ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kas ir pamatā programmā iekļautajām budžeta prognozēm, ir ticams. Padome 2012. gada 4. decembrī atcēla lēmumu par pārmērīga deficīta pastāvēšanu Maltā (5), ņemot vērā tā novēršanu 2011. gadā, kura, balstoties uz Komisijas dienestu 2012. gada rudens prognozi, šķita noturīga. Tomēr 2012. gadā Maltas vispārējās valdības budžeta deficīts sasniedza 3,3 % no IKP, atkal virs atsauces vērtības 3 % no IKP. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir pakāpeniski samazināt deficītu, kas 2012. gadā ir 3,3 % no IKP, līdz 0,8 % no IKP 2016. gadā – tas nozīmē pakāpenisku virzību uz vidējā termiņa mērķa (VTM) sasniegšanu. Stabilitātes programmā ir apstiprināts vidējā termiņa mērķis panākt līdzsvarotu stāvokli strukturālā ziņā, kas ir vērienīgāks par Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, taču tā sasniegšana stabilitātes programmas periodā nav plānota. Stabilitātes programmā 2013. gada deficīta mērķis ir balstīts uz nodokļu ieņēmumu relatīvi strauju izaugsmi, ko pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs, šķiet, pilnībā neizskaidro. Turklāt to pietiekami neatbalsta ar detalizētiem pasākumiem, arī turpmākajos gados. Rezultātā izmaiņas plānotajā (pārrēķinātajā) strukturālajā bilancē ir krietni lielākas nekā Komisijas dienestu prognozētās. Saskaņā ar minēto prognozi, strukturālā bilance 2013. gadā uzlabojas tikai par ¼ procentu punkta no IKP un tikai margināli 2014. gadā, pieņemot, ka politika nemainīsies.

Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāds saglabāsies virs robežvērtības 60 % no IKP visā stabilitātes programmas periodā. Valsts iestādes prognozē, ka parāds 2014. gadā pieaugs līdz 74,2 % no IKP un pēc tam sāks samazināties, 2016. gadā sasniedzot 70 % no IKP. Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozē tiek prognozēts, ka parāda attiecība pret IKP pieaugs nedaudz straujāk – līdz 74,9 % no IKP 2014. gadā, jo ir gaidāms, ka primārais deficīts turpinās palielināties. Ņemot vērā pārmērīgā deficīta novēršanu 2011. gadā, Malta pašlaik ir trīs gadu ilgā pārejas laikā attiecībā uz parāda samazināšanas robežvērtības piemērošanu, sākot no 2012. gada. Malta neguva pietiekamus panākumus virzībā uz parāda kritērija pilnīgu ievērošanu 2012. gadā, un netiek prognozēts, ka tā to veiks 2013.–2014. gadā. Lai gan Maltas fiskālā sistēma ir samērā elastīga, tās nesaistošais raksturs un fiskālās plānošanas īsais termiņš neveicina stabilu fiskālo stāvokli. Direktīva 2011/85/ES (6) par prasībām dalībvalstu budžeta struktūrām vēl nav transponēta, un budžeta strukturālās sabalansētības noteikums, kas paredzēts Līgumā par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību, kurš parakstīts 2012. gada 2. martā Briselē, vēl nav ieviests valsts tiesību aktos. Stabilitātes programmā ir noteikts valdības nolūks izveidot fiskālo jautājumu padomi, taču nav izklāstīti konkrēti plāni.
(10)

Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir optimistisks, jo īpaši stabilitātes programmas laikposma pēdējos gados, salīdzinot ar Komisijas prognozēto potenciālo izaugsmi. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir pakāpeniski samazināt deficītu līdz 0,3 % no IKP 2015. gadā pēc plānotās pārmērīgā deficīta novēršanas 2011. gadā. Stabilitātes programmā ir apstiprināts iepriekšējais vidējā termiņa budžeta mērķis (VTM) – strukturālā izteiksmē līdzsvarots budžets –, kas jāsasniedz pēc programmas laikposma. VTM ir pienācīgi ņemtas vērā Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Pastāv risks, ka deficīta rādītāji varētu būt sliktāki par plānoto, kas izriet no i) mazākiem ieņēmumiem, ņemot vērā nedaudz optimistisko makroekonomikas scenāriju; ii) iespējamās kārtējo primāro izdevumu pārsniegšanas; un iii) pašlaik notiekošās valsts aviokompānijas (Air Malta) pārstrukturēšanas un enerģijas piegādātāja (Enemalta) finanšu situācijas. Balstoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), ir plānots, ka ikgadējais progress VTM sasniegšanā atbildīs Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam kritērijam 0,5 % no IKP. Izmantojot Komisijas noteiktos vienreizējos pasākumus, kas iekļauti budžeta mērķos, vidējais progress VTM sasniegšanā ir nedaudz lielāks (¾ % no IKP), taču sadalīts ļoti nevienmērīgi – bez progresa 2012. gadā, kam seko centieni 1¼ % apmērā 2013. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmā sniegto informāciju valsts izdevumu pieaugumam, ņemot vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, vajadzētu atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu kritērijam visā programmās laikposmā. Tomēr risks attiecībā uz budžeta mērķiem nozīmē, ka vidējā korekcija VTM sasniegšanai varētu būt lēnāka, nekā tā būtu piemērota. Pēc maksimuma – 72 % no IKP – sasniegšanas 2011. gadā programmā ir plānots, ka vispārējās valdības kopējā parāda līmenis sāks samazināties un sasniegs 65,3 % no IKP 2015. gadā (vēl joprojām virs Līgumā noteiktās atsauces vērtības 60 % apmērā no IKP). Saskaņā ar stabilitātes programmā plānoto Malta panāk pietiekamu progresu, lai sasniegtu Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto parāda samazināšanas kritēriju pārejas laika beigās (2015. gadā), bet šis izvērtējums ir pakļauts riskam, jo parāda līmenis var izrādīties lielāks par plānoto, ņemot vērā lielāka deficīta iespēju, kā arī parāda–deficīta korekcijas. Maltas vidējā termiņa budžeta struktūra paliek nesaistoša, kas nozīmē, ka fiskālās plānošanas perspektīva ir samērā īsa. Stabilitātes programmā paziņots, ka valdība apsver reformēt ikgadējo budžeta procedūru, tostarp termiņus, un ieviest konstitūcijā paredzētu fiskālo noteikumu, iekļaujot uzraudzību un korektīvos mehānismus, saskaņā ar eurozonas pārvaldības struktūras nesenajām izmaiņām.
Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir optimistisks. Stabilitātes programmā 2013. gadam ir plānota ekonomikas izaugsme par 1¼ %, neņemot vērā papildu konsolidācijas pasākumu negatīvo ietekmi uz izaugsmi, kamēr Komisija, balstoties uz to pašu scenāriju, kurā nav paredzētas politikas izmaiņas, ir prognozējusi zemāku izaugsmes rādītāju 0,7 % apmērā. Stabilitātes programmā noteiktais mērķis ir izpildīt Padomes ieteikumus par pārmērīga deficīta novēršanu un censties turpmāk uzlabot budžeta stāvokli, lai to tuvinātu vidēja termiņa budžeta mērķim (VTM), piemērojot strukturālos pasākumus vismaz 0,5 % apmērā gadā. Stabilitātes programma ir vērsta uz nominālā vispārējās valdības budžeta deficītu 3 % apmērā no IKP 2013. gadā, un tajā ir apstiprināts iepriekšējais strukturālā deficīta VTM 0,5 % apmērā no IKP, kas pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Gada vidējie fiskālie pasākumi 0,75 % apmērā no IKP laikposmā no 2010. līdz 2013. gadam, pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), atbilst Padomes ieteiktajiem strukturālajiem pasākumiem ¾ % apmērā no IKP. Tā kā stabilitātes programmā nav paredzēti budžeta mērķi laikposmam pēc 2013. gada, nav iespējams izvērtēt budžeta korekcijas ilgtspējību 2013. gadā un virzību uz VTM attālākos gados, tostarp atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu kritērijam.

Programmas darbības laikā budžeta prognozes ir pakļautas riskiem saistībā ar to īstenošanu. Tas attiecas ne tikai uz nesen paziņotajiem konsolidācijas pasākumiem, bet arī uz dažu tādu pasākumu īstenošanu, par kuriem iepriekš bija vienojusies aizejošā valdība. Valdības 2012. gada aprīlī ierosinātie papildu pasākumi 2013. gadam un to ietekme uz budžetu 25. maijā pēc izvērtējuma pabeigšanas termiņa tika sīkāk precizēti un izteikti skaitļos. Budžeta korekciju pamatā līdz šim ir bijuši galvenokārt izdevumu samazinājumi, kas arī atstāj ietekmi uz izaugsmi veicinošiem izdevumiem. Saskaņā ar 2012. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP 2012. gadā vēl ievērojami paaugstināties, sasniedzot 70,2 % no IKP, un 2013. gadā mazliet pieaugs – līdz 70,7 %, ņemot vērā papildu konsolidācijas pasākumu ietekmi. Tādējādi ir plānots, ka parāda attiecība paliks ievērojami virs 60 % atsauces vērtības. Stabilitātes programmā nav precizēti mērķi attiecībā uz parādu 2014. un 2015. gadā, tādēļ nav iespējams sniegt izvērtējumu tam, kā pēc 2013. gada tiks ievērots Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktais parāda samazināšanas kritērijs.
(10)

Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kas balstīts uz budžeta prognozēm programmā, ir optimistisks. Saskaņā ar Komisijas dienestu aplēsēm 2012. gada pavasara prognozē IKP pieaugums sasniegs 0,5 % 2012. gadā un 1,3 % 2013. gadā, salīdzinot ar attiecīgi 0,7 % un 1,75 % saskaņā ar stabilitātes programmu. Pēc tam, kad 2011. gadā budžeta deficīts 5,2 % apmērā no IKP bija mazāks par gaidīto, stabilitātes programmā plānots 2013. gadā (Padomes noteiktais termiņš pārmērīga budžeta deficīta novēršanai) to samazināt līdz 3 % no IKP un pēc tam turpināt konsolidāciju, līdz 2016. gadam sasniedzot līdzsvarotu budžetu. Stabilitātes programmas laikposmā paredzēts sasniegt vidējā termiņa budžeta mērķi (VTM) attiecībā uz līdzsvarotu budžetu strukturālā izteiksmē. VTM pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (5), plānotie vidējie gada fiskālie centieni 2010.–2013. gadā atbilst Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumam. Gada progresu strukturālā izteiksmē, kas vienāds ar papildu 0,7 % no IKP, virzībā uz VTM sasniegšanu ir paredzēts sasniegt 2014.–2016. gadā. Atbilstīgi stabilitātes programmai valsts izdevumu pieauguma rādītājs, ņemot vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu kritērijam. Stabilitātes programmā izklāstīto korekciju plānu apdraud riski. Makroekonomikas scenārijs varētu izrādīties mazāk labvēlīgs, nekā norādīts Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozē. Pasākumi nav pietiekami precizēti, lai sasniegtu mērķus, sākot no 2013. gada, un īstenotu ieteiktos vidējos gada fiskālos centienus. Turklāt Francijas rezultātu izklāsts attiecībā uz izdevumu mērķu sasniegšanu ir jaukta tipa. Tāpēc nevar nodrošināt, ka pārmērīgais budžeta deficīts tiks novērsts līdz 2013. gadam, ja vien plānotie pasākumi netiks pietiekami precizēti un vajadzības gadījumā īstenoti papildu pasākumi. Sākot no 85,8 % no IKP 2011. gadā, paredzams, ka parāda attiecība sasniegs 89,2 % 2013. gadā un samazināsies līdz 83,2 % 2016. gadā. Atbilstīgi stabilitātes programmai parāda samazināšanas kritērijs tiks izpildīts pārejas laika beigās (2016. gadā).
(8)

Laikposmā no 2002. gada līdz 2008. gadam Rumānijas ekonomika spēcīgi attīstījās, reālā IKP pieaugumam vidēji sasniedzot 6,3 %, kas pārsniedza potenciālās izaugsmes rādītāju. Ekonomikas izaugsmi galvenokārt sekmēja iekšējais pieprasījums, jo spēcīgs kredītu un atalgojuma pieaugums palielināja privāto patēriņu un ieguldījumus. Šo uzplaukumu arī veicināja ārvalstu kapitāla pieplūdums, kas izraisīja ekonomikas pārkaršanu un neilgtspējīgus ārējos un fiskālos trūkumus. Tekošā konta deficīts 2007. gadā sasniedza 13,4 % no IKP un 2008. gadā samazinājās tikai nedaudz – līdz 11,6 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas jaunāko ilgtermiņa ilgtspējas izvērtējumu, riski attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspēju ir lieli. Tomēr šajā izvērtējumā vēl nav ņemti vērā 2010. gadā veiktie visaptverošie pensiju reformas pasākumi, kuri ir būtiski uzlabojuši Rumānijas pensiju sistēmas ilgtermiņa ilgtspēju. Lielu ārējo aizņēmumu apjomu veicināja cikliska fiskālā politika, pamatdeficītam palielinoties no 1,2 % no IKP 2005. gadā līdz 5,7 % no IKP 2008. gadā periodisku budžeta noviržu dēļ, īpaši attiecībā uz kārtējiem izdevumiem. Finanšu krīze un izrietošā pasaules ekonomikas lejupslīde palielināja ieguldītāju izvairīšanos no riska, ievērojami samazinot kapitāla plūsmas uz Rumāniju. Līdzdalība darba tirgū nepieauga, lai gan bija labvēlīgi ekonomiskie apstākļi, uzplaukuma gados nodarbinātības līmenim mainoties ļoti nelielā apmērā. Pēc tam laikposmā līdz 2010. gadam nodarbinātības līmenis samazinājās līdz 63,3 %, turpretim bezdarba līmenis ekonomikas lejupslīdes rezultātā palielinājās no 5,8 % 2008. gadā līdz 7,3 % 2010. gadā. Bezdarbs jo īpaši augsts ir mazaizsargāto grupu, piemēram, romu kopienas, vidū. Ņemot vērā iepriekšminēto situāciju un nopietnas privāta finansējuma vajadzības, Rumānijas iestādes 2009. gada maijā lūdza starptautisko un ES finansiālo palīdzību.
7.

Dot ieguldījumu Europeana turpmākā izveidē, a) mudinot kultūras iestādes, kā arī izdevējus un citus tiesību subjektus darīt digitalizētos materiālus pieejamus portālā Europeana, tādējādi palīdzot nodrošināt, ka līdz 2015. gadam šajā platformā būs iespējams tieši piekļūt 30 miljoniem objektu, tostarp diviem miljoniem skaņas ierakstu un audiovizuālu materiālu; b) paredzot, ka publiskais finansējums turpmākiem digitalizācijas projektiem tiks piešķirts ar nosacījumu, ka digitalizētais materiāls būs pieejams portālā Europeana; c) nodrošinot, ka līdz 2015. gadam portālā Europeana būs pieejami visi neaizsargātie mākslas darbi; d) izveidojot valstu agregatorus, kas saturu no dažādiem domēniem apkopo portālā Europeana, vai uzlabojot to darbību, kā arī sekmējot pārrobežu agregatorus konkrētās nozarēs vai konkrētās tēmās, kas var nodrošināt apjomradītus ietaupījumus; e) nodrošinot to kopīgo digitalizācijas standartu izmantošanu, ko definējis portāls Europeana sadarbībā ar kultūras iestādēm, lai panāktu digitalizēto materiālu savstarpēju izmantojamību Eiropas līmenī, kā arī pastāvīgu identifikatoru sistemātisku izmantošanu; f) nodrošinot plašu bezmaksas pieejamību esošajiem metadatiem (digitālo objektu aprakstiem), ko veidojušas kultūras iestādes, lai tos varētu izmantot atkārtoti tādās pakalpojumu vietnēs kā Europeana un inovatīvās lietojumprogrammās; g) izstrādājot komunikācijas plānu, lai sadarbībā ar kultūras iestādēm, kuras papildina šīs tīmekļa vietnes saturu, palielinātu sabiedrības informētību par Europeana, it īpaši skolās.
(7)

Pamatojoties uz atjauninātās konverģences programmas novērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams, izņemot par 2012. gadu, kad tas šķiet mazliet par daudz labvēlīgs. Konverģences programmā nav iekļauts vidēja termiņa mērķis (VTM), kā tas paredzēts rīcības kodeksā, lai gan to var izsecināt no programmā minētajām mērķvērtībām. Budžeta stratēģijas mērķis ir samazināt deficītu no 9,9 % 2010.–2011. gadā līdz 1,7 % 2015.–2016. gadā, galvenokārt ierobežojot izdevumus, un šī stratēģija atbilst pierādījumiem par fiskālajām konsolidācijām, kas ir atbalstījušas izaugsmi. Konverģences programmā plānots deficītu zem atsauces vērtības – 3 % – samazināt līdz 2014.–2015. gadam, kas ir Padomes noteiktais termiņš. Budžeta prognozēs lēsts, ka 2010.–2011. gadā parāda attiecība būs 78,7 %, bet līdz 2013.–2014. gadam palielināsies līdz 87,2 %, un tikai pēc tam sāks lēni samazināties. Gada vidējie fiskālie pasākumi laikposmā no 2010.–2011. gadam līdz 2014.–2015. gadam ir 1,6 %. Tas ir nedaudz mazāk, nekā Padome ieteica 2009. gada decembrī (1,75 % no IKP), tomēr ir atbilstīgi, ņemot vērā, ka budžeta deficīts 2009.–2010. gadā bija ievērojami zemāks, nekā prognozēts, un tas atbilst iecerei līdz 2014.–2015. gadam nominālo deficītu samazināt zem atsauces vērtības. Saskaņā ar Komisijas jaunāko izvērtējumu riski attiecībā uz valsts finanšu ilgtspēju ir lieli. Sabiedrības novecošanas ilgtermiņa izmaksas ir lielākas par ES vidējo rādītāju, un pašreizējais budžeta stāvoklis novecošanas izmaksas vēl palielinās. Spriežot pēc pašreizējās fiskālās pozīcijas, līdz 2020. gadam parāds pieaugtu līdz 128 % no IKP. Tomēr ar konverģences programmas pilnīgu īstenošanu pietiktu, lai sāktos parāda samazināšanās, tomēr 2020. gadā tas vēl aizvien pārsniegtu 80 %. Ārpus konsolidācijas plāniem Apvienotās Karalistes valdība ir paziņojusi pasākumus, kas atbalstīs ilgtermiņa ilgtspēju; tie ietver valsts pensionēšanās vecuma plānotā pieauguma no 65 uz 66 gadiem sākšanas datuma noteikšanu un izmaiņas konkrētu pabalstu un nodokļu noteikšanas metodē.
(7)

Pamatojoties uz atjauninātās konverģences programmas izvērtējumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka, ievērojot Komisijas dienestu 2011. gada pavasara prognozes, budžeta prognožu pamatā izmantotais makroekonomikas scenārijs ir nedaudz par labvēlīgu, jo īpaši attiecībā uz iekšējā pieprasījuma attīstību. Atjauninājuma mērķis ir novērst pārmērīgo budžeta deficītu 2011. gadā, ievērojot Padomes noteikto termiņu, un tas tiktu panākts ar pārpalikumu 2 % apmērā no IKP, pateicoties ievērojamiem vienreizējiem ieņēmumiem no pensiju kapitāla. Budžeta saldo 2012. gadā būtu deficīts 2,5 % apmērā no IKP, pēc tam pakāpeniski samazinoties līdz 1,5 % no IKP 2015. gadā, galvenokārt pamatojoties uz izdevumu ierobežošanu. Atjauninājumā ir apstiprināts budžeta pozīcijas vidēja termiņa mērķis (VTM) strukturālā izteiksmē, proti, deficīts 1,5 % apmērā no IKP. Ar konsolidācijas stratēģiju ir paredzēts strukturāli samazināt budžeta deficītu un panākt parāda samazinājumu tā, lai 2015. gadā tas sasniegtu 64 % no IKP. Tomēr šķiet, ka konsolidācija tiek zināmā mērā novilcināta, jo strukturāli uzlabojumi ir paredzēti tikai no 2012. gada, un strukturālā stāvokļa kumulatīvais pasliktinājums 2010. un 2011. gadā pārsniegtu 3 % no IKP, kas neatbilst Padomes Ieteikumam (2009. gada jūlijs), kurā Ungārijai lūgts panākt strukturālas korekcijas vismaz 0,5 % apmērā no IKP. Pavasara prognozes rāda, ka deficīts 2012. gadā būtu 3,3 % no IKP, pieņemot dažus riskus 0,5% no IKP īstenošanai – pamatojoties uz to, nevar izslēgt iespēju, ka tad, ja netiks veikti papildu pasākumi, robežlielums minētajā gadā atkal varētu tikt pārsniegts. Turklāt prognozētajā strukturālā deficīta attīstības gaitā, kā to pārrēķinājusi Komisija, nav paredzētas nepieciešamās korekcijas, kas nodrošinātu VTM sasniegšanu līdz konverģences programmas laikposma beigām; konkrēti, pēc 2013. gada nav paredzētas nekādas papildu strukturālās korekcijas, kaut atšķirība no VTM ir neliela. Visbeidzot, obligātā privāto pensiju pīlāra likvidēšana rada papildu vienreizējos un pastāvīgos ieņēmumus, taču līdztekus tas palielina ilgtermiņa saistības. Sekojošā iespējamā ilgtermiņa fiskālās ilgtspējas pasliktināšanās, ņemot vērā, ka daļa no pensiju fonda līdzekļiem tiek izmantota tekošo izdevumu finansēšanai, ir daļēji kompensēta ar vairākiem paziņotiem pasākumiem, kas saistīti ar pensiju sistēmu strukturālās reformas programmas kontekstā (piemēram, daļēji jau īstenotās izmaiņas valsts pīlārā). Saskaņā ar Komisijas jaunāko izvērtējumu risks attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspēju vērtējams kā vidējs.
(8)

Pamatojoties uz atjauninātās stabilitātes programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomikas scenārijs, kas veido pamatu budžeta prognozēm, ir mazliet labvēlīgs, jo īpaši vēlākajos stabilitātes programmas laikposma gados. Stabilitātes programmā ir plānots līdz 2011. gadam samazināt vispārējās valdības budžeta deficītu zem Līgumā minētās atsauces vērtības; 2010. gadā budžeta deficīts bija 3,6 % no IKP. Lai pēc tam pakāpeniski sasniegtu vidēja termiņa mērķi (VTM), proti, strukturālā izteiksmē sabalansētu budžetu, pasākumi jāpapildina ar saistībām ar nolūku nodrošināt ilgtspējīgu, galvenokārt uz izdevumu samazināšanu balstītu konsolidāciju. Tomēr stabilitātes programmā nav paredzēts sasniegt vidēja termiņa mērķi stabilitātes programmas darbības laikā. Tiek prognozēts, ka, pateicoties pozitīvai un arvien labākai primārai bilancei, parāda attiecība samazināsies no 2010. gadā reģistrētās augstākās vērtības (68 % no IKP) līdz 63,7 % 2014. gadā. Komisijas aprēķinātie vidējie ikgadējie strukturālās korekcijas centieni laikposmā no 2012. līdz 2014. gadam kopumā atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam. Tomēr budžeta izpildes rezultāti varētu būt sliktāki nekā plānots iespējamās izdevumu pārsniegšanas dēļ un tādēļ, ka trūkst informācijas par pasākumiem, kas ir konsolidācijas centienu pamatā pēc 2011. gada.
6.6.

Kontroles procesos iesaistītajiem darbiniekiem būtu jābūt neatkarīgiem no viņu pārraudzītajām uzņēmējdarbības vienībām, jābūt pienācīgi pilnvarotiem un jāsaņem atalgojums saskaņā ar to mērķu sasniegšanu, kas ir saistīti ar viņu funkcijām, neatkarīgi no viņu kontrolēto uzņēmējdarbības jomu darbības. Jo īpaši attiecībā uz apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas uzņēmumiem aktuāra funkcijai un atbildīgajam aktuāram būtu jāsaņem atlīdzība tādā veidā, kas atbilst viņa lomai apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas uzņēmumā, nevis saistībā ar attiecīgā uzņēmuma darbību.
14)

Saskaņā ar informācijas nepieciešamības principu tiesības piekļūt informācijai un iegūt to izraudzītajās kompetentajās iestādēs jāpiešķir tikai personām, kurām to pienākumu vai saistību dēļ ir jāzina šāda informācija vai jārīkojas ar to. Ja to pieprasa dalībvalstu tiesību aktu noteikumi, šādām personām jāveic drošības pārbaude par atbilstību attiecīgajai klasifikācijas pakāpei.
4.

Balstoties uz politikas secinājumiem, kas par katru euro zonas dalībvalsti apzināti, pamatojoties uz to valsts reformu programmām, visām euro zonas valstīm adresēta darbība ir visvairāk nepieciešama politikas jomās, kas uzlabotu EMS darbību, un palīdzētu mazināt pastāvošās inflācijas, konkurences un izaugsmes atšķirības. Attiecībā uz budžetu, kaut arī deficīts tiek sekmīgi samazināts, dažām valstīm jākāpina strukturālās budžeta konsolidācijas temps un jāturpina pensiju un veselības aprūpes sistēmu reformas, lai rastu risinājumus sabiedrības novecošanās ietekmei uz budžetu. Turklāt valsts finanšu kvalitāte būtu jāuzlabo, jo īpaši, lai palielinātu produktivitāti un inovācijas, tādejādi sniedzot ieguldījumu ekonomikas izaugsmē un fiskālajā ilgtspējā. Lai nodrošinātu dinamiskākus un efektīvākus pielāgošanos mehānismus EMS iekšienē, būtu jāuzlabo tirgu darbība, pastiprinot konkurenci un liberalizāciju, konkrēti, nodrošinot labāku ražošanas faktoru mobilitāti, ātru cenu un algu pielāgošanu ekonomiskiem satricinājumiem un spēcīgāku tirdzniecības integrēšanu. Ir būtiski veicināt inovācijas un ražīguma pieaugumu. Lai vidējā termiņā un ilgtermiņā nodrošinātu konkurētspēju un nodarbinātību, Monetārajā savienībā ir arī svarīgi stingri apņemties panākt stabilitāti veicinošu algu līmeņa attīstību. Tāpēc jāturpina veikt regulārus pārskatus par to, kā nosaka cenas un (valsts un privātā sektora) algas. Vairāk uzmanības jāpievērš darbaspēka mobilitātei euro zonas valstīs. Būtiska loma iekšējās pielāgošanās raitā norisē ir finanšu un preču tirgiem. Euro zonai īpaši nozīmīgs būs nākamais iekšējā tirgus pārskats un ātri un efektīvi īstenota Pakalpojumu direktīva un pilnīgi īstenots Finanšu pakalpojumu rīcības plāns. Uzlabojumi pakalpojumu tirgus konkurencē palīdzētu raitāk pielāgoties EMS. To ņemot vērā, euro zonas dalībvalstīm, līdz ar konkrētiem ieteikumiem valstīm, tiek ieteikts: — izmantot labvēlīgos cikliskos apstākļus, lai izvirzītu tālejošu budžeta konsolidācijas mērķi vai lai turpinātu to panākt nolūkā sasniegt vidējā termiņa mērķus saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, tādējādi cenšoties panākt, lai gada strukturālie pielāgojumi būtu vismaz 0,5 % no IKP; — veicot valsts izdevumu un nodokļu līmeņa pārskatu, uzlabot valsts finanšu kvalitāti, lai palielinātu produktivitāti un inovācijas, tādejādi dodot ieguldījumu ekonomiskajā izaugsmē un fiskālajā ilgtspējā; — efektīvi īstenot pasākumus, kas uzlabo konkurenci, jo īpaši pakalpojumu jomā, un enerģiskāk īstenot pasākumus, kas veicina finanšu tirgu pilnīgu integrāciju un konkurenci mazumtirdzniecības finanšu pakalpojumu jomā; — uzlabot darba tirgu elastīgumu un drošību, cita starpā labāk saskaņojot algu un ražīguma attīstības tendences, līdzsvarojot nodarbinātības aizsardzību un drošību tirgū un veicot pasākumus, lai veicinātu darbaspēka pārrobežu un starpprofesiju mobilitāti.
4)

ļaut augstākās izglītības iestādēm, kas darbojas to teritorijā, no Eiropas Reģistrā reģistrētajām kvalitātes nodrošināšanas vai akreditācijas aģentūrām izvēlēties aģentūru, kas atbilst to vajadzībām un profilam, ar noteikumu, ka tas atbilst dalībvalsts tiesību aktiem vai arī to atļauj attiecīgās valsts iestādes;