Oficiālais Vēstnesis L 169 , 08/07/2003 Lpp. 0051 - 0066



Padomes Direktīva 2003/50/EK (2003. gada 11. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 91/68/EEK par kontroles pastiprināšanu attiecībā uz aitu un kazu pārvadāšanu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], tā kā: (1) Padomes Direktīva 91/68/EEK [4] paredz dzīvnieku veselības nosacījumus, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar aitām un kazām. (2) Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīva 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [5], ir turpmāk grozīta un atjaunināta ar Direktīvu 97/12/EK [6], lai Kopienā ņemtu vērā attīstību lopkopības nozarē. (3) Aitām un kazām ir ne vien līdzīgas zootehnikas sistēmas ar liellopiem un cūkām, bet tās arī ir uzņēmīgas pret vienas grupas slimībām. (4) Aitu pārvadāšana lielā mērā veicināja mutes un nagu sērgas izplatīšanos dažās Kopienas daļās šīs slimības uzliesmojuma laikā 2001. gadā. Tādēļ ar Komisijas 2001. gada 24. aprīļa Lēmumu 2001/327/EK par ierobežojumiem attiecībā uz uzņēmīgu sugu dzīvnieku pārvadāšanu sakarā ar mutes un nagu sērgu un ar ko atceļ Lēmumu 2001/263/EK [7] pastiprināja dzīvnieku veselības nosacījumus Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar aitām un kazām. (5) Beidzoties 2001. gada mutes un nagu sērgas izraisītajai krīzei, Beļģijas vadītā Padomes prezidentūra un Komisija 2001. gada decembrī kopīgi noorganizēja Starptautisko konferenci par mutes un nagu sērgas profilaksi un kontroli, lai izdarītu pirmos secinājumus pēc slimības uzliesmojuma 2001. gadā. Konference aicināja Komisiju iesniegt nepieciešamos priekšlikumus attiecībā uz Kopienas tiesību aktiem, lai turpmāk novērstu šādus uzliesmojumus, kā arī gadījumos, ja tādi tomēr notiek, mazinātu to nelabvēlīgo ietekmi uz tautsaimniecību. Cita starpā ir prasīts, ka uzņēmīgu dzīvnieku pārvadāšanā efektīvāk jākontrolē paredzētās veselības garantijas. (6) Tādēļ šīs direktīvas mērķis ir pastiprināt kontroli pār aitu un kazu pārvadāšanu, lai saskaņā ar Direktīvu 64/432/EEK nodrošinātu veselības garantijas, ko paredz dalībvalstis Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar minēto sugu dzīvniekiem. (7) Vajag noteikt ātri īstenojamu procedūru veterināro sertifikātu atjaunināšanai. (8) Tādēļ jāgroza Direktīva 91/68/EEK, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Ar šo Direktīvu 91/68/EEK groza šādi. 1. Ar šādu pantu aizstāj 2. pantu: "2. pants a) Definīcijas, kas norādītas Direktīvas 90/425/EEK 2. pantā un 2. pantā 1991. gada 19. novembra Direktīvai 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā un ar ko groza Direktīvu 90/425/EEK un 91/496/EEK [8], piemēro tiktāl, ciktāl tās ir piemērojamas; b) bez tam šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas: 1. kaušanai paredzētas aitas un kazas ir aitu un kazu sugu dzīvnieki, kurus paredzēts vai nu tieši vai via apstiprinātu savākšanas centru starpniecību nogādāt lopkautuvē, lai nokautu; 2. vaislai paredzētas aitas un kazas ir aitu un kazu sugas dzīvnieki, izņemot tos, kas minēti 1. un 3. punktā, kurus paredzēts tieši vai via apstiprinātu savākšanas centru starpniecību pārvest uz galamērķa vietu vaislai un audzēšanai; 3. nobarošanai paredzētas aitas un kazas ir aitu un kazu sugas dzīvnieki, izņemot tos, kas minēti 1. un 2. punktā, kurus paredzēts tieši vai via apstiprinātu savākšanas centru starpniecību pārvest uz galamērķa vietu nobarošanai, lai pēc tam nokautu; 4. aitu vai kazu saimniecība, kas oficiāli nav brucelozes skarta ir saimniecība, kas atbilst A pielikuma 1. nodaļas I iedaļā izklāstītajiem nosacījumiem; 5. aitu vai kazu saimniecība, kas nav brucelozes skarta ir saimniecība, kas atbilst A pielikuma 2. nodaļā izklāstītajiem nosacījumiem; 6. slimība, par kuru obligāti jāziņo ir slimība, kas uzskaitīta B pielikuma I iedaļā; 7. valsts pilnvarots veterinārārsts ir veterinārārsts, ko izraudzījusi dalībvalsts centrālā kompetentā iestāde; 8. izcelsmes saimniecība ir jebkura saimniecība, kurā aitas un kazas nepārtraukti turētas, kā paredzēts šajā direktīvā, un par kuru jāsaglabā dzīvnieku turēšanas uzskaites dati, un kuru var revidēt kompetentas iestādes; 9. savākšanas centrs ir savākšanas centri un tirgi, kas valsts pilnvarota veterinārārsta uzraudzībā nošķir grupās aitas un kazas, kuru izcelsme ir dažādās saimniecībās, lai veidotu dzīvnieku sūtījumus pārvadāšanai valstī; 10. apstiprināts savākšanas centrs ir telpas, kurās nošķir grupās tās aitas vai kazas, kuru izcelsme ir dažādās saimniecībās, lai veidotu dzīvnieku sūtījumus, kas paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai; 11. tirgotājs ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas komerciālos nolūkos tieši vai netieši pērk un pārdod dzīvniekus un kam ir minēto dzīvnieku apgrozījums, un kas vēlākais 29 dienu laikā pēc nopirkšanas dzīvniekus pārdod tālāk vai arī pārvieto no pirmajām telpām uz citām telpām vai tieši uz lopkautuvi, kura nav viņa īpašumā; 12. apstiprinātas tirgotāja telpas ir telpas, kurās tirgotājs veic 11. punktā noteiktās darbības un kuras apstiprinājušas kompetentās iestādes, un kurās nošķir grupās aitas vai kazas, kam izcelsme ir dažādās saimniecībās, lai veidotu dzīvnieku sūtījumus, kas paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai; 13. pārvadātājs ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas minēta Direktīvas 91/628/EEK 5. pantā; 14. reģions ir vismaz 2000 km 2 liela dalībvalsts teritorijas daļa, uz ko attiecas kompetento iestāžu pārbaudes un kurā ietilpst vismaz viens no šādiem administratīviem apgabaliem: — Beļģijā | province/provincie | — Vācijā | Regierungsbezirk | — Dānijā | amt or island | — Francijā | département | — Itālijā | provincia | — Luksemburgā | __ | — Nīderlandē | RW – kring | — Apvienotā Karalistē | | Anglijā, Velsā un Ziemeļīrijā | county | Skotijā | district or islandarea | — Īrijā | county | — Grieķijā | νομός | — Spānijā | provincia | — Portugālē | | kontinentāla daļā | distrito | citās Portugāles teritorijas daļās | região autónoma | — Austrijā | Bezirk | — Zviedrijā | län | — Somijā | lääni/län" | 2. Ar šādu pantu aizstāj 3. pantu: "3. pants 1) Nokaušanai paredzētas aitas un kazas var būt tirdzniecības darījumu priekšmets vienīgi, ja tās atbilst nosacījumiem, kas noteikti 4., 4.a, 4.b un 4.c pantā; 2) nobarošanai paredzētas aitas un kazas var būt tirdzniecības darījumu priekšmets vienīgi, ja tās atbilst nosacījumiem, kas noteikti 4., 4.a, 4.b un 5. pantā, neierobežojot nekādas papildu garantijas, kādas var tikt prasītas atbilstoši 7. un 8. pantam; 3) vaislai paredzētas aitas un kazas var būt tirdzniecības darījumu priekšmets vienīgi, ja tās atbilst nosacījumiem, kas paredzēti 4., 4.a, 4.b, 5. un 6. pantā, neierobežojot nekādas papildu garantijas, kādas var tikt prasītas atbilstoši 7. un 8. pantam; 4) atkāpjoties no 2. un 3. punkta noteikumiem, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes var piešķirt vispārējus vai ierobežotus izņēmumus attiecībā uz vaislai paredzētu tādu aitu un kazu, kā arī nobarošanai paredzētu aitu un kazu pārvadāšanu, kuras paredzētas vienīgi, lai pagaidām ganītos netālu no Kopienas iekšējām robežām. Dalībvalstis, kas izmanto šādus izņēmumus, informē Komisiju par piešķirto izņēmumu būtību; 5) aitas un kazas, uz kurām attiecas šī direktīva, pārvadāšanas laikā no izcelsmes saimniecības līdz galamērķim nekādā gadījumā nedrīkst nonākt saskarē ar pārnadžiem, izņemot dzīvniekus, kuriem ir tāds pats veselības stāvoklis." 3. Ar šādu pantu aizstāj 4. pantu: "4. pants 1) Dalībvalstis nodrošina, ka aitas un kazas: a) tiek identificētas un reģistrētas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem; b) tās pārbauda valsts pilnvarots veterinārārsts 24 stundu laikā pirms dzīvnieku iekraušanas un šajā laikā tām nav konstatētas klīniskas saslimšanas pazīmes; c) tās nav no saimniecības un nav bijušas saskarē ar dzīvniekiem no saimniecības, kam dzīvnieku veselības dēļ piemēro aizliegumu; šāds aizliegums pēc tam, kad nokauts un/vai iznīcināts pēdējais dzīvnieks, kas cietis no vai bijis uzņēmīgs pret kādu no slimībām, kuras minētas i), ii) vai iii) punktā, ilgst vismaz: i) 42 dienas brucelozes gadījumā; ii) 30 dienas trakumsērgas gadījumā; iii) 15 dienas liesassērgas gadījumā; d) tās nav no saimniecības un nav bijušas saskarē ar dzīvniekiem no saimniecības, kura atrodas apgabalā, kam veselības apsvērumu dēļ saskaņā ar Kopienas un/vai valstu tiesību aktiem piemērots aizliegums vai ierobežojums, kas skar attiecīgās sugas; e) uz tām neattiecas dzīvnieku veselības ierobežojumi atbilstoši Kopienas tiesību aktiem par mutes un nagu sērgu, un tie nav vakcinēti pret mutes un nagu sērgu; 2) dalībvalstis nodrošina, ka šādi dzīvnieki nav tirdzniecības darījumu priekšmets: a) aitas un kazas, kuras var nākties nokaut saskaņā ar valsts programmu par to slimību izskaušanu, kas nav minētas Direktīvas 90/425/EEK C pielikumā vai šīs direktīvas pielikuma I nodaļā; b) aitas un kazas, kuras nevar laist pārdošanā to teritorijā tādu veselības vai dzīvnieku veselības apsvērumu dēļ, kas pamatoti ar Līguma 30. pantu; 3) dalībvalstis nodrošina, ka aitas un kazas: a) vai nu ir dzimušas vai kopš dzimšanas audzētas Kopienā; vai b) importētas no trešās valsts saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem." 4. Iestarpina šādus pantus: "4.a pants 1) Dalībvalstis nodrošina, ka nokaušanai, vaislai un nobarošanai paredzētas aitas un kazas netiek nosūtītas uz citu dalībvalsti, izņemot, ja šie dzīvnieki: a) nepārtraukti turēti izcelsmes saimniecībā vismaz 30 dienas vai arī kopš dzimšanas, ja dzīvnieki ir jaunāki par 30 dienām; b) nav no saimniecības, kurā aitas vai kazas ievestas 21 dienu pirms nosūtīšanas; c) nav no saimniecības, kurā 30 dienas pirms nosūtīšanas ievesti pārnadži, kas importēti no trešās valsts. 2) Atkāpjoties no 1. punkta b) un c) apakšpunkta, dalībvalstis var atļaut aitu un kazu sūtījumus uz citu dalībvalsti, ja 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētie dzīvnieki bijuši pilnīgi izolēti no visiem citiem dzīvniekiem saimniecībā. 4.b pants 1) Dalībvalstis nodrošina, ka 2. līdz 6. punktā izklāstītos nosacījumus attiecina uz Kopienas iekšējo tirdzniecību ar visām aitām un kazām. 2) Dzīvnieki neatrodas ārpus to izcelsmes saimniecībām vairāk nekā sešas dienas pirms tie pēdējo reizi sertificēti tirdzniecībai attiecībā uz galamērķi citā dalībvalstī, kā norādīts veterinārajā sertifikātā. Neskarot 9. panta 1. punktu, gadījumā, ja dzīvniekus pārvadā ar ūdenstransportu, sešu dienu termiņu pagarina par laiku, kādā ilgst brauciens pa jūru. 3) Pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības dzīvniekus nosūta tieši uz galamērķa vietu citā dalībvalstī. 4) Atkāpjoties no 3. punkta, aitas un kazas pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības līdz nogādāšanai galamērķa vietā citā dalībvalstī var vest tikai uz vienu apstiprinātu savākšanas centru, kas atrodas izcelsmes dalībvalstī. Kaušanai paredzētu aitu un kazu gadījumā apstiprināto savākšanas centru var aizstāt ar apstiprinātām tirgotāja telpām, kas atrodas izcelsmes dalībvalstī. 5) Kaušanai paredzēti dzīvnieki, kas pēc ievešanas galamērķa dalībvalstī nogādāti lopkautuvē, jānokauj tur, cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā 72 stundās pēc ievešanas. 6) Neskarot 3. panta 5. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka dzīvnieki, uz kuriem attiecas šī direktīva, no brīža, kad tos izved no izcelsmes saimniecības, līdz brīdim, kad tie tiek nogādāti galamērķa vietā, neatstāj nelabvēlīgu ietekmi uz to aitu un kazu veselības stāvokli, kas nav paredzētas Kopienas iekšējai tirdzniecībai. 4.c pants 1) Atkāpjoties no 4.a panta 1. punkta a) apakšpunkta, tirdzniecības darījumus ar kaušanai paredzētajām aitām un kazām var veikt vienīgi pēc tam, kad tās ir nepārtraukti turētas izcelsmes saimniecībā vismaz 21 dienu. 2) Atkāpjoties no 4.a panta 1. punkta b) apakšpunkta un neskarot 1. punktu un 4.b panta 2. punktu, kaušanai paredzētas aitas un kazas var nosūtīt no izcelsmes saimniecības, kurā aitas un kazas ievestas 21 dienu pirms nosūtīšanas, ja tās tiek pārvestas tieši uz lopkautuvi citā dalībvalstī, lai tās tur nekavējoties nokautu, nevedot tās uz savākšanas centru vai atpūtināšanas punktu, kas izveidots saskaņā ar Direktīvu 91/628/EEK. 3) Atkāpjoties no 4.b panta 3. un 4. punkta un neskarot 4.b panta 2. punkta noteikumus, kaušanai paredzētas aitas un kazas pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības var vest uz vienu papildu savākšanas centru saskaņā ar šādiem alternatīviem nosacījumiem: a) dzīvnieki, pirms tos ved uz apstiprināto savākšanas centru, kas minēts 4.b panta 4. punktā un kas atrodas izcelsmes dalībvalstī, atbilst šādiem nosacījumiem: i) pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības dzīvniekus ved tikai uz vienu savākšanas centru oficiālā veterinārajā uzraudzībā, kas vienlaicīgi ļauj pārvest tikai dzīvniekus, kuriem ir vismaz vienāds veselības stāvoklis; ii) neskarot Kopienas tiesību aktus par aitu un kazu identifikāciju, dzīvniekus atsevišķi identificē vēlākais savākšanas centrā tā, lai katrā gadījumā būtu iespējams izsekot, kas ir izcelsmes saimniecība; un iii) no savākšanas centra dzīvnieki ar tiem pievienotu oficiālu veterināro dokumentu tiek pārvesti uz apstiprināto savākšanas centru, kas minēts 4.b panta 4. punktā, lai tos sertificētu un nosūtītu tieši uz lopkautuvi galamērķa dalībvalstī; vai b) dzīvniekus pēc nosūtīšanas no izcelsmes dalībvalsts var vest uz vienu apstiprinātu savākšanas centru pirms nosūtīšanas uz lopkautuvi galamērķa dalībvalstī, ievērojot šādus nosacījumus: i) vai nu šis apstiprinātais savākšanas centrs atrodas galamērķa dalībvalstī, no kura dzīvnieki ar valsts pilnvarotā veterinārārsta atbildību jāaizved tieši uz lopkautuvi, lai tos nokautu piecās dienās pēc to ievešanas apstiprinātajā savākšanas centrā; vai ii) šis apstiprinātais savākšanas centrs atrodas vienā tranzīta dalībvalstī, no kura dzīvniekus nosūta tieši uz lopkautuvi galamērķa dalībvalstī, kura norādīta dzīvnieka veterinārajā sertifikātā, kas izsniegts saskaņā ar 9. panta 6. punktu." 5) 5.Ar šādu pantu aizstāj 8.a pantu: "8.a pants 1) Dalībvalstis nodrošina, ka savākšanas centriem, lai kompetentā iestāde tos apstiprinātu, vismaz: a) jābūt valsts pilnvarota veterinārārsta kontrolē, kas jo īpaši nodrošina, ka tiek ievēroti 3. panta 5. punkta noteikumi; b) ir jāatrodas apgabalā, uz ko neattiecas aizliegumi vai ierobežojumi saskaņā ar attiecīgajiem Kopienas un/vai valsts tiesību aktiem; c) pirms lietošanas jābūt iztīrītiem un dezinficētiem, kā to pieprasa valsts pilnvarotais veterinārārsts; d) ņemot vērā attiecīgā savākšanas centra dzīvnieku uzņemšanas ietilpību, tam jābūt apgādātam ar: - telpām un aprīkojumu, ko izmanto tikai un vienīgi savākšanas centra darbā, - atbilstošām iekārtām dzīvnieku iekraušanai, izkraušanai un, ja vajadzīgs, adekvātām un atbilstoša standarta mītnēm dzīvnieku atpūtināšanai, iekārtām dzīvnieku barošanai un dzirdināšanai, kā arī iekārtām, kas vajadzīgas, lai veiktu nepieciešamo aprūpi; šīm iekārtām ir jābūt viegli tīrāmām un dezinficējamām, - atbilstošām pārbaudes telpām, - atbilstošām izolācijas telpām, - atbilstošai iekārtai attiecībā uz telpu un transporta līdzekļu tīrīšanu un dezinfekciju, - atbilstošām barības, pakaišu un mēslu glabātuvēm, - atbilstošu notekūdeņu savākšanas sistēmu, - valsts pilnvarotajam veterinārārstam paredzētu kabinetu; e) jāuzņem vienīgi dzīvnieki, kas identificēti saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem un atbilst dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas šajā direktīvā noteikti attiecīgajai dzīvnieku kategorijai. Šajā sakarā centra īpašnieks vai par centru atbildīgā persona nodrošina, ka, pieņemot dzīvniekus, tiem pievienoti attiecīgajām sugām un kategorijām paredzēti veterinārie dokumenti vai attiecīgie sertifikāti; f) tos regulāri pārbauda kompetentā iestāde, lai pārliecinātos, ka apstiprināšanas prasības joprojām ir ievērotas. 2) Savākšanas centra īpašniekam vai par to atbildīgajai personai, pamatojoties uz dzīvnieku pavaddokumentiem vai identifikācijas numuriem, vai dzīvnieku marķējumiem ir reģistrā vai datu bāzē jāievada un vismaz trīs gadus jāglabā šāda informācija: - īpašnieka vārds, uzvārds vai nosaukums, aitu un kazu izcelsme, ievešanas un izvešanas datums, identifikācijas numurs vai to dzīvnieku izcelsmes saimniecības reģistrācijas numurs, kuri tiek ievesti centrā, kā arī, ja nepieciešams – tā savākšanas centra apstiprinājuma vai reģistrācijas numurs, kurā dzīvnieki pieņemti pirms ievešanas centrā, un to paredzētā galamērķa vieta, - pārvadātāja reģistrācijas numurs, kā arī licences numurs kravas automobilim, kas atved dzīvniekus uz centru vai arī aizved no tā. 3) Kompetentā iestāde piešķir apstiprinājuma numuru katram apstiprinātam savākšanas centram. Šāds apstiprinājums var būt attiecināts tikai uz vienu vai otru sugu, uz kuru attiecas šī direktīva, vai arī uz vaislai vai nobarošanai paredzētiem dzīvniekiem, vai arī uz kaušanai paredzētiem dzīvniekiem. Kompetentā iestāde dara zināmu Komisijai apstiprināto savākšanas centru sarakstu, kā arī visus precizējumus tajā. Komisija uzrāda šo sarakstu dalībvalstīm 15. panta 1. punktā minētās komitejas ietvaros. 4) Kompetentā iestāde var apturēt vai arī atsaukt apstiprinājumu, ja nav izpildīts šis pants vai arī citi attiecīgie šīs direktīvas vai citu direktīvu noteikumi attiecībā uz veterinārajiem (veselības) ierobežojumiem. Apstiprinājumu var atjaunot, ja kompetentā iestāde ir pārliecinājusies, ka savākšanas centrs pilnībā atbilst visiem attiecīgajiem šīs direktīvas noteikumiem. 5) Kompetentā iestāde nodrošina, ka, veicot darbību, savākšanas centru rīcībā ir pietiekams skaits apstiprinātu veterinārārstu, lai veiktu visus pienākumus. 6) Visus sīki izstrādātus noteikumus, kas ir vajadzīgi šā panta vienotai piemērošanai, pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta 15. panta 2. punktā." 6. Iestarpina šādus pantus: "8.b pants 1) Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentā iestāde reģistrē visus tirgotājus un Kopienas iekšējās tirdzniecības vajadzībām piešķir un izsniedz tiem apstiprinājuma numuru, kā arī to, ka reģistrētie tirgotāji atbilst vismaz šādiem nosacījumiem: a) tiem jātirgojas vienīgi ar dzīvniekiem, kuri ir identificēti un ir no saimniecības, kas atbilst 3. pantā izklāstītajiem nosacījumiem. Šajā sakarā tirgotājs nodrošina, ka dzīvnieki ir pienācīgi identificēti un saskaņā ar šo direktīvu tiem pievienoti attiecīgie veterinārie dokumenti; b) pamatojoties uz dzīvnieku pavaddokumentiem, identifikācijas numuriem vai dzīvnieku marķējumiem, tirgotājam ir jākārto uzskaite vai datu bāze un jāglabā vismaz trīs gadus šādi dati: - īpašnieka vārds, uzvārds vai nosaukums, aitu un kazu izcelsme, pirkšanas datums, kategorijas, identifikācijas numurs vai nopirkto dzīvnieku izcelsmes saimniecības reģistrācijas numurs, kā arī, ja nepieciešams, tā savākšanas centra apstiprinājuma vai reģistrācijas numurs, kurā dzīvnieki pieņemti pirms to nopirkšanas, kā arī to galamērķa vieta, - pārvadātāja reģistrācijas numurs un/vai tā kravas automobiļa, kas piegādā vai savāc dzīvniekus, licences numurs, - pircēja vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese, kā arī dzīvnieka galamērķa vieta, - attiecīgo maršruta plānu kopijas un/vai dzīvnieku veterināro sertifikātu sērijas numurs; c) ja tirgotājs tur dzīvniekus savās telpās, tas nodrošina, ka: - personāls, kas atbild par dzīvniekiem, ir īpaši apmācīts jautājumos par to, kā izpildīt šīs direktīvas prasības, kā arī aprūpēt dzīvniekus un nodrošināt to labturību, - valsts pilnvarots veterinārārsts regulāri veic visas nepieciešamās dzīvnieku pārbaudes un testus un ka tiek veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu slimības izplatīšanos. 2) Dalībvalstis nodrošina, ka visas telpas, ko tirgotājs izmanto saistībā ar savu uzņēmējdarbību, ir reģistrētas un kompetentā iestāde tām piešķīrusi apstiprinājuma numuru, kā arī tās atbilst vismaz šādiem nosacījumiem: a) tās ir valsts pilnvarota veterinārārsta kontrolē; b) tām ir jāatrodas apgabalā, uz kuru neattiecas Kopienas vai valsts tiesību aktos noteikts aizliegums vai ierobežojumi; c) tajās ir jābūt: - atbilstošām un pietiekami ietilpīgām iekārtām, jo īpaši iekārtām dzīvnieku pārbaudei un izolācijai, lai lipīgas slimības uzliesmojuma gadījumā varētu izolēt visus dzīvniekus, - atbilstošām iekārtām dzīvnieku izkraušanai un, ja vajadzīgs, adekvātām piemērota standarta dzīvnieku mītnēm, iekārtām dzīvnieku dzirdīšanai un barošanai, kā arī iekārtām, kas vajadzīgas lai veiktu nepieciešamo aprūpi; šīm iekārtām ir jābūt viegli tīrāmām un dezinficējamām, - pietiekami lielai platībai pakaišu un kūtsmēslu glabāšanai, - atbilstošai sistēmai notekūdeņu savākšanai; d) pirms lietošanas tām jābūt iztīrītām un dezinficētām saskaņā ar valsts pilnvarotā veterinārārsta prasībām. 3) Kompetentā iestāde var apturēt vai atsaukt apstiprinājumu, ja nav izpildīts šis pants vai arī citi attiecīgie šīs direktīvas vai citu direktīvu noteikumi, kas attiecas uz veterinārajiem (veselības) ierobežojumiem. Apstiprinājumu var atjaunot, kad kompetentā iestāde ir pārliecinājusies, ka tirgotājs pilnībā izpilda attiecīgos šīs direktīvas noteikumus. 4) Kompetentajai iestādei ir jāveic regulāras pārbaudes, lai pārliecinātos, ka ir izpildītas šā panta prasības. 8.c pants 1) Dalībvalstis nodrošina, ka Direktīvas 91/628/EEK 5. pantā minētie pārvadātāji atbilst šādiem papildu nosacījumiem: a) dzīvnieku pārvadāšanai viņiem jāizmanto transportlīdzekļi, kas: - ir konstruēti tādā veidā, ka dzīvnieku izkārnījumi, pakaiši vai barība nevar izsūkties cauri transportlīdzeklim vai izkrist no tā, - izmantojot kompetentās iestādes oficiāli apstiprinātus dezinfekcijas līdzekļus, ir iztīrīti un dezinficēti uzreiz pēc katra dzīvnieku, kā arī produktu, kas varētu ietekmēt dzīvnieku veselību, pārvadājuma, kā arī, ja vajadzīgs, pirms jaunu dzīvnieku iekraušanas; b) tiem ir atbilstošas, kompetentās iestādes apstiprinātas iekārtas tīrīšanai un dezinfekcijai, tostarp iekārtas pakaišu un mēslu glabāšanai, vai arī tām jāsniedz dokumentārs pierādījums, ka šīs darbības veic trešā persona, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde. 2) Pārvadātājiem ir jānodrošina, ka par katru dzīvnieku pārvadāšanai izmantoto transportlīdzekli ir kārtots reģistrs, kas ietver vismaz šādu informāciju, ko minimāli glabā trīs gadus: i) savākšanas vietas un datumi, kā arī to saimniecību vai savākšanas centru nosaukums vai firma un adrese, kuros dzīvnieki tiek savākti; ii) piegādes vietas un datumi, kā arī saņēmēja(-u) vārds, uzvārds vai nosaukums vai firma un adrese; iii) pārvadāto dzīvnieku suga un skaits; iv) dezinfekcijas datums un vieta; v) sīkas ziņas par pavaddokumentiem, to numuru utt. 3) Pārvadātāji nodrošina, ka visi sūtījumi vai dzīvnieki laikā, kad tos pārved no izcelsmes saimniecības vai savākšanas centra līdz galamērķim, nekādā gadījumā nenonāk saskarē ar dzīvniekiem, kam ir sliktāks veselības stāvoklis. 4) Dalībvalstis nodrošina, ka pārvadātāji rakstiski apņemas: - ka tiks veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai atbilstu šai direktīvai, jo īpaši noteikumiem, kas izklāstīti šajā pantā un attiecas uz atbilstošu dokumentāciju, kurai jābūt pievienotai dzīvnieku sūtījumam, - ka dzīvnieku pārvadāšana tiek uzticēta darbiniekiem ar vajadzīgajām spējām, profesionālo kompetenci un zināšanām. 5) Šā panta pārkāpuma gadījumā līdzīgā veidā piemēro Direktīvas 91/628/EEK 18. pantu." 7. Ar šādu pantu aizstāj 9. pantu: "9. pants 1) Aitām un kazām laikā, kad tās pārved uz galamērķi, jābūt pievienotam veterinārajam sertifikātam, kas pēc vajadzības atbilst I, II vai III paraugam kā noteikts E pielikumā. Sertifikāts ir uz vienas lapas vai, ja nepieciešamas vairāk nekā viena lapa, un tas ir tādā veidā, ka jebkuras divas vai vairāk lapas ir daļa no vienota kopuma un ir nedalāmas, un uz tām ir sērijas numurs. To aizpilda veterinārās ekspertīzes dienā vismaz vienā no kravas saņēmējas valsts oficiālajām valodām. Sertifikāts ir derīgs 10 dienas pēc tam, kad izdarīta veterinārā ekspertīze. 2) Dzīvnieku sūtījuma veterināro ekspertīzi veterinārā sertifikāta izsniegšanai, tostarp papildu garantijas, var veikt izcelsmes saimniecībā vai apstiprinātā savākšanas centrā vai, kaušanai paredzētu dzīvnieku gadījumā, apstiprinātās tirgotāja telpās. Šajā sakarā kompetentā iestāde nodrošina, ka valsts pilnvarots veterinārārsts visus sertifikātus aizpilda pēc pārbaudēm, vizītēm un kontrolēm, kā paredzēts šajā direktīvā. (3) Savākšanas centra valsts pilnvarotais veterinārārsts veic visas vajadzīgās pārbaudes centrā ievestiem dzīvniekiem. (4) Nobarošanai un vaislai paredzētām aitām un kazām, kuras no apstiprināta savākšanas centra izcelsmes dalībvalstī nosūtītas uz citu dalībvalsti, 1. punktā minēto veterināro sertifikātu, kurš pēc vajadzības atbilst II vai III paraugam kā izklāstīts E pielikumā, var izsniegt vienīgi, pamatojoties uz 3. punktā noteiktajām pārbaudēm un oficiālu dokumentu, kurā ietverta visa nepieciešamā informācija un ko aizpildījis izcelsmes saimniecības valsts pilnvarotais veterinārārsts. (5) Kaušanai paredzētām aitām un kazām, kuras no apstiprināta savākšanas centra vai apstiprinātām tirgotāja telpām izcelsmes dalībvalstī nosūtītas uz citu dalībvalsti, 1. punktā minēto veterināro sertifikātu, kurš atbilst I paraugam kā izklāstīts E pielikumā, var izsniegt vienīgi, pamatojoties uz 3. punktā noteiktajām pārbaudēm un oficiālu dokumentu, kurā ietverta visa nepieciešamā informācija un ko aizpildījis valsts pilnvarots veterinārārsts, kurš atbildīgs par izcelsmes saimniecību vai savākšanas centru, kas minēts 4.c panta 3. punkta a) apakšpunkta i) daļā. (6) Nokaušanai paredzētajām aitām un kazām, kuras ievestas apstiprinātā savākšanas centrā saskaņā ar 4.c panta 3. punkta b) apakšpunkta ii) daļu, valsts pilnvarotais veterinārārsts, kas atbildīgs par apstiprināto savākšanas centru tranzīta dalībvalstī, sniedz apstiprinājumu galamērķa dalībvalstij, izsniedzot otro veterināro sertifikātu, kas atbilst I paraugam kā izklāstīts E pielikumā, aizpildot to ar nepieciešamajiem datiem no oriģinālā veterinārā sertifikāta(-iem) un pievienojot tam oficiāli vizētu kopiju. Šajā gadījumā sertifikātu kopējais derīguma termiņš nepārsniedz 1. punktā paredzēto. (7) Valsts pilnvarotais veterinārārsts, izsniedzot Kopienas iekšējās tirdzniecības vajadzībām veterināro sertifikātu, kas pēc vajadzības atbilst I, II vai III paraugam kā izklāstīts E pielikumā, nodrošina, ka pārvadāšana tiek reģistrēta dzīvu dzīvnieku pārvadāšanas un importa izziņošanas sistēmā (ANIMO) dienā, kad ir izsniegts sertifikāts." 8. Atceļ 13. pantu. 9. Ar šādu pantu aizstāj 14. pantu: "14. pants 1) A pielikumu pēc Komisijas priekšlikuma groza Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu. 2) B, C un D pielikumu groza saskaņā ar procedūru, kas minēta 15. panta 2. punktā. 3) Šīs direktīvas īstenošanas noteikumus pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta 15. panta 2. punktā." 10. Atceļ 16. pantu. 11. E pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu. 2. pants 1. Dalībvalstis nodrošina, ka stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2004. gada 1. jūlijam izpildītu šo direktīvu. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kādā veidā izdarāmas šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus valsts tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Luksemburgā, 2003. gada 11. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs G. Drys [1] OV C 331 E, 31.12.2002., 287. lpp. [2] Atzinums sniegts 2002. gada 17. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). [3] OV C 85, 8.4.2003., 36. lpp. [4] OV L 46, 19.2.1991., 19. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2002/261/EK (OV L 91, 6.4.2002., 31. lpp.). [5] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1226/2002 (OV L 179, 9.7.2002., 13. lpp.). [6] OV L 109, 25.4.1997., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/99/EK (OV L 358, 31.12.1998., 107. lpp.). [7] OV L 115, 25.4.2001., 12. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2002/1004/EK (OV L 349, 24.12.2002., 108. lpp.). [8] OV L 340, 11.12.1991., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/29/EK (OV L 148, 30.6.1995., 52. lpp.). -------------------------------------------------- PIELIKUMS " “E PIELIKUMS +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ " --------------------------------------------------