ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Tomēr, kā Kambodža paskaidroja savā pieprasījumā, atkāpes pilnīga izmantošana ir atkarīga no sezonālā ritma, kas sastāv no daļu pasūtīšanas perioda (pirmā gada oktobris līdz decembris) un šo daļu importēšanas perioda no citām valstīm (otrā gada maijs līdz trešā gada marts). Tādēļ šķiet, ka ir nepieciešams piešķirt pietiekami ilgu laiku, lai varētu izmantot atkāpes dotās priekšrocības. Tādēļ šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
8.3.

Ja ticis ekstrahēts no pārtikas produkta avota, vai no pārtikas produkta jebkādi ekstrakta komponenti tiks uzņemti vairāk nekā tie paši komponenti tiks uzņemti no pārtikas produkta avota? Sniedz detalizētu informāciju.
c)

IHO īpašā publikācija Nr. S-52 “Specifications for Chart Content and Display Aspects of ECDIS” (ECDIS karšu satura un attēlošanas aspektu specifikācijas), 6. izdevums, 2010. gada marts, ar visiem papildinājumiem un pielikumiem, kā arī: — S-52 1. papildinājums “Guidance on Updating the Electronic Chart” (Norādes par elektronisko karšu atjaunināšanu), 4.0. izdevums, 2012. gada aprīlis, — bijušais S-52 2. papildinājums “Colours & Symbols Specifications” (Krāsu un simbolu specifikācijas), 4.3. izdevums, 2008. gada janvāris, — bijušais S-52 3. papildinājums “Glossary of ECDIS-RELATED Terms Specifications” (Ar ECDIS saistītu terminu specifikāciju glosārijs) (pašlaik S-32, 1. papildinājums, 2007. gada septembris), — A pielikums bijušajam S-52 2. papildinājumam “Presentation Library” (Datu attēlošanas bibliotēka), 3.4. izdevums, 2008. gads.
(5)

2018. gada 10. jūlijā uzņēmums Eli Lilly and Company Ltd saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1831/2003 13. panta 3. punktu iesniedza arī pieteikumu, kurā ierosināts mainīt atļaujas turētāja nosaukumu. Pieteikuma iesniedzējs pieprasīju uzņēmumu Elanco GmbH, uzņēmuma Eli Lilly and Company Ltd struktūrvienību, no 2018. gada 3. aprīļa uzskatīt par iepriekš minētās piedevas tirdzniecības tiesību turētāju. Pieteikumam bija pievienoti attiecīgie pamatojošie dati.
(15)

Lai uzņēmējiem dotu pietiekami daudz laika pielāgoties šajā regulā noteiktajām prasībām, šī regula būtu jāpiemēro no 2018. gada 8. decembra. Juridiskās noteiktības labad ir lietderīgi noteikt, ka pārejas periodā dalībvalstīm būtu jāatļauj ievest vīnogulāju lapu sūtījumus no Turcijas, pitahaju augļu (“pūķaugļu”) sūtījumus no Vjetnamas un karija lapu sūtījumus no Indijas, kas no izcelsmes valsts, vai no nosūtīšanas valsts, ja minētā valsts atšķiras no izcelsmes valsts, izvesti pirms 2018. gada 8. decembra, ar nosacījumu, ka minētie sūtījumi atbilst attiecīgi Regulas (EK) Nr. 669/2009, kas ir spēkā no 2018. gada 7. decembra, un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 885/2014 prasībām.
(5)

Ar šo regulu izdarītais grozījums ietekmē to, kā tiek piemērota Īstenošanas regula (ES) 2017/2197, ko piemēro no 2017. gada 1. decembra, tāpēc arī šī regula būtu jāpiemēro no minētā datuma,
—

no 5. nedēļas pēc atšķiršanas no mātes un līdz 8 nedēļām pēc atšķiršanas no mātes: 100 (kopā).
(2)

Lai darījumdarbības partneriem dotu lielāku rīcības brīvību tās personas izvēlē, kura var būt eksportētājs, Deleģētās regulas (ES) 2015/2446 1. panta 19. punktā būtu jāgroza “eksportētāja” definīcija attiecībā uz tādu preču eksportu, ko nepārvadā privātpersona savā personīgajā bagāžā. Spēkā esošā definīcija ir problemātiska, jo tā nosaka, ka “eksportētājs” ir tikai viena persona, kura atbilst visām trim prasībām: persona veic uzņēmējdarbību Savienības muitas teritorijā, tai ir līgumattiecības ar saņēmēju trešā valstī un tai ir tiesības lemt par to, ka preces ir pārvietojamas ārpus Savienības muitas teritorijas; Tādēļ jaunajai “eksportētāja” definīcijai jābūt mazāk ierobežojošai un nosacījumi par to, kas var būt eksportētājs, būtu jāsamazina tikai līdz šādām pamatprasībām eksporta procedūras darbībai: eksportētājam jābūt tiesīgam lemt par to, ka preces ir izvedamas no Savienības, un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 170. panta 2. punktu eksportētājam jāveic uzņēmējdarbība Savienības muitas teritorijā. Tikai tādos gadījumos, ja darījumdarbības partneri nespēj vienoties par personu, kura var būt eksportētājs, vai ja persona neveic uzņēmējdarbību Savienības muitas teritorijā, eksportētāju nosaka, vadoties pēc tiesību aktiem muitas jomā.
2)

pielikuma 1. papildinājumu labo šādi: i) 10. līdz 11.2. punktu aizstāj ar šādiem: “10. Informācija par testa pārejas fāzē veikšanu (attiecīgā gadījumā) 10.1. Cikls (atzīmējiet ciklu ar X) ir jānorāda 8. tabulā. 8. tabula Testa cikls pārejas fāzē NRTC LSI-NRTC 10.2. Testa pārejas fāzē nolietojuma koeficienti: 10.2.1. Nolietojuma koeficients (DF): aprēķināts/piešķirts 10.2.2. DF vērtības un emisiju rezultāti ir jānorāda 9. vai 10. tabulā 10.3. NRTC emisiju rezultāti: 9. tabula NRTC DF vērtības un emisiju rezultāti DF reizināts/saskaitīts CO HC NOx HC+NOx PM PN Emisijas CO (g/kWh) HC (g/kWh) NOx (g/kWh) HC+NOx (g/kWh) PM (g/kWh) PN (#/kWh) Aukstā darbināšana Rezultāts testā ar karsto darbināšanu ar reģenerāciju / bez reģenerācijas Svērtais testa rezultāts k ru/k rd reizināts/saskaitīts Svērtais testa rezultāts ar IRAF Testa galarezultāts ar DF 10.3.1. Karstā cikla CO2 (g/kWh): 10.3.2. Cikla vidējais NH3 (ppm): 10.3.3. Cikla darbs karstās darbināšanas testam (kWh): 10.3.4. Cikla CO2 karstās darbināšanas testam (g): 10.4. LSI-NRTC emisiju rezultāti 10. tabula LSI-NRTC DF vērtības un emisiju rezultāti DF reizināts/saskaitīts CO HC NOx HC+NOx PM PN Emisijas CO (g/kWh) HC (g/kWh) NOx (g/kWh) HC+NOx (g/kWh) PM (g/kWh) PN (#/kWh) Testa rezultāts ar reģenerāciju / bez reģenerācijas k ru/k rd reizināts/saskaitīts Testa rezultāts ar IRAF Testa galarezultāts ar DF 10.4.1. Cikla CO2 (g/kWh): 10.4.2. Cikla vidējais NH3 (ppm): 10.4.3. Cikla darbs (kWh): 10.4.4. Cikla CO2 (g): 10.5. Pārejas fāzes testā izmantotā paraugu ņemšanas sistēma: 10.5.1. Gāzveida emisijas: 10.5.2. PM: 10.5.3. Daļiņu skaits: 11. Emisiju galarezultāti 11.1. Cikla emisiju rezultāti ir jānorāda 11. tabulā. 11. tabula Emisiju galarezultāti Emisijas CO (g/kWh) HC (g/kWh) NOx (g/kWh) HC+NOx (g/kWh) PM (g/kWh) PN (#/kWh) Tests Cikls (1) NRSC galarezultāts ar DF (2) Pārejas fāzes testa galarezultāts ar DF (3) 11.2. CO2 rezultāts (4): 11.3. Uzraudzības ekspluatācijā atsauces vērtības (5) 11.3.1. Atsauces darbs (kWh) (6): 11.3.2. Atsauces CO2 masa (g) (7):”; ii) pielikuma 1. papildinājuma paskaidrojumus aizstāj ar šādiem: “Paskaidrojumi par 1. papildinājumu (Zemsvītras piezīmju zīmes, zemsvītras piezīmes un paskaidrojumus testa ziņojumā nenorāda) (1) Attiecībā uz NRSC norāda 9.1. punktā minēto ciklu (4. tabula); attiecībā uz pārejas fāzes testu norāda 10.1. punktā minēto ciklu (8. tabula); (2) Iekopē “Testa galarezultāts ar DF ” rezultātus no 6. tabulas. (3) Attiecīgā gadījumā iekopē “Testa galarezultāts ar DF ” rezultātus no 9. vai 10. tabulas. (4) Attiecībā uz motora tipu vai motoru saimi, ko testē gan NRSC , gan pārejas ciklā, norāda karstā cikla CO 2 emisiju vērtības no 10.3.4. punktā norādītā NRTC vai CO 2 emisiju vērtības no 10.4.4. punktā norādītā LSI-NRTC . Attiecībā uz motoru, ko testē tikai NRSC , norādīt minētā cikla CO 2 emisiju vērtības no 9.3.3. punkta. (5) Piemēro tikai NRE-v-5 un NRE-v-6 apakškategorijas motoriem, ko testē NRTC . (6) Norāda karstās darbināšanas testa cikla darba vērtību no NRTC , kas norādīta 10.3.3. punktā. (7) Norāda karstās darbināšanas testa cikla CO 2 vērtību no NRTC , kas norādīta 10.3.4. punktā.”
2)

pēc 5. panta iekļauj šādu 5.a pantu: “5.a pants Maksājuma termiņa beigu neievērošana attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai 1. Attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) – atbilstīgi izņēmumiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 40. panta pirmajā daļā, un saskaņā ar proporcionalitātes principu – par izdevumiem, kuri radušies pēc noteiktā maksājuma termiņa, uz Savienības maksājumiem var pretendēt saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti šā panta 2.–6. punktā. 2. Ja izdevumi, kas radušies pēc Regulas (ES) Nr. 1306/2013 75. panta 1. punktā minētā termiņa, ir vienādi ar vai mazāki par 5 % no izdevumiem, kas radušies pirms minētā termiņa, starpposma maksājumus nesamazina. Ja izdevumi, kas radušies pēc Regulas (ES) Nr. 1306/2013 75. panta 1. punktā minētā termiņa, pārsniedz 5 % robežlielumu, visus turpmākos novēloti radušos izdevumus attiecībā uz Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 (*1) 22. panta 2. punktā norādītajiem laikposmiem samazina saskaņā ar šādiem noteikumiem: a) izdevumus, kas radušies no 1. jūlija līdz 15. oktobrim gadā, kurā beidzās maksājuma termiņš, samazina par 25 %; b) izdevumus, kas radušies no 16. oktobra līdz 31. decembrim gadā, kurā beidzās maksājuma termiņš, samazina par 60 %; c) izdevumus, kas radušies vēlāk par tā gada 31. decembri, kurā beidzās maksājuma termiņš, samazina par 100 %. 3. Atkāpjoties no 2. punkta, ja minētā punkta pirmajā daļā norādītais robežlielums nav ticis pilnībā izmantots maksājumiem, kas attiecībā uz N kalendāro gadu ir veikti ne vēlāk kā N + 1 gada 31. decembrī, un robežlieluma atlikums pārsniedz 2 %, minēto atlikumu samazina līdz 2 %. 4. Ja dažu pasākumu pārvaldībā rodas ārkārtēji apstākļi vai dalībvalstis min pamatotus iemeslus, Komisija piemēro citu grafiku, kas atšķiras no 2. un 3. punktā noteiktā, piemēro mazākus samazinājumus vai samazinājumus nepiemēro vispār. 5. Maksājuma termiņa ievērošanu pārbauda vienu reizi katrā finanšu gadā attiecībā uz izdevumiem, kas radušies līdz 15. oktobrim. Visus maksājuma termiņa pārsniegumus ņem vērā lēmumā par grāmatojumu noskaidrošanu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 51. pantā. 6. Šajā pantā minētos samazinājumus piemēro, neskarot secīgo lēmumu par atbilstības noskaidrošanu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantā. (*1) Komisijas 2014. gada 6. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 908/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību (OV L 255, 28.8.2014., 59. lpp.).”;"
(4)

Tāpēc, ņemot vērā Īstenošanas regulas (ES) 2018/724 2. pantu, Komisijai būtu jānosaka papildu muitas nodokļi I un II pielikumā uzskaitītajiem ražojumiem, kā noteikts minētās regulas 6. un 12.–15. apsvērumā, un ņemot vērā minētās regulas 7. un 16.–19. apsvērumā noteikto kārtību un 5. apsvērumā izklāstītās prasības attiecībā uz termiņiem: a) I pielikumā uzskaitīto ražojumu importam no šīs regulas spēkā stāšanās dienas būtu jāpiemēro papildu ad valorem nodokļi ar 10 % un 25 % likmi līdz brīdim, kad ASV pārstāj piemērot savus aizsargpasākumus attiecībā uz ražojumiem no Savienības; b) II pielikumā uzskaitīto ražojumu importam būtu jāpiemēro papildu ad valorem nodokļi ar 10 %, 25 %, 35 % un 50 % likmi no 2021. gada 1. jūnija vai no brīža (ja tas ir agrāk), kad PTO Strīdu izšķiršanas padome pieņem nolēmumu, ka ASV aizsargpasākumi nav saderīgi ar attiecīgajiem PTO nolīguma noteikumiem, vai tāds nolēmums tai tiek paziņots, līdz brīdim, kad ASV pārstāj piemērot savus aizsargpasākumus attiecībā uz ražojumiem no Savienības.
6)

regulas 17. panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Finanšu iemaksas vai dotācijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta nepārsniedz 90 % no gada atmaksājamiem izdevumiem, kas norādīti Eiropas politiskās partijas budžetā, un 95 % no attaisnotajām izmaksām, kas radušās Eiropas politiskajam fondam. Eiropas politiskās partijas var izmantot vēl neizmantoto daļu no Savienības iemaksas, kas piešķirta atmaksājamo izdevumu segšanai, nākamā finanšu gada laikā pēc iemaksas piešķiršanas. Summas, kas nav izmantotas pēc minētā finanšu gada, atgūst saskaņā ar Finanšu regulu.”;
(5)

ESJO pastāvīgi būtu jādažādo ieņēmumi, aktīvi meklējot finansiālu atbalstu no avotiem, kas nav Savienības finansējums, lai nodrošinātu ilgtspēju un samazinātu atkarību no Savienības finansējuma. Līdz ar to ESJO būtu jānodrošina tās vadības izmaksefektivitāte.
(2)

Ir dažādi iemesli, kāpēc uzņēmumi, jo īpaši mikrouzņēmumi un mazi un vidēji uzņēmumi (MVU), piemēro atšķirīgus vispārīgos piekļuves nosacījumus. Daudzos gadījumos dalībvalstu atšķirīgā juridiskā vide, ar to saistītā juridiskā nenoteiktība un saistītie riski attiecībā uz piemērojamajiem patērētāju aizsardzības tiesību aktiem un vides vai marķējuma tiesību aktiem, nodokļu un fiskāliem jautājumiem, piegādes izmaksām vai valodu prasībām veicina tirgotāju nevēlēšanos iesaistīties komercattiecībās ar klientiem no citām dalībvalstīm. Citos gadījumos daži tirgotāji mākslīgi sadrumstalo iekšējo tirgu gar iekšējām robežām un kavē preču un pakalpojumu brīvu apriti, tādējādi ierobežojot klientu tiesības un liedzot tiem izmantot plašākas izvēles iespējas un optimālus nosacījumus. Šāda diskriminējoša prakse ir būtisks iemesls, kāpēc pārrobežu darījumu līmenis – arī elektroniskās komercijas nozarē – Savienībā ir relatīvi neliels, un tas liedz pilnībā izmantot iekšējā tirgus sniegtās priekšrocības. Līdz ar to šajā regulā būtu jāprecizē, kādās situācijās šāda veida atšķirīga attieksme nevar būt pamatota, tādējādi ieviešot skaidrību un juridisko noteiktību visiem pārrobežu darījumu dalībniekiem un nodrošinot, ka nediskriminēšanas noteikumus iespējams efektīvi piemērot un īstenot visā iekšējā tirgū. Novēršot nepamatotu ģeogrāfisko bloķēšanu un citus diskriminācijas veidus klientu valstspiederības, dzīvesvietas vai uzņēmējdarbības veikšanas vietas dēļ, varētu sekmēt izaugsmi un palielināt patērētāju izvēles iespējas visā iekšējā tirgū.
3)

iekļauj šādu 3.a pantu: “3.a pants De minimis atbrīvojumi 2018., 2019. un 2020. gadā Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, drīkst izmest šādus daudzumus: a) 2018. gadā līdz 6 % un 2019. un 2020. gadā līdz 5 % no putasu (Micromesistius poutassou) gada kopējās nozvejas rūpnieciskajās pelaģisko traleru zvejniecībās, kad minēto sugu ICES Vb, VI un VII rajonā zvejo kā mērķsugu un uz kuģa apstrādā, lai iegūtu surimi pamatsastāvdaļu; b) 2018. gadā līdz 6 % un 2019. un 2020. gadā līdz 5 % no garspuru tunzivs (Thunnus alalunga) gada kopējās nozvejas, kas ICES VII apakšapgabalā gūta specializētajā garspuru tunzivs zvejā ar pāru pelaģisko trali (PTM); c) 2018., 2019. un 2020. gadā līdz 1 % no makreles (Scomber scombrus), stavridu (Trachurus spp.), siļķes (Clupea harengus) un merlanga (Merlangius merlangus) gada kopējās nozvejas, kas gūta ar pelaģiskajiem traleriem, kuru lielākais garums nepārsniedz 25 metrus un kuri ICES VIId rajonā ar pelaģisko trali (OTM un PTM) kā mērķsugu zvejo makreli, stavridas un siļķi.”;
(2)

Regulas (ES) Nr. 605/2010 I pielikumā ir uzskaitītas trešās valstis vai to daļas, no kurām ir atļauts svaigpiena, piena produktu, jaunpiena un jaunpiena produktu sūtījumus ievest Savienībā, un norādīts, kāda veida apstrāde tādām precēm vajadzīga. Regulas (ES) Nr. 605/2010 4. pantā ir noteikts, ka dalībvalstis atļauj no govs, aitas, kazas, bifeļa vai – ja tas konkrēti atļauts minētās regulas I pielikumā – sugas Camelus dromedarius kamieļa svaigpiena iegūtu piena produktu sūtījumu importu no minētā pielikuma C slejā norādītajām trešām valstīm vai šo valstu daļām, kurās pastāv nagu un mutes sērgas risks, ja šiem piena produktiem vai svaigpienam, no kā tie izgatavoti, ir veikta minētajā pantā noteiktā apstrāde.
(9)

Ieguldījumi vērtspapīrošanā vai ar to saistītie riska darījumi pakļaus ieguldītāju pamatā esošo aizdevumu vai riska darījumu kredītriskam, turklāt vērtspapīrošanas strukturēšanas process varētu radīt arī citus riskus, piemēram, pārstāvības riskus, modeļa risku, juridisko un operacionālo risku, darījuma partnera risku, darījuma apkalpošanas risku, likviditātes risku un koncentrācijas risku. Tādēļ ir būtiski, lai institucionāliem ieguldītājiem tiktu noteiktas samērīgas uzticamības pārbaudes prasības, kas nodrošinātu, ka tie pienācīgi izvērtē visu vērtspapīrošanas veidu radītos riskus, no kā labumu gūtu gala ieguldītāji. Uzticamības pārbaude tādējādi var arī vairot uzticēšanos tirgum un starp atsevišķiem iniciatoriem, sponsoriem un ieguldītājiem. Ir nepieciešams, lai ieguldītāji arī veic atbilstīgu uzticamības pārbaudi attiecībā uz VPS vērtspapīrošanu. Tie var iegūt vērtspapīrošanā iesaistīto pušu atklāto informāciju, jo īpaši VPS paziņojumu un šajā sakarā atklāto un ar to saistīto informāciju, kurai būtu jāsniedz ieguldītājiem visa attiecīgā informācija par to, kā tiek ievēroti VPS kritēriji. Institucionālajiem ieguldītājiem būtu jāvar pienācīgi paļauties uz VPS paziņojumu un uz iniciatora, sponsora un īpašam nolūkam dibinātas sabiedrības, kas veic vērtspapīrošanu (SSPE), atklāto informāciju par to, vai vērtspapīrošana atbilst VPS prasībām. Tomēr tiem nebūtu jāpaļaujas vienīgi un mehāniski uz šādu paziņojumu un šādu informāciju.
(4)

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 806/2014 65. panta 3. punktu Valdei ir pienākums noteikt iemaksas un piesaistīt tās, kā arī nodrošināt, ka tās tiek veiktas pilnā apmērā un laikus. Lai Valdei dotu iespēju izpildīt minētās prasības, būtu jānodrošina efektīva sistēma administratīvo iemaksu piesaistei no Regulas (ES) Nr. 806/2014 2. pantā minētajām iestādēm un vienībām. Šīm iestādēm un vienībām jau ir piemērojami daudzi Savienības tiesību aktos noteikti pārskatu sniegšanas pienākumi. Konkrētāk, saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas Regulu (ES) Nr. 1163/2014 (3) ECB vāc datus par aktīvu kopsummu un kopējo riska darījumu vērtību, lai aprēķinātu uzraudzības maksas. Datus, kas tiek vākti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1163/2014, var efektīvi izmantot Valdei veicamo administratīvo iemaksu aprēķinos. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 806/2014 30. panta 2. punktu Valdei un ECB ir pienākums cieši sadarboties, pildot to attiecīgos pienākumus saskaņā ar minēto regulu, un jo īpaši savstarpēji sniegt visu informāciju, kas nepieciešama to uzdevumu veikšanai. Ir efektīvāk prasīt, lai ECB pārsūtītu Valdei datus, ko tā saņēmusi un pārbaudījusi, pildot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, kas tai uzticēti ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (4), nekā attiecīgajām iestādēm un vienībām dubultot pārskatu sniegšanas slogu. Turklāt, ECB un Valdei koplietojot attiecīgos datus, būtu iespējams novērst, ka arī Valdei jāpārbauda šie dati, un tiek ievērots Regulā (ES) Nr. 806/2014 noteiktais pienākums Valdei un ECB cieši sadarboties, pildot to attiecīgos pienākumus. Datu sniegšanas un pārbaudes procedūru dubultošana neizbēgami prasītu vairāk laika iemaksu aprēķināšanai un piesaistei, un attiecīgā sistēma būtu neefektīvāka. No tā izriet, ka atbilstoši sadarbošanās pienākumam būtu jāprasa, lai iemaksu aprēķināšanas nolūkā ECB pārsūtītu Valdei datus, kas saņemti no attiecīgajām iestādēm un vienībām. Valdei būtu pēc iespējas jāizmanto ECB ievāktie dati. Valdei būtu jādod piekļuve minētajiem datiem tādā apjomā, kāds nepieciešams šajā regulā paredzēto uzdevumu izpildei.
(2)

Dānija, Vācija, Nīderlande un Zviedrija ir lūgušas šādu bagātināšanai noteikto robežvērtību paaugstinājumu vīnam, kas ražots no 2017. gadā ievāktām vīnogām, jo to augšanas periodā klimatiskie apstākļi bijuši īpaši nelabvēlīgi. Dānija, Nīderlande un Zviedrija šādu lūgumu ir iesniegušas attiecībā uz visiem valsts vīnogu audzēšanas reģioniem. Vācija ir lūgusi paaugstināt robežvērtību tikai tāda vīna bagātināšanai, kas Ahr, Mittelrhein, Mosel, Nahe, Pfalz un Rheinhessen reģionā ražots no vīna vīnogu šķirnes 'Dornfelder'.
(4)

Lai gan ir iespējams tirgot paketes rīkojumus ar daudz dažādām komponentēm, likviditāte koncentrējas paketēs, kuras sastāv tikai no vienas un tās pašas aktīvu klases komponentēm, piemēram, procentu likmju atvasinātieinstrumenti, kapitāla vērtspapīru atvasinātie instrumenti, kredītu atvasinātie instrumenti vai preču atvasinātie instrumenti. Tāpēc paketes rīkojumiem, ko veido tikai vienas minētās aktīvu klases atvasinātie instrumenti, vajadzētu būt atbilstīgiem, lai tos uzskatītu par tādiem, kuriem ir likvīds tirgus, savukārt paketes rīkojumus, ko veido vairāk nekā vienas minētās aktīvu klases atvasinātie instrumenti, netirgo bieži un līdz ar to tiem nav likvīda tirgus. Turklāt paketes rīkojumi, kas ietver tādu aktīvu klašu komponentes, kas nav procentu likmju atvasinātie instrumenti, kapitāla vērtspapīru atvasinātie instrumenti, kredītu atvasinātie instrumenti vai preču atvasinātie instrumenti, nav pietiekami standartizēti un līdz ar to nav uzskatāmi par tādiem, kam ir likvīds tirgus.
(11)

Būtu jāļauj dalībvalstīm savstarpēji sadarboties, lai izveidotu kopīgu piekļuves punktu, kas aptver pieejamos datus no iesaistītajām dalībvalstīm. Būtu jāļauj dalībvalstīm brīvi izlemt, ka tās izmanto piekļuves punktus, kuri izveidoti atbilstīgi citiem deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar Direktīvu 2010/40/ES, kā valstu piekļuves punktus attiecībā uz datiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā. Turklāt dalībvalstīm būtu jāatļauj brīvi izlemt, ka tās kā valsts piekļuves punktu izmanto jau pastāvošu piekļuves punktu, kas aptver dažādas nozares. Dalībvalstis var noteikt, kurš dalībnieks ir atbildīgs par pielikumā uzskaitīto maršruta un satiksmes datu sniegšanu. Dažos gadījumos pārvadātāji, infrastruktūru pārvaldītāji un transporta pēc pieprasījuma pakalpojuma sniedzēji darbojas dažādās dalībvalstīs, tāpēc vairāk nekā viens piekļuves punkts var būt atbildīgs par piekļuves nodrošināšanu maršruta un satiksmes datiem. Tomēr būtu jāpieliek pūliņi, lai izvairītos no nevajadzīgas datu dublēšanas, un jāņem vērā attiecīgo piekļuves punktu veids un forma. Tāpēc attiecīgos datus un metadatus varētu uzskaitīt visos attiecīgajos valsts piekļuves punktos, kas ir krātuves. Turklāt, ja daži attiecīgie valsts piekļuves punkti ir datubāzes/datu noliktavas, tad datus un metadatus varētu glabāt tikai vienā no tiem, bet uzskaitīt – visos pārējos. Ar valsts piekļuves punktu starpniecību nodrošināto maršruta un satiksmes datu izmantošanas noteikumus attiecīgā gadījumā var noteikt ar licences līgumu.
(12)

Patlaban grauzēju apkarošana lielākoties balstās uz antikoagulatīvas darbības rodenticīdiem, kuru neapstiprināšanas gadījumā grauzēji netiktu pietiekami apkaroti. Tas var ne tikai būtiski kaitēt cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi, bet arī iespaidot sabiedrības priekšstatu par savu drošību saistībā ar eksponētību grauzējiem vai vairāku tādu saimnieciskās darbības veidu drošību, kuros varētu būt eksponētība grauzējiem, un tam būtu ekonomiskas un sociālas sekas. No otras puses, varfarīnu saturošu līdzekļu lietošanas dēļ radīto cilvēku veselības, dzīvnieku veselības un vides risku var mazināt, ja to lietošanā ievēro noteiktas specifikācijas un nosacījumus. Tāpēc lēmumam varfarīnu neapstiprināt par aktīvo vielu būtu nesamērīgi negatīva ietekme uz sabiedrību salīdzinājumā ar risku, ko rada šīs vielas lietošana. Tātad ir izpildīts arī 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā izklāstītais nosacījums.