ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.1.

Uz šiem svariem jābūt: a) — “EK” atbilstības marķējumam, kurā ietilpst VI pielikumā aprakstītais “EK” simbols, — paziņotās(-o) iestādes/iestāžu, kura(-as) izpildījusi/izpildījušas EK uzraudzību vai EK verifikāciju, identifikācijas numuram(-iem). Piestiprinot pie svariem, augšminēto marķējumu un uzrakstus skaidri sagrupē atsevišķā vienībā; b) zaļai kvadrātiskai uzlīmei vismaz 12,5 mm × 12,5 mm lielumā, uz kuras melnā krāsā uzdrukāts lielais burts “M”; c) šādiem uzrakstiem: — attiecīgā gadījumā – EK tipa apstiprinājuma sertifikāta numurs, — ražotāja marka vai nosaukums, — precizitātes kategorija, kas ietverta ovālā vai divās horizontālās līnijās, ko savieno divi pusloki, — maksimālā slodze šādā formā: Max …, — minimālā slodze šādā formā: Min …, — etalona skalas intervāls šādā formā e =, — “EK” atbilstības marķējuma piestiprināšanas gadskaitļa pēdējie divi cipari, un vēl, vajadzības gadījumā: — sērijas numurs, — svariem, kas sastāv no atsevišķām, bet savienotām vienībām – identifikācijas zīme uz katras vienības, — skalas intervāls, ja tas atšķiras no e, šādā formā: d = …, — maksimālais papildu taras lielums šādā formā: T = + …, — maksimālais atņemamais taras lielums, ja tas atšķiras no Max, šādā formā: T = – …, — taras intervāls, ja tas atšķiras no d, šādā formā: dT= …, — maksimālā nekaitīgā slodze, ja tā atšķiras no Max, šādā formā: Lim …, — īpašās temperatūras robežas šādā formā: … °C/… °C, — svara paliktņa un atsvaru koeficients.
A.

Tabula. Suga un kategorija Minimālā dīgtspēja (% no tīrām sēklām) Analītiskā tīrība Maksimālais saturs pēc citu augu sugu sēklu skaita paraugā ar svaru, kas norādīts III pielikuma 4. ailē (katrā ailē kopā) Nosacījumi attiecībā uz Orobanche sēklām Minimālā analītiskā tīrība (% no svara) Maksimālais citu augu sugu sēklu saturs (% no svara) Citas augu sugas a) Avena fatua, Avena sterilis Cuscuta spp. Avena fatua, Avena sterilis Rumex spp. izņemot Rumex acetosella Alopecurus myosuroides Lolium remotum 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Arachis hypogaea 70 99 — 5 0 0 c) Brassica spp. — bāzes sēklas 85 98 0,3 — 0 0 c) d) 10 2 — sertificētas sēklas 85 98 0,3 — 0 0 c) d) 10 5 Cannabis sativa 75 98 — 30 b) 0 0 c) e) Carthamus tinctorius 75 98 — 5 0 0 c) e) Carum carvi 70 97 — 25 b) 0 0 c) d) 10 3 Glycine max 80 98 — 5 0 0 c) Gossypium spp. 80 98 — 15 0 0 c) Helianthus annuus 85 98 — 5 0 0 c) Linum usitatissimum: — šķiedras lini 92 99 — 15 0 0 c) d) 4 2 — eļļas lini 85 99 — 15 0 0 c) d) 4 2 Papaver somniferum 80 98 — 25 b) 0 0 c) d) Sinapis alba: — bāzes sēklas 85 98 0,3 — 0 0 c) d) 10 2 — sertificētas sēklas 85 98 0,3 — 0 0 c) d) 10 5
2)

Direktīvas 5. pantu groza šādi: a) panta 6. punktu no 2010. gada 1. decembra aizstāj šādi: “6. Vielas vai maisījumi, ko tajos ietilpstošo GOS dēļ klasificē kā kancerogēnas, mutagēnas vai reproduktīvai sistēmai toksiskas vielas vai maisījumus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (19) un kam piešķir vai kam jābūt klāt bīstamības apzīmējumiem H340, H350, H350i, H360D vai H360F, vai riska frāzēm R45, R46, R49, R60 vai R61, iespējami īsā laikā būtu jāaizstāj, ciktāl tas ir iespējams, ņemot vērā 7. panta 1. punktā minētās pamatnostādnes, ar mazāk kaitīgām vielām vai maisījumiem. b) panta 6. punktu no 2015. gada 1. jūnija aizstāj šādi: “6. Vielas vai maisījumi, ko tajos ietilpstošo GOS dēļ klasificē kā kancerogēnas, mutagēnas vai reproduktīvai funkcijai toksiskas vielas vai maisījumus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (20) un kam piešķir vai kam jābūt klāt bīstamības apzīmējumiem H340, H350, H350i, H360D vai H360F, iespējami īsā laikā būtu jāaizstāj, ciktāl tas ir iespējams, ņemot vērā 7. panta 1. punktā minētās pamatnostādnes, ar mazāk kaitīgām vielām vai maisījumiem. c) panta 8. punktu groza šādi: i) vārdus “brīdinājums par risku R40” aizstāj ar vārdiem “riska frāzes R40 un R68”; ii) vārdus “marķējami ar R40” aizstāj ar vārdiem “marķējami ar R40 un R68”; iii) vārdus “brīdinājumi par risku R40 un R68” no 2015. gada 1. jūnija aizstāj ar vārdiem “bīstamības apzīmējumi H341 un H351”; iv) vārdus “marķējami ar R40 vai R68” no 2015. gada 1. jūnija aizstāj ar vārdiem “bīstamības apzīmējumi H341 vai H351”; d) panta 9. punktā vārdus “brīdinājumiem par risku” no 2015. gada 1. jūnija aizstāj ar vārdiem “bīstamības apzīmējumiem”; e) panta 13. punktu groza šādi: i) vārdus “ar R40, R60 vai R61 marķējamai vielai” aizstāj ar vārdiem “vielai ar riska frāzi R40, R68, R60 vai R61”; ii) vārdus “ar R40, R68, R60 vai R61 marķējamai vielai” no 2015. gada 1. jūnija aizstāj ar vārdiem “vielai ar bīstamības apzīmējumu H341, H351, H360F vai H360D”.
(11)

Aizsardzībai, ko iegūst reģistrēta preču zīme, kuras funkcija jo īpaši ir garantēt preču zīmi kā izcelsmes norādi, jābūt absolūtai identitātes gadījumā starp preču zīmi un tās apzīmējumu un starp precēm vai pakalpojumiem. Aizsardzība būtu jāpiemēro arī līdzības gadījumā starp preču zīmi un apzīmējumu un starp precēm vai pakalpojumiem. Obligāti ir jāsniedz līdzības jēdziena interpretācija attiecībā uz iespēju sajaukt. Iespējai sajaukt, kuras novērtējums ir atkarīgs no daudziem elementiem, un jo īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, iespējamām asociācijām ar izmantotām vai reģistrētām zīmēm, no līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu starp identificētajām precēm vai pakalpojumiem, būtu jāveido īpaši nosacījumi šādai aizsardzībai. Veidiem, kādos var konstatēt iespēju sajaukt, un jo īpaši pienākumam pierādīt, būtu jābūt attiecīgās valsts procesuālo noteikumu, kuri šai direktīvai nebūtu jāierobežo, jautājumam.
b)

ja līdzeklis satur vienu no pielikumā norādītajām darbīgajām vielām kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā atļauju groza vai atsauc ne vēlāk kā līdz 2014. gada 30. aprīlim vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.
3)

direktīvas 17. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem: “2. Kopienā drīkst importēt tikai tādus dzīvniekus, spermu, olšūnas un embrijus, kas minēti 1. pantā un atbilst šādām prasībām: a) tiem jābūt no kādas trešās valsts, kura ir iekļauta sarakstā, kas jāsastāda saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu; b) tiem jābūt ar veselības sertifikātu, kurš atbilst paraugam, kas jāsastāda saskaņā ar 26. pantā noteikto procedūru, un kuru ir parakstījusi eksportētājvalsts kompetentā iestāde, apliecinot, ka: i) dzīvnieki: — atbilst papildu nosacījumiem, vai sniedz līdzvērtīgas garantijas, kas minētas 4. punktā, un — nāk no apstiprinātiem centriem, iestādēm, institūtiem, kas sniedz garantijas, kas līdzvērtīgas C pielikumā minētajām; ii) sperma, olšūnas un embriji nāk no apstiprinātiem savākšanas un saglabāšanas centriem vai ieguves brigādēm un sagatavošanas grupām, kuras sniedz līdzvērtīgas garantijas tām, kas jānosaka D pielikuma I daļā saskaņā ar 26. pantā paredzēto procedūru. Līdz trešo valstu saraksta, b) apakšpunktā minēto apstiprināto iestāžu, dzīvnieku veselības prasību un paraugu veselības sertifikātu pieņemšanai, kā minēts a) un b) apakšpunktā, turpina piemērot valstu noteikumus, ja vien tie nav labvēlīgāki par tiem, kas izklāstīti II nodaļā. 3. Izveido sekojošo: a) saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru izveido to trešo valstu un trešo valstu daļu sarakstu, kuras dalībvalstīm un Komisijai var dot tādas garantijas par dzīvniekiem, spermu, olšūnām un embrijiem, kas ir līdzvērtīgas II nodaļā noteiktajām; b) atbilstoši šim apakšpunktam izveido sarakstu ar apstiprinātajiem centriem vai brigādēm un grupām, kuras minētas 11. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā un minētā panta 3. punkta pirmajā ievilkumā, kuras atrodas vienā no trešām valstīm, kas norādītas šā punkta a) apakšpunktā minētajā sarakstā, un par kurām kompetentā iestāde var sniegt 11. panta 2. un 3. punktā paredzētās garantijas. Sarakstu ar apakšpunkta pirmajā daļā minētajiem apstiprinātajiem centriem un brigādēm un grupām un to veterinārās reģistrācijas numuriem paziņo Komisijai. Trešās valsts kompetentajai iestādei nekavējoties jāatsauc vai jāatceļ apstiprinājums centriem vai brigādēm un grupām, kas vairs neatbilst 11. panta 2. un 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, un tūlīt jāinformē par to Komisija. Komisija sniedz dalībvalstīm visus jaunos un atjauninātos sarakstus, ko tā saņēmusi no trešās valsts kompetentās iestādes atbilstoši otrajai un trešajai daļai, un dara tos pieejamus sabiedrībai informēšanai. Saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai; c) saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru izveido īpašas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpaši, lai aizsargātu Kopienu no dažām eksotiskām slimībām, vai garantijas, kas līdzvērtīgas tām, kuras paredzētas šajā direktīvā. Īpašās prasības un līdzvērtīgās garantijas, kas noteiktas trešām valstīm, nedrīkst būt labvēlīgākas par tām, kas paredzētas II nodaļā.”;
10)

Direktīvas 47. pantu groza šādi: a) 3. punktu aizstāj ar šādu punktu: “3. Lai nodrošinātu 1. punkta c) apakšpunkta vienotu piemērošanu, tajā minēto līdzvērtību novērtē Komisija, sadarbojoties ar dalībvalstīm, un Komisija par to lemj saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību Komisijas lēmumam. Šā līdzvērtības novērtējuma pamatā ir 36. panta prasības vai arī pēc būtības līdzvērtīgi darbības rezultāti. Jebkurus šajā sakarā veicamos pasākumus, kuri ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, un kuru mērķis ir atvieglināt sadarbību starp kompetentajām iestādēm, pieņem saskaņā ar 48. panta 2.a punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”; b) 5. punktu groza šādi: i) svītro vārdkopu “saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru”; ii) pievieno šādu teikumu: “Šo pasākumu, kas paredzēts, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 48. panta 2.a punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”
(3)

Piektajā rīcības programmā vides jomā, kuras vispārējos pamatprincipus Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji Padomes sanāksmē apstiprināja 1993. gada 1. februāra Rezolūcijā par Kopienas politikas un rīcības programmu attiecībā uz vidi un noturīgu attīstību (5), noteikta prioritāte piesārņojuma integrētai kontrolei, kurai ir svarīga nozīme virzībā uz noturīgāka līdzsvara panākšanu starp cilvēku darbību un sociāli ekonomisko attīstību, no vienas puses, un dabas resursiem un to atjaunošanās spēju, no otras puses.
1.

Direktīvas 66/401/EEK II pielikumu groza šādi: a) tabulā I daļas 2.A apakšdaļā “SERTIFICĒTAS SĒKLAS” starp nosaukumu “LEGUMINOSAE” un ierakstu “Hedysarum coronarium” iekļauj šo: Suga Dīgtspēja Analītiskā tīrība Maksimālais citu augu sugu sēklu saturs svara paraugā, kas minēts III pielikuma 4. ailē (kopā ailē) Nosacījumi attiecībā uz citas krāsas lupinus sēklām un rūgtā lupinus sēklām Minimālā dīgtspēja (% no tīrām sēklām) Maksimālais cieto sēklu saturs (% no tīrām sēklām) Minimālā analītiskā tīrība (% no svara) Maksimālais citu augu sugu sēklu saturs (% no svara) Kopā Viena suga Agropyron repens Alopecurus myosuroides Melilotus spp. Raphanus raphanistrum Sinapis arvensis Avena fatua, Avena ludoviciana, Avena sterilis Cuscuta spp. Rumex spp. neieskaitot Rumex acetosella un Rumex maritimus 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 “Galega orientalis Lam. 60 40 97 2,0 1,5 0,3 0 0 0 0 (l) (m) 10 (e)” b) tabulā II daļas 2.A apakšdaļā “BĀZES SĒKLAS” starp nosaukumu “LEGUMINOSAE” un ierakstu “Hedysarum coronarium” iekļauj šo: Suga Maksimālais citu augu sugu sēklu saturs Citi standarti vai nosacījumi Kopā (% no svara) Skaits svara paraugā, kas minēts III pielikuma 4. ailē (kopā ailē) Viena suga Rumex spp. izņemot Rumex acetosella un Rumex maritimus Agropyron repens Alopecurus myosuroides Melilotus spp. 1 2 3 4 5 6 7 8 “Galega orientalis Lam. 0,3 20 2 (e) (j)”
a)

norādījumi attiecībā uz vecumu, no kāda produktu var lietot, ņemot vērā tā sastāvu, struktūru un citas īpašības. Jebkura produkta lietošanai noteiktais vecums nevar būt mazāks par četriem mēnešiem. Produktiem, kas ieteikti izmantošanai no četru mēnešu vecuma, var būt norāde, ka produktu ieteicams lietot no šī vecuma, ja tikai par mātes un bērna stāvokli atbildīgie neatkarīgie ārstniecības, uzturzinātnes vai farmācijas speciālisti vai citi profesionāli darbinieki neiesaka ko citu;
1.

Zonas 1.1. Zonā var ietilpt: a) viss ūdens sateces baseins no avota līdz ietekai; vai b) ūdens sateces baseina daļa no avota līdz dabiskai vai mākslīgai barjerai, kas novērš ūdensdzīvnieku migrāciju uz augšu no zemākiem ūdens sateces baseina posmiem; vai c) vairāki ūdens sateces baseini, tostarp to ietekas, ja tās epidemioloģiski saistās ar ūdens sateces baseinu. Zonas ģeogrāfiskās robežas ir skaidri norādītas kartē. 1.2. Ja zona aptver vairāk nekā vienu dalībvalsti, to nevar pasludināt par slimības neskartu zonu, ja vien 1.3., 1.4. un 1.5. punktā izklāstītie nosacījumi netiek piemēroti visās šīs zonas teritorijās. Šajā gadījumā abas attiecīgās dalībvalstis lūdz reģistrēt to zonas daļu, kura atrodas katras valsts teritorijā. 1.3. Zonu, kurā ir uzņēmīgas sugas, bet kurā vismaz 10 gadus pirms slimības neskartas zonas statusa piemērošanas dienas nav konstatēts slimības uzliesmojums, neraugoties uz klīniskās attīstības veicinātājiem apstākļiem, var uzskatīt par slimības neskartu, ja tā mutatis mutandis atbilst I daļas 1. punkta prasībām. Dalībvalsts, kas vēlas izmantot šajā punktā paredzēto slimības neskartas zonas statusu, paziņo par savu nodomu saskaņā ar 50. panta 2. punktu līdz 2008. gada 1. novembrim. Pēc minētās dienas slimības neskartas zonas statusu var piešķirt tikai saskaņā ar I daļas 2. punktu. 1.4. Zonu, kurā pēdējais zināmais klīniskais uzliesmojums notika 10 gados pirms slimības neskartas zonas statusa piemērošanas dienas vai kuras inficētības stāvoklis pirms mērķtiecīgās uzraudzības nebija zināms, piemēram, klīniskās attīstības veicinātāju apstākļu trūkuma dēļ, var uzskatīt par slimības neskartu, ja tā mutatis mutandis atbilst I daļas 2. punkta prasībām. 1.5. Pēc vajadzības izveido buferzonu, kurā īsteno uzraudzības programmu. Buferzonu demarkācija ir tāda, lai kavētu slimības pasīvu ievešanu no slimības neskartas zonas.
1.2.1.

Jebkuru bērnu, kas piedzimis mātei ar HIV infekciju, vai arī kurš atbilst jebkuram no 1.1. iedaļā aprakstītajiem noraidīšanas kritērijiem, ir jānoraida kā donori, līdz ir pilnīgi droši, ka infekcijas pārnešanas risks ir izslēgts: a) bērnus, kas jaunāki par 18 mēnešiem un ir dzimuši mātēm ar HIV infekciju, B hepatītu, C hepatītu vai HTLV infekciju vai ar šādu infekciju risku un kurus mātes ir barojušas ar krūti iepriekšējos 12 mēnešus, nevar uzskatīt par donoriem, neatkarīgi no analītisko testu rezultātiem; b) bērnus no mātēm ar HIV, B hepatītu, C hepatītu vai HTLV infekciju vai ar šādu infekciju risku un kurus mātes nav barojušas ar krūti iepriekšējos 12 mēnešus, un kam analītiskie testi, fiziskie izmeklējumi un slimības vēstures izskatīšana neliecina par HIV, B hepatītu, C hepatītu vai HTLV infekciju, var pieņemt par donoriem.
2)

Tekstu, kas attiecas uz titāna dioksīdu (E 171), aizstāj ar šādu tekstu: “E 171 TITĀNA DIOKSĪDS Sinonīmi CI baltais pigments 6 Definīcija Titāna dioksīda pamatsastāvdaļa ir tīrs atanāza un/vai rutila titāna dioksīds, kam produkta tehnoloģisko īpašību uzlabošanai nelielā daudzumā var būt alumīnija oksīda un/vai silīcija dioksīda pārklājums. Grupa Neorganiskās vielas Krāsu indeksa numurs 77891 EINECS 236-675-5 Ķīmiskie nosaukumi Titāna dioksīds Ķīmiskā formula TiO2 Molekulmasa 79,88 Pamatvielas saturs No alumīnija oksīda un silīcija dioksīda attīrītā veidā ne mazāk par 99 % Apraksts Balts bezkrāsas vai nedaudz krāsots pulveris Identifikācija Šķīdība Ūdenī un organiskajos šķīdinātājos nešķīstošs. Lēni šķīst fluorūdeņražskābē un karstā koncentrētā sērskābē. Tīrība Masas zudumi žāvējot Ne vairāk par 0,5 % (105 oC, 3 stundās) Masas zudumi karsējot Ne vairāk par 1 % pēc attīrīšanas no gaistošām vielām (800 oC) Alumīnija oksīda un/vai silīcija dioksīda saturs Kopā ne vairāk par 2,0 % 0,5 N HCl šķīstošās vielas No alumīnija oksīda un silīcija dioksīda attīrītā veidā ne mazāk par 0,5 %, bet produktiem, kas satur alumīnija oksīdu un/vai silīcija dioksīdu, ne vairāk par 1,5 % veidā, kādā tos pārdod. Ūdenī šķīstošās vielas Ne vairāk kā 0,5 % Kadmijs Ne vairāk kā 1 mg/kg. Antimons Ne vairāk kā 50 mg/kg pilnīgi izšķīdinot Arsēns Ne vairāk kā 3 mg/kg pilnīgi izšķīdinot Svins Ne vairāk kā 10 mg/kg pilnīgi izšķīdinot Dzīvsudrabs Ne vairāk kā 1 mg/kg pilnīgi izšķīdinot Cinks Ne vairāk kā 50 mg/kg pilnīgi izšķīdinot”.
(7)

Lai nodrošinātu to, ka patērētājs ir atbilstoši pasargāts no atliekvielu ietekmes, kas rodas no neatļautas augu aizsardzības produktu izmantošanas, konkrētām produktu/pesticīdu kombinācijām ir jānosaka pagaidu MAL, kas atbilst minimālajam analītiski nosakāmajam līmenim.
(1)

Padomes Direktīvas 69/169/EEK (1969. gada 28. maijs) par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos (3) 4. un 5. pants paredz atvieglojumus attiecībā uz akcīzes precēm, kas atrodas to ceļotāju bagāžā, kuri ierodas no trešām valstīm, ar nosacījumu, ka šāda preču ievešana nav komerciāla.
r

=
Oficiālais Vēstnesis L 138 , 05/06/2003 Lpp. 0045 - 0046



Komisijas Direktīva 2003/46/EK (2003. gada 4. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 2001/32/EEK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/22/EK [2], un jo īpaši tās 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmo daļu, ņemot vērā Grieķijas lūgumu, tā kā: (1) Grieķija ir atzīta par aizsargājamu zonu attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll kopš 1993. gada ar Padomes Direktīvu 92/76/EEK [3]un vēlāk ar Komisijas 2001. gada 8. maija Direktīvu 2001/32/EK, ar ko atzīst aizsargājamās zonas [4], kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un atceļ Komisijas Direktīvu 2003/21/EK [5]. (2) Pārrakstīšanās kļūdu dēļ, kas pieļautas, sagatavojot Komisijas Direktīvu 2003/21/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/32/EK, grozījumu teksts neattiecās uz Grieķiju attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll. Tomēr iemesli, kuru dēļ Grieķija tika atzīta par aizsargājamo zonu attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll, joprojām ir spēkā. (3) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 2001/32/EK. (4) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 2001/32/EK pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu. 2. pants Vēlākais, līdz 2003. gada 15. jūnijam dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 16. jūnija. Kad dalībvalstis pieņemot šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 2003. gada 4. jūnijā Komisijas vārdā — Komisijas loceklis David Byrne [1] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp. [2] OV L 78, 25.3.2003., 10. lpp. [3] OV L 305, 21.10.1992., 12. lpp. [4] OV L 127, 9.5.2001., 38. lpp. [5] OV L 78, 25.3.2003., 8. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Direktīvas 2001/32/EK pielikumā attiecībā uz a) iedaļas 7. punktu tekstu labajā slejā aizstāj ar šādu: "Grieķija, Portugāle (Azoru salas)." . --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 050 , 26/02/1999 Lpp. 0026 - 0026



Komisijas Direktīva 1999/8/EK (1999. gada 18. februāris), ar ko groza Padomes Direktīvu 66/402/EEK par graudaugu sēklu tirdzniecību EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīvu 66/402/EEK par graudaugu sēklu tirdzniecību [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/96/EK [2], un jo īpaši tās 21. panta a) punktu, tā kā dalībvalstis attiecībā uz tritikāles sēklām, ko paredzēts laist tirgū to teritorijā, drīkst samazināt II pielikumā noteikto minimālo dīgtspēju līdz 80 %; tā kā šo iespēju vairs nepiešķirs no 2000. gada 1. februāra, ievērojot iepriekš minēto direktīvu; tā kā saskaņā ar pašreizējām zinātnes un tehnikas atziņām izrādās, ka Kopienā ir grūti ražot tritikāles sēklas ar dīgtspēju, kas ir līdzvērtīga II pielikumā prasītajai; tā kā, ņemot vērā zinātnes un tehnikas atziņu attīstību, būtu jāsamazina tīro sēklu minimālo dīgtspējas normu līdz 80 %; tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 66/402/EEK II pielikuma 2. sadaļas A daļu groza šādi: attiecībā uz tritikāli skaitli "85" 2. slejā aizstāj ar "80". 2. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais 2000. gada 1. februārī izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Šādas atsauces pievienošanas kārtību paredz dalībvalstis. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmas savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1999. gada 18. februārī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz Fischler [1] OV 125, 11.7.1966., 2039./66. lpp. [2] OV L 25, 1.2.1999., 27. lpp. --------------------------------------------------