C 366/35

EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS IETEIKUMS

(2019. gada 27. jūnijs)

par vidēja termiņa ievainojamībām Zviedrijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā

(ESRK/2019/9)

(2019/C 366/06)

EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (2010. gada 24. novembris) par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 3., 16., 17. pantu un 18. pantu,

tā kā:

(1) Nekustamā īpašuma sektoram ir svarīga loma tautsaimniecībā, un notikumi tajā var būtiski ietekmēt finanšu sistēmu. Agrākās finanšu krīzes atklājušas, ka nekustamā īpašuma tirgu nenoturīga attīstība var ievērojami negatīvi ietekmēt finanšu sistēmas stabilitāti un tautsaimniecību kopumā, kas var izraisīt arī negatīvus pārrobežu blakusefektus. Negatīva nekustamā īpašuma tirgus attīstība dažās dalībvalstīs pagātnē ir radījusi lielus kreditēšanas zaudējumus un/vai negatīvi ietekmējusi reālo tautsaimniecību. Šāda ietekme atspoguļo ciešo mijiedarbību starp nekustamā īpašuma sektoru, finansējuma sniedzējiem un citiem tautsaimniecības sektoriem. Turklāt spēcīgās atgriezeniskās saites starp finanšu sistēmu un reālo tautsaimniecību pastiprina jebkādas negatīvas pārmaiņas.

(2) Šīs saiknes ir svarīgas, jo tās norāda, ka riskiem, kas radušies nekustamā īpašuma sektorā, var būt sistēmiska ietekme, kuras būtība ir procikliska. Finanšu sistēmas ievainojamībai ir tendence uzkrāties nekustamā īpašuma cikla augšupejas fāzē. Priekšstats par zemāku risku un vieglāku pieeju finansējumam var veicināt ātru kreditēšanas un ieguldījumu pieaugumu, ko pavada paaugstināts nekustamā īpašuma pieprasījums, kas rada augšupvērstu spiedienu uz īpašuma cenām. Ņemot vērā, ka no tā izrietošās augstākās nodrošinājuma summas turpina būt labvēlīgas kreditēšanas pieprasījumam un piedāvājumam, šīs sevi pastiprinošās notikumu attīstības rezultātā var rasties potenciālas sistēmiskas sekas. Savukārt nekustamā īpašuma cikla lejupejas fāzē stingrāki kreditēšanas nosacījumi, izteiktāka nevēlēšanās uzņemties risku un lejupvērsts spiediens uz nekustamā īpašuma cenām var negatīvi ietekmēt aizņēmēju un aizdevēju elastību, tādējādi vājinot ekonomiskos nosacījumus.

(3) Ievainojamība, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu, var radīt sistēmisku risku, un tā var gan tieši, gan netieši ietekmēt finanšu stabilitāti. Tiešā ietekme ir kreditēšanas zaudējumi hipotekāro kredītu portfeļos, ko rada nelabvēlīgi ekonomiskie vai finanšu apstākļi un vienlaicīgas negatīvās tendences mājokļu nekustamā īpašuma tirgū. Netieša ietekme varētu būt saistīta ar korekcijām mājsaimniecību patēriņā, kas rada turpmākas sekas reālajai tautsaimniecībai un finanšu stabilitātei.

(4) Kā norādīts Ieteikuma ESRK/2013/1 (2) 4. apsvērumā, makroprudenciālās uzraudzības politikas galvenais mērķis ir garantēt finanšu sistēmas stabilitāti kopumā, tai skaitā stiprinot finanšu sistēmas noturību un mazinot sistēmisko risku veidošanos, tādējādi nodrošinot finanšu sektora ieguldījumu tautsaimniecības izaugsmē.

(5) Šajā nolūkā makroprudenciālās uzraudzības iestādes atkarībā no riska novērtējuma var izmantot vienu vai vairākus ar kapitālu saistītus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2013/36/ES (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 575/2013 (4), un/vai ar aizņēmēju saistītus makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kuru pamatā ir tikai nacionālie tiesību akti. Lai gan ar kapitālu saistīti pasākumi galvenokārt paredzēti, lai palielinātu finanšu sistēmas noturību, ar aizņēmēju saistīti pasākumi var būt īpaši piemēroti, lai novērstu sistēmisku risku turpmāku veidošanos.

(6) Turklāt Ieteikumā ESRB/2013/1 dalībvalstīm ieteikts izveidot tiesisko regulējumu, kas makroprudenciālās uzraudzības iestādēm ļauj īstenot tiešu kontroli vai ieteikuma pilnvaras attiecībā uz minētajā ieteikumā norādītajiem makroprudenciālās uzraudzības instrumentiem.

(7) Eiropas Sistēmisko risku kolēģija (ESRK) 2016. gadā veica Savienības mēroga novērtējumu par ievainojamību, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu (5). Šis novērtējums ļāva ESRK identificēt virkni vidēja termiņa ievainojamību, kas ir sistēmiska riska avots vairākās valstīs, kā rezultātā tika sniegti brīdinājumi astoņām valstīm, starp kurām bija arī Zviedrija (6).

(8) Mājokļu nekustamo īpašumu tirgū Zviedrijā 2016. gadā galvenās ievainojamības tika konstatētas saistībā ar ievērojamu un ilgstošu izaugsmi gan mājokļu cenu, gan hipotekāro kredītu jomā, kas izraisījusi pārmērīgi augstas mājokļu cenas, kā arī saistībā ar mājsaimniecību parādsaistību augsto līmeni un pieaugumu.

(9) ESRK nesen ir noslēgusi sistemātisku un uz nākotni orientētu Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) novērtējumu attiecībā uz ievainojamību, kas saistīta ar mājokļu nekustamo īpašumu (7).

(10) Attiecībā uz Zviedriju šis nesenais novērtējums atklājis, ka kopš 2016. gada mājokļu cenu pieaugums ir palēninājies, un pašlaik tās ir tādā pašā līmenī kā 2016. gadā. Tomēr mājokļu cenas joprojām ir pārāk augstas, un mājsaimniecību parādu slogs ir ievērojami palielinājies.

(11) Kopš 2016. gada Zviedrijas nacionālās iestādes ir pastiprinājušas vai ieviesušas vairākus ar aizņēmēju un kapitālu saistītus pasākumus. 2016. gadā tika ieviestas jaunu hipotekāro kredītu amortizācijas prasības. Šīs prasības bija saistītas ar jaunu kredītu kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītāju, nosakot vismaz 2 % gadā amortizāciju kredītiem, kuru LTV rādītājs ir virs 70 %, un 1 % gadā amortizāciju kredītiem, kuru LTV rādītājs ir 50–70 %. 2017. gadā šīs prasības tika padarītas stingrākas attiecībā uz jaunu kredītu kredīta/ienākumu attiecība (LTI) rādītāju, palielinot šīs prasības par 1 procentu punktu gadā attiecībā uz jauniem hipotekārajiem kredītiem ar LTI rādītāju, kas pārsniedz 4,5. 2018. gadā Finansinspektionen (Zviedrijas Finanšu uzraudzības iestāde) visām vietējām kredītiestādēm, kas izmanto uz iekšējiem reitingiem balstītu metodi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 458. pantu, noteica kredītiestādei specifisku 25 % zemākā robežvērtība riska darījumu svērtajai vidējai riska pakāpei, ko piemēro portfeļiem, kuri ietver ar nekustamo īpašumu nodrošinātus mazos riska darījumus ar parādniekiem, kuri ir Zviedrijas rezidenti. Visbeidzot, Finansinspektionen 2018. gadā palielināja pretciklisko kapitāla rezervju normu no 2 % līdz 2,5 %, to piemērojot ar 2019. gada septembri.

(12) Lai gan cikliskiem faktoriem ir svarīga nozīme Zviedrijā konstatēto ievainojamību novēršanā, pastāv arī strukturāli faktori, kas stimulējuši šo ievainojamību pieaugumu, tādējādi radot augstāku sistēmiskā riska līmeni. Šie faktori ietver: i) mājokļu piedāvājuma trūkumu, kas rada aizvien lielāku spiedienu uz mājokļu cenām un to mājsaimniecību parādiem, kuras pērk īpašumu sev, un ii) mājokļiem labvēlīgu nodokļu režīmu, piemēram, iespēju par hipotēku maksātos procentus atskaitīt no nodokļiem, kas var veicināt mājokļu cenu pieaugumu un kalpot kā stimuls mājsaimniecībām pārmērīgi aizņemties.

(13) Tādēļ, lai gan ESRK atzīst plašo makroprudenciālās uzraudzības pasākumu klāstu, kas ir spēkā Zviedrijā, tā secinājusi, ka, lai gan šie makroprudenciālās uzraudzības pasākumi ir atbilstīgi, tie ir daļēji pietiekami, lai vidējā termiņā novērstu konstatētās ievainojamības saistībā ar mājokļu nekustamo īpašumu, jo īpaši mājsaimniecību parādu slogu un pārāk augstas mājokļu cenas. Ņemot vērā to, ka šīs ievainojamības zināmā mērā stimulē strukturālie faktori, kas ir tālejošāki par makroprudenciālās uzraudzības politiku, vajadzīgi citi politikas pasākumi, lai papildinātu un atbalstītu pašreizējos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus ar mērķi reaģēt uz faktoriem, kas palielina sistēmisko risku pieaugumu mājokļu nekustamā īpašuma tirgū Zviedrijā, efektīvāk un lietderīgāk, neradot pārmērīgas izmaksas Zviedrijas reālajai tautsaimniecībai un finanšu sistēmai. Šajā ieteikumā ierosinātie pasākumi paredzēti, lai papildinātu esošos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus Zviedrijā.

(14) Šā ieteikuma mērķis ir ieteikt: a) plašāku politikas nostādņu īstenošanu, kuru mērķis ir ierobežot faktorus, kas palielina vai veicina mājsaimniecību parādu slogu; un b) esošo makroprudenciālās uzraudzības pasākumu pastiprināšanu vai citu makroprudenciālās uzraudzības pasākumu aktivizēšanu, ja ciklisku ekonomisko un finanšu iemeslu dēļ turpina pieaugt ievainojamības, kas saistītas ar mājsaimniecību parādu slogu un pārāk augstām mājokļu cenām.

(15) Šis ieteikums neietekmē Savienības centrālo banku pilnvaras monetārās politikas jomā.

(16) ESRK ieteikumi tiek publicēti pēc tam, kad ESRK Valde informējusi Eiropas Savienības Padomi par savu nolūku to darīt, un Padomei sniegta iespēja uz to atbildēt, kā arī pēc tam, kad adresāti informēti par nolūku publicēt ieteikumus,

IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

1. IEDAĻA

IETEIKUMI

A ieteikums. Strukturālās izmaiņas, kas saistītas ar hipotēku kredītiem un mājokļu nekustamā īpašumu sektoru

Zviedrijai tiek ieteikts pārskatīt savu politiku, lai ierobežotu strukturālos faktorus, kas ir veicinājuši Zviedrijā konstatētās ievainojamības, tādējādi radot sistēmisku risku, jo tie stimulē mājsaimniecības uzņemties pārmērīgu hipotekāro parādu vai izraisa mājokļu cenu un hipotekārā parāda pārmērīgu pieaugumu.

B ieteikums. Ievainojamību kontrole un makroprudenciālās uzraudzības pasākumu aktivizēšana vai pastiprināšana

1. Zviedrijas nacionālajām iestādēm, kurām uzticēta sistēmisku risku kontrole, tiek ieteikts rūpīgi uzraudzīt ar mājsaimniecību parādu slogu un pārmērīgi augstām mājokļu cenām saistītās ievainojamības vidējā termiņā, tostarp: a) novērtēt – izmantojot kredītu līmeņa datus jauniem hipotēku kredītiem – aizņēmēju spēju saņemt jaunus mājokļu kredītus, lai tie spētu izturēt nelabvēlīgus ekonomikas vai finanšu apstākļus vai nelabvēlīgus notikumus mājokļu nekustamā īpašuma tirgū; b) novērtēt potenciālos kredītzaudējumus attiecībā uz esošajiem hipotekārajiem portfeļiem, kā arī iespējamo sekundāro ietekmi uz finanšu stabilitāti nelabvēlīgas ekonomikas vai finanšu notikumu attīstības gadījumā.

2. Lai novērstu kredītriska uzkrāšanos, Zviedrijas makroprudenciālās uzraudzības iestādei, kurai uzticēta ar aizņēmēju saistītu pasākumu aktivizēšana, tiek ieteikts pastiprināt spēkā esošos vai aktivizēt citus ar aizņēmēju saistītos pasākumus, ja saskaņā ar B ieteikuma 1. punkta a) apakšpunktu veiktās kontroles rezultāti apliecina, ka ievērojama vai pieaugoša aizņēmēju daļa, kas saņem jaunus mājokļu kredītus, varētu nespēt veikt parāda atmaksu nelabvēlīgas ekonomikas vai finanšu notikumu attīstības gadījumā.

3. Tiek ieteikts makroprudenciālās uzraudzības iestādei, norīkotajai iestādei vai attiecīgā gadījumā Zviedrijas kompetentajai iestādei pastiprināt esošos vai ieviest citus ar ka[pitālu saistītus pasākumus, lai nodrošinātu pietiekamu kapitālu Zviedrijā reģistrētu kredītiestāžu piešķirtiem hipotekārajiem kredītiem, ja saskaņā ar B ieteikuma 1. punkta b) apakšpunktu veiktās kontroles rezultāti apliecina, ka iespējamie kredītzaudējumi saistībā ar esošajiem hipotekārajiem kredītiem nelabvēlīgu ekonomisko vai finanšu apstākļu vai nelabvēlīgas notikumu attīstības mājokļa nekustamo īpašumu tirgū gadījumā, kā arī citu kredītu kredītzaudējumi, ko rada mājsaimniecību ar mājokļa kredītiem patēriņa samazinājums, ir palielinājušies ciklisku, ekonomisku un finanšu faktoru dēļ.

2. IEDAĻA

ĪSTENOŠANA

1. Definīcijas

Šajā ieteikumā piemēro šādas definīcijas:

a) “ar aizņēmēju saistīti pasākumi” ir makroprudenciālās uzraudzības pasākumi, kas vērsti uz aizņēmējiem;

b) “tiešā kontrole” ir īsta un efektīva spēja vidēja termiņa mērķu sasniegšanas nolūkā noteikt un grozīt makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas piemērojami finanšu iestādēm, kuras ietilpst attiecīgās makroprudenciālās uzraudzības iestādes darbības jomā;

c) “tiesības sniegt ieteikumus” ir spēja ar ieteikumu palīdzību vadīt makroprudenciālās uzraudzības instrumentu piemērošanu, lai vajadzības gadījumā sasniegtu galvenos vai vidēja termiņa mērķus;

d) “kredīta/nodrošinājuma attiecības rādītājs” (LTV rādītājs) ir visu to kredītu vai kredīta daļu summa, kuras aizņēmējs nodrošinājis ar nekustamo īpašumu kredīta izsniegšanas brīdī, pret īpašuma vērtību kredīta izsniegšanas brīdī;

e) “kredīta/ienākumu attiecības rādītājs” (LTI rādītājs) ir visu kredītu vai kredīta daļu, kuras aizņēmējs nodrošinājis ar nekustamo īpašumu kredīta izsniegšanas brīdī pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

f) “vidējs termiņš” ir trīs gadu laika posms;

g) “parāda apkalpošana” ir apkopotā procentu un pamatsummas atmaksa par aizņēmēja kopējo parādu noteiktā laika posmā (parasti vienā gadā);

h) “makroprudenciālās uzraudzības iestāde” ir nacionālā makrouzraudzības iestāde, kuras mērķi, regulējums, pilnvaras, atbildības prasības un citas īpašības izklāstītas Ieteikumā ESRK/2011/3 (8);

i) “parāda/ienākumu attiecības rādītājs (DTI rādītājs)” ir aizņēmēja kopējie parādi kredīta izsniegšanas brīdī pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

j) “parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības rādītājs (DSTI rādītājs)” ir gada kopējā parāda apkalpošana pret aizņēmēja kopējiem gada izmantojamiem ienākumiem kredīta izsniegšanas brīdī;

k) “termiņš” ir gados izteikts mājokļu nekustamā īpašuma kredīta līguma termiņš kredīta izsniegšanas brīdī.

2. Īstenošanas kritēriji

1. Uz šī ieteikuma īstenošanu attiecas šādi kritēriji: a) pienācīgi jāņem vērā proporcionalitātes princips, ņemot vērā A ieteikuma un B ieteikuma mērķi un saturu; b) veicot izmaiņas politikā saskaņā ar A ieteikumu, šādu pasākumu pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Zviedrijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, lai šie pasākumi nepastiprinātu vai neizraisītu uzkrāto ievainojamību īstenošanos Zviedrijas mājokļu nekustamā īpašuma sektorā; c) aktivizējot vai pastiprinot ar aizņēmēju vai kapitālu saistītos pasākumus saskaņā ar B ieteikumu, to kalibrēšanā un pakāpeniskā ieviešanā būtu jāņem vērā Zviedrijas stāvoklis ekonomikas un finanšu ciklos, kā arī jebkāda iespējamā ietekme uz saistītajām izmaksām un ieguvumiem; d) konkrēti kritēriji A ieteikuma un B ieteikuma ievērošanai izklāstīti I pielikumā.

2. Šī ieteikuma adresātiem tiek lūgts ESRK un ECB Padomei sniegt pārskatu par darbībām, ko tie veikuši, reaģējot uz šo ieteikumu, vai pienācīgi pamatot darbību neveikšanu. Šajos pārskatos jāiekļauj vismaz: a) informācija par veikto darbību saturu un termiņiem; b) novērtējums par ievainojamībām, kas saistītas ar mājsaimniecību parādu slogu un pārmērīgi augstām mājokļu cenām, tostarp par jaunu hipotēku kredītu izkārtojumu atbilstoši to LTV, DTI un DSTI rādītājiem un termiņiem, konkrētās attiecības aprēķinot saskaņā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikuma ESRK/2016/14 (9) IV pielikumu, kā arī par veikto darbību funkcionēšanu, ņemot vērā šī ieteikuma mērķus; c) detalizēts pamatojums tam, kāpēc darbības netika veiktas, vai tam, kāpēc tās atšķīrās no šī ieteikuma, tai skaitā arī attiecībā uz kavējumiem.

3. Pārskatu sniegšanas termiņi

Šī ieteikuma adresātiem tiek lūgts ESRK un Padomei sniegt pārskatu par darbībām, ko tie veikuši, reaģējot uz šo ieteikumu, vai pienācīgi pamatot darbību neveikšanu, ievērojot šādus termiņus.

a) A ieteikums Līdz 2022. gada 31. oktobrim A ieteikuma adresātam jāsniedz ESRK un ECB Padomei pārskats par A ieteikuma īstenošanu.

b) B ieteikums Līdz 2020. gada 31. oktobrim un katru gadu līdz 2022. gada 31. oktobrim B ieteikuma adresātiem tiek lūgts sniegt ESRK un ECB Padomei pārskatu par ievainojamībām, kas saistītas ar mājsaimniecību parāda slogu, un veiktajām darbībām ievainojamību novēršanai. Ja par darbībām konstatēto ievainojamību novēršanai atbild vairākas iestādes, būtu jāiesniedz viens kopīgs pārskats.

4. Uzraudzība un novērtējums

1. ESRK Sekretariāts: a) palīdz adresātiem, t.sk., nodrošinot koordinētu pārskatu sniegšanu un nodrošinot attiecīgus paraugus, un vajadzības gadījumā precizējot pārskatu sniegšanas kārtību un grafiku; b) pārbauda, vai adresāti izpilda ieteikumus, t.sk., pēc to lūguma sniedzot palīdzību adresātiem, un sniedz pārskatu par izpildi ESRK Valdei. Trīs novērtējumus uzsāk šādi: i) līdz 2020. gada 31. decembrim attiecībā uz B ieteikuma īstenošanu; ii) līdz 2021. gada 31. decembrim attiecībā uz B ieteikuma īstenošanu; un iii) līdz 2022. gada 31. decembrim attiecībā uz A un B ieteikuma ieviešanu.

2. ESRK Valde izvērtēs darbības un pamatojumus, par kuriem ziņojuši adresāti, un vajadzības gadījumā var lemt par to, ka šis ieteikums nav ievērots un adresāti nav pienācīgi pamatojuši savu bezdarbību.

Frankfurtē pie Mainas, 2019. gada 27. jūnijā ESRK Valdes vārdā ESRK Sekretariāta vadītājs Francesco MAZZAFERRO

(1) OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

(2) Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2013/1 (2013. gada 4. aprīlis) par makrouzraudzības politikas vidēja termiņa mērķiem un instrumentiem (OV C 170, 15.6.2013., 1. lpp.).

(3) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

(4) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).”;

(5) Sk. Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector, ESRB, November 2016, pieejams ESRK interneta vietnē www.esrb.europa.eu.

(6) Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Brīdinājums ESRK/2016/11 (2016. gada 22. septembris) par vidēja termiņa ievainojamībām Zviedrijas mājokļu nekustamā īpašumu sektorā (OV C 31, 31.1.2017., 55. lpp.).

(7) Sk. Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries, ESRB, 2019, pieejams ESRK interneta vietnē www.esrb.europa.eu.

(8) Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2011/13 (2011. gada 22. decembris) par nacionālo iestāžu pilnvarām makrouzraudzības jomā (OV C 41, 14.2.2012., 1. lpp.).

(9) Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Ieteikums ESRK/2016/14 (2016. gada 31. oktobris) par nekustamā īpašuma datu nepilnību novēršanu (OV C 31, 31.1.2017., 1. lpp.).