Oficiālais Vēstnesis L 316 , 16/11/1991 Lpp. 0001 - 0010

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 19 Lpp. 0003

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 19 Lpp. 0003



Padomes Regula (EEK) Nr. 3330/91 (1991. gada 7. novembris) par dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistiku EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomiskās kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], tā kā, lai izveidotu iekšējo tirgu, jālikvidē fiziskas robežas starp dalībvalstīm; tā kā pieņemama līmeņa informācija par dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību tādējādi ir jānodrošina, izmantojot metodes, kas neparedz pat netiešas pārbaudes uz iekšējām robežām; tā kā pētījums attiecībā uz stāvokli Kopienā un dalībvalstīs pēc 1992. gada atklāj, ka attiecībā uz informāciju par dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību būs spēkā konkrētas prasības; tā kā šīs nav makroekonomiskas prasības kā, piemēram, tās, kas attiecas uz valsts kontiem vai maksājumu bilanci, un daudzas no tām nevar izpildīt, izmantojot ļoti vispārinātu informāciju; tā kā, gluži otrādi, jābūt iespējai cita starpā tirdzniecības politiku, sektorālo analīzi, konkurences noteikumus, lauksaimniecības un zivsaimniecības pārvaldi un vadību, reģionālo attīstību, enerģētikas plānošanu un transporta organizēšanu pamatot uz statistikas dokumentāciju, kas sniedz jaunāko, precīzāko un detalizētāko priekšstatu par iekšējo tirgu; tā kā informācija par dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību noteikti palīdzēs izvērtēt iekšējā tirgus attīstību, paātrināt tā izveidošanu un pēc tā izveides zinīgi nostiprināt to; tā kā šāda veida informācija var būt viens no ekonomiskās un sociālās kohēzijas attīstības izvērtēšanas līdzekļiem; tā kā līdz 1992. gada beigām dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikai varēs izmantot formalitātes, dokumentāciju un pārbaudes, ko muitas iestādes savām vai citu iestāžu vajadzībām nosaka tādu preču nosūtītājiem un saņēmējiem, kuras ir apritē starp dalībvalstīm, bet sakarā ar fizisko robežu un nodokļu barjeru likvidēšanu šīs iespējas vairs nebūs; tā kā tāpēc dati, kas vajadzīgi, lai apkopotu dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistiku, būs jāiegūst tieši no preču nosūtītājiem un saņēmējiem, izmantojot metodes, kas nodrošina, ka tie ir izsmeļoši, uzticami un aktuāli, un pārmērīgi neapgrūtina iesaistītās personas, jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumus, salīdzinot ar rezultātiem, kurus minētās statistikas lietotāji ir tiesīgi sagaidīt; tā kā kopš šā brīža attiecīgie tiesību akti jāpiemēro visiem dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas datiem, ieskaitot to statistiku, kas nav jāsaskaņo vai ko Kopiena nav noteikusi par obligātu līdz 1993. gadam; tā kā dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistika ir viens no attiecīgo preču aprites rādītājiem; tā kā tā var aptvert datus par transportu, ko var iegūt vienlaikus ar katrai no šīm statistikas kategorijām raksturīgajiem datiem, tā atvieglojot ar statistikas datu sniegšanu saistītos pienākumus; tā kā privātpersonas no iekšējā tirgus gūs acīmredzamas priekšrocības; tā kā jānodrošina, lai priekšraksti attiecībā uz informāciju nemazinātu to acīs šīs priekšrocības; tā kā šādas informācijas sniegšana neapšaubāmi uzliktu pienākumu, kuru privātpersonas labākajā gadījumā uzskatītu par apgrūtinošu un kura izpildi būtu neiespējami pārbaudīt, neizmantojot pārmērīgus līdzekļus; tā kā tādēļ ir nepareizi arī turpmāk uzskatīt, ka minētajām personām ir pienākums sniegt šo informāciju, izņemot attiecīgus periodiskus pētījumus; tā kā jaunā ieviest paredzētā informācijas vākšanas sistēma attiecināma uz visiem dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas datiem; tā kā tāpēc vispirms tā jādefinē vispārīgā kontekstā, kas ietver jaunus jēdzienus, jo īpaši attiecībā uz tās darbības jomu, par informācijas sniegšanu atbildīgo personu un datu pārsūtīšanu; tā kā sistēmas būtība ir attiecīgo pārvaldes sistēmu izmantošana un jo īpaši pievienotās vērtības nodokļa (PVN) pārvaldes sistēmas izmantošana, lai statistikas dienestiem dotu iespēju veikt minimālu netiešu kontroli, nepalielinot nodokļu maksātāju pienākumus; tā kā tomēr ir jāgādā, lai attiecīgo par informācijas sniegšanu atbildīgo personu pienākumi attiecībā uz statistiku un nodokļiem neizraisītu šo personu neizpratni; tā kā ļoti svarīgi ir izmantot pastāvošos informācijas avotus, lai katrā dalībvalstī apkopotu pamata dokumentāciju par preču nosūtītājiem un saņēmējiem, uz kuriem attiecas dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistika, un, gatavojoties pārmaiņām pēc 1992. gada, identificētu svarīgākos no tiem un kopīgi izstrādātu modernas datu pārsūtīšanas metodes; tā kā neskaidrības un trūkumi jaunajā datu vākšanas sistēmā atklāsies, vienīgi to īstenojot; tā kā tās uzlabojumi un tās vienkāršošana jāsāk laikus, lai novērstu to, ka šie trūkumi negatīvi ietekmētu dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību; tā kā dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas datu kopumā prioritāte būtu jāpiešķir dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikai acīmredzamu nozīmīguma un stabilitātes apsvērumu dēļ; tā kā tomēr šī statistika būtiski jāuzlabo, lai ņemtu vērā iekšējā tirgus jaunos apstākļus pēc 1992. gada; tā kā cita starpā būs jāpārskata tās satura definīcija, tai piemērojamo preču klasifikācija un tās apkopošanai vajadzīgo datu saraksts; tā kā tūlīt būtu jāpieņem statistisko limitu darbības princips, lai novērstu tādus mazo un vidējo uzņēmumu izdevumus, kas būtu nesamērīgi attiecībā uz vadības izmaksām; tā kā Komisijai vajadzīga komitejas palīdzība, lai nodrošinātu regulāru dalībvalstu sadarbību, jo īpaši, lai atrisinātu problēmas bez kurām neiztikt dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības informācijas jomā pēc daudzajiem jauninājumiem, ko ievieš jaunā informācijas vākšanas sistēma; tā kā attiecīgā Kopienas likumdošana būtu sistemātiski jāpapildina ar noteikumiem, kurus pieņēmusi vai nu Padome vai Komisija; tā kā dažiem šīs regulas noteikumiem jāstājas spēkā tūlīt, lai Kopiena un tās dalībvalstis varētu sagatavoties apstākļiem, kurus tā radīs no 1993. gada 1. janvāra; tā kā viens no apstākļiem ir tas, ka, pirmkārt, jāatceļ Padomes 1985. gada 22. oktobra Regula (EEK) Nr. 2954/85, kas nosaka attiecīgus dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikas standartizācijas un vienkāršošanas pasākumus [4], un, otrkārt, jānosaka, ka Padomes 1975. gada 24. jūnija Regula (EEK) Nr. 1736/75 par Kopienas ārējās tirdzniecības statistiku un dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistiku [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1629/88 [6], vairs nav piemērojama dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikai, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Kopiena un tās dalībvalstis apkopo dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistiku saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem pārejas perioda laikā, kas sākas 1993. gada 1. janvārī un beidzas dienā, kad notiek pāreja uz vienotu nodokļu uzlikšanas sistēmu izcelsmes dalībvalstī. I NODAĻA Vispārīgie noteikumi 2. pants Šajā regulā un, neskarot speciālos noteikumus: a) "dalībvalstu savstarpējā preču tirdzniecība" ir jebkura preču kustība no vienas dalībvalsts uz otru; b) "preces" ir jebkurš kustams īpašums, ieskaitot elektrisko strāvu; c) "Kopienas preces" ir preces - kas pilnībā iegūtas Kopienas muitas teritorijā, nepievienojot preces ar izcelsmi trešajās valstīs vai teritorijās, kas nav Kopienas muitas teritorijas daļa, - ar izcelsmi valstīs vai teritorijās, kas nav Kopienas muitas teritorijas daļa un kas laistas brīvā apgrozībā kādā dalībvalstī, - kas iegūtas Kopienas muitas teritorijā vai nu no precēm, kas īpaši minētas otrajā ievilkumā, vai precēm, kas minētas pirmajā un otrajā ievilkumā; d) "ārpuskopienas preces" ir preces, kas nav minētas c) punktā. Neierobežojot vienošanās, kas noslēgtas ar trešajām valstīm Kopienas tranzīta kārtības izpildei, tāpat par ārpuskopienas precēm uzskata preces, kas, kaut arī atbilst c) punktā minētajiem nosacījumiem, atkal tiek ievestas Kopienas muitas teritorijā pēc eksportēšanas no šīs teritorijas; e) "dalībvalsts", ja šis jēdziens tiek lietots ģeogrāfiskā nozīmē, ir tās statistikas teritorija; f) "dalībvalsts statistikas teritorija" ir teritorija, kuru attiecīgā dalībvalsts aizņem Kopienas statistikas teritorijā, kas definēta Regulas (EEK) Nr. 1736/75 3. pantā; g) "preces, kas laistas brīvā apgrozībā Kopienas iekšējā tirgū" ir preces, kuras saskaņā ar Direktīvu 77/388/EEK [7] atļauts pārvietot no vienas dalībvalsts uz otru bez iepriekšējām formalitātēm vai formalitātēm, kas saistītas ar iekšējo robežu šķērsošanu; h) "privātpersona" ir jebkura fiziska persona, kura nav PVN maksātājs attiecībā uz doto preču apgrozību. 3. pants 1. Visas preces, kuras pārvieto no vienas dalībvalsts uz citu, ir dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas priekšmets. Papildus precēm, kuras pārvieto Kopienas statistiskajā teritorijā, par precēm, kuras pārvieto no vienas dalībvalsts uz otru, uzskata tās, kuras pārvietošanas laikā šķērso Kopienas ārējās robežas, neatkarīgi no tā, vai tās pēc tam tiek ievestas ārpuskopienas valsts teritorijā; 2. 1. punkts attiecas gan uz ārpus Kopienas precēm, gan Kopienas precēm, neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav komerciāla darījuma priekšmets. 4. pants 1. No 3. pantā minētajām precēm: a) tranzīta statistikas datus apkopo par tām, kuras ar vai bez pārkraušanas transportē caur dalībvalsti, tur neuzglabājot ar transportu nesaistītu iemeslu dēļ; b) uzglabāšanas statistiku apkopo par tām, kas paredzētas Regulas Nr. (EEK) 1736/75 2. panta 2. punktā, kā arī par tām precēm, kuras ieved noliktavu telpās, ko Komisija noteikusi saskaņā ar šīs regulas 30. pantu, un izved no tām; c) dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistiku apkopo par tām, kuras neatbilst nosacījumiem, kuri paredzēti a) un b) punktā, vai uz kurām, lai arī tās atbilst kādam no šiem nosacījumiem, skaidri norāda šī regula vai Komisija saskaņā ar 30. pantu; d) Padome pēc Komisijas priekšlikuma nosaka preces, kas ir citas dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas priekšmets. 2. Neskarot Kopienas noteikumus par preču transporta statistikas pārskatiem, datus par to preču apriti, uz kurām attiecas 1. punktā minētā statistika, vajadzības gadījumā iekļauj datu sarakstā, kas attiecas uz katru no šīm statistikas kategorijām, pamatojoties uz nosacījumiem un noteikumiem, ko paredz šī regula un Komisija saskaņā ar 30. pantu; 5. pants Neskarot 15. panta noteikumus, privātpersonas tiek atbrīvotas no pienākumiem, ko paredz 4. pantā paredzētās statistikas izveide. Šis izņēmums attiecas arī uz personu, kas atbild par informācijas sniegšanu, kura kā PVN maksātājs dalībvalstī, kurā tai ir jāsniedz informācija, izmanto priekšrocības, ko sniedz viena no speciālajām shēmām, kas paredzētas Direktīvas 77/388/EEK 24. un 25. pantā. Šis noteikums mutatis mutandis attiecas arī uz iestādēm, kas nav PVN maksātājas, un personām, kas ir atbrīvotas no PVN, kam saskaņā ar iepriekšminētās direktīvas 28. panta 7. punktu nav jāiesniedz nodokļu deklarācijas. II NODAĻA Statistikas apkopošanas sistēma Intrastat 6. pants Lai apkopotu statistiku par dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību, izveido statistikas informācijas apkopošanas sistēmu, turpmāk saukta par Intrastat sistēmu. 7. pants 1. Intrastat sistēmu piemēro dalībvalstīs, ja tās tiek uzskatītas par sadarbības partnerēm dalībvalstu savstarpējā preču tirdzniecībā, saskaņā ar šā panta 4. punktu. 2. Intrastat sistēmu attiecina uz 3. pantā minētajām precēm: a) kuras ir brīvā apgrozībā Kopienas iekšējā tirgū; b) kuras, ņemot vērā to, ka tās var iekļūt Kopienas iekšējā tirgū tikai pēc Kopienas tiesību aktos par preču apriti noteikto formalitāšu izpildīšanas, skaidri nosaka šī regula vai Komisija saskaņā ar 30. pantu. 3. Datu apkopošanu par 3. pantā minētajām precēm, kurām Intrastat sistēmu nepiemēro, saskaņā ar 30. pantu nosaka Komisija, ievērojot 2. punkta b) apakšpunktā minētās formalitātes. 4. Intrastat sistēmu piemēro: a) dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikai saskaņā ar 17. līdz 28. pantu; b) tranzīta statistikai un uzglabāšanas statistikai saskaņā ar noteikumiem, ko Padome nosaka pēc Komisijas priekšlikuma saskaņā ar 31. pantu. 5. Ja Padome pēc Komisijas priekšlikuma, kas jo īpaši izteikts saskaņā ar 31. pantu, nelemj citādi, valstu tiesību akti par šā panta 4. punktā minēto statistiku, ciktāl tie attiecas uz datu apkopošanu, zaudē spēku pēc 1992. gada 31. decembra. 8. pants Neskarot 5. panta noteikumus, pienākums sniegt informāciju, kas vajadzīga Intrastat sistēmai, ir saistošs jebkurai fiziskai vai juridiskai persona, kas ir iesaistīta dalībvalstu savstarpējā preču tirdzniecībā. No tām personām, uz kurām attiecas šis pienākums, personas, kas ir atbildīgas par informācijas sniegšanu katrai Intrastat sistēmā iekļautajai statistikas kategorijai, tiek nosauktas attiecīgos īpašos noteikumos. 9. pants 1. Persona, kas ir atbildīga par Intrastat sistēmai vajadzīgās informācijas sniegšanu, pienākumu sniegt informāciju var nodot trešai personai, kas dzīvo dalībvalstī, bet šāda nodošana nekādā gadījumā nemazina pirmās minētās personas atbildību. Persona, kas ir atbildīga par informācijas sniegšanu, nodrošina šādu trešo personu ar visu informāciju, kas tai nepieciešama, lai tā izpildītu pienākumu kā atbildīgā persona. 2. Pēc lūguma, ko nepārprotami izteikusi iestāde, kas atbild par dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas apkopošanu, personai, kas ir atbildīga par informācijas sniegšanu, var lūgt paziņot, ka noteiktajā pārskata laikā: - tā pati vai ar trešās personas palīdzību sniegusi visu informāciju, kas periodiski jādeklarē saskaņā ar 13. panta 1. punktu, - tā ir nodevusi uzdevumu sniegt informāciju, ko pieprasa Intrastat sistēma, nosauktai trešai personai. 3. 1. punktu nepiemēro: a) gadījumiem, uz kuriem attiecas 28. panta 4. punkts, b) dalībvalstīs, kur 13. panta 1. punktā minētā periodiskā deklarācija neatšķiras no periodiskās deklarācijas, ko pieprasa nodokļu vajadzībām, un ciktāl spēkā esošie nodokļu noteikumi attiecībā uz deklarēšanas pienākumu nepieļauj nodošanu, kas paredzēta 1. punktā. 4. Šā panta 1., 2., un 3. punkta izpildes noteikumus nosaka Komisija saskaņā ar 30. pantu. 10. pants 1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka no 1993. gada 1. janvāra to iestāžu rīcībā, kuras ir atbildīgas par dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas apkopošanu, būtu Kopienas iekšējo uzņēmumu reģistrs. 2. Lai īstenotu 1. punktu, preču nosūtīšanas brīdī tiek reģistrēti attiecīgie nosūtītāji, preču saņemšanas brīdī — attiecīgie saņēmēji un vajadzības gadījumā deklarētāji saskaņā ar Padomes 1991. gada 31. decembra Regulu (EEK) Nr. 2792/86 [8], kuri no 1991. gada 31. decembra līdz 1992. gada decembrim iesaistās dalībvalstu savstarpējā tirdzniecībā. 3. 2. punkts netiek īstenots tajās dalībvalstīs, kuras veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka vēlākais 1993. gada 1. janvārī to nodokļu iestāžu rīcībā būtu reģistrs, kas: a) uzskaita PVN maksātājas personas, kas 12 mēnešu laikā pirms šā datuma piedalījušās dalībvalstu savstarpējā preču tirdzniecībā kā nosūtītāji preču nosūtīšanas gadījumā un kā saņēmēji preču saņemšanas gadījumā; b) paredzēts tam, lai uzskaitītu iestādes, kas nav PVN maksātāji, un no PVN atbrīvotās personas, kuras pēc šā datuma veic iegādes Direktīvas 77/388/EEK nozīmē saskaņā ar tās 28. panta 7. punktu. Šo dalībvalstu iepriekšminētās nodokļu iestādes papildus 6. punktā minētajam identifikācijas numuram un saskaņā ar šīs regulas īstenošanai nepieciešamajiem nosacījumiem sniedz 1. punktā minētajām statistikas iestādēm informāciju, kas iekļauta minētajā reģistrā, un kuru izmanto, lai identificētu Kopienas iekšējos uzņēmumus. 4. Komisija saskaņā ar 30. pantu nosaka to datu sarakstu, kuri obligāti jāieraksta Kopienas iekšējo uzņēmumu reģistrā papildus 6. punktā minētajam identifikācijas numuram. 5. No 1993. gada 1. janvāra Kopienas iekšējo uzņēmumu reģistru dalībvalstīs pārvalda un precizē attiecīgās iestādes, pamatojoties uz 13. panta 1. punktā minētajām deklarācijām vai 11. panta 1. punktā minētajiem sarakstiem vai citiem administratīviem aktiem. Vajadzības gadījumā Komisija saskaņā ar 30. pantu pieņem citus noteikumus par Kopienas iekšējo uzņēmumu reģistra pārvaldi un atjaunināšanu, kuri jāpiemēro dalībvalstu attiecīgajām iestādēm. 6. Neatkarīgi no izņēmumiem, kurus attiecīgās statistikas iestādes pamato attiecībā uz personām, kas ir atbildīgas par statistiskās informācijas sniegšanu, tās savās attiecībās ar šīm personām un jo īpaši 13. panta 1. punkta piemērošanā izmanto tos identifikācijas numurus, kurus kompetentās nodokļu iestādes piešķīrušas šīm personām. 11. pants 1. Katras dalībvalsts kompetentās nodokļu iestādes vismaz reizi trijos mēnešos nosūta savas valsts attiecīgajām iestādēm, kas ir atbildīgas par dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas apkopošanu, PVN maksātāju sarakstus, kas deklarējuši, ka attiecīgā perioda laikā tie veikuši iegādes citās dalībvalstīs vai piegādes citās dalībvalstīs. 2. 1. punktā minētajos sarakstos iekļauj arī: a) personas, kas ir PVN maksātāji un kas deklarējušas, ka attiecīgā perioda laikā tās veikušas tādu dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību, uz kuru, neskatoties uz to, ka tā nav saistīta ar iegādēm vai piegādēm, tomēr attiecas periodiskas nodokļu deklarācijas; b) iestādes, kas nav PVN maksātāji, un personas, kas atbrīvotas no PVN, kuras deklarējušas, ka tā paša perioda laikā tās veikušas tādu preču tirdzniecību starp dalībvalstīm, par kuru periodiski jāiesniedz nodokļu deklarācija. 3. Sarakstos attiecībā uz katru tajos iekļauto uzņēmumu norāda vērtību, kas raksturo dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību, kuru attiecīgais uzņēmējs saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 28. panta 7. punktu minējis savā periodiskajā nodokļu deklarācijā. 4. Atbilstoši ierobežojošiem nosacījumiem, ko noteikusi Komisija saskaņā ar 30. pantu, katras dalībvalsts kompetentās nodokļu iestādes pēc savas iniciatīvas vai pēc lūguma, ko iesniegušas par dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas apkopošanu atbildīgās iestādes, nosūta šīm iepriekš minētajām iestādēm jebkuru informāciju, kas varētu uzlabot attiecīgo statistikas datu kvalitāti, kurus PVN maksātāji iesniedz kompetentajām nodokļu iestādēm, lai izpildītu nodokļu prasības. Saskaņā ar šā punkta pirmo daļu saņemto informāciju attiecībā uz trešām personām statistikas iestādes apstrādā atbilstoši attiecīgo nodokļu iestāžu piemērotajiem noteikumiem. 5. Lai kāda arī nebūtu dalībvalstu administratīvā iekārta, nevar prasīt no personas, kam jāsniedz statistiskā informācija, lai tā sniegto informāciju pamatotu attiecībā uz datiem, ko tā nosūta kompetentajai nodokļu iestādei, ja vien netiek pārsniegti ierobežojumi, kas noteikti 1., 2. un 3. punktā un noteikumos, kurus paredz 4. punkts. 6. Savās attiecībās ar PVN maksātājām personām, kas skar periodisko deklarāciju, kuru tām jānosūta kompetentajām nodokļu iestādēm nodokļu iekasēšanas mērķiem, kompetentās nodokļu iestādes pievērš uzmanību arī pienākumiem, kas šīm personām jāpilda kā personām, kas ir atbildīgas par Intrastat sistēmā pieprasītās informācijas sniegšanu. 7. 4. un 6. punkta piemērošanai, jēdziens "personas, kas ir PVN maksātājas" attiecas arī uz iestādēm, kas nav PVN maksātājas, un personām, kas ir atbrīvotas no PVN, kuras veic iegādes Direktīvas 77/388/EEK 28. panta 7. punkta nozīmē. 8. Administratīvo palīdzību starp dažādu dalībvalstu valsts iestādēm, kas ir atbildīgas par dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistiskas apkopošanu, vajadzības gadījumā nosaka Komisija saskaņā ar 30. pantu. 12. pants 1. Intrastat sistēmai vajadzīgos statistiskās informācijas nesējus saskaņā ar 30. pantu nosaka Komisija attiecībā uz katru dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas kategoriju. 2. Lai ņemtu vērā to īpašo administratīvo kārtību, dalībvalstis drīkst noteikt informācijas nesējus, kas ir atšķirīgi no tiem, kas minēti 1. punktā, ar nosacījumu, ka tie, kas ir atbildīgi par informācijas sniegšanu var izvēlēties, kuru no šiem informācijas nesējiem izmantot. Dalībvalstis, kas izmanto šo iespēju, par to informē Komisiju. 3. 1. un 2. punkts netiek piemērots: a) gadījumā, kad piemēro 28. panta 4. punktu; b) dalībvalstīs, kur 13. panta 1. punktā minētā periodiskā deklarācija nav nošķirama no nodokļu mērķiem pieprasītās deklarācijas, un ciktāl spēkā esošie nodokļu noteikumi attiecībā uz deklarēšanas pienākumu nepieļauj minēto punktu piemērošanu. 13. pants 1. Statistiskā informācija, kas nepieciešama Intrastat sistēmai, tiek norādīta periodiskās deklarācijās, kuras statistiskās informācijas sniedzējam ir jānosūta kompetentajām valsts iestādēm, ievērojot termiņus un nosacījumus, ko nosaka Komisija saskaņā ar 30. pantu. 2. Komisija saskaņā ar 30. pantu nosaka: - ja tas nav noteikts šajā regulā, pārskata periodu, kas attiecināms uz katru dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas kategoriju, - informācijas nosūtīšanas kārtību, jo īpaši lai par informācijas sniegšanu atbildīgajām personām nodrošinātu pieeju reģionālo statistikas iestāžu informācijas tīkliem. 3. Periodiskās deklarācijas, kas minētas 1. punktā, vai jebkurā gadījumā informāciju, kuru tās satur, dalībvalstis glabā vismaz divus gadus pēc attiecīgā pārskata perioda gada beigām, uz kuru attiecas šīs deklarācijas. 14. pants Par statistiskās informācijas sniegšanu atbildīgai personai, kas nepilda savus pienākums saskaņā ar šo regulu, var piemērot sodus, ko dalībvalstis nosaka saskaņā ar saviem normatīvajiem aktiem šajā jomā. 15. pants Saskaņā ar 30. pantu var tikt organizēti periodiski apsekojumi attiecībā uz dalībvalstu savstarpējo tirdzniecību, kuru veic privātpersonas, preču apriti vai tiem Kopienas uzņēmējiem, uz ko neattiecas pārskati atbilstīgi vienkāršošanas pasākumiem, kas piemēroti saskaņā ar īpašiem noteikumiem attiecībā uz dažāda veida preču tirdzniecības statistiku. 16. pants Komisija savlaicīgi sagatavo Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par Intrastat sistēmas darbību attiecībā uz katru dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikas kategoriju, ko aptver minētā sistēma, ņemot vērā šīs sistēmas varbūtēju pielāgošanu attiecīgā pārejas perioda beigās, kurš minēts 1. pantā. III NODAĻA Dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistika 17. pants Dalībvalstu savstarpējā tirdzniecības statistika, no vienas puses, attiecas uz tādu preču apriti, kuras atstāj nosūtīšanas dalībvalsti, un, no otras puses, uz tādu preču apriti, kuras ieved galamērķa dalībvalstī. 18. pants 1. Nosūtīšanas dalībvalsts ir dalībvalsts, no kuras preces, kas atstāj tās teritoriju, tiek nosūtītas. "Nosūtīšana" nozīmē 2. punktā minēto preču transportēšanu līdz galamērķim citā dalībvalstī. 2. Kādā konkrētā dalībvalstī nosūtīšanas priekšmets var būt a) Kopienas preces, kas šajā dalībvalstī: - nav tiešā vai pārtrauktā tranzītā, - ir tiešā vai pārtrauktā tranzītā, bet, kā ārpuskopienas preces nonākušas minētajā dalībvalstī, pēc tam tajā laistas brīvā apgrozībā; b) ārpuskopienas preces, kas ievestas, uzglabātas vai iegūtas šajā dalībvalstī saskaņā ar muitas procedūru "ievešana pārstrādei" vai pārstrādi muitas kontrolē. 19. pants Galamērķa dalībvalsts ir dalībvalsts, kurā preces, ko tajā ieved a) kā Kopienas preces, - nav tiešā vai pārtrauktā tranzītā šajā dalībvalstī, - ir tiešā vai pārtrauktā tranzītā šajā dalībvalstī, bet atstāj to pēc attiecīgu formalitāšu izpildīšanas eksportam no Kopienas statistikas teritorijas; b) kā 18. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētās ārpuskopienas preces 1) tiek laistas brīvā apgrozībā; 2) tiek glabātas saskaņā ar muitas procedūru "ievešana pārstrādei" vai pārstrādi muitas kontrolē, vai atkārtoti pakļautas šādām procedūrām. 20. pants Lai savāktu datus, kas vajadzīgi dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikai, II nodaļas noteikumus papildina ar šādiem: 1) neskarot 34. pantu, Intrastat sistēma attiecas uz precēm, kas minētas 18. panta 2. punkta a) apakšpunktā un 19. panta a) punktā; 2) dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības ietvaros sadarbības partnervalstis 7. panta 1. punkta nozīmē ir nosūtīšanas dalībvalsts un galamērķa dalībvalsts; 3) Intrastat sistēmā nosūtīšanas dalībvalsts tiek definēta kā tā, kurā preces, ko no tās nosūtīta uz citu dalībvalsti, atbilst noteikumiem 18. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmajā ievilkumā un, ciktāl tām piemērojams Direktīvas 77/388/EEK 28. panta 7. punkts, arī otrajā ievilkumā; 4) Intrastat sistēmā galamērķa dalībvalsts tiek definēta kā tā, kurā preces, ko ieved no citas dalībvalsts, atbilst noteikumiem 19. panta a) punkta pirmajā ievilkumā un, ciktāl tām piemērojams Direktīvas 77/388/EEK 28. panta 7. punkts, arī otrajā ievilkumā; 5) persona, kas atbildīga par 8. pantā paredzētās informācijas sniegšanu, ir fiziska vai juridiska persona, kas, a) atrodoties nosūtīšanas dalībvalstī, - noslēgusi līgumu, izņemot transportēšanas līgumu, saskaņā ar kuru nosūta preces, vai arī - nosūta vai uzdod nosūtīt preces, vai arī - ir nosūtāmo preču valdītāja; b) atrodoties galamērķa dalībvalstī, - ir noslēgusi līgumu, izņemot transportēšanas līgumu, saskaņā ar kuru tai piegādā preces, vai arī - ņem piegādes preces valdījumā vai uzdod to ņemšanu valdījumā, vai arī - ir piegādes preču valdītāja; 6) Komisija attiecīgi pieņem 7. panta 3. punktā paredzētos noteikumus; 7) neskarot 33. pantu, pārskata periods, kas paredzēts 13. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā, ir kalendārais mēnesis, kurā attiecīgi sākas vai beidzas saskaņā ar šo pantu reģistrējamo preču apriti. 21. pants Statistisko datu nesējā, kas nosūtāms kompetentajām iestādēm, - neskarot 34. pantu, preces norāda tā, lai tās vienkārši un precīzi varētu klasificēt sīkākajā apakšiedaļā atbilstoši kombinētās nomenklatūras redakcijai, kura ir spēkā tajā brīdī; - tāpat katram preču veidam tiek piešķirts attiecīgās kombinētās nomenklatūras atbilstošais apakšiedaļas astoņu ciparu koda numurs. 22. pants 1. Statistikas datu nesējā dalībvalstis tiek norādītas, izmantojot alfabēta vai ciparu kodus, kurus nosaka Komisija saskaņā ar 30. pantu. 2. Neskarot noteikumus, ko Komisija pieņem šajā jomā saskaņā ar 30. pantu, par informācijas sniegšanu atbildīgās personas 1. punkta izpildei ievēro norādījumus, ko devušas kompetentās valsts iestādes dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikas izstrādes jomā. 23. pants 1. Attiecībā uz katru preču tipu statistiskās informācijas nesējā, kurš ir jānosūta kompetentajām iestādēm, jānorāda šādi dati: a) preču galamērķa dalībvalstī — preču izcelsmes dalībvalsts 24. panta 1. punkta nozīmē; b) preču nosūtīšanas dalībvalstī — preču galamērķa dalībvalsts 24. panta 2. punkta nozīmē; c) preču daudzums, neto masā un papildu vienībās; d) preču vērtība; e) darījuma veids; f) piegādes nosacījumi; g) paredzētais transportēšanas veids. 2. Dalībvalstis nevar paredzēt, ka statistiskās informācijas nesējā tiek norādīti dati, kas nav minēti 1. punktā, izņemot šādus datus: a) galamērķa dalībvalstī — izcelsmes valsts; tomēr šo ziņu drīkst pieprasīt tikai saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem; b) nosūtīšanas dalībvalstī — izcelsmes reģions; galamērķa dalībvalstī — galamērķa reģions; c) nosūtīšanas dalībvalstī — iekraušanas osta vai lidosta; galamērķa dalībvalstī — izkraušanas osta vai lidosta; d) nosūtīšanas dalībvalstī un galamērķa dalībvalstī — paredzētā pārkraušanas osta vai lidosta, kas atrodas kādā citā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka pēdējā minētā sagatavo tranzīta statistiku; e) vajadzības gadījumā, statistiskā kārtība. 3. Ciktāl tas nav noteikts šajā regulā, 1. un 2. punktā minētos datus un noteikumus, kas regulē to iekļaušanu statistisko datu nesējā, nosaka Komisija saskaņā ar 30. pantu. 24. pants 1. Ja preces pirms galamērķa dalībvalsts sasniegšanas tranzītā šķērsojušas vienu vai vairākas valstis un tajās tikušas pakļautas tādiem lēmumiem vai tiesiskām darbībām, kas nesaistās ar to transportēšanu, par izcelsmes dalībvalsti uzskata pēdējo dalībvalsti, kur pieņemti šādi lēmumi vai tiesiska darbība. Citos gadījumos izcelsmes dalībvalsts sakrīt ar nosūtīšanas dalībvalsti. 2. "Galamērķa dalībvalsts" ir nosūtīšanas brīdī pēdējā zināmā valsts, uz kuru jānosūta preces. 3. Atkāpjoties no 23. panta 1. punkta a) apakšpunkta, persona, kas atbildīga par informācijas sniegšanu galamērķa dalībvalstī, ievērojot turpmāk minēto kārtību, var: - paziņot preču nosūtīšanas dalībvalsti, ja tā nezina izcelsmes dalībvalsti, - paziņot iepirkuma dalībvalsti šā panta 4. punkta nozīmē, ja tā nezina nosūtīšanas dalībvalsti. 4. "Iepirkuma dalībvalsts" ir dalībvalsts, kurā atrodas tās fiziskas vai juridiskas personas līgumslēdzējs partneris, kura noslēgusi līgumu, izņemot transporta līgumu, kurš paredz preču piegādi galamērķa dalībvalstī. 25. pants 1. Kopiena un dalībvalstis apkopo dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistiku, izmantojot 23. panta 1. punktā minētos datus. 2. Dalībvalstis, kuras cita starpā dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikas izstrādē neizmanto datus, kas minēti 23. panta 2. punktā, nevar paredzēt to savākšanu. 3. Kopiena un dalībvalstis apkopo dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistiku, ņemot vērā Komisijas saskaņā ar 30. pantu pieņemtos noteikumus par vispārīgiem un īpašiem izņēmumiem un statistiskiem limitiem. 4. Jebkurš noteikums, kas paredz, ka 18. un 19. pantā minētās preces tiek izslēgtas no dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistikas apkopošanas, atceļ pienākumu sniegt statistikas informāciju par precēm, kas tādā veidā izslēgtas. 26. pants 1. Dalībvalstis nosūta Komisijai savu ikmēneša dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistiku. Šī statistika sniedz pārskatu par datiem, kas minēti 23. panta 1. punktā. 2. 1. punktā paredzētās nosūtīšanas kārtību vajadzības gadījumā nosaka Komisija atbilstoši 30. pantam. 3. Datus, kurus dalībvalstis atzinušas par konfidenciāliem, ievērojot 32. pantā minētos nosacījumus, tās nosūta saskaņā ar Padomes 1990. gada 11. jūnija Regulu (EAEK, EEK) Nr. 1588/90 par statistikas slepenībai pakļauto datu nosūtīšanu Eiropas Kopienu Statistikas birojam [9]. 27. pants Noteikumus attiecībā uz statistikas informācijas vienkāršošanu pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma. 28. pants 1. Šīs nodaļas nolūkiem, statistiskos limitus definē kā ierobežojumus, kas izteikti vērtībā, kuru sasniedzot, par informācijas sniegšanu atbildīgo personu pienākumi tiek atcelti vai samazināti. Šie limiti ir piemērojami, neskarot 15. panta noteikumus. 2. Statistiskie limiti ir pazīstami kā izslēgšanas, asimilācijas un vienkāršošanas limiti. 3. Izslēgšanas limiti attiecas uz 5. panta otrajā daļā paredzētajām personām, kas ir atbildīgas par informācijas sniegšanu. Tie piemērojami visās dalībvalstīs, un tos nosaka katra dalībvalsts saskaņā ar valsts nodokļu noteikumiem, kas pieņemti, ievērojot Direktīvu 77/388/EEK. 4. Asimilācijas limiti atbrīvo personas, kam jāsniedz informācija, no pienākuma iesniegt 13. panta 1. punktā minētās deklarācijas; periodisko nodokļu deklarāciju, kuru tās iesniedz kā PVN maksātāji, ieskaitot personas, kam tā ir jāiesniedz atbilstoši 11. panta 7. punktam, uzskata par statistisko deklarāciju. Asimilācijas limiti ir piemērojami visās dalībvalstis un katra dalībvalsts nosaka tos tā, lai tie būtu augstāki par izslēgšanas limitiem. 5. Vienkāršošanas limiti personām, kam jāsniedz informācija, ļauj atkāpties no 23. panta, 13. panta 1. punktā minētajās deklarācijās katram preču veidam papildus koda numuram, kas minēts 21. panta otrajā ievilkumā, norādot vienīgi izcelsmes vai galamērķa dalībvalsti un preču vērtību. Neskarot 9. punkta pirmo daļu, tos piemēro atbilstoši līmeņiem, kurus nosaka 8. punkts dalībvalstīs, kuru asimilācijas limiti ir zemāki nekā šie līmeņi. Dalībvalstīs, kuru asimilācijas limiti ir noteikti līmeņos, kas ir vienādi vai, ievērojot 9. punkta pirmo daļu, augstāki par tiem, kas noteikti 8. punktā, vienkāršošanas limiti nav obligāti. 6. Asimilācijas un vienkāršošanas limitus izsaka Kopienas iekšējo tirdzniecības darbību gada vērtībās. Tos nosaka nosūtīšanas vai saņemšanas plūsma. Tos piemēro atsevišķi Kopienas iekšējiem uzņēmumiem preču nosūtīšanas posmā un Kopienas iekšējiem uzņēmumiem preču saņemšanas posmā. Neskarot 10. punktu, dalībvalstis, kuras izmanto iespēju, kas paredzēta 9. punkta pirmajā daļā, personām, kas ir atbildīgas par informācijas sniegšanu kā nosūtīšanas, tā saņemšanas posmos pienākumus tomēr var noteikt, atbilstoši plūsmai, kuras gada vērtība, kas raksturo šo uzņēmēju darbību Kopienas iekšienē, ir visaugstākā. Asimilācijas un vienkāršošanas limiti var atšķirties katrā dalībvalstī pēc preču grupas vai perioda. 7. Dalībvalstu īstenotās asimilācijas un vienkāršošanas limitu piemērošanas nolūkiem, Komisija saskaņā ar 30. pantu nosaka kvalitātes prasības attiecībā uz statistika, kuru dalībvalstis apkopo saskaņā ar 25. panta 1. punktu. 8. Vienkāršošanas limiti tiek noteikti 100000 ekiji nosūtīšanai un 100000 ekiji saņemšanai. Saskaņā ar 30. pantu Komisija drīkst paaugstināt vienkāršošanas limitu līmeni ar nosacījumu, ka ir izpildītas kvalitātes prasības, kas minētas 7. punktā. 9. Ja izpildītas 7. punktā minētās prasības, dalībvalstis var noteikt savus asimilācijas un vienkāršošanas limitus tādos līmeņos, kas ir augstāki par tiem, kas minēti 8. punktā. Par to tās informē Komisiju. Lai izpildītu 7. punktā minētās prasības, dalībvalstis pēc vajadzības var atkāpties no 5. punkta otrā daļā minētajām prasībām. Par to tās informē Komisiju. Komisija var prasīt no dalībvalstīm, lai tās pamatotu pasākumus, kurus tās veic, sniedzot Komisijai visu attiecīgu informāciju. 10. Ja dalībvalstu asimilācijas un vienkāršošanas limitu piemērošana iespaido Kopienas iekšējās tirdzniecības statistikas kvalitāti, ņemot vērā datus, kurus sniegušas dalībvalstis, vai izsauc papildu pienākumus personām, kurām jāsniedz informācija, tā, ka tiek pieļautas atkāpes attiecībā uz šīs regulas mērķi, Komisija saskaņā ar 30. pantu pieņem noteikumus, kas atjauno nosacījumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu nepieciešamo kvalitāti vai lai atvieglotu pienākumus. IV NODAĻA Statistikas komiteja attiecībā uz dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību 29. pants 1. Ar šo tiek nodibināta Statistikas komiteja attiecībā uz dalībvalstu savstarpējo preču tirdzniecību, turpmāk saukta "Komiteja". To veido dalībvalstu pārstāvji un tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. 2. Komiteja apstiprina savu reglamentu. 3. Komiteja drīkst izskatīt jebkuru jautājumu attiecībā uz šīs regulas īstenošanu, kuru ierosinājis tās priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvja lūguma. 30. pants 1. Noteikumus, kas vajadzīgi šī regulas īstenošanai, pieņem saskaņā ar 2. un 3. punktā minēto kārtību. 2. Komisijas pārstāvis Komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu laikā, kuru nosaka priekšsēdētājs atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas noteikts Līguma 148. panta 2. punktā lēmumiem, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis Komitejā vērtē minētajā pantā noteiktajā kārtībā. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās. 3. Komisija pieņem pasākumus, kurus piemēro nekavējoties. Tomēr, gadījumā, ja šie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu, Komisija par tiem nekavējoties paziņo Padomei. Šādā gadījumā Komisija atliek pieņemto pasākumu īstenošanu ilgākais uz vienu mēnesi no šīs paziņošanas dienas. Padome laikā, kas minēts šā punkta otrajā daļā, ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt atšķirīgu lēmumu. V NODAĻA Nobeiguma noteikumi 31. pants Pēc Komisijas priekšlikuma Padome pieņem vajadzīgos noteikumus, lai Kopiena vai tās dalībvalstis varētu apkopot statistiku, kas nav 4. pantā minētā dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības statistika. 32. pants 1. Pēc Komisijas priekšlikuma Padome paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstis var par konfidenciāliem atzīt tādus datus, kurus tās apkopo, piemērojot šo regulu vai regulas, ko paredz šī regula. 2. Līdz brīdim, kad tiek paredzēti 1. punktā minētie nosacījumi, spēkā ir dalībvalstu noteikumi šai jomā. 33. pants Komisija, ievērojot 30. pantā paredzēto procedūru, vajadzības gadījumā var pielāgot šīs regulas noteikumus - atbilstīgi Direktīvas 77/388/EEK grozījumiem; - īpašai preču apritei Kopienas statistikas noteikumu nozīmē. 34. pants 1. Attiecībā uz precēm, kas ir pakļautas Intrastat sistēmai, un citām precēm, Komisija, lai atvieglotu par informācijas sniegšanu atbildīgo personu uzdevumu, saskaņā ar 30. pantu var noteikt vienkāršotu datu savākšanas kārtību un jo īpaši radīt apstākļus, kas ļautu plašāk izmantot automātisku datu apstrādi un elektronisku datu pārsūtīšanu. 2. Lai ņemtu vērā to īpašo administratīvo kārtību, dalībvalstis drīkst noteikt vienkāršotu kārtību, kas nav 1. punktā minētā kārtība, ja vien par informācijas sniegšanu atbildīgās personas var izvēlēties, kuru kārtību izmantot. Dalībvalstis, kas izmanto šo iespēju, par to informē Komisiju. 35. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Ciktāl šīs regulas 1. līdz 9. pants, 11. pants, 13. panta 1. punkts un 14. līdz 27. pants neparedz, ka Padome vai Komisija pieņem šīs regulas īstenošanas noteikumus pirms šā datuma, tie piemērojami no dienas, kad stājas spēkā Padomes 1990. gada 17. septembra Regula Nr. (EEK) 2726/90 par Kopienas tranzītu. [10] No dienas, kas minēta šā panta otrajā daļā, Regula (EEK) Nr. 2954/85 tiek atcelta un Regulu Nr. (EEK) 1736/75 vairs nepiemēro dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības statistikai, attiecībā uz ko pirms tam tā bija piemērojama. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1991. gada 7. novembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs P. Dankert [1] OV C 254, 9.10.1990., 7. lpp. unOV C 47, 23.2.1991., 10. lpp. [2] OV C 324, 24.12.1990., 268. lpp. unOV C 280, 28.10.1991. [3] OV C 332, 31.12.1990., 1. lpp. [4] OV L 285, 25.10.1985., 1. lpp. [5] OV L 183, 14.7.1975., 3. lpp. [6] OV L 147, 14.6.1988., 1. lpp. [7] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. [8] OV L 263, 15.9.1986., 59. lpp. [9] OV L 151, 15.6.1990., 1. lpp. [10] OV L 262, 26.9.1990., 1. lpp. --------------------------------------------------