 6. pants 1. Ja muitas iestādēm ir pamatotas aizdomas par to, vai cena, kas norādīta deklarācijā par laišanu brīvā apgrozībā, atspoguļo faktisko importa cenu, tās pieprasa, lai importētājs sešu mēnešu laikā sniedz pierādījumus tam, ka attiecīgais produkts ir laists tirgū saskaņā ar nosacījumiem, kas nodrošina to, ka ir ievērota minimālā importa cena, neskarot Direktīvas 79/695/EEK 13. panta un Direktīvas 82/57/EEK 20. panta piemērošanu. 2. Kompetentā iestāde var pagarināt 1. punktā noteikto termiņu maksimāli par trim mēnešiem, pamatojoties uz operatora attiecīgi pamatotu pieteikumu. 7. pants 1. Uzskata, ka minimālā importa cena ir ievērota, ja importētājs attiecībā uz vismaz 95 % no importētā sūtījuma sniedz pierādījumus tam, ka produkts ir pārdots preču realizētājam bez turpmākas pārstrādes, pēc iesaiņošanas tieši vai caur komerciāliem starpniekiem par cenu, kas ir vismaz vienāda ar minimālo importa cenu. 2. Ja, neskatoties uz visiem importētāja veiktajiem pasākumiem, pierādījumus no preču realizētāja nevar uzrādīt, kompetentās iestādes var pieņemt citus pierādījumus, kas apliecina to, ka produkts ir pārdots saskaņā ar nosacījumiem, kuri norāda, ka minimālā cena ir ievērota. 3. Īpašās kontroles procedūras piemērošana neierobežo 8., 9. un 10. pantā minētās vēlākās pārbaudes. Vēlākas pārbaudes 8. pants Importētājs saistībā ar vēlākām pārbaudēm glabā kompetentām iestādēm pārbaudei pieejamus pierādījumus par samaksu, ko saņēmis pārdevējs, un visus komerciālos dokumentus, piemēram, rēķinus, līgumus un saraksti attiecībā uz minēto produktu pirkšanu un pārdošanu, vismaz trīs gadus pēc gada, kurā ir pieņemta deklarācija par preču laišanu brīvā apgrozībā. 9. pants 1. Kompetentās iestādes veic izlases veida pārbaudes. 2. Katru kalendāro gadu jāpārbauda apmēram 10 % importēto sūtījumu. 10. pants Ja pārbaudes laikā kompetentās iestādes atklāj, ka minimālā importa cena nav ievērota, tās uzliek izlīdzinošo nodevu, ja vien iepriekš kāda summa jau nav samaksāta kā izlīdzinošā nodeva. Nobeiguma noteikumi 11. pants Dalībvalstis vienreiz gadā līdz pirmo sešu mēnešu beigām informē Komisiju par pārbaudēm, kas veiktas iepriekšējā gadā, lai pārbaudītu minimālo importa cenu ievērošanu. 12. pants Ar šo ir atcelta Komisijas Regula (EEK) Nr. 2237/85 [11]. 13. pants Šī regula stājas spēkā astotajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1989. gada 10. jūlijā Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Ray Mac Sharry [1] OV L 49, 27.2.1986., 1. lpp. [2] OV L 118, 29.4.1989., 29. lpp. [3] OV L 164, 24.6.1985., 1. lpp. [4] OV L 153, 13.6.1987., 1. lpp. [5] OV L 197, 27.7.1985., 10. lpp. [6] OV L 205, 13.8.1979., 19. lpp. [7] OV L 319, 7.11.1981., 1. lpp. [8] OV L 28, 5.2.1982., 38. lpp. [9] OV L 204, 28.7.1983., 63. lpp. [10] OV L 168, 28.6.1985., 21. lpp. [11] OV L 209, 6.8.1985., 24. lpp. --------------------------------------------------