LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 57/30

PADOMES LĒMUMS 2008/178/KĀDP

(2008. gada 28. janvāris)

par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Kamerūnas Republiku par tādu Eiropas Savienības vadītu spēku statusu, kas šķērso Kamerūnas Republikas teritoriju

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. pantu,

ņemot vērā prezidentvalsts ieteikumu,

tā kā:

(1) 2007. gada 25. septembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome pieņēma Rezolūciju 1778 (2007), ar ko jo īpaši Eiropas Savienībai atļauts uz divpadsmit mēnešiem no dienas, kad tā būs nākusi klajā ar deklarāciju par sākotnējām operatīvajām spējām, Čadā un Centrālāfrikas Republikā izvietot operācijas spēkus, ar ko īstenot minētajā rezolūcijā paredzētās pilnvaras.

(2) Rezolūcijā 1778 (2007) visām Apvienoto Nāciju Organizācijas dalībvalstīm, jo īpaši Čadas Republikas un Centrālāfrikas Republikas kaimiņvalstīm, turklāt ir uzlikts par pienākumu sekmēt brīvu visa Eiropas Savienības operācijas personāla, kā arī materiālu, pārtikas, piegāžu un citu preču transportu uz Čadu un Centrālāfrikas Republiku, neradot tam šķēršļus un to lieki nekavējot.

(3) 2007. gada 15. oktobrī Padome pieņēma Vienoto rīcību 2007/677/KĀDP par Eiropas Savienības militāro operāciju Čadas Republikā un Centrālāfrikas Republikā (1) (EUFOR Tchad/RCA).

(4) Liela daļa EUFOR Tchad/RCA šķērsos Kamerūnas Republikas teritoriju.

(5) Pēc tam, kad Padome 2007. gada 18. septembrī saskaņā ar 24. pantu Līgumā par Eiropas Savienību bija devusi atļauju, prezidentvalsts ar ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja palīdzību risināja sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kamerūnas Republiku par tādu Eiropas Savienības vadītu spēku statusu, kas šķērso Kamerūnas Republikas teritoriju.

(6) Minētais nolīgums būtu jāapstiprina,

IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

1. pants

Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Kamerūnas Republiku par tādu Eiropas Savienības vadītu spēku statusu, kas šķērso Kamerūnas Republikas teritoriju.

Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

2. pants

Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu, kas tiesīga parakstīt minēto nolīgumu, lai tas uzliktu saistības Eiropas Savienībai.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

4. pants

Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē, 2008. gada 28. janvārī Padomes vārdā — priekšsēdētājs D. RUPEL

(1) OV L 279, 23.10.2007., 21. lpp.

LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 57/31

TULKOJUMS

NOLĪGUMS

starp Eiropas Savienību un Kamerūnas Republiku par tādu Eiropas Savienības vadītu spēku statusu, kas šķērso Kamerūnas Republikas teritoriju

EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk – “ES”,

no vienas puses, un

KAMERŪNAS REPUBLIKA, turpmāk – “Tranzīta valsts”,

no otras puses,

turpmāk – “Puses”,

ŅEMOT VĒRĀ:

— Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2007. gada 25. septembra Rezolūciju 1778 (2007),

— Padomes Vienoto rīcību 2007/677/KĀDP (2007. gada 15. oktobris) par Eiropas Savienības militāro operāciju Čadas Republikā un Centrālāfrikas Republikā (EUFOR Tchad/RCA),

— to, ka šis nolīgums neietekmēs pušu tiesības un pienākumus, ko tām uzliek starptautiski nolīgumi un citi instrumenti, ar kuriem izveidotas starptautiskas tiesas un tribunāli, tostarp Starptautiskās Krimināltiesas statūti,

IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

1. pants

Darbības joma un definīcijas

1. Šā nolīguma mērķis ir noteikt kārtību, kādā EUFOR personāls un materiāli tranzītā šķērso Kamerūnas Republikas teritoriju ceļā uz Čadu un Centrālāfrikas Republiku.

2. Šis nolīgums attiecas uz Eiropas Savienības vadītiem spēkiem un to personālu.

3. Šis nolīgums ir spēkā tikai Tranzīta valsts teritorijā.

4. Šajā nolīgumā:

a) “Eiropas Savienības vadītie spēki (EUFOR)” ir ES militārais štābs un operācijā iesaistītie attiecīgo valstu kontingenti, to ekipējums un transportlīdzekļi;

b) “operācija” ir militārās misijas sagatavošana, izvēršana, izpilde un atbalsts tai saskaņā ar pilnvarām, kas izriet no Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2007. gada 25. septembra Rezolūcijas 1778 (2007);

c) “ES spēku komandieris” ir komandieris teritorijā, kurā notiek militārās operācijas;

d) “ES militārais štābs” ir militārais štābs un tā elementi neatkarīgi no to atrašanās vietas, kas ir pakļauts ES militāriem komandieriem, kuri nodrošina operācijas militāru vadību un kontroli;

e) “attiecīgo valstu kontingenti” ir vienības un elementi, kas pieder Eiropas Savienības dalībvalstīm un citām valstīm, kuras piedalās operācijā;

f) “EUFOR personāls” ir uz EUFOR norīkots civilais un militārais personāls, kā arī personāls, kas izvietots, sagatavojot operāciju, un personāls, kas operācijā veic kādas Nosūtītājas valsts vai ES iestādes uzdevumu; tas atrodas Tranzīta valsts teritorijā, ja vien šajā nolīgumā nav paredzēts kas cits, un nav personāls, kas algots no vietējiem iedzīvotājiem, un personāls, ko nodarbina starptautiski komerciāli līgumslēdzēji;

g) “vietējais personāls” ir no Tranzīta valsts valstspiederīgiem vai tās pastāvīgiem iedzīvotājiem veidots personāls;

h) “objekti” ir visas ēkas, telpas un zeme, kas ir vajadzīga EUFOR, kā arī EUFOR personāla izmitināšanai;

i) “Nosūtītāja valsts” ir valsts, kas nodrošina EUFOR ar savu kontingentu.

2. pants

Vispārēji noteikumi

1. EUFOR, kā arī EUFOR personāls ievēro Tranzīta valsts tiesību aktus un neveic nekādas darbības vai aktus, kas nav saderīgi ar šajā nolīgumā norādītajiem mērķiem.

2. EUFOR regulāri informē Tranzīta valsts valdību par Tranzīta valsts teritorijā esošā EUFOR personāla daudzumu un identitāti.

3. pants

Identifikācija

1. EUFOR personālam vienmēr jānēsā līdzi pases vai militārās identitātes kartes.

2. EUFOR transportlīdzekļiem, lidaparātiem, kuģiem un citiem transportlīdzekļiem ir īpašas EUFOR atšķirības zīmes un/vai reģistrācijas numuri, ko dara zināmu attiecīgām Tranzīta valsts iestādēm.

3. EUFOR pie saviem objektiem, uz transportlīdzekļiem un citiem pārvietošanās līdzekļiem drīkst izkārt un uz tiem attēlot Eiropas Savienības karogu un lietot marķējumus, piemēram, zīmotnes, vienību nosaukumus un oficiālus simbolus. Uz EUFOR personāla formastērpiem ir EUFOR atšķirības zīme. Saskaņā ar ES spēku komandiera lēmumu pie EUFOR objektiem, uz transportlīdzekļiem un citiem pārvietošanās līdzekļiem un formastērpiem var būt operācijā iesaistīto kontingentu valstu karogi vai zīmotnes.

4. pants

Robežšķērsošana un pārvietošanās Tranzīta valsts teritorijā

1. EUFOR personāls ierodas Tranzīta valsts teritorijā tikai pēc tam, kad tas ir uzrādījis 3. panta 1. punktā paredzētos dokumentus un – ja tas ierodas pirmoreiz – EUFOR izdotu individuālu vai kolektīvu pārvietošanās pavēli. Uz EUFOR personālu neattiecas prasības par vīzām. Ierodoties Tranzīta valsts teritorijā, to atstājot, kā arī uzturoties tajā, uz to neattiecas noteikumi par emigrācijas un imigrācijas kontroli un muitas kontroli.

2. Uz EUFOR personālu neattiecas Tranzīta valsts noteikumi par ārvalstnieku reģistrāciju un uzraudzību, bet tas Tranzīta valsts teritorijā negūst pastāvīgas uzturēšanās vai pastāvīgas dzīvesvietas tiesības.

3. Tranzīta valstij informācijas nolūkos iesniedz EUFOR resursu un transportlīdzekļu sarakstu, kas, atbalstot operāciju, tiek ievesti Tranzīta valsts teritorijā. Šie resursi un transportlīdzekļi ir apzīmēti ar EUFOR atšķirības zīmi, lai tos varētu ātri identificēt. Tranzīta valsts atvieglina EUFOR administratīvo un muitas formalitāšu kārtošanu. EUFOR ir atbrīvoti no prasības uzrādīt jebkādus citus muitas dokumentus, un uz tiem neattiecas nekādas pārbaudes.

4. EUFOR personāls var vadīt motorizētus transportlīdzekļus, kuģus un lidaparātus Tranzīta valsts teritorijā, ja tam attiecīgi ir derīgas valsts, starptautiskas vai militāras transportlīdzekļa vadītāja, kuģa kapteiņa vai pilota apliecības.

5. Operācijas vajadzībām Tranzīta valsts piešķir EUFOR un EUFOR personālam brīvību pārvietoties un brīvību ceļot pa tās teritoriju tranzīta koridoros, kas noteikti saskaņā ar šā nolīguma 18. pantā paredzētajiem pasākumiem, tostarp teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā. Brīvība pārvietoties Tranzīta valsts teritoriālajos ūdeņos ietver tiesības uz apstāšanos un enkura izmešanu jebkuros apstākļos.

6. Operācijas vajadzībām EUFOR var izmantot ceļus, tiltus, prāmjus, lidostas un ostas, nemaksājot nodevas, nodokļus un līdzīgus maksājumus. EUFOR nav atbrīvoti no svēršanas nodevām, maksas par ceļa izmantošanu un no ostas datu apstrādes nodevas, un to maksāšanas kārtība ir noteikta šā nolīguma 18. panta paredzētajos pasākumos.

5. pants

Privilēģijas un neaizskaramība, ko Tranzīta valsts nodrošina EUFOR

1. EUFOR objekti ir neaizskarami. Tranzīta valsts pārstāvji tajos neierodas bez ES spēku komandiera piekrišanas.

2. EUFOR objekti, mēbeles un citi aktīvi tajos, kā arī transportlīdzekļi ir neaizskarami attiecībā uz kratīšanu, rekvizīciju, apķīlāšanu vai arestu.

3. EUFOR nesniedz patvērumu personām, ko meklē Tranzīta valsts tiesībaizsardzības iestādes.

4. EUFOR, tā īpašumi un aktīvi ir neaizskarami attiecībā uz tiesvedību jebkādā formā.

5. EUFOR arhīvi un dokumenti ir neaizskarami.

6. EUFOR oficiālā sarakste ir neaizskarama. Oficiālā sarakste ir visa sarakste, kas attiecas uz operāciju un tās funkcijām.

7. Attiecībā uz operācijas vajadzībām pirktām un importētām precēm, sniegtiem pakalpojumiem un izmantotiem objektiem EUFOR un tā piegādātāji, izņemot tos, kam ir Tranzīta valsts valstspiederība, ir atbrīvoti no visām valsts, reģionu un pašvaldību nodevām, nodokļiem vai līdzīgiem maksājumiem.

8. Tranzīta valsts ļauj ievest preces, kas paredzētas operācijas vajadzībām, un atbrīvo tās no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un citiem sniegtiem pakalpojumiem, izņemot šā nolīguma 4. panta 6. punktā minēto ostas datu apstrādes nodokli.

6. pants

Privilēģijas un neaizskaramība, ko Tranzīta valsts nodrošina EUFOR personālam

1. EUFOR personālam nepiemēro nekāda veida arestu vai aizturēšanu.

2. EUFOR personāla dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, ko atļauts veikt saskaņā ar 6. punktu.

3. EUFOR personāls ir neaizskarams Tranzīta valsts kriminālai tiesvedībai.

Nosūtītāja valsts vai attiecīga ES iestāde vajadzības gadījumā var atcelt EUFOR personāla neaizskaramību kriminālai tiesvedībai. Atcelšana vienmēr jāformulē skaidri.

4. EUFOR personāls ir neaizskarams Tranzīta valsts civilai un administratīvai tiesvedībai attiecībā uz visām darbībām, kas veiktas, pildot oficiālos pienākumus. Ja kādā Tranzīta valsts tiesā ceļ civilprasību pret EUFOR personāla locekli, par to tūlīt paziņo ES spēku komandierim un kompetentai Nosūtītājas valsts iestādei vai ES iestādei. Pirms tiesvedības sākuma ES spēku komandieris un kompetenta Nosūtītājas valsts iestāde vai ES iestāde pēc Tranzīta valsts oficiāla konsultatīva atzinuma saņemšanas tiesai apliecina, vai attiecīgo aktu EUFOR personāla loceklis ir izdarījis, pildot savus oficiālos pienākumus.

Ja akts ir izdarīts, pildot oficiālos pienākumus, tiesvedību nesāk un piemēro 15. pantu. Ja akts nav izdarīts, pildot oficiālos pienākumus, tiesvedība var turpināties. ES spēku komandiera un kompetentas Nosūtītājas valsts iestādes vai ES iestādes apliecinājums uzliek saistības Tranzīta valsts tiesai, kas to nevar apstrīdēt.

Ja tiesvedību sāk EUFOR personāla loceklis, viņš zaudē neaizskaramību pret tiesvedību attiecībā uz visām pretprasībām, kas ir tieši saistītas ar galveno prasību.

5. EUFOR personālam nav pienākuma liecināt kā lieciniekam.

6. EUFOR personāla locekļiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civillietu, kas nav saistīta ar viņu oficiālajiem pienākumiem. EUFOR personāla locekļu īpašumu, par ko ES spēku komandieris apliecina, ka tas ir vajadzīgs oficiālo pienākumu izpildei, nevar arestēt, izpildot tiesas spriedumu, lēmumu vai pavēli. Uz EUFOR personāla locekļiem civilā tiesvedībā neattiecas nekādi personas brīvības ierobežojumi vai kādi citi ierobežošanas pasākumi.

7. EUFOR personāla locekļu neaizskaramība pret tiesvedību Tranzīta valstī viņus neatbrīvo no attiecīgo Nosūtītāju valstu tiesvedības.

8. Attiecībā uz pakalpojumiem, kas sniegti EUFOR, EUFOR personāls ir atbrīvots no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas Tranzīta valstī var būt spēkā.

9. EUFOR personāls Tranzīta valstī ir atbrīvots no jebkuras formas nodokļiem, ko atvelk no EUFOR vai Nosūtītāju valstu maksātās algas un ienākumiem, kā arī no ienākumiem, ko saņem ārpus Tranzīta valsts.

10. Tranzīta valsts saskaņā ar tiesību aktiem, ko tā var pieņemt, ļauj EUFOR personālam ievest preces personiskām vajadzībām un atbrīvo tās no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un līdzīgiem pakalpojumiem.

EUFOR personāla locekļu bagāža ir atbrīvota no pārbaudēm, ja vien nav nopietnu iemeslu uzskatīt, ka tajā ir priekšmeti, kas nav domāti EUFOR personāla locekļa personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports Tranzīta valstī ir aizliegts ar tiesību aktiem vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas pārbaudes izdara vienīgi attiecīgā EUFOR personāla locekļa vai EUFOR pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.

7. pants

Vietējais personāls

Personālam, kas nolīgts no vietējiem iedzīvotājiem, nav nekādu privilēģiju un neaizskaramības. Tomēr savu jurisdikciju Tranzīta valsts īsteno tā, lai lieki netraucētu operācijas darbības.

8. pants

Krimināltiesvedība

Kompetentas Nosūtītājas valsts iestādes, sadarbojoties ar Tranzīta valsts kompetentajām iestādēm, ir tiesīgas Tranzīta valsts teritorijā veikt visu krimināltiesvedību un īstenot disciplināras pilnvaras, kas tām ar Nosūtītājas valsts tiesību aktiem uzticētas attiecībā uz visu EUFOR personālu, kas ir pakļauts attiecīgiem Nosūtītājas valsts tiesību aktiem.

9. pants

Formastērps un ieroči

1. Formastērpa valkāšanu nosaka ES spēku komandiera pieņemtos noteikumos.

2. EUFOR militārais personāls drīkst nēsāt personālus mazkalibra ieročus un attiecīgu munīciju, ja saskaņā ar pavēlēm ir pilnvarots to darīt. Minēto ieroču un to turētāju sarakstu iesniedz Tranzīta valsts kompetentajām iestādēm.

10. pants

Tranzīta valsts sniegts atbalsts un līgumu slēgšana

1. Tranzīta valsts, ja tai lūdz, piekrīt palīdzēt EUFOR atrast piemērotus objektus.

2. Tranzīta valsts bez maksas nodrošina tās īpašumā esošus objektus (ja tādi ir tās rīcībā), ja objektus lūdz EUFOR administratīvu un operatīvu darbību vajadzībām.

3. Savu līdzekļu un iespēju robežās Tranzīta valsts palīdz un atbalsta operācijas sagatavošanu, izvēršanu, veikšanu un sniedz tai palīdzību. Drošības pasākumi, ko Tranzīta valsts veic, piemērojot šā nolīguma 13. panta 1. punkta noteikumus, ir bezmaksas.

4. Līgumiem, ko EUFOR noslēguši Tranzīta valstī, piemēro lex fori. Strīdiem, kas rodas, īstenojot minētos līgumus, piemēro šā nolīguma 15. panta 3., 4. un 5. punktā minēto strīdu izšķiršanas procedūru.

5. Tranzīta valsts atvieglina to līgumu īstenošanu, ko EUFOR un komerciālas vienības ir noslēgušas operācijas nolūkā.

11. pants

Pārmaiņas objektos

1. EUFOR ir pilnvaroti būvēt, pārbūvēt vai citādi mainīt objektus atbilstīgi tranzīta vajadzībām, kā arī uz operācijas laiku, ievērojot kārtību, kas noteikta šā nolīguma 18. pantā minētajos pasākumos.

2. Tranzīta valsts EUFOR nelūdz nekādu kompensāciju par šādu būvniecību, pārbūvi vai pārmaiņām, izņemot gadījumā, ja sākotnējiem objektiem nodarīts būtisks kaitējums.

12. pants

Mirušie EUFOR personāla locekļi

1. ES spēku komandieris ir tiesīgs uzņemties atbildību un veikt piemērotus pasākumus, lai repatriētu ikvienu mirušu EUFOR personāla locekli, kā arī viņa personisko īpašumu.

2. Mirušiem EUFOR locekļiem neveic sekciju bez attiecīgās valsts piekrišanas un bez EUFOR un/vai attiecīgās valsts pārstāvja klātbūtnes.

3. Tranzīta valsts sadarbojas ar EUFOR, cik pilnīgi vien iespējams, lai pēc iespējas drīzāk repatriētu mirušus EUFOR locekļus.

13. pants

EUFOR drošība un militārā policija

1. Tranzīta valsts veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu EUFOR un tā personāla drošību un aizsardzību.

2. EUFOR ir tiesīgi ciešā sadarbībā ar Tranzīta valsts kompetentajām iestādēm veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātu savus objektus un konvojus.

3. Valstu kontingentu sastāvos var iekļaut kriminālpolicijas personālu, lai veiktu izmeklēšanas, kas vajadzīgas, lai īstenotu šā nolīguma 8. pantā noteiktās pilnvaras krimināltiesību jomā.

14. pants

Sakari

1. EUFOR var uzstādīt un izmantot radioraidītājus un uztvērējus, kā arī satelītu sistēmas. Tie sadarbojas ar kompetentām Tranzīta valsts iestādēm, lai izvairītos no konfliktiem, izmantojot attiecīgas frekvences. Tranzīta valsts saskaņā ar saviem spēkā esošiem tiesību aktiem piešķir pieeju radiofrekvenču diapazonam.

2. EUFOR ir tiesības uz neierobežotiem sakariem, izmantojot radio (arī satelītradio, pārvietojamu vai pārnēsājamu radio), telefonu, telegrāfu, faksimilaparātus un citus līdzekļus, kā arī tiesības uzstādīt iekārtas, kas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu sakarus EUFOR objektos un starp objektiem.

3. EUFOR savos objektos var veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārsūtītu pastu, kas adresēts EUFOR vai tā personālam vai ko sūta EUFOR vai tā personāls.

15. pants

Prasības par kompensāciju nāves, ievainojuma, bojājuma vai zaudējuma gadījumā

1. Kompensācijas prasības par civiliedzīvotāju īpašuma vai valsts īpašuma bojājumiem vai zaudējumiem, kā arī prasības, ko ceļ personu nāves vai ievainojumu, kā arī EUFOR īpašuma bojājumu vai zaudējumu gadījumā, kas saistīts ar EUFOR tranzīta vajadzībām, risina mierizlīguma ceļā.

2. Minētās prasības ar kompetentu Tranzīta valsts iestāžu starpniecību pārsūta uz EUFOR, ja ir runa par Tranzīta valsts juridisku un fizisku personu celtām prasībām, vai uz kompetentām Tranzīta valsts iestādēm, ja ir runa par EUFOR celtām prasībām.

3. Ja izlīgumu nevar panākt, prasību nosūta prasību komisijai, kas veidota no vienāda skaita EUFOR un Tranzīta valsts pārstāvju. Prasības nokārto, panākot vienošanos.

4. Ja izlīgumu nevar panākt prasību komisijā, prasības nodod izskatīšanai šķīrējtiesas tribunālā, kura lēmumi ir saistoši.

5. Šķīrējtiesas tribunālā ir trīs šķīrējtiesneši – vienu ieceļ Tranzīta valsts, vienu ieceļ EUFOR, un trešo kopīgi ieceļ Tranzīta valsts un EUFOR. Ja kāda no pusēm divos mēnešos neieceļ šķīrējtiesnesi vai Tranzīta valsts nevar vienoties ar EUFOR par trešā šķīrējtiesneša iecelšanu, attiecīgo šķīrējtiesnesi ieceļ Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs.

6. EUFOR noslēdz administratīvu nolīgumu ar Tranzīta valsts pārvaldes iestādēm, lai noteiktu prasību komisijas un tribunāla kompetences, kādu procedūru piemērot šajās struktūrās, un nosacījumus prasību celšanai.

16. pants

Koordinācija un strīdi

1. Visas problēmas, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izšķir EUFOR pārstāvji un kompetentas Tranzīta valsts iestādes.

2. Ja nav panākta vienprātība, strīdus par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu Tranzīta valsts un ES pārstāvji izšķir tikai ar diplomātiskiem līdzekļiem.

17. pants

Citi noteikumi

1. Visos gadījumos, kad šajā nolīgumā ir minētas EUFOR un EUFOR personāla privilēģijas, neaizskaramība un tiesības, Tranzīta valsts valdība ir atbildīga par to īstenošanu un par to, lai attiecīgas Tranzīta valsts pašvaldību iestādes tās ievērotu.

2. Nekas šajā nolīgumā nav paredzēts vai uzskatāms par tādu, kas liek atkāpties no jebkādām tiesībām, ko saskaņā ar citiem nolīgumiem var attiecināt uz ES dalībvalsti vai jebkuru citu valsti, kas saskaņā ar citiem nolīgumiem piedalās EUFOR.

18. pants

Īstenošanas noteikumi

Šā nolīguma piemērošanas nolūkā par operatīviem, administratīviem un tehniskiem jautājumiem ES spēku komandieris ar Tranzīta valsts administratīvām iestādēm var slēgt īpašus nolīgumus.

19. pants

Spēkā stāšanās un izbeigšanās

1. Šis nolīgums stājas spēkā tā parakstīšanas dienā un paliek spēkā līdz dienai, kad aizbrauc pēdējais EUFOR personāla loceklis, ko EUFOR dara zināmu tranzīta valsts iestādēm.

2. Neskarot 1. punktu, noteikumus, kas ietverti 4. panta 6. punktā, 5. panta 1., 2., 4., 7. un 8. punktā, 6. panta 1., 3., 4., 6. un 8.–10. punktā, 10. panta 2. punktā, 11. pantā, 13. panta 1., 2. un 3. punktā un 15. pantā, uzskata par spēkā esošiem no dienas, kad izvietots pirmais EUFOR personāla loceklis, ja šī diena bijusi pirms dienas, kad šis nolīgums stājies spēkā.

3. Šo nolīgumu var grozīt, pamatojoties uz Pušu savstarpēju rakstisku vienošanos.

4. Šā nolīguma izbeigšanās neietekmē tiesības vai pienākumus, kas rodas, īstenojot šo nolīgumu pirms tā izbeigšanās.