LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 151/1

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2018/858

(2018. gada 30. maijs)

par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanu un tirgus uzraudzību un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 715/2007 un (EK) Nr. 595/2009 un atceļ Direktīvu 2007/46/EK

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

(1) Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 26. panta 2. punktu iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā jānodrošina brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās. Iekšējā tirgus noteikumiem vajadzētu būt pārredzamiem, vienkāršiem, saskaņotiem un efektīviem, tādējādi nodrošinot juridisko noteiktību un skaidrību, no kā iegūtu gan uzņēmumi, gan patērētāji.

(2) Tādēļ ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK (3) tika izveidota visaptveroša ES apstiprināšanas sistēma mehāniskiem transportlīdzekļiem un to piekabēm, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām.

(3) Komisija 2013. gadā novērtēja Savienības tiesisko regulējumu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanu, un šajā novērtējumā tika konstatēts, ka ar Direktīvu 2007/46/EK izveidotā sistēma atbilst tam, lai tiktu sasniegti galvenie mērķi, proti, saskaņošana, efektīva iekšējā tirgus darbība un godīga konkurence, un secināts, ka tāpēc tā būtu jāpiemēro arī turpmāk.

(4) Taču minētajā novērtējumā tika secināts, ka papildus tipa apstiprināšanas prasībām ir jāievieš tirgus uzraudzības noteikumi: jāprecizē atsaukšanas un aizsardzības procedūras, kā arī nosacījumi, kas jāievēro, lai piešķirtu paplašinājumu apstiprinājumiem, kuri izsniegti esošiem transportlīdzekļu tipiem; jāuzlabo tipa apstiprināšanas sistēmas īstenošana, šādā nolūkā saskaņojot un uzlabojot tipa apstiprināšanas procedūras un ražošanas atbilstības nodrošināšanas procedūras, ko piemēro dalībvalstu iestādes un tehniskie dienesti; skaidri jānošķir piegādes ķēdē iesaistīto ekonomikas dalībnieku uzdevumi un pienākumi, kā arī sistēmas īstenošanā iesaistīto iestāžu un pušu uzdevumi un pienākumi, garantējot minēto iestāžu un pušu neatkarību un nepieļaujot interešu konfliktus, un jāuzlabo alternatīvu apstiprināšanas shēmu (valsts mazo sēriju apstiprinājumi un transportlīdzekļu individuāli apstiprinājumi) piemērotība un vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa piemērotība, lai nodrošinātu atbilstošu elastību nišas tirgiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem, vienlaikus nekropļojot vienlīdzīgus konkurences apstākļus.

(5) Turklāt nesen konstatētās problēmas saistībā ar ES tipa apstiprināšanas sistēmas īstenošanu ir atklājušas konkrētas nepilnības un apliecinājušas nepieciešamību būtiski to pārskatīt, lai nodrošinātu to, ka tā ir spēcīga, pārredzama, prognozējama un ilgtspējīga un ka tā nodrošina augstu drošības līmeni un augstu veselības un vides aizsardzības līmeni.

(6) Ar šo regulu tiek ieviesti vairāki aizsardzības pasākumi, lai novērstu to, ka nepareizi tiek piemērotas prasības, kas noteiktas transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību apstiprinājuma piešķiršanas procesā. Lai nākotnē novērstu apstiprināšanas procesa ļaunprātīgu izmantošanu, ir svarīgi, lai minētie aizsardzības pasākumi būtu efektīvi.

(7) Šajā regulā izklāstīti saskaņoti noteikumi un principi attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanu un attiecībā uz transportlīdzekļu individuālu apstiprināšanu, lai nodrošinātu iekšējā tirgus pienācīgu darbību uzņēmumu un patērētāju labā, kā arī lai panāktu augstu drošības līmeni un veselības un vides aizsardzības līmeni.

(8) Šajā regulā noteiktas tehniskas un administratīvas tipa apstiprināšanas prasības mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai (M kategorija) un mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas paredzēti kravu pārvadāšanai (N kategorija) un to piekabēm (O kategorija), kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, lai nodrošinātu augstu drošības un ekoloģisko raksturlielumu līmeni.

(9) Valsts iestādēm šīs regulas prasības būtu jāpiemēro vienotā veidā un jānodrošina to izpilde visā Savienībā, lai garantētu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nepieļautu, ka Savienībā tiek piemēroti atšķirīgi standarti. Veicot pārbaudes un uzraudzības darbības, tām būtu pilnībā jāsadarbojas ar Forumu informācijas apmaiņai par izpildi (“forums”) un Komisiju.

(10) Šai regulai būtu jāstiprina pašreizējā ES tipa apstiprināšanas sistēma, jo īpaši ieviešot tirgus uzraudzības noteikumus. Tirgus uzraudzība autobūves nozarē būtu jāievieš, precizējot piegādes ķēdē iesaistīto ekonomikas dalībnieku pienākumus, dalībvalstu izpildiestāžu pienākumus, kā arī pasākumus, kas veicami, ja tirgū tiek konstatēti tādi autobūves ražojumi, kas rada nopietnus drošības vai vides riskus, apdraud patērētāju aizsardzību vai kas neatbilst tipa apstiprināšanas prasībām.

(11) Lai nodrošinātu tipa apstiprināšanas prasību efektīvu īstenošanu, būtu jāpilnveido esošie noteikumi par ražošanas atbilstību, cita starpā nosakot, ka ir obligāti jāveic periodiskas pārbaudes attiecībā uz atbilstības kontroles metožu atbilstību un attiecīgo autobūves ražojumu pastāvīgu atbilstību, un pastiprinot prasības attiecībā uz to tehnisko dienestu kompetenci, pienākumiem un veiktspēju, kuri veic gatava transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas testus, par kuriem atbildību uzņemas apstiprinātājas iestādes. Tehnisko dienestu pienācīga darbība ir izšķirošs aspekts, lai nodrošinātu augstu drošības un vides aizsardzības līmeni, kā arī sabiedrības uzticību sistēmai. Direktīvā 2007/46/EK norādītie tehnisko dienestu norīkošanas kritēriji šajā Regulā būtu jānosaka sīkāk, lai nodrošinātu to konsekventu piemērošanu visās dalībvalstīs. Pastāv tendence, ka tehnisko dienestu novērtēšanas metodes dalībvalstīs pakāpeniski kļūst arvien atšķirīgākas, jo pieaug minēto dienestu darba sarežģītība. Tāpēc ir nepieciešams noteikt procedurālus pienākumus, kas nodrošinātu informācijas apmaiņu un dalībvalstu prakses uzraudzību attiecībā uz dalībvalstu tehnisko dienestu novērtēšanu, norīkošanu, paziņošanu un uzraudzību. Ar minētajiem procedurālajiem pienākumiem būtu jāizskauž jebkuras esošās pretrunas attiecībā uz tehnisko dienestu izmantotajām metodēm un tehnisko dienestu norīkošanas kritēriju interpretēšanu. Lai nodrošinātu pienācīgu pārraudzību un vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā Savienībā, tehniskais dienests, kas piesakās būt norīkots, būtu jānovērtē, cita starpā veicot arī novērtēšanu uz vietas.

(12) Vairākposmu tipa apstiprināšanu gadījumā ir būtiski pārliecināties, vai izmaiņas, kas veiktas pirms pabeigtības pēdējā posma, neietekmē tipa apstiprināto sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību darbību tādā veidā, ka to rezultātā par nederīgu tiktu atzīts iepriekš piešķirtais tipa apstiprinājums.

(13) Līdz ar tehnikas attīstību ir palielinājies risks, ka tehniskajiem dienestiem nav nepieciešamās kompetences, lai testētu jaunas tehnoloģijas vai ierīces, kas rodas minēto dienestu norīkojuma darbības jomā, tāpēc ir palielinājusies arī vajadzība tehniskos dienestus kontrolēt un uzraudzīt. Tā kā tehnikai attīstoties, saīsinās ražojuma cikli un tā kā uzraudzības nolūkos uz vietas veikta novērtējuma un uzraudzības veikšanas intervāli atšķiras, tehnisko dienestu norīkojuma spēkā esamība būtu jāierobežo laikā; tam būtu jānodrošina tehnisko dienestu kompetences periodiska novērtēšana.

(14) Tāpēc attiecībā uz tehnisko dienestu norīkošanu un uzraudzību dalībvalstīs saskaņā ar sīki izstrādātiem un stingriem kritērijiem būtu jāveic uzraudzības kontrole, cita starpā kā nosacījumu minēto dienestu norīkojuma atjaunošanai. Būtu jāpastiprina tehnisko dienestu stāvoklis attiecībās ar ražotājiem, tostarp to tiesības un pienākumu veikt iepriekš nepieteiktas pārbaudes ražotnē, kā arī fiziskus vai laboratoriju testus autobūves ražojumiem, uz kuriem attiecas šī regula, lai nodrošinātu, ka ražotāji pastāvīgi ievēro prasības arī pēc tam, kad tie saviem autobūves ražojumiem ir ieguvuši tipa apstiprinājumu.

(15) Lai uzlabotu pārredzamību un savstarpēju uzticēšanos, kā arī vēl vairāk izlīdzinātu un pilnveidotu kritērijus tehnisko dienestu novērtēšanai, norīkošanai un paziņošanai, kā arī norīkojuma termiņa pagarināšanas un atjaunošanas procedūras, dalībvalstīm būtu jāsadarbojas gan savstarpēji, gan ar Komisiju. Dalībvalstīm būtu jāapspriežas savstarpēji un ar Komisiju par jautājumiem, kas ir vispārēji būtiski šīs regulas īstenošanai, un jāinformē citai cita un Komisija. Ir svarīgi, lai dalībvalstis un Komisija pēc atbilstīgiem īstenošanas periodiem izmantotu kopēju drošu elektroniskās apmaiņas sistēmu kā līdzekli administratīvās sadarbības veicināšanai un uzlabošanai, lai, pamatojoties uz vienkāršām un vienotām procedūrām, informācijas apmaiņas pārvaldību padarītu lietderīgāku un efektīvāku. Lai veicinātu informācijas pieejamību un pārredzamību, tai vajadzētu būt pieejamai kā strukturētiem datiem, kurus var elektroniski meklēt.

(16) Ja tehniskā dienesta norīkošanas pamatā ir akreditācija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (4) nozīmē, akreditācijas struktūrām un norīkojošajām apstiprinātājām iestādēm būtu jāapmainās ar informāciju, kas ir būtiska tehnisko dienestu kompetences novērtēšanai.

(17) Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai iekasēt nodevas par tehnisko dienestu norīkošanu un uzraudzību, lai nodrošinātu ilgtspējīgu minēto tehnisko dienestu uzraudzību dalībvalstīs un iedibinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus tehniskajiem dienestiem.

(18) Ja, neraugoties uz pasākumiem, kurus dalībvalstis veic, lai nodrošinātu prasību saskaņotu un nepārtrauktu piemērošanu, kāda tehniskā dienesta kompetence vieš šaubas, Komisijai vajadzētu būt iespējai izmeklēt atsevišķus gadījumus.

(19) Lai nodrošinātu, ka tehnisko dienestu veiktos testus un sniegtos ziņojumus neietekmē neleģitīmi apstākļi, ir svarīgi, lai tehnisko dienestu organizācija un darbība nodrošinātu pilnīgu objektivitāti un neatkarību. Lai tehniskie dienesti varētu saskaņoti un sistemātiski pildīt savus uzdevumus, tiem vajadzētu būt ieviestai apmierinošai pārvaldības sistēmai, kas paredzētu noteikumus par dienesta noslēpuma glabāšanu. Lai tehniskie dienesti varētu pienācīgi veikt savu darbu, to personālam vienmēr vajadzētu būt atbilstošam zināšanu, kompetences un neatkarības līmenim.

(20) Ir nepieciešams spēcīgs atbilstības izpildes mehānisms, lai nodrošinātu, ka šajā regulā izklāstītās prasības tiek izpildītas. Arī turpmāk apstiprinātāju iestāžu galvenajam uzdevumam vajadzētu būt – nodrošināt atbilstību tipa apstiprināšanas un ražošanas atbilstības prasībām, kas noteiktas tiesību aktos, ar kuriem reglamentē autobūves nozari, jo šis pienākums ir cieši saistīts ar tipa apstiprinājumu izdošanu un tā pildīšanai ir nepieciešamas izvērstas zināšanas par tā saturu. Tāpēc ir svarīgi regulāri pārbaudīt apstiprinātāju iestāžu veiktspēju.

(21) Lai nodrošinātu atbilstību šai regulai, garantētu tās vienveidīgu piemērošanu Savienībā un veicinātu paraugprakses apmaiņu, Komisijai būtu jāorganizē un jāveic to procedūru novērtējumi, ko apstiprinātājas iestādes ieviesušas saskaņā ar šo regulu. Šādu novērtējumu rezultāti, tostarp visi nesaistošie ieteikumi, būtu jāapspriež forumā. Novērtējumi būtu jāveic periodiski, ņemot vērā proporcionalitātes principu, piešķirto tipa apstiprinājumu skaitu un dažādību un jebkādus neatbilstības gadījumus, kas atklāti atbilstības verifikācijā.

(22) Lai nodrošinātu Komisijas novērtējuma efektivitāti, vienlaikus līdz minimumam samazinot administratīvo slogu, ir būtiski, lai apstiprinātājas iestādes un Komisija, veicot novērtējumu, jo īpaši novērtējumu attiecīgās apstiprinātājas iestādes telpās, efektīvi sadarbotos. Komisijas novērtējumi būtu jāveic saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem, ievērojot inter alia valsts iestāžu darba ritmu un valodu. Izmaksas, kas rodas saistībā ar minētajiem novērtējumiem, būtu jāsedz Komisijai, tostarp arī tās izmaksas, kas attiecas uz dokumentu tulkošanu.

(23) Atbilstības verifikācijas sistēma tiek stiprināta atzīstot tehnisko dienestu akreditācijas formālo procesu vai ieviešot regulāru salīdzinošo izvērtēšanu attiecībā uz tehnisko dienestu novērtēšanu un uzraudzību, ko veic apstiprinātājas iestādes. Mērķis ir nodrošināt, ka visas apstiprinātājas iestādes, pildot tipa apstiprināšanas prasības, piemēro vienāda līmeņa kvalitātes un stingrības prasības.

(24) Lai iekšējā tirgū nodrošinātu pastāvīgi augstu drošības līmeni un veselības un vides aizsardzības līmeni, ir būtiski nodrošināt valstu iestāžu ciešāku koordināciju, izmantojot informācijas apmaiņu un koordinētus novērtējumus koordinācijas iestādes vadībā. Tas ļautu arī efektīvāk izmantot nepietiekamos resursus valsts līmenī. Šim nolūkam būtu jāizveido konsultatīvs forums, kurā ar mērķi veicināt paraugpraksi dalībvalstis un Komisija varētu apmainīties ar informāciju un koordinēt darbības saistībā ar tipa apstiprināšanas tiesību aktu izpildi. Būtu noderīgi dalībvalstu pašreizējo neformālo sadarbību minētajā jautājumā ievirzīt formālākā satvarā. Foruma sastāvā vajadzētu būt dalībvalstu ieceltiem pārstāvjiem, kuri pārstāvētu savas apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes. Pārstāvji, kas piedalās konkrētā sanāksmē, būtu jāizvēlas, pamatojoties uz forumā apspriestajiem jautājumiem. Lai varētu gūt labumu no plašāka viedokļu un ieguldījumu klāsta, ir lietderīgi, ka uz foruma sanāksmēm tiek regulāri aicināti īpaši ārējie novērotāji, – kad vien minēto novērotāju darbība ir saistīta ar apspriežamajiem jautājumiem.

(25) Lai nepieļautu interešu konflikta iespējamību, būtu jānodrošina, ka apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes nav saistītas, kad tās pilda savus uzdevumus. Ja dalībvalsts nolemj minētās iestādes iekļaut vienā un tajā pašā organizācijā, tai būtu vismaz jānodrošina, ka attiecīgajai organizācijai ir struktūras, kas nodrošina to, ka iestāžu darbības saistībā ar tiešo pārvaldību un lēmumu pieņemšanu tiek nodalītas.

(26) Regulā (EK) Nr. 765/2008 minētie noteikumi par tirgus uzraudzību Savienībā un to ražojumu kontroli, kurus ieved Savienības tirgū, attiecas uz mehāniskiem transportlīdzekļiem un to piekabēm, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām. Minētie noteikumi neliedz dalībvalstīm izvēlēties kompetentās iestādes minēto uzdevumu pildīšanai. Tirgus uzraudzība var būt dažādu valsts iestāžu kopīgā kompetencē, lai ņemtu vērā dalībvalstu tirgus uzraudzības sistēmas, kas izveidotas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008. Efektīvai koordinācijas un uzraudzības īstenošanai Savienības un valstu līmenī būtu jāgarantē, ka apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes īsteno jauno tipa apstiprināšanas un tirgus uzraudzības sistēmu.

(27) Šajā regulā ir jāiekļauj noteikumi par tirgus uzraudzību, lai pastiprinātu valstu iestāžu tiesības un pienākumus nolūkā nodrošināt šo iestāžu tirgus uzraudzības darbību efektīvu koordināciju un precizēt piemērojamās procedūras.

(28) Jānodrošina, lai tirgus uzraudzības iestādes un apstiprinātājas iestādes varētu pienācīgi veikt šajā regulā paredzētos uzdevumus. Dalībvalstīm tās jo īpaši būtu jānodrošina ar minētajam mērķim vajadzīgajiem resursiem.

(29) Lai uzlabotu apstiprināšanas procesa pārredzamību un atvieglinātu informācijas apmaiņu un tirgus uzraudzības iestāžu, apstiprinātāju iestāžu un Komisijas veikto neatkarīgo verifikāciju, tipa apstiprināšanas dokumentācija būtu jānodrošina elektroniskā formātā un jādara publiski pieejama, ievērojot izņēmumus attiecībā uz komercnoslēpumu aizsardzību un personas datu aizsardzību.

(30) Šajā regulā paredzētie valstu iestāžu pienākumi saistībā ar tirgus uzraudzību ir konkrētāki nekā tie, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 765/2008. Tā pamatā ir nepieciešamība ņemt vērā tipa apstiprināšanas sistēmas īpatnības un nepieciešamība papildināt minēto sistēmu ar efektīvu tirgus uzraudzības mehānismu, ar ko nodrošina šajā regulā aptverto autobūves ražojumu stingru atbilstības verifikāciju. Lai nodrošinātu sistēmas darbību, ir būtiski, ka tirgus uzraudzības iestādes verificē autobūves produktu atbilstību neatkarīgi no tā, vai to tipa apstiprinājums tika piešķirts pirms vai pēc šīs regulas piemērošanas dienas.

(31) Lai nodrošinātu tirgus uzraudzības pareizu darbību, ir būtiski tirgū pieejamo transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību atbilstību verificēt pamatojoties uz stabilu riska novērtējumu. Minētā atbilstības verifikācija, ko papildina minimālā kontroles skaita gadā noteikšana transportlīdzekļiem, arī palīdzētu Savienības mērogā efektīvi īstenot tirgus uzraudzības pienākumus.

(32) Ņemot vērā ar emisijām saistītās īpatnības un iespējamo apdraudējumu, atbilstīga daļa no minimālā kontroļu skaita būtu jāpiešķir emisiju testiem. Lai nodrošinātu transportlīdzekļu pilnīgu atbilstību, katrā atsevišķā kontrolē būtu jāpārliecinās par to, vai ir izpildītas visas testējamajam transportlīdzeklim piemērojamās tipa apstiprināšanas prasības attiecībā uz emisijām.

(33) Vajadzētu būt iespējai visus testus, ko jebkuram transportlīdzeklim veic jebkurā dalībvalstī, izmantot, lai kādā citā dalībvalstī veiktu korektīvus un ierobežojošus pasākumus. Kontroles, kas transportlīdzekļiem veiktas vienā dalībvalstī, rezultāti būtu jāuzskata par adekvātiem, lai sāktu korektīvus un ierobežojošus pasākumus citā dalībvalstī. Tāpēc attiecīgo transportlīdzekļu fiziska pārvešana, lai veiktu jebkādu kontroli citas dalībvalsts uzdevumā, nebūtu nepieciešama.

(34) Ir īpaši svarīgi, lai valsts iestādes un Komisija atzītu transportlīdzekļu ekspluatācijas atbilstības testēšanu un pārbaudes kā daļu no atbilstības verifikācijas procedūrām. Transportlīdzekļi, kuriem veicama minētā atbilstības verifikācija, būtu jāizvēlas, balstoties uz atbilstīgu riska novērtējumu, kurā ņemta vērā iespējamās neatbilstības nopietnība, riska iestāšanās varbūtība un citi iespējamie indikatori, piemēram, tādu transportlīdzekļu ieviešana, kas aprīkoti ar jaunu tehnoloģiju, jebkādi iepriekšēji dati vai ziņojumi par neatbilstību, testēšanas rezultāti, kas iegūti ar tālizpēti, un atzītu trešo personu paustās bažas.

(35) Turklāt Komisijai nolūkā verificēt atbilstību attiecīgajām prasībām būtu jāorganizē un jāveic atbilstības verifikācijas testi un pārbaudes, kas būtu neatkarīgi no tiem, kurus dalībvalstis veikušas saskaņā ar saviem valsts tirgus uzraudzības pienākumiem. Ja, vienojoties ar transportlīdzekļa reģistrācijas sertifikāta turētāju, šādus testus un pārbaudes veic jau reģistrētiem transportlīdzekļiem, ir svarīgi ņemt vērā faktu, ka modificēti transportlīdzekļi varētu nebūt piemēroti šādai atbilstības verifikācijai. Ir svarīgi ņemt vērā arī ietekmi uz transportlīdzekļa reģistrācijas sertifikāta turētāju, jo īpaši, ja turētājs ir fiziska persona; minētajā gadījumā piemērots veids transportlīdzekļu atlasei ir vai nu izsludināt publisku aicinājumu vai arī veikt to ar dalībvalstu iestāžu starpniecību. Ja minētajos testos un pārbaudēs tiek konstatēta neatbilstība vai ja tiek secināts, ka tipa apstiprinājums ir piešķirts, pamatojoties uz nepareiziem datiem, Komisijai vajadzētu būt tiesīgai sākt Savienības mēroga korektīvus pasākumus, lai atjaunotu attiecīgo transportlīdzekļu atbilstību un izmeklētu iemeslus, kādēļ tipa apstiprinājums bija nepareizs. Savienības vispārējā budžetā būtu jānodrošina atbilstošs finansējums, lai būtu iespējams veikt šādus atbilstības verifikācijas testus un pārbaudes.

(36) Lai atbalstītu dalībvalstis saistībā ar pārveidošanas ierīču atklāšanu, Komisija 2017. gada 26. janvārī publicēja “Norādījumus par papildu emisijas stratēģiju un pārveidošanas ierīču klātbūtnes novērtēšanu attiecībā uz Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”)”. Saskaņā ar minētajiem norādījumiem Komisijas, tipa apstiprinātāju iestāžu un tehnisko dienestu testēšanas darbībām, ko veic pārveidošanas ierīču atklāšanas nolūkā, joprojām vajadzētu būt neparedzamām pēc rakstura un būtu jāietver arī modificēti testēšanas nosacījumi, kuri paredz izmaiņas fiziskos nosacījumos un testēšanas parametros.

(37) Lai nodrošinātu transportlīdzekļu funkcionālo drošumu augstā līmenī, lai nodrošinātu transportlīdzekļu lietotāju un citu ceļu satiksmes dalībnieku aizsardzību, kā arī vides un veselības aizsardzību, tehniskās prasības un vides standartus, kas piemērojami transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, būtu jāturpina saskaņot un pielāgot atbilstoši tehnikas un zinātnes attīstībai.

(38) Tam, ka konkrētas sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības vai detaļas un aprīkojumu var uzstādīt transportlīdzeklim vai transportlīdzeklī pēc tā laišanas tirgū, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā, nebūtu jāskar šīs regulas mērķis. Tādēļ būtu jāveic attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka apstiprinātāja iestāde pirms laišanas tirgū, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā pārbauda tās sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības vai detaļas un aprīkojumu, ko var uzstādīt transportlīdzekļiem vai transportlīdzekļos un kas var ievērojami pasliktināt to sistēmu darbību, kuras ir būtiskas vides aizsardzībai vai funkcionālajam drošumam.

(39) Minētie pasākumi būtu jāpiemēro vienīgi ierobežotam skaitam detaļu vai aprīkojuma. Nopietna apdraudējuma gadījumā šādu detaļu vai aprīkojuma saraksts un attiecīgas prasības būtu prioritārā kārtā jāizstrādā Komisijai pēc apspriešanās ar ieinteresētajām personām. Izstrādājot sarakstu, Komisijai būtu jo īpaši jānodrošina tas, ka rezerves daļas un aprīkojums, kas ir būtisks emisijas kontrolēm un drošībai, atbilst oriģinālo detaļu un aprīkojuma veiktspējas specifikācijām. Tai būtu arī jāapspriežas ar ieinteresētajām personām, pamatojoties uz ziņojumu, un jācenšas panākt taisnīgu līdzsvaru starp prasībām uzlabot ceļu satiksmes drošību un vides aizsardzību, kā arī taisnīgu līdzsvaru starp patērētāju, ražotāju un izplatītāju ieinteresētību saglabāt konkurenci sekundārajā tirgū.

(40) ES tipa apstiprināšanas sistēmai ir jābūt tādai, lai katra dalībvalsts varētu apstiprināt, ka ikvienam transportlīdzekļa tipam un ikvienam sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības tipam, kas paredzēts šāda tipa transportlīdzekļiem, ir veikti šajā regulā paredzētie testi un pārbaudes, lai pārliecinātos par tā atbilstību šajā regulā noteiktajām tipa apstiprināšanas prasībām un par to, ka tā ražotājs ir ieguvis attiecīgo tipa apstiprinājuma sertifikātu. ES tipa apstiprināšanas sistēma uzliek par pienākumu ražotājiem transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības ražot atbilstoši apstiprinātajam tipam. Transportlīdzekļa ražotājam tas ir jāapliecina, katram transportlīdzeklim izdodot atbilstības sertifikātu. Ikvienu transportlīdzekli ar spēkā esošu atbilstības sertifikātu būtu jāatļauj darīt pieejamu tirgū un reģistrēt Savienībā.

(41) Lai starp kompetentajām iestādēm atvieglotu apmaiņu ar informāciju, kas saistīta ar tipa apstiprināšanu, un pēc atbilstīgiem īstenošanas periodiem attiecīgo informāciju darītu publiski pieejamu, obligāti būtu jāizmanto tiešsaistes datubāzes, kurās var veikt meklēšanu. Lai aizsargātu konfidenciālus datus, ir būtiski, lai visa informācijas apmaiņa notiktu izmantojot drošas datu apmaiņas protokolus. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš datu ļaunprātīgas izmantošanas novēršanai, tostarp, lai izvairītos no tā, ka, izmantojot atbilstības sertifikātu elektroniskā formātā, pirmā reģistrācija tiek veikta vairākkārt.

(42) Ražošanas atbilstība ir viens no ES tipa apstiprināšanas sistēmas stūrakmeņiem, un tāpēc kompetentajai iestādei vai atbilstīgi kvalificētam tehniskajam dienestam, kas ir norīkots šādam mērķim, būtu jāapstiprina ražotāja ieviestie pasākumi šādas atbilstības nodrošināšanai, un tie būtu regulāri jāpārbauda, periodiski veicot neatkarīgas revīzijas. Turklāt apstiprinātājām iestādēm būtu jānodrošina attiecīgo autobūves ražojumu pastāvīgas atbilstības verifikācija.

(43) Lai tipa apstiprinājumi paliktu spēkā, ražotājam ir jāinformē iestāde, kas ir apstiprinājusi attiecīgo transportlīdzekļa tipu, par visām izmaiņām tipa raksturlielumos vai minētajam tipam piemērojamajās prasībās par drošumu un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, lai būtu iespējams pārliecināties par to, vai transportlīdzekļa tips vēl joprojām atbilst visām piemērojamajām prasībām. Turklāt būtu jāprecizē tipa apstiprinājumu grozīšanas nosacījumi, lai nodrošinātu procedūru vienotu piemērošanu un tipa apstiprināšanas prasību izpildi visā Savienībā, jo īpaši, lai nodrošinātu to noteikumu stingru piemērošanu, ar kuriem nošķir grozītos tipa apstiprinājumus un jaunos tipa apstiprinājumus. Lai nodrošinātu, ka jaunākās prasības kādā konkrētā brīdī tiek īstenotas attiecībā uz visiem jaunajiem transportlīdzekļiem, ir svarīgi, ka II pielikumā uzskaitītajos normatīvajos aktos iekļauj ne tikai datumu, kurā jaunās prasības piemērojamas jaunajiem tipa apstiprinājumiem, bet arī datumu, no kura jaunās prasības kļūst obligātas attiecībā uz transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību pieejamības nodrošināšanu tirgū, reģistrēšanu vai nodošanu ekspluatācijā.

(44) Nopietns drošības apdraudējums, par ko tiek ziņots, un kaitējums sabiedrības veselībai un videi būtu jānovērtē valsts līmenī, bet tad, ja paziņotais apdraudējums vai kaitējums var sniegties ārpus vienas dalībvalsts teritorijas, būtu jānodrošina koordinācija Savienības līmenī ar mērķi koplietot resursus un nodrošināt saskanību attiecībā uz korektīvajiem pasākumiem, kas veicami šā apzinātā apdraudējuma vai kaitējuma mazināšanai.

(45) Lai nodrošinātu, ka visi tirgū laistie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības garantē augstu drošības un vides aizsardzības līmeni, ražotājam vai jebkuram citam piegādes ķēdē iesaistītam ekonomikas dalībniekam būtu jāveic atbilstīgi korektīvie pasākumi, tostarp jāatsauc transportlīdzekļi, ja kāds transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība rada nopietnu apdraudējumu lietotājiem vai videi, kā norādīts Regulā (EK) Nr. 765/2008. Apstiprinātājām iestādēm vajadzētu būt pilnvarotām novērtēt un pārliecināties, ka minētie korektīvie pasākumi ir atbilstīgi. Citu dalībvalstu apstiprinātājām iestādēm vajadzētu būt tiesībām veikt korektīvus un ierobežojošus pasākumus, gadījumos, kad tās uzskata, ka ražotāja korektīvie pasākumi nav atbilstīgi.

(46) Korektīvo pasākumu piemērošanas gadījumā attiecīgo transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību turētājiem nebūtu jāsedz viņu transportlīdzekļu remonta izmaksas, tostarp tajos gadījumos, kad remonts par reģistrācijas apliecības turētāja līdzekļiem ir veikts pirms korektīvā pasākuma pieņemšanas. Tam nebūtu jāliedz patērētājiem izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kuri balstās uz līgumtiesībām, kas piemērojamas saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem.

(47) Atbilstoša elastība būtu jānodrošina ar alternatīvām apstiprināšanas shēmām, kas paredzētas mazās sērijās ražotu transportlīdzekļu ražotājiem. Tiem vajadzētu būt iespējai izmantot iekšējā tirgus priekšrocības ar noteikumu, ka to transportlīdzekļi atbilst īpašajām ES tipa apstiprināšanas prasībām, kas izvirzītas transportlīdzekļiem, kurus ražo mazās sērijās. Dažos atsevišķos gadījumos ir lietderīgi atļaut veikt valsts tipa apstiprināšanu mazām sērijām. Lai izvairītos no stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas, jebkura vienkāršotā procedūra mazās sērijās ražotiem transportlīdzekļiem saskaņā ar šo regulu būtu jāpiemēro vienīgi ļoti nelielā skaitā ražotiem transportlīdzekļiem. Tāpēc ir precīzi jādefinē mazās sērijās ražotu transportlīdzekļu koncepcija, nosakot saražoto transportlīdzekļu skaitu, prasības, kas jāievēro, kā arī nosacījumus minēto transportlīdzekļu laišanai tirgū. Tāpat ir svarīgi precizēt alternatīvu apstiprināšanas shēmu individuāliem transportlīdzekļiem, jo īpaši lai nodrošinātu pietiekamu elastību vairākos posmos ražotu transportlīdzekļu apstiprināšanai.

(48) Savienība ir līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas 1958. gada 20. marta Nolīgumā vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”) (5). Savienība ir pieņēmusi ievērojamu skaitu noteikumu, kas pievienoti Pārskatītajam 1958. gada nolīgumam, un tāpēc tās pienākums ir tipa apstiprinājumus, kas piešķirti saskaņā ar minētajiem noteikumiem, pieņemt kā atbilstošus līdzvērtīgām Savienības prasībām. Lai vienkāršotu savu tipa apstiprināšanas sistēmu un pieskaņotu to Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) starptautiskajam regulējumam, Savienība ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 661/2009 (6) atcēla savas īpašās tipa apstiprināšanas direktīvas un noteica, ka to vietā obligāti ir jāpiemēro attiecīgie ANO noteikumi. Lai samazinātu ar tipa apstiprināšanas procesu saistīto administratīvo slogu, attiecīgā gadījumā transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību ražotājiem būtu jāļauj lūgt tipa apstiprinājumu saskaņā ar šo regulu, tieši saņemot apstiprinājumu saskaņā ar attiecīgajiem ANO noteikumiem, kas minēti šīs regulas pielikumos.

(49) Tādējādi ANO noteikumi un to grozījumi, kurus Savienība balsojumā ir atbalstījusi vai kurus Savienība piemēro saskaņā ar Lēmumu 97/836/EK, būtu jāiestrādā ES tipa apstiprināšanas tiesību aktos. Attiecīgi būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā LESD 290. pantu, lai grozītu šīs regulas pielikumus un nodrošinātu, ka attiecīgo normatīvo aktu sarakstā tiktu iekļautas jaunākās atsauces uz ANO noteikumiem un to attiecīgajiem grozījumiem.

(50) Lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību, jo īpaši attiecībā uz preču brīvu apriti, brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību, ir nepieciešama neierobežota piekļuve informācijai par transportlīdzekļu remontu un apkopi, izmantojot standartformātu, ko var lietot tehniskās informācijas izgūšanai, kā arī efektīva konkurence šādas informācijas sniegšanas pakalpojumu tirgū. Prasības nodrošināt remonta un apkopes informāciju līdz šim bija noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 715/2007 (7) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 595/2009 (8). Minētās prasības būtu jākonsolidē šajā regulā, un attiecīgi būtu jāgroza Regulas (EK) Nr. 715/2007 un (EK) Nr. 595/2009.

(51) Tehnikas progresam, kura rezultātā radušās jaunas transportlīdzekļu diagnostikas un remonta metodes vai tehnoloģijas, piemēram, attālināta piekļuve transportlīdzekļa informācijai un programmatūrai, nebūtu jāvājina šīs regulas mērķis attiecībā uz neatkarīgu uzņēmēju piekļuvi transportlīdzekļu remonta un apkopes informācijai.

(52) Lai nodrošinātu efektīvu konkurenci transportlīdzekļu remonta un apkopes informācijas pakalpojumu tirgū un lai skaidri noteiktu, ka attiecīgā informācija ietver arī informāciju, kas ir jāsaņem tādiem neatkarīgiem ekonomikas dalībniekiem, kuri nav remontētāji, lai neatkarīgs transportlīdzekļu remonta un apkopes tirgus kopumā varētu konkurēt ar pilnvarotiem tirgotājiem neatkarīgi no tā, vai transportlīdzekļa ražotājs šo informāciju sniedz pilnvarotajiem tirgotājiem un remontētājiem vai pats izmanto šādu informāciju ar mērķi veikt remontu un apkopi, ir sīkāk jāprecizē, kāda informācija ir jāsniedz, lai būtu pieejama transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācija.

(53) Attiecībā uz transportlīdzekļu pārbaudi un jo īpaši attiecībā uz sastāvdaļām, kas saistītas ar to drošību un vidi, tiek uzskatīts, ka testēšanas centriem un attiecīgajām kompetentajām iestādēm nepieciešama piekļuve katra atsevišķā transportlīdzekļa tehniskajai informācijai, kā izklāstīts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2014/45/ES (9). Lai veicinātu atbilstību minētajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem, neatkarīgiem ekonomikas dalībniekiem vajadzētu būt piekļuvei attiecīgajai tehniskajai informācijai, kas nepieciešama, lai sagatavotu transportlīdzekļus tehniskajām apskatēm.

(54) Tā kā pašlaik nav vienota strukturēta procesa, ar ko nodrošinātu, ka starp transportlīdzekļu ražotājiem un neatkarīgiem ekonomikas dalībniekiem notiek apmaiņa ar datiem par transportlīdzekļu sastāvdaļām, ir lietderīgi izstrādāt šādas datu apmaiņas principus. Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN) būtu oficiāli jāizstrādā vienots strukturēts process, ar ko turpmāk nodrošināt datu apmaiņas standarta formātu; lai arī CEN dotajā pilnvarojumā netiek norādīts, cik detalizēts būs minētais standarts. CEN darbā jo īpaši būtu vienlīdz jāatspoguļo gan transportlīdzekļu ražotāju, gan neatkarīgu uzņēmēju intereses un vajadzības, kā arī jāizpēta risinājumi, piemēram, atklāti datu formāti, kas aprakstīti ar labi definētiem metadatiem, lai pielāgotos esošajām informācijas tehnoloģiju infrastruktūrām.

(55) Lai nodrošinātu šīs regulas efektivitāti, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz tipa apstiprināšanas prasībām, kas skar mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību ekoloģiskos un drošuma raksturlielumus. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (10). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(56) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (11).

(57) Dalībvalstīm būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas pārkāpumiem, un jānodrošina, ka minētie noteikumi tiek īstenoti. Minētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. Tām jo īpaši būtu jāatspoguļo apdraudējums drošībai, veselībai vai apdraudējums videi, ko varētu radīt to neatbilstīgo transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību skaits, kas ir darītas pieejamas tirgū. Dalībvalstīm reizi gadā būtu jāziņo Komisijai par piemērotajām sankcijām, lai varētu uzraudzīt minēto noteikumu īstenošanas saskaņotību.

(58) Veicot atbilstības verifikācijas testēšanu, tehniskajiem dienestiem vajadzētu būt iespējai testa parametrus brīvi un neparedzamā veidā izvēlēties no attiecīgajos normatīvajos aktos paredzētā klāsta. Tam būtu jāpalīdz tehniskajiem dienestiem pārliecināties, vai testētie transportlīdzekļi ir atbilstīgi visā parametru klāstā, tostarp to parametru, kas atbilst testa vissliktākā scenārija gadījumam.

(59) Lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības visos gadījumos atbilst šīs regulas prasībām, būtu jāuzskata, ka tās neatbilst attiecīgajām prasībām, ja attiecīgā iestāde testa rezultātus nevar empīriski pārbaudīt, arī atkārtojot vai ņemot vērā visus testēšanas parametrus. Ir nepieciešams piemērot sankcijas ekonomikas dalībniekiem un tehniskajiem dienestiem, kuri vilto testa rezultātus vai tipa apstiprināšanai iesniedz nepatiesas deklarācijas vai nepareizus datus.

(60) Skaidrības, racionalitātes un vienkāršības labad Direktīva 2007/46/EK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu. Šīs regulas pieņemšana nodrošina, ka noteikumi ir tieši piemērojami un tos var savlaicīgi un efektīvāk atjaunināt, lai labāk ņemtu vērā tehnikas attīstību un regulatīvās norises saistībā ar Pārskatīto 1958. gada nolīgumu.

(61) Lai atbalstītu korektīvus un ierobežojošus pasākumus Savienības līmenī, Komisijai vajadzētu būt pilnvarām piemērot saskaņotas administratīvas soda naudas ekonomikas dalībniekiem, par kuriem ir konstatēts, ka tie pārkāpuši šo regulu, neatkarīgi no tā, kur transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība sākotnēji tika saņēmusi tipa apstiprinājumu. Būtu jādeleģē pilnvaras Komisijai pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai, pamatojoties uz šajā regulā paredzētajiem principiem, šo regulu papildinātu, nosakot procedūru un metodes minēto administratīvo soda naudu aprēķināšanai un iekasēšanai.

(62) Ja šajā regulā paredzētie pasākumi ietver personas datu apstrādi, tie būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2016/679 (12) un Nr. 45/2001 (13), kā arī saskaņā ar minēto tiesību aktu īstenošanas pasākumiem attiecīgajā dalībvalstī. Ir svarīgi, ka ražotāji īsteno visus nepieciešamos pasākumus, lai ievērotu noteikumus par transportlīdzekļa lietošanas procesā iegūto personas datu apstrādi un nosūtīšanu.

(63) Lai ļautu dalībvalstīm un valstu iestādēm, kā arī ekonomikas dalībniekiem sagatavoties jauno, ar šo regulu ieviesto noteikumu piemērošanai, būtu jānosaka šīs regulas piemērošanas datums, kas būtu vēlāks kā tās spēkā stāšanās datums.

(64) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi – proti, paredzēt administratīvus noteikumus un tehniskās prasības M, N un O kategoriju jaunu transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai un par šādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanai, kā arī par tādu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tā mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

I NODAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Priekšmets

1. Ar šo regulu nosaka administratīvos noteikumus un tehniskās prasības attiecībā uz visu 2. panta 1. punktā minēto jauno transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanu un laišanu tirgū, kā arī attiecībā uz transportlīdzekļa individuālu apstiprināšanu.

Ar šo regulu nosaka arī noteikumus, saskaņā ar kuriem laiž tirgū un nodod ekspluatācijā detaļas un aprīkojumu, kas var radīt nopietnu apdraudējumu 2. panta 1. punktā minēto transportlīdzekļu būtisku sistēmu pareizai darbībai.

2. Ar šo regulu nosaka transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību, kas jāapstiprina, tirgus uzraudzības prasības. Ar šo regulu arī nosaka tādiem transportlīdzekļiem paredzētu detaļu un aprīkojuma tirgus uzraudzības prasības.

2. pants

Darbības joma

1. Šo regulu piemēro M un N kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kā arī šādu transportlīdzekļu O kategorijas piekabēm, ko paredzēts izmantot uz koplietošanas ceļiem, tostarp transportlīdzekļiem un to piekabēm, kas konstruēti un izgatavoti vienā vai vairākos posmos, un sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kā arī detaļām un aprīkojumam, kas ir konstruēti un izgatavoti šādiem transportlīdzekļiem un to piekabēm.

2. Šo regulu nepiemēro šādiem transportlīdzekļiem:

a) lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzekļiem, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 167/2013 (14);

b) divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļiem un kvadricikliem, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 168/2013 (15);

c) kāpurķēžu transportlīdzekļiem;

d) transportlīdzekļiem, kas ir konstruēti un izgatavoti vai pielāgoti vienīgi bruņoto spēku vajadzībām.

3. Ražotājs var pieteikties tipa apstiprinājumam vai transportlīdzekļa individuālam apstiprinājumam saskaņā ar šo regulu attiecībā uz šādiem transportlīdzekļiem ar noteikumu, ka tie atbilst šīs regulas prasībām:

a) transportlīdzekļiem, kas ir konstruēti un izgatavoti lietojumam galvenokārt būvlaukumos vai karjeros, ostās vai lidostās;

b) transportlīdzekļiem, kas ir konstruēti un izgatavoti vai pielāgoti civilās aizsardzības dienestu, ugunsdzēsības dienestu un sabiedriskās kārtības uzturēšanas dienestu vajadzībām;

c) jebkuru pašgājēju transportlīdzekli, kas ir īpaši konstruēts un izgatavots, lai veiktu darbu, un kas tā konstrukcijas īpatnību dēļ nav piemērots pasažieru vai kravu pārvadāšanai, un kas nav mehānisms, kurš ir uzmontēts uz mehāniskā transportlīdzekļa šasijas.

Šādi apstiprinājumi neskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/42/EK (16) piemērošanu.

4. Ražotājs var pieteikties transportlīdzekļa individuālam apstiprinājumam saskaņā ar šo regulu attiecībā uz šādiem transportlīdzekļiem:

a) transportlīdzekļiem, ko paredzēts lietot vienīgi autosacīkstēs;

b) transportlīdzekļu prototipiem, ko, ražotājam uzņemoties atbildību, lieto uz ceļiem, lai veiktu īpašas testēšanas programmas, ar noteikumu, ka tie ir īpaši konstruēti un izgatavoti minētajam nolūkam.

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā un II pielikumā uzskaitītajos normatīvajos aktos, ja vien tajos nav paredzēts citādi, piemēro šādas definīcijas:

1) “tipa apstiprināšana” ir procedūra, ar ko apstiprinātāja iestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

2) “ES tipa apstiprināšana” ir procedūra, ar ko apstiprinātāja iestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgajiem šīs regulas administratīviem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

3) “valsts tipa apstiprināšana” ir procedūra, ar ko apstiprinātāja iestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām, kas noteiktas dalībvalsts tiesību aktos; šāda apstiprināšana ir spēkā vienīgi minētās dalībvalsts teritorijā;

4) “tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir dokuments, ar ko apstiprinātāja iestāde oficiāli apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips ir saņēmis tipa apstiprinājumu;

5) “atbilstības sertifikāts” ir dokuments, kuru izdod ražotājs un ar kuru apliecina, ka izgatavotais transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam un visiem normatīvajiem aktiem, kas bija spēkā tā izgatavošanas brīdī;

6) “transportlīdzekļa individuāla apstiprināšana” ir procedūra, kurā apstiprinātāja iestāde apliecina, ka konkrēts transportlīdzeklis neatkarīgi no tā, vai tas ir vai nav unikāls, atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām, kas izvirzītas attiecībā uz transportlīdzekļu individuālu ES apstiprināšanu vai transportlīdzekļu individuālu valsts apstiprināšanu;

7) “gatava transportlīdzekļa tipa apstiprināšana” ir procedūra, ar ko apstiprinātāja iestāde apliecina, ka nepabeigta, pabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

8) “vairākposmu tipa apstiprināšana” ir procedūra, ar ko viena vai vairākas apstiprinātājas iestādes apliecina, ka – atkarībā no tā pabeigtības pakāpes – nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

9) “pakāpeniska tipa apstiprināšana” ir procedūra, kurā pakāpeniski savāc visu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu vai ANO tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu transportlīdzekļa sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un kuras pēdējā posmā tiek veikta gatava transportlīdzekļa tipa apstiprināšana;

10) “tipa apstiprināšana vienā posmā” ir procedūra, ar ko apstiprinātāja iestāde vienā darbībā apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips kopumā atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

11) “jaukta tipa apstiprināšana” ir pakāpeniskas tipa apstiprināšanas procedūra, kurā vienas vai vairāku sistēmu tipa apstiprinājumus piešķir gatava transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas pēdējā posmā, un minētajām sistēmām nav jāizdod ES tipa apstiprinājuma sertifikāti;

12) “sistēmas tipa apstiprināšana” ir procedūra, kurā apstiprinātāja iestāde apliecina, ka sistēmas tips atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

13) “atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšana” ir procedūra, kurā apstiprinātāja iestāde apliecina, ka atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām attiecībā uz vienu vai vairākiem konkrētiem transportlīdzekļu tipiem;

14) “sastāvdaļas tipa apstiprināšana” ir procedūra, kurā apstiprinātāja iestāde apliecina, ka sastāvdaļas tips neatkarīgi no transportlīdzekļa atbilst attiecīgajiem administratīvajiem noteikumiem un tehniskajām prasībām;

15) “transportlīdzeklis” ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis vai tā piekabe;

16) “mehāniskais transportlīdzeklis” ir jebkurš motorizēts transportlīdzeklis, kurš ir konstruēts un izgatavots tā, lai tas varētu pārvietoties ar savu spēku, kuram ir vismaz četri riteņi un kurš ir pabeigts, vairākos posmos pabeigts vai nepabeigts, un kura maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h;

17) “piekabe” ir jebkurš tāds transportlīdzeklis uz riteņiem, kurš nepārvietojas ar savu spēku un kurš ir projektēts un būvēts tā, lai to vilktu ar mehānisko transportlīdzekli, un kas var pagriezties vismaz ap horizontālo asi, kura ir perpendikulāra velkošā mehāniskā transportlīdzekļa gareniskajai vidusplaknei, un ap vertikālo asi, kura ir paralēla velkošā mehāniskā transportlīdzekļa gareniskajai vidusplaknei;

18) “sistēma” ir apvienotu ierīču bloks, kas transportlīdzeklī veic vienu vai vairākas īpašas funkcijas un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda II pielikumā minētā normatīvā akta prasības;

19) “sastāvdaļa” ir ierīce, ko ir paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu, kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda II pielikumā minētā normatīvā akta prasības, ja attiecīgajā normatīvajā aktā tas ir skaidri paredzēts;

20) “atsevišķa tehniska vienība” ir ierīce, ko ir paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, tomēr tikai attiecībā uz vienu vai vairākiem noteiktiem transportlīdzekļu tipiem, un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda II pielikumā uzskaitītā normatīvā akta prasības, ja attiecīgajā normatīvajā aktā tas ir skaidri paredzēts;

21) “detaļas” ir ražojumi, ko izmanto transportlīdzekļa montāžai, remontam un apkopei, kā arī rezerves daļas;

22) “aprīkojums” ir ražojumi, kas nav detaļas un ar ko var papildināt transportlīdzekli vai ko var uzstādīt uz transportlīdzekļa;

23) “rezerves daļas” ir ražojumi, kas uzstādāmi transportlīdzeklī vai uz tā, lai aizvietotu minētā transportlīdzekļa oriģinālās detaļas, un kas ietver tādus ražojumus, kuri nepieciešami transportlīdzekļa izmantošanai, izņemot degvielu;

24) “bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa sākotnējā posmā;

25) “nepabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas ir jāpabeidz vēl vismaz vienā posmā, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

26) “vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas ir iegūts vairākposmu tipa apstiprināšanas procesā un kas atbilst šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

27) “pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas nav jāpabeidz, lai nodrošinātu tā atbilstību šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

28) “sērijas beigu transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas ir daļa no uzkrājuma un ko nevar vai vairs nevar darīt pieejamu tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, jo spēkā ir stājušās jaunas tehniskas prasības, attiecībā uz kurām šā transportlīdzekļa tips nav apstiprināts;

29) “alternatīvas degvielas transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas konstruēts tā, lai to varētu darbināt ar vismaz viena veida degvielu, kura ir vai nu gāzveida degviela atmosfēras temperatūrā un pie atmosfēras spiediena, vai kuras būtiska daļa ir iegūta no neminerālas eļļas;

30) “mazā sērijā ražots transportlīdzeklis” ir tāda tipa transportlīdzeklis, kura to vienību skaits, kas darītas pieejamas tirgū, reģistrētas vai nodotas ekspluatācijā, nepārsniedz V pielikumā noteiktos kvantitatīvos gada ierobežojumus;

31) “speciālais transportlīdzeklis” ir M, N vai O kategorijas transportlīdzeklis ar tādiem īpašiem tehniskajiem raksturlielumiem, kas tam ļauj izpildīt tādu funkciju, kam vajag īpašus pielāgojumus vai aprīkojumu;

32) “transportlīdzekļa tips” ir konkrēta tādu transportlīdzekļu grupa, kuri neatšķiras vismaz pēc I pielikuma B daļā izklāstītajām pazīmēm, tostarp tādu transportlīdzekļu grupa, kuri var piederēt dažādiem variantiem un versijām, kā norādīts minētajā pielikuma daļā;

33) “puspiekabe” ir velkams transportlīdzeklis, kura ass vai asis ir novietotas aiz transportlīdzekļa smaguma centra (kad tas ir vienmērīgi piekrauts) un kurš ir aprīkots ar savienojošu ierīci, kas ļauj pārnest horizontālos un vertikālos spēkus uz velkošo transportlīdzekli;

34) “tirgus uzraudzība” ir darbības un pasākumi, ko tirgus uzraudzības iestādes īsteno, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kā arī detaļas un aprīkojums, ko dara pieejamus tirgū, atbilst attiecīgajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktajām prasībām un neapdraud veselību, drošību, vidi vai jebkuru citu sabiedrisko interešu aizsardzības aspektu;

35) “tirgus uzraudzības iestāde” ir valsts iestāde vai iestādes, kuras ir atbildīgas par tirgus uzraudzības īstenošanu attiecīgās dalībvalsts teritorijā;

36) “apstiprinātāja iestāde” ir dalībvalsts iestāde vai iestādes, kuras minētā dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai un kuru kompetencē ir visi transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas vai transportlīdzekļa individuālas apstiprināšanas aspekti, detaļu un aprīkojuma atļauju piešķiršanas process, apstiprinājuma sertifikātu izdošana un – vajadzības gadījumā – to atsaukšana vai atteikšana, kontaktpunkta funkcijas attiecībās ar pārējo dalībvalstu apstiprinātājām iestādēm, tehnisko dienestu norīkošana, un kuru kompetencē ir nodrošināt, lai ražotājs pildītu savus pienākumus attiecībā uz ražošanas atbilstību;

37) “valsts iestāde” ir apstiprinātāja iestāde vai jebkura cita iestāde, kura dalībvalstī ir iesaistīta tirgus uzraudzības, robežkontroles vai reģistrēšanas darbībās attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu un ir par šīm darbībām atbildīga;

38) “tehniskais dienests” ir organizācija vai struktūra, ko apstiprinātāja iestāde ir norīkojusi kā testēšanas laboratoriju testu veikšanai vai kā atbilstības novērtēšanas struktūru sākotnējās novērtēšanas un citu testu vai pārbaužu veikšanai;

39) “valsts akreditācijas struktūra” ir valsts akreditācijas struktūra, kā tā definēta Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 11. punktā;

40) “ražotājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas ir atbildīga par visiem transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas vai transportlīdzekļa individuālas apstiprināšanas aspektiem, vai par detaļu un aprīkojuma atļauju piešķiršanas procesu, kā arī par ražošanas atbilstības nodrošināšanu un tirgus uzraudzības jautājumiem attiecībā uz minēto izgatavoto transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu un aprīkojumu neatkarīgi no tā, vai minētā persona ir vai nav tieši iesaistīta visos attiecīgā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstruēšanas un izgatavošanas posmos;

41) “ražotāja pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ko ražotājs ir pienācīgi pilnvarojis, lai tā ražotāju pārstāvētu apstiprinātājā iestādē vai tirgus uzraudzības iestādē un ražotāja vārdā rīkotos jautājumos, uz ko attiecas šī regula;

42) “importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un laiž tirgū trešā valstī ražotu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

43) “izplatītājs” ir tirgotājs vai jebkura cita piegādes ķēdē iesaistīta fiziska vai juridiska persona, kas nav ražotājs vai importētājs un kas tirgū dara pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

44) “ekonomikas dalībnieks” ir ražotājs, ražotāja pārstāvis, importētājs vai izplatītājs;

45) “neatkarīgs uzņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, kas nav pilnvarots tirgotājs vai remontētājs, bet kas ir tieši vai netieši iesaistīts transportlīdzekļu remontēšanā un apkopē, un aptver remonta aprīkojuma, instrumentu vai rezerves daļu remontētājus, ražotājus vai izplatītājus, kā arī tehniskās informācijas izdevējus, automobiļu klubus, uzņēmumus, kas nodrošina palīdzību uz ceļiem, uzņēmumus, kas piedāvā pārbaudes un testēšanas pakalpojumus, un uzņēmumus, kas piedāvā mācības alternatīvās degvielas transportlīdzekļu aprīkojuma uzstādītājiem, ražotājiem un remontētājiem; par neatkarīgiem uzņēmējiem uzskata arī pilnvarotus remontētājus, tirgotājus un izplatītājus konkrēta transportlīdzekļa ražotāja izplatīšanas sistēmā, ciktāl tie sniedz tādu transportlīdzekļu remonta un apkopes pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tie nav transportlīdzekļa ražotāja izplatīšanas sistēmas dalībnieki;

46) “pilnvarots remontētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas sniedz transportlīdzekļu remonta un apkopes pakalpojumus un kas darbojas ražotāja izplatīšanas sistēmā;

47) “neatkarīgs remontētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas sniedz transportlīdzekļu remonta un apkopes pakalpojumus, bet kas nedarbojas ražotāja izplatīšanas sistēmā;

48) “transportlīdzekļa remonta un apkopes informācija” ir visa informācija, tostarp visi minētās informācijas turpmākie grozījumi un papildinājumi, kas vajadzīga transportlīdzekļa diagnosticēšanai, apkalpošanai, pārbaudei, tā sagatavošanai tehniskajai apskatei, remontam, pārprogrammēšanai vai atiestatīšanai, vai kas vajadzīga attālinātam diagnostikas atbalstam vai detaļu un aprīkojuma uzstādīšanai uz transportlīdzekļa, un kuru ražotājs sniedz saviem pilnvarotajiem partneriem, tirgotājiem un remontētājiem, vai kuru ražotājs izmanto remonta un apkopes nolūkos;

49) “transportlīdzekļa iebūvētās diagnostikas sistēmas (OBD) informācija” ir informācija, kas iegūta no sistēmas, kura ir iebūvēta transportlīdzeklī vai savienota ar motoru, un kura var konstatēt darbības traucējumus un kura attiecīgā gadījumā ar brīdināšanas sistēmas palīdzību var signalizēt to rašanos, kā arī var identificēt iespējamo darbības traucējuma zonu, izmantojot informāciju, kas uzglabāta datora atmiņā, un var paziņot minēto informāciju uz ārieni;

50) “laist tirgū” nozīmē Savienībā pirmo reizi darīt pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

51) “darīt pieejamu tirgū” nozīmē piegādāt transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu izplatīšanai vai izmantošanai tirgū, veicot komerciālu darbību, neatkarīgi no tā, vai to dara par atlīdzību vai bez maksas;

52) “nodošana ekspluatācijā” ir transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma pirmā lietošana Savienībā tam paredzētajā nolūkā;

53) “reģistrēšana” ir administratīva atļauja pastāvīgi vai pagaidu kārtā nodot apstiprinātu transportlīdzekli ekspluatācijā ceļu satiksmē, kas aptver transportlīdzekļa identificēšanu un kārtas numura, ko sauc par reģistrācijas numuru, piešķiršanu;

54) “virtuāla testēšanas metode” ir datorsimulācijas, tostarp aprēķini, ko izmanto, lai parādītu, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst II pielikumā minēta normatīvā akta tehniskajām prasībām, neprasot izmantot pašu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību;

55) “alternatīvas prasības” ir administratīvi noteikumi un tehniskas prasības, kuru mērķis ir nodrošināt tādu funkcionālā drošuma, vides aizsardzības un darba drošības līmeni, kas ir pēc iespējas līdzvērtīgāks līmenim, kādu paredz viens vai vairāki II pielikumā uzskaitītie normatīvie akti;

56) “uz vietas veikts novērtējums” ir verifikācija tehniskā dienesta vai kāda tā apakšuzņēmēja vai meitasuzņēmuma telpās;

57) “uz vietas veikts novērtējums uzraudzības nolūkos” ir periodisks, kārtējs uz vietas veikts novērtējums, kas nav ne uz vietas veikts novērtējums tehniskā dienesta vai kāda tā apakšuzņēmēja vai meitasuzņēmuma sākotnējās norīkošanas mērķiem, ne uz vietas veikts novērtējums minētā norīkojuma atjaunošanas mērķiem;

58) “transportlīdzekļa ražošanas datums” ir datums, kad tika pabeigta transportlīdzekļa ražošana saskaņā ar apstiprinājumu, ko saņēmis ražotājs.

4. pants

Transportlīdzekļu kategorijas

1. Šajā regulā piemēro šādas transportlīdzekļu kategorijas:

a) M kategorijā ietilpst mehāniskie transportlīdzekļi, kas konstruēti un izgatavoti galvenokārt pasažieru un viņu bagāžas pārvadāšanai, kuru iedala šādi: i) M1 kategorija: mehāniskie transportlīdzekļi, kuros papildus transportlīdzekļa vadītāja sēdvietai ir ne vairāk kā astoņas sēdvietas un nav paredzētas pasažieru stāvvietas, neatkarīgi no tā vai sēdvietu skaits ir ierobežots līdz transportlīdzekļa vadītāja sēdvietai; ii) M2 kategorija: mehāniskie transportlīdzekļi, kuros papildus transportlīdzekļa vadītāja sēdvietai ir vairāk nekā astoņas sēdvietas un kuru maksimālā masa nepārsniedz 5 tonnas, neatkarīgi no tā vai minētajos mehāniskajos transportlīdzekļos ir paredzētas pasažieru stāvvietas; un iii) M3 kategorija: mehāniskie transportlīdzekļi, kuros papildus transportlīdzekļa vadītāja sēdvietai ir vairāk nekā astoņas sēdvietas un kuru maksimālā masa pārsniedz 5 tonnas, neatkarīgi no tā vai minētajos mehāniskajos transportlīdzekļos ir paredzētas pasažieru stāvvietas;

b) N kategorijā ietilpst mehāniskie transportlīdzekļi, kas konstruēti un izgatavoti galvenokārt kravu pārvadāšanai, kuru iedala šādi: i) N1 kategorija: mehāniskie transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa nepārsniedz 3,5 tonnas; ii) N2 kategorija: mehāniskie transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas, bet nepārsniedz 12 tonnas; un iii) N3 kategorija: mehāniskie transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa pārsniedz 12 tonnas;

c) O kategorijā ietilpst piekabes, kuru iedala šādi: i) O1 kategorija: piekabes, kuru maksimālā masa nepārsniedz 0,75 tonnas; ii) O2 kategorija: piekabes, kuru maksimālā masa pārsniedz 0,75 tonnas, bet nepārsniedz 3,5 tonnas; iii) O3 kategorija: piekabes, kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas, bet nepārsniedz 10 tonnas; un iv) O4 kategorija: piekabes, kuru maksimālā masa pārsniedz 10 tonnas.

2. Transportlīdzekļu, transportlīdzekļu tipu, variantu un versiju kategoriju noteikšanas kritēriji ir noteikti I pielikumā.

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 82. pantu, lai grozītu I pielikumu attiecībā uz transportlīdzekļu tipiem un virsbūvju tipiem, lai ņemtu vērā tehnikas attīstību.

II NODAĻA

VISPĀRĪGI PIENĀKUMI

5. pants

Tehniskās prasības

1. Transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst II pielikumā uzskaitīto normatīvo aktu prasībām.

2. Tiek uzskatīts, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības neatbilst šai regulai, jo īpaši šādos gadījumos:

a) ja tie novirzās no detalizētajiem datiem ES tipa apstiprinājuma sertifikātos un to pielikumos vai no aprakstošiem detalizētajiem datiem testa ziņojumos vairāk, nekā tas ir atļauts attiecīgajā normatīvajā aktā;

b) ja veiktspējas kritēriji vai robežvērtības, kas sērijveida ražošanai noteiktas attiecīgajā normatīvajā aktā, nav izpildītas saskaņā ar visiem nosacījumiem, ko paredz attiecīgais normatīvais akts;

c) ja apstiprinātājas iestādes, tirgus uzraudzības iestādes vai Komisija nevar, ievērojot visus attiecīgā normatīvā akta nosacījumus, reproducēt kādus datus, ko ražotājs sniedzis informācijas dokumentā.

Šā punkta nolūkā novērtējot atbilstību, vērā ņem tikai to kontroli, testus, pārbaudes un novērtējumus, ko veikušas tipa apstiprinātājas iestādes, tirgus uzraudzības iestādes vai Komisija vai kas veikti to vārdā.

3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 82. pantu, lai grozītu II pielikumu ar mērķi ņemt vērā tehnikas attīstību un regulatīvās norises, ieviešot un atjauninot atsauces uz normatīvajiem aktiem, kas satur prasības, kurām ir jāatbilst transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām.

6. pants

Dalībvalstu pienākumi

1. Dalībvalstis izveido vai norīko savas apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes. Dalībvalstis paziņo Komisijai par šādu iestāžu izveidi un norīkošanu.

Minētajā paziņojumā norāda šādu iestāžu nosaukumu, adresi, tostarp elektronisko adresi, kā arī to kompetences jomas. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē apstiprinātāju iestāžu un tirgus uzraudzības iestāžu sarakstu un kontaktinformāciju.

Dalībvalstis nodrošina, ka to apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes stingri nošķir savus uzdevumus un pienākumus un ka katra no tām darbojas neatkarīgi viena no otras. Šādas iestādes var būt vienā un tajā pašā organizācijā, ar noteikumu, ka to darbība tiek pārvaldīta autonomi kā atsevišķas struktūras daļa.

2. Ja dalībvalstī par transportlīdzekļu apstiprināšanu, tostarp individuālu transportlīdzekļu apstiprināšanu, ir atbildīgas vairākas apstiprinātājas iestādes, šī dalībvalsts norīko vienu no tām – to iestādi, kuras kompetencē ir izdot tipa apstiprinājumus – kā vienīgo apstiprinātāju iestādi, kas ir atbildīga par informācijas apmaiņu ar citu dalībvalstu apstiprinātājām iestādēm 11. panta nolūkā un par XV nodaļā izklāstīto pienākumu izpildi.

3. Ja dalībvalstī par tirgus uzraudzību ir atbildīgas vairākas tirgus uzraudzības iestādes, šī dalībvalsts norīko vienu no tām kā vienīgo tirgus uzraudzības iestādi, kas ir atbildīga par informācijas apmaiņu ar citu dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm 11. panta nolūkā.

4. Dalībvalstis atļauj laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā tikai tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šai regulai.

5. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo un netraucē laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šai regulai, izņemot XI nodaļā minētajos gadījumos.

Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas, dalībvalstis var izlemt neatļaut lietot uz ceļiem, laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā tādus transportlīdzekļus, kuru tips ir apstiprināts saskaņā ar šo regulu, bet kuri pārsniedz Padomes Direktīvas 96/53/EK (17) I pielikumā norādītos saskaņotos gabarītus, svaru un ass slodzes.

6. Dalībvalstis organizē un veic tirgū nonākošu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību un kontroli saskaņā ar šo regulu un Regulas (EK) Nr. 765/2008 III nodaļu.

7. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad tirgus uzraudzības iestādes, ja tās uzskata, ka tas ir nepieciešams un ir pamatoti, ir tiesīgas, iekļūt ekonomikas dalībnieku telpās to teritorijā un paņemt jebkādus vajadzīgos transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību paraugus atbilstības testēšanas vajadzībām.

8. Dalībvalstis periodiski pārskata un novērtē to, kā funkcionē to tipa apstiprināšanas pasākumi. Šādu pārskatīšanu un novērtēšanu veic vismaz reizi četros gados, un par to rezultātiem ziņo Komisijai un 11. pantā minētajam Forumam informācijas apmaiņai par izpildi (“forums”).

Dalībvalstis dara publiski pieejamu periodiskas pārskatīšanas un novērtēšanas rezultātu kopsavilkumu.

Dalībvalstis Komisijai un forumam ziņo par to, kā tās ņem vērā jebkādus 11. panta 5. punktā minētos foruma ieteikumus.

9. Dalībvalstis periodiski pārskata un novērtē to, kā funkcionē to tirgus uzraudzības pasākumi. Šādu pārskatīšanu un novērtēšanu veic vismaz reizi četros gados, un par to rezultātiem ziņo Komisijai un Forumam.

Dalībvalstis dara publiski pieejamu periodiskas pārskatīšanas un novērtēšanas rezultātu kopsavilkumu.

Dalībvalstis Komisijai un forumam ziņo par to, kā tās ņem vērā jebkādus 11. panta 5. punktā minētos foruma ieteikumus.

10. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu vienotus kritērijus formātam, kādā veicama ziņošana par šā panta 8. un 9. punktā minēto pārskatīšanu un novērtēšanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

7. pants

Apstiprinātāju iestāžu pienākumi

1. Apstiprinātājas iestādes apstiprina vienīgi tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šai regulai.

2. Apstiprinātājas iestādes savus pienākumus pilda neatkarīgi un objektīvi. Lai aizsargātu komercnoslēpumus, tās ievēro konfidencialitāti, ņemot vērā 9. panta 4. punktā noteikto pienākumu darīt pieejamu Komisijai informāciju un citas Savienības tiesību aktos paredzētās piemērojamās informācijas atklāšanas prasības, nolūkā aizsargāt lietotāju intereses Savienībā.

Apstiprinātājas iestādes efektīvi un iedarbīgi sadarbojas un apmainās ar informāciju, kas ir svarīga saistībā ar to lomu un funkcijām.

3. Lai tirgus uzraudzības iestādes varētu veikt kontroli, apstiprinātājas iestādes tirgus uzraudzības iestādēm dara pieejamu nepieciešamo informāciju, kas ir saistīta ar atbilstības verifikācijas nolūkā pārbaudāmo transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību tipa apstiprinājumu. Minētajā informācijā ietver vismaz ES tipa apstiprinājuma sertifikātā un tā pielikumos, kas minēti 28. panta 1. punktā, iekļauto informāciju. Apstiprinātājas iestādes sniedz tirgus uzraudzības iestādēm minēto informāciju bez liekas kavēšanās.

4. Ja apstiprinātāja iestāde saņem informāciju saskaņā ar XI nodaļu par to, ka ir aizdomas, ka kāds transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, rada nopietnu apdraudējumu vai neatbilst prasībām, tā veic visus nepieciešamos pasākumus, lai pārskatītu piešķirto tipa apstiprinājumu un attiecīgā gadījumā labotu vai atsauktu tipa apstiprinājumu atkarībā no uzrādīto noviržu iemesliem un nopietnības.

8. pants

Tirgus uzraudzības iestāžu pienākumi

1. Tirgus uzraudzības iestādes veic regulāru kontroli, lai pārliecinātos, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst attiecīgajām prasībām. Šādu kontroli veic adekvātā apmērā, pārbaudot dokumentus un attiecīgā gadījumā veicot laboratorijas testus un testus reālos braukšanas apstākļos, ko veic pamatojoties uz statistiski būtiskiem paraugiem.

Veicot šādu kontroli, tirgus uzraudzības iestādes ņem vērā:

a) noteiktos riska novērtēšanas principus;

b) pamatotas sūdzības; un

c) jebkuru citu attiecīgu informāciju, tostarp informāciju, ar ko notikusi apmaiņa forumā, un testēšanas rezultātus, ko publicējušas atzītas trešās personas, kuras atbilst prasībām, kas izklāstītas 13. panta 10. punktā minētajos īstenošanas aktos.

2. Neskarot 1. punktu, katras dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes ik gadu veic vismaz minimālo transportlīdzekļu testu skaitu. Šāds minimālais testu skaits vienā dalībvalstī ir viens uz katriem 40 000 jauniem mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas iepriekšējā gadā reģistrēti minētajā dalībvalstī, bet ne mazāk kā pieci testi.

Katrā testā verificē atbilstību piemērojamajiem normatīvajiem aktiem, kas uzskaitīti II pielikumā.

3. Tirgus uzraudzības iestādes, kuras veic vairāk nekā piecus testus gadā, vismaz 20 % no minimālā testu skaita veic kā emisiju testus, kas ir salīdzināmi ar tipa apstiprināšanas testiem un attiecas uz visām ar emisijām saistītām prasībām, kas piemērojamas II pielikumā uzskaitītajos normatīvajos aktos paredzētajam testētajam tipam.

4. Vienas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestāde var vienoties ar citas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādi par to, ka 2. un 3. punktā paredzētos testus veic attiecīgā citas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestāde.

5. Dalībvalsts tirgus uzraudzības iestāde var vienoties ar Komisiju, ka Komisija veiks 3. punktā paredzētos testus par šīs dalībvalsts līdzekļiem. Jebkurš saskaņā ar šo punktu veikts tests tiek pieskaitīts 2. punktā paredzētajam minimālajam testu skaitam.

6. Katra dalībvalsts ik gadu sagatavo visaptverošu pārskatu par tās plānotajām tirgus uzraudzības kontrolēm un iesniedz to forumam ne vēlāk kā 1. martā.

7. Katra dalībvalsts reizi divos gados sagatavo ziņojumu par saviem konstatējumiem, kas gūti pēc atbilstības verifikācijas kontroles, ko tā veikusi iepriekšējos divos gados. Minēto ziņojumu iesniedz forumam līdz tā gada 30. septembrim, kas seko pēc attiecīgā divu gadu perioda beigām.

8. Tirgus uzraudzības iestādes pieprasa, lai ekonomikas dalībnieki tām darītu pieejamu dokumentāciju, informāciju un jebkādas citas tehniskās specifikācijas, tostarp piekļuvi programmatūrai un algoritmiem, ko iestādes uzskata par nepieciešamu tirgus uzraudzības darbību veikšanai.

9. Attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kam piešķirts tipa apstiprinājums, tirgus uzraudzības iestādes pienācīgi ņem vērā ekonomikas dalībnieku iesniegtos atbilstības sertifikātus, tipa apstiprinājuma marķējumus vai tipa apstiprinājuma sertifikātus.

10. Tirgus uzraudzības iestādes veic atbilstīgus pasākumus, lai savas dalībvalsts teritorijā adekvātā laikposmā brīdinātu lietotājus par bīstamību, ko tirgus uzraudzības iestādes vai Komisija ir konstatējušas saistībā ar jebkuru transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, lai novērstu vai mazinātu ievainojumu vai citāda kaitējuma risku, tostarp darot šādu informāciju pieejamu arī tirgus uzraudzības iestādes tīmekļa vietnē.

Tirgus uzraudzības iestādes sadarbojas ar ekonomikas dalībniekiem attiecībā uz darbībām, kas varētu novērst vai mazināt riskus, kurus rada tie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kurus minētie ekonomikas dalībnieki ir darījuši pieejamus tirgū.

11. Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes nolemj atsaukt transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību no tirgus saskaņā ar XI nodaļu, tās informē attiecīgo ekonomikas dalībnieku un attiecīgo apstiprinātāju iestādi.

12. Tirgus uzraudzības iestādes savus pienākumus pilda neatkarīgi un objektīvi. Lai aizsargātu komercnoslēpumus, tās ievēro konfidencialitāti, ņemot vērā 9. panta 4. punktā noteikto pienākumu darīt pieejamu Komisijai informāciju un citas Savienības tiesību aktos paredzētās piemērojamās informācijas atklāšanas prasības, nolūkā aizsargāt lietotāju intereses Savienībā.

13. Dažādu dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes koordinē savas tirgus uzraudzības darbības, savstarpēji sadarbojas, kā arī apmainās ar minēto darbību rezultātiem gan savstarpēji, gan ar forumu. Attiecīgā gadījumā tirgus uzraudzības iestādes vienojas par darba sadali un specializāciju.

14. Ja dalībvalstī par tirgus uzraudzību un ārējās robežas kontrolēm ir atbildīgas vairākas iestādes, minētās iestādes efektīvi un iedarbīgi sadarbojas un apmainās ar informāciju, kas ir svarīga saistībā ar to lomu un funkcijām.

15. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu vienotus kritērijus attiecībā uz šā panta 1. punktā minētā atbilstības verifikācijas kontroles adekvātā apmēra noteikšanu un lai noteiktu vienotus kritērijus attiecīgi ša panta 6. un 7. punktā minētā pārskata un ziņošanas formātam. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

9. pants

Komisijas veikta atbilstības verifikācija

1. Komisija par saviem līdzekļiem organizē un veic testus un pārbaudes, lai verificētu, vai transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst attiecīgajām prasībām.

Testus un pārbaudes cita starpā veic kā laboratorijas testus un testus reālos braukšanas apstākļos, pamatojoties uz statistiski būtiskiem paraugiem, un papildus tiem veic arī dokumentu pārbaudes.

Veicot minētos testus un pārbaudes, Komisija ņem vērā:

a) noteiktos riska novērtēšanas principus;

b) pamatotas sūdzības; un

c) jebkādu citu attiecīgu informāciju, tostarp informāciju, ar ko notikusi apmaiņa forumā, testēšanas rezultātus, ko publicējušas atzītas trešās personas, kuras atbilst 13. panta 10. punktā minētajos īstenošanas aktos noteiktajām prasībām, informāciju par tirgū pieejamām jaunām tehnoloģijām un ziņojumus, kas sagatavoti, veicot tālizpēti uz ceļa.

Testu vai pārbaužu veikšanu Komisija var uzticēt tehniskiem dienestiem; šajā gadījumā tehniskais dienests darbojas Komisijas vārdā. Ja šā panta piemērošanas nolūkos Komisija testu vai pārbaužu veikšanu uztic tehniskiem dienestiem, tā nodrošina, lai izmantotais tehniskais dienests nebūtu tas pats tehniskais dienests, kurš veicis sākotnējo tipa apstiprināšanas testu.

Tāpat minētos testus un pārbaudes var veikt:

a) jauniem transportlīdzekļiem, kurus piegādājuši ražotāji vai cits ekonomikas dalībnieks, kā noteikts 2. punktā;

b) jau reģistrētiem transportlīdzekļiem, par to vienojoties ar transportlīdzekļa reģistrācijas sertifikāta turētāju.

2. Ražotāji, kas ir tipa apstiprinājumu turētāji, vai citi ekonomikas dalībnieki pēc pieprasījuma pret taisnīgu atlīdzību nodrošina Komisijai statistiski būtisku skaitu transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību ražojumu, kurus Komisija ir izvēlējusies un kuri reprezentē tos transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kas ir pieejami laišanai tirgū saskaņā ar minēto tipa apstiprinājumu. Šādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības piegādā testēšanai Komisijas noteiktā laikā un vietā, kā arī uz Komisijas noteiktu laikposmu.

3. Pirms Komisija veic savus testus un pārbaudes, tā par to paziņo tai dalībvalstij, kura ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, un tai dalībvalstij, kurā transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tika darīta pieejama tirgū.

Dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, kad tā veic šos testus un pārbaudes.

4. Lai Komisija varētu veikt minētos testus un pārbaudes saskaņā ar šo pantu, dalībvalstis bez liekas kavēšanās Komisijai dara pieejamu nepieciešamo informāciju, kas ir saistīta ar to transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājumu, kuriem veic atbilstības verifikāciju. Minētājā informācijā ietver vismaz ES tipa apstiprinājuma sertifikātā un tā pielikumos, kas minēti 28. panta 1. punktā, iekļauto informāciju.

5. Ražotāji bez maksas un bez liekas kavēšanās Komisijai dara pieejamus jebkādus datus, kas ir nepieciešami atbilstības verifikācijas veikšanai un kas nav pieejami ES tipa apstiprinājuma sertifikātā un tā pielikumos, kas minēti 28. panta 1. punktā.

Šādi dati ietver visus parametrus un iestatījumus, kas vajadzīgi, lai precīzi atveidotu testa nosacījumus, kādi tika piemēroti tipa apstiprināšanas testu laikā. Komisija pieņem īstenošanas aktus, precizējot datus, kas ir jādara pieejami, ņemot vērā komercnoslēpumu un personas datu aizsardzību, ievērojot Savienības un valstu tiesību aktus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

6. Ja Komisija konstatē, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības neatbilst tipa apstiprināšanas prasībām, kas noteiktas šajā regulā, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības neatbilst tipa apstiprinājumam vai ka tipa apstiprinājums ir piešķirts, pamatojoties uz nepareiziem datiem, tā uzsāk 53. vai 54. pantā paredzēto procedūru.

Ja testos un pārbaudēs tiek apšaubīta paša tipa apstiprinājuma pareizība, Komisija nekavējoties informē attiecīgo apstiprinātāju iestādi vai iestādes, kā arī forumu.

Komisija informē attiecīgās apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes, lai tās veiktu piemērotus pasākumus nolūkā adekvātā laikposmā brīdināt lietotājus Savienībā par jebkādu neatbilstību, ko tā ir konstatējusi saistībā ar jebkuru transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, lai novērstu vai mazinātu ievainojumu vai citāda kaitējuma risku.

Ikreiz, kad Komisija ir veikusi atbilstības verifikācijas testēšanu, tā publisko ziņojumu par testēšanas rezultātā konstatētajiem faktiem un nosūta to dalībvalstīm un forumam. Minētajā ziņojumā ietver sīkāku informāciju par vērtētajiem transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un par attiecīgā ražotāja identitāti, kā arī īsumā izklāsta konstatētos faktus, tostarp norāda, tieši kāda neatbilstība (ja tāda ir) ir konstatēta.

10. pants

Komisijas veikti novērtējumi

1. Komisija organizē un veic to procedūru novērtēšanu, ko ieviesušas apstiprinātājas iestādes, kuras pēdējos piecos gados pirms novērtēšanas ir piešķīrušas ES tipa apstiprinājumus, jo īpaši tipa apstiprinājumu piešķiršanas, ražošanas atbilstības un tehnisko dienestu norīkošanas un uzraudzības procedūru novērtēšanu. novērtējumos iekļauj nejaušas izlases veidā veiktu izvērtējumu par pēdējo piecu gadu laikā pirms novērtēšanas piešķirtu tipa apstiprinājumu atbilstību piemērojamām prasībām, kas minētas 26. panta 2. punkta c) apakšpunktā.

2. Novērtējumu mērķis ir palīdzēt apstiprinātājām iestādēm, kuras piešķir ES tipa apstiprinājumus, nodrošināt šīs regulas vienādu piemērošanu un apmainīties ar paraugpraksi.

3. Novērtējumus veic atbilstīgi attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, pienācīgi ņemot vērā attiecīgo iestāžu tiesības, un tie atbilst proporcionalitātes principam. Komisija savus pienākumus pilda neatkarīgi un objektīvi un ievēro konfidencialitāti, lai saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem aizsargātu komercnoslēpumus. Komisija sedz izmaksas, kas rodas saistībā ar šādiem novērtējumiem.

4. Lai atvieglotu novērtējumu veikšanu, attiecīgās apstiprinātājas iestādes sadarbojas ar Komisiju, sniedzot tai visu nepieciešamo palīdzību un nodrošinot visu nepieciešamo dokumentāciju.

5. Komisija nodrošina, ka personāls, kas piedalās novērtēšanā, ir pietiekami kvalificēts un ir saņēmis atbilstīgas norādes. Komisija savlaicīgi pirms novērtēšanas paziņo attiecīgajām dalībvalstīm un apstiprinātājām iestādēm datumu, kurā novērtēšana tiks sākta, un sniedz informāciju par personāla, kas veiks novērtēšanu, identitāti. Novērtēšanas ilgums attiecīgās apstiprinātājas iestādes telpās parasti nepārsniedz divas dienas un nekādā gadījumā nepārsniedz trīs dienas.

6. Katru apstiprinātāju iestādi, kas piecu gadu laikā ir piešķīrusi vismaz vienu ES tipa apstiprinājumu, minētajā laikposmā vienreiz novērtē Komisija.

Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas, apstiprinātājas iestādes var tikt novērtētas retāk, ja Komisija uzskata, ka no pirmā attiecīgās iestādes novērtējuma izriet, ka ar ieviestajām procedūrām var nodrošināt efektīvu šīs regulas piemērošanu, ņemot vērā piešķirto ES tipa novērtējumu apjomu un klāstu.

7. Novērtējuma rezultātus, tostarp jebkādus ieteikumus, Komisija paziņo forumam un rezultātu kopsavilkumu dara publiski pieejamu. Forums izskata novērtējuma rezultātus.

8. Dalībvalstis ziņo Komisijai un Forumam par to, kā tās ņem vērā novērtējuma rezultātos iekļautos ieteikumus.

9. Pienācīgi ņemot vērā Foruma apsvērumus, Komisija pieņem īstenošanas aktus, lai noteiktu vienotus kritērijus attiecībā uz novērtēšanas apmēru un novērtējumā izmantotajām metodēm, novērtēšanas grupas sastāvu, novērtēšanas plānu vismaz piecu gadu laikposmam un konkrētus nosacījumus saskaņā ar kuriem var samazināt šādu novērtējumu biežumu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

11. pants

Forums informācijas apmaiņai par izpildi

1. Komisija izveido, vada un pārvalda Forumu informācijas apmaiņai par izpildi (“forums”).

Foruma sastāvā ir katras dalībvalsts iecelti pārstāvji, kuri pārstāv savas apstiprinātājas iestādes un tirgus uzraudzības iestādes.

Attiecīgos gadījumos saskaņā ar šā panta 7. punktā minēto reglamentu, uz foruma sanāksmēm kā novērotājus var uzaicināt tehniskos dienestus, atzītas trešās personas, kas atbilst 13. panta 10. punktā minētajos īstenošanas aktos izklāstītajām prasībām, Eiropas Parlamenta, ražotāju un attiecīgo ekonomikas dalībnieku, kā arī ieinteresēto personu pārstāvjus, kuri iesaistīti drošības un vides jautājumu risināšanā.

Foruma konsultatīvo uzdevumu mērķis ir paraugprakses popularizēšana nolūkā atvieglot šīs regulas vienotu interpretāciju un īstenošanu, apmaiņa ar informāciju par izpildes problēmām, sadarbība, jo īpaši saistībā ar tehnisko dienestu novērtēšanu, norīkošanu un uzraudzību, darba metožu un rīku pilnveidošana, elektroniskās informācijas apmaiņas procedūras pilnveidošana, kā arī saskaņotu izpildes projektu izvērtēšana un sankciju izskatīšana.

2. Forums izskata:

a) jautājumus saistībā ar šajā regulā un II pielikumā uzskaitītajos normatīvajos aktos izklāstīto prasību vienotu interpretāciju šādu prasību īstenošanas laikā;

b) to tipa apstiprināšanas un tirgus uzraudzības darbību rezultātus, ko dalībvalstis veikušas saskaņā ar 6. panta 8. un 9. punktu;

c) to testu un pārbaužu rezultātus, kurus saskaņā ar 9. pantu veikusi Komisija;

d) novērtējumus, kurus saskaņā ar 10. pantu veikusi Komisija;

e) testa ziņojumus par iespējamu neatbilstību, ko iesniegušas atzītas trešās personas, kas atbilst 13. panta 10. punktā minētajos īstenošanas aktos noteiktajām prasībām;

f) to ražošanas atbilstības darbību rezultātus, kurus saskaņā ar 31. pantu veikušas apstiprinātājas iestādes;

g) informāciju, ko saskaņā ar 67. panta 6. punktu dalībvalstis iesniegušas par savām procedūrām attiecībā uz tehnisko dienestu novērtēšanu, norīkošanu un paziņošanu un tehnisko dienestu uzraudzību;

h) vispārējas nozīmes jautājumus attiecībā uz šajā regulā izklāstīto prasību īstenošanu saistībā ar tehnisko dienestu novērtēšanu, norīkošanu un uzraudzību saskaņā ar 67. panta 10. punktu un 78. panta 4. punktu;

i) ekonomikas dalībnieku pārkāpumus;

j) XI nodaļā izklāstīto korektīvo vai ierobežojošo pasākumu īstenošanu;

k) tirgus uzraudzības darbību plānošanu, koordinēšanu un rezultātus;

l) jautājumus par piekļuvi transportlīdzekļa OBD informācijai un transportlīdzekļa remonta un apkopes informācijai, kas izklāstīta XIV nodaļā, un jo īpaši jautājumus par 65. pantā noteikto procedūru īstenošanu.

3. Pamatojoties uz ziņojumiem, ko saskaņā ar 8. panta 7. punktu iesniegušas dalībvalstis, Komisija reizi divos gados dara publiski pieejamu kopsavilkuma ziņojumu par tirgus uzraudzības darbībām.

4. Komisija katru gadu iesniedz Eiropas Parlamentam kopsavilkumu par Foruma darbībām.

5. Pildot savu konsultatīvo uzdevumu un ņemot vērā 2. punktā noteiktās izskatīšanas iznākumu, Forums var sniegt atzinumu vai ieteikumu.

Sniedzot atzinumu vai ieteikumus, forums cenšas panākt vienprātību. Ja šādu vienprātību nevar panākt, Forums sniedz atzinumu vai ieteikumus ar dalībvalstu vienkāršu balsu vairākumu. Katrai dalībvalstij ir viena balss. Dalībvalstis, kuru nostāja ir atšķirīga, var pieprasīt savu nostāju un tās pamatojumus atspoguļot Foruma atzinumā vai ieteikumos.

6. Pieņemot īstenošanas aktus, Komisija pienācīgi ņem vērā saskaņā ar 5. punktu foruma sniegtos atzinumus.

7. Forums pieņem savu reglamentu.

12. pants

Datu apmaiņa tiešsaistē

1. Komisija un dalībvalstis izmanto kopēju drošu elektroniskās apmaiņas sistēmu, kas minēta 27. pantā attiecībā uz ES tipa apstiprinājuma sertifikātiem un to pielikumiem, kuri minēti 28. panta 1. punktā, tostarp jebkādiem testa ziņojumiem, kā arī attiecībā uz ES tipa apstiprinājuma grozījumiem, atteikumu vai atsaukšanu.

Lai starp tirgus uzraudzības iestādēm, dalībvalstīm un Komisiju īstenotu tirgus uzraudzības darbības, atsaukumus un citas attiecīgas darbības, Komisija un dalībvalstis izmanto ātrās ziņošanas sistēmu (RAPEX), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/95/EK (18) un tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēmu (ICSMS), kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 765/2008.

2. No 2026. gada 5. jūlija dalībvalstis, izmantojot transportlīdzekļa identifikācijas numuru, kopējā drošā elektroniskās apmaiņas sistēmā elektroniskā formātā strukturētu datu veidā dara publiski pieejamu katra transportlīdzekļa atbilstības sertifikātu saskaņā ar 37. pantu.

No 2026. gada 5. jūlija dalībvalstis atbilstības sertifikātā ietverto informāciju, izņemot transportlīdzekļa identifikācijas numurus, strukturētu datu veidā dara publiski pieejamu elektroniskā formātā kopējā drošā elektroniskās apmaiņas sistēmā saskaņā ar 37. pantu.

Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka šā punkta pirmajā un otrajā daļā minētās publiskās pieejas informācijai formātu un kritērijus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

3. Nolūkā veicināt tirgus uzraudzības pasākumus un nodrošināt, ka patērētājiem un trešām personām tiek sniegta saskaņota, konsekventa un precīza informācija, Komisija veic visus nepieciešamos pasākumus, lai izveidotu saskarni starp 27. pantā minēto kopējo drošu elektroniskās apmaiņas sistēmu, RAPEX un ICSMS.

4. Dalībvalstis izmanto 27. pantā minēto kopēju drošu elektroniskās apmaiņas sistēmu, lai no 2022. gada 1. septembra darītu publiski pieejamu sarakstu ar tiem transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību ES tipa apstiprinājumiem, kurus tās ir piešķīrušas, grozījušas, atteikušas vai atsaukušas, kā arī sarakstu ar tehniskajiem dienestiem, kuri veikuši attiecīgo ES tipa apstiprinājumu testus.

Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka šā punkta pirmajā daļā minētās publiskās pieejas informācijai formātu un kritērijus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

5. Komisija izstrādā rīku, ar ko darīt publiski pieejamus testu rezultātus un sūdzības par transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību veiktspēju, kuras iesniegušas atzītas trešās personas, kas atbilst 13. panta 10. punktā minētajos īstenošanas aktos izklāstītajām prasībām.

13. pants

Vispārīgi ražotāju pienākumi

1. Ražotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, ko tie ir ražojuši un kas tiek laistas tirgū, ir ražotas un apstiprinātas atbilstoši šajā regulā, jo īpaši 5. pantā, izklāstītajām prasībām.

2. Ražotāji ir atbildīgi apstiprinātājas iestādes priekšā par visiem apstiprināšanas procedūras aspektiem un par ražošanas atbilstības nodrošināšanu.

Vairākposmu tipa apstiprināšanas gadījumā ražotāji ir atbildīgi arī par to sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību apstiprināšanu un ražošanas atbilstību, kuras tie ir pievienojuši transportlīdzekļa pabeigšanas posmā. Ražotāji, kuri pārveido agrākos posmos jau apstiprinātas sastāvdaļas, sistēmas vai atsevišķas tehniskas vienības, ir atbildīgi par pārveidoto sastāvdaļu, sistēmu vai atsevišķo tehnisko vienību tipa apstiprināšanu un ražošanas atbilstību. Iepriekšējā posma ražotāji informē nākamā posma ražotājus par jebkādām izmaiņām, kas var ietekmēt sastāvdaļas tipa apstiprinājumu, sistēmas tipa apstiprinājumu vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājumu, vai gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu. Šādu informāciju sniedz, tiklīdz ir piešķirts jaunais gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma paplašinājums un ne vēlāk kā nepabeigta transportlīdzekļa ražošanas pirmajā dienā.

3. Ražotāji, kas pārveido nepabeigtu transportlīdzekli tā, ka tas ir klasificējams citā transportlīdzekļu kategorijā, kā rezultātā mainās prasības, kuras jau ir novērtētas tipa apstiprināšanas iepriekšējā posmā, ir atbildīgi arī par atbilstību prasībām, kas piemērojamas transportlīdzekļu kategorijai, kurā klasificējams pārveidotais transportlīdzeklis.

4. Transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību ES tipa apstiprināšanas nolūkā ražotājs, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā, lai tas pārstāvētu ražotāju apstiprinātājā iestādē. Tāpat minētais ražotājs tirgus uzraudzības nolūkā ieceļ vienu pārstāvi, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kas var būt tas pats pārstāvis, kurš ir iecelts ES tipa apstiprināšanas nolūkā.

5. Ražotāji nodrošina, lai to transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību konstrukcijā nebūtu iestrādātas stratēģijas vai citi paņēmieni, ar ko maina veiktspēju, kas uzrādīta testa procedūrās, tādā veidā, ka darbojoties apstākļos, kādus pamatoti var sagaidīt normālas darbības gadījumā, neatbilst šai regulai.

6. Ražotāji nosaka procedūras, ar ko nodrošina, ka transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību sērijveida ražošana joprojām atbilst apstiprinātajam tipam.

7. Ražotāji izskata visas saņemtās sūdzības, kas saistītas ar riskiem, iespējamiem incidentiem vai neatbilstības problēmām saistībā ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām un aprīkojumu, ko tie ir laiduši tirgū.

Ražotāji reģistrē šādas sūdzības, katrai sūdzībai pievienojot attiecīgās problēmas aprakstu un precīzus datus, kas vajadzīgi, lai precīzi identificētu attiecīgo transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma tipu, un pamatotu sūdzību gadījumā ražotāji par to informē savus izplatītājus un importētājus.

8. Papildus obligātai izgatavotāja plāksnītei, kas ir piestiprināta tā transportlīdzekļiem, un tipa apstiprinājuma marķējumiem, kas ir piestiprināti tā sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar 38. pantu, ražotāji uz to transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras darītas pieejamas tirgū, norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un savu kontaktadresi Savienībā vai – ja tas nav iespējams – norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai.

9. Kamēr ražotāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā izklāstītajām prasībām.

10. Neskarot 9. panta 5. punktu un ņemot vērā komercnoslēpumu un personas datu aizsardzību, ievērojot Savienības un valstu tiesību aktus, transportlīdzekļu ražotāji dara pieejamus datus, kas vajadzīgi, lai trešās personas varētu testēt iespējamu neatbilstību, tostarp visus parametrus un iestatījumus, kas vajadzīgi, lai precīzi atveidotu testa apstākļus, kādi tika piemēroti tipa apstiprināšanas testu laikā.

Šā punkta pirmās daļas nolūkā Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros precizē datus, kas bez maksas ir jādara pieejami, kā arī prasības, kas jāpilda trešām personām, lai pierādītu savas leģitīmās intereses sabiedrības drošības vai vides aizsardzības jomā un piekļuvi atbilstīgām testēšanas iekārtām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 83. panta 2. punktā.

14. pants

Ražotāju pienākumi attiecībā uz to transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām un aprīkojumu, kas neatbilst prasībām vai rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa, vai aprīkojums, kas ir laists tirgū vai nodots ekspluatācijā, neatbilst šai regulai vai ja tipa apstiprinājums ir piešķirts, pamatojoties uz nepareiziem datiem, ražotājs nekavējoties veic korektīvus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu minētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma atbilstību vai attiecīgā gadījumā izņemtu to no tirgus vai atsauktu.

Par neatbilstību un jebkādiem veiktajiem pasākumiem ražotājs nekavējoties sniedz detalizētu informāciju apstiprinātājai iestādei, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu.

2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, ražotājs par šādu apdraudējumu un jebkādiem veiktajiem pasākumiem nekavējoties sniedz detalizētu informāciju apstiprinātājām iestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm.

3. Ražotāji glabā ES tipa apstiprinājuma sertifikātus un to 28. panta 1. punktā minētos pielikumus 10 gadus pēc transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma derīguma termiņa beigām un piecus gadus pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ES tipa apstiprinājuma derīguma termiņa beigām.

Transportlīdzekļa ražotāji 36. pantā minēto atbilstības sertifikātu kopiju apstiprinātāju iestāžu vajadzībām glabā 10 gadus pēc transportlīdzekļa ražošanas datuma.

4. Pēc valsts iestādes vai Komisijas pamatota pieprasījuma ražotāji minētajai iestādei vai Komisijai – attiecīgajai valsts iestādei vai Komisijai viegli saprotamā valodā – iesniedz ES tipa apstiprinājuma sertifikāta vai 55. panta 1. punktā minētās atļaujas kopiju, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma atbilstību.

Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma ražotāji ar minēto iestādi sadarbojas attiecībā uz jebkuru darbību, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. pantu, lai novērstu riskus, ko rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, kuru tie ir darījuši pieejamu tirgū.

15. pants

Ražotāja pārstāvju pienākumi

1. Ražotāja pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no ražotāja saņemtajā pilnvarojumā. Minētajā pilnvarojumā paredz vismaz to, ka pārstāvis:

a) var piekļūt ES tipa apstiprinājuma sertifikātam un tā 28. panta 1. punktā minētajiem pielikumiem un atbilstības sertifikātam kādā no Savienības oficiālajām valodām; šādus dokumentus dara pieejamus apstiprinātājām iestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm laikposmā, kas ilgst 10 gadus pēc transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma derīguma termiņa beigām, un laikposmā, kas ilgst piecus gadus pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ES tipa apstiprinājuma derīguma termiņa beigām;

b) pēc pamatota apstiprinātājas iestādes pieprasījuma sniedz minētajai iestādei visu informāciju, dokumentus un tehniskās specifikācijas, tostarp piekļuvi programmatūrai un algoritmiem, kas vajadzīgi, lai apliecinātu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstību;

c) pēc apstiprinātāju iestāžu vai tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma ar tām sadarbojas attiecībā uz jebkuru darbību, kas veikta, lai novērstu nopietnu apdraudējumu, ko rada tie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojums, kurus aptver minētais pilnvarojums;

d) nekavējoties informē ražotāju par sūdzībām un ziņojumiem, kas saistīti ar riskiem, iespējamiem incidentiem vai neatbilstības problēmām saistībā ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu, kurus aptver minētais pilnvarojums;

e) ir tiesīgs izbeigt pilnvarojumu bez soda, ja ražotājs rīkojas pretēji saviem pienākumiem, kas noteikti šajā regulā.

2. Ražotāja pārstāvis, kurš izbeidz pilnvarojumu, pamatojoties uz 1. punkta e) apakšpunktā minēto, nekavējoties informē gan apstiprinātāju iestādi, kas piešķīra tipa apstiprinājumu, gan Komisiju.

Sniedzamajā informācijā norāda vismaz:

a) pilnvarojuma izbeigšanas datumu;

b) datumu, līdz kuram iepriekšējo ražotāja pārstāvi var norādīt ražotāja sniegtajā informācijā, tostarp jebkuros reklāmas materiālos;

c) dokumentu nodošanu, tostarp konfidencialitātes aspektus un īpašumtiesības;

d) ražotāja pārstāvja, kurš izbeidz pilnvarojumu, pienākumu pēc pilnvarojuma beigām pārsūtīt ražotājam vai jaunajam ražotāja pārstāvim jebkuras sūdzības vai ziņojumus par riskiem un iespējamiem incidentiem, kas saistīti ar transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu, attiecībā uz kuru ražotāja pārstāvis, kurš izbeidz pilnvarojumu, iepriekš tika norīkots kā ražotāja pārstāvis.

16. pants

Importētāju pienākumi

1. Importētāji laiž tirgū tikai tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šai regulai.

2. Pirms tirgū tiek laists transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kam piešķirts tipa apstiprinājums, importētāji pārliecinās, ka tiem ir derīgs ES tipa apstiprinājuma sertifikāts un ka sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai ir vajadzīgais tipa apstiprinājuma marķējums un ka tā atbilst 13. panta 8. punktam.

Transportlīdzekļa gadījumā importētājs nodrošina, ka transportlīdzeklim ir pievienots vajadzīgais atbilstības sertifikāts.

3. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šīs regulas prasībām, jo īpaši apstiprinātajam tipam, importētāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību nelaiž tirgū, nenodod ekspluatācijā vai nereģistrē, kamēr nav panākta atbilstība.

4. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji par to informē ražotāju un tirgus uzraudzības iestādes. Attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kam piešķirts tipa apstiprinājums, importētāji informē arī apstiprinātāju iestādi, kas piešķīra attiecīgo tipa apstiprinājumu.

5. Importētāji uz transportlīdzekļa, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un savu kontaktadresi vai – ja tas nav iespējams – norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sastāvdaļai, atsevišķai tehniskai vienībai, detaļai vai aprīkojumam.

6. Importētāji nodrošina, ka transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai ir pievienotas instrukcijas un informācija, kā tas paredzēts 59. pantā, attiecīgās dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās.

7. Patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā importētāji reģistrē sūdzības un atsaukumus saistībā ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu, kurus tie ir laiduši tirgū, un par šādām sūdzībām un atsaukumiem informē savus izplatītājus.

8. Importētāji nekavējoties informē attiecīgo ražotāju par jebkurām saņemtajām sūdzībām, kas saistītas ar riskiem, iespējamiem incidentiem vai neatbilstības problēmām saistībā ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu, kuru tie ir darījuši pieejamu tirgū.

9. Kamēr importētāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšan