Oficiālais Vēstnesis L 198 , 15/07/1998 Lpp. 0022 - 0039



Padomes Direktīva 98/46/EK (1998. gada 24. jūnijs), ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikumu par veterinārajām problēmām, kuras ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu 64/432/EEK par veterinārajām problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [1], un jo īpaši tā 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3], tā kā Direktīvas 64/432/EEK 16. pantā Komisijai ir prasīts iesniegt priekšlikumus minētās direktīvas A, D (I nodaļa) un F pielikuma labojumiem, sevišķi attiecībā uz to pielāgošanu tehnoloģiju attīstībai; tā kā tajā pašā pantā ir izvirzīts noteikums, ka Padomei ar kvalificētu balsu vairākumu līdz 1998. gada 1. janvārim ir jāpieņem lēmums par šiem priekšlikumiem; tā kā pēdējā laikā veterināri administratīvo procedūru attīstība attiecībā uz ganāmpulka apsaimniekošanu, dzīvnieku kustības kontroli, dzīvnieku identifikāciju un informācijas apmaiņu attiecībā uz slimību kontroli prasa, lai dažos Direktīvas 64/432/EEK pielikumos tiktu izdarīti labojumi, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikums ar šo tiek aizstāti ar šīs direktīvas pielikumiem. 2. pants 1. Dalībvalstīs ne vēlāk kā līdz 1999. gada 1. jūlijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis nosaka šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos iekšzemes tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Luksemburgā, 1998. gada 24. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. Cunningham [1] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/12/EK (OV L 109, 25.4.1997., 1. lpp.). [2] OV C 226, 3.9.1997., 4. lpp. un OV C 337, 7.11.1997., 1. lpp. [3] OV C 14, 19.1.1998., 58. lpp. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS " A PIELIKUMS I. No tuberkulozes oficiāli brīvs liellopu ganāmpulks Šajā nodaļā "liellopi" ir visi liellopi, izņemot dzīvniekus, kas piedalās kultūras vai sporta pasākumos. 1. Liellopu ganāmpulks ir oficiāli brīvs no tuberkulozes, ja: a) nevienam dzīvniekam nav tuberkulozes klīnisko pazīmju: b) visiem liellopiem, kas vecāki par sešām nedēļām, ir negatīva reakcija uz vismaz diviem oficiālajiem intradermālajiem tuberkulīna testiem, kas veikti saskaņā ar B pielikumu, pirmo reizi sešus mēnešus pēc jebkuras infekcijas likvidēšanas ganāmpulkā, un otro reizi vēl pēc sešiem mēnešiem, vai, ja ganāmpulks ir komplektēts tikai no dzīvniekiem, kas nākuši no ganāmpulkiem, kas oficiāli brīvi no tuberkulozes, tad pirmais tests ir jāveic vismaz 60 dienas pēc komplektēšanas un otrais tests nav nepieciešams; c) pēc pirmā b) punktā minētā testa veikšanas ganāmpulkam nav pievienots neviens par sešām nedēļām vecāks liellops, kam nav negatīva reakcija uz intradermālo tuberkulīna testu, kurš veikts un vērtēts saskaņā ar B pielikumu un veikts vai nu 30 dienas pirms, vai 30 dienas pēcdienas, kad attiecīgais dzīvnieks pievienots ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(-) ir fiziski jāizolē no citiem dzīvniekiem ganāmpulkā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem, līdz ir saņemta negatīva atbilde. Tomēr kompetenta iestāde var neprasīt veikt šo testu attiecībā uz dzīvnieku pārvietošanu savā teritorijā, ja dzīvnieks nāk no ganāmpulka, kas oficiāli brīvs no tuberkulozes, izņemot tādā dalībvalstī, kur līdz 1998. gada 1. janvārim, un līdz tiek saņemts oficiāli no tuberkulozes brīva reģiona statuss, kompetenta iestāde pieprasīja veikt šādus testus dzīvniekiem, ko pārvieto starp ganāmpulkiem, kas piedalās tīkla sistēmā, kā minēts 14. pantā. 2. Liellopu ganāmpulks saglabā no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja: a) joprojām ir spēkā 1. punkta a) un c) apakšpunktā izklāstītie apstākļi; b) visi dzīvnieki, kas ierodas attiecīgajā saimniecībā, nāk no ganāmpulkiem, kam ir no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss; c) visiem dzīvniekiem attiecīgajā saimniecībā, neskaitot šajā saimniecībā dzimušos teļus, kas vēl nav sešas nedēļas veci, ik pēc gada tiek veikti kārtējie tuberkulīna testi saskaņā ar B pielikumu. Tomēr dalībvalsts kompetenta iestāde var visā valstī vai valsts daļā, kur visi liellopu ganāmpulki tiek iesaistīti oficiālā prettuberkulozes programmā, mainīt kārtējo testu biežumu šādā veidā: - ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto liellopu ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 1 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos gada pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz diviem gadiem, un vīriešu dzimuma nobarošanai paredzētos dzīvniekus izolētā epidemioloģiskā vienībā var izslēgt no tuberkulīna testiem, ja tie nāk no ganāmpulkiem, kas ir oficiāli brīvi no tuberkulozes, un ja kompetenta iestāde garantē, ka nobarošanai paredzētos vīriešu dzimuma dzīvniekus neizmantos ciltsdarbā, bet nosūtīs tieši uz lopkautuvi, - ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 0,2 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos divgadu pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz trim gadiem un/vai vecumu, kurā dzīvniekiem ir jāveic testi, var palielināt līdz 24 mēnešiem, - ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 0,1 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos trīsgadu pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz četriem gadiem, vai arī kompetenta iestāde var atbrīvot ganāmpulkus no tuberkulīna testiem, ja ir ievēroti šādi noteikumi: 1) pirms pievienošanas ganāmpulkam visiem liellopiem ir veikts intradermālaistuberkulīna tests ar negatīviem rezultātiem; 2) visi nokautie liellopi tiek izmeklēti, lai konstatētu tuberkulozes izraisītus bojājumus, un visiem šādiem bojājumiem tiek veikta histopatoloģiskā un bakterioloģiskā izmeklēšana, lai konstatētu tuberkulozes pazīmes. Attiecībā uz dalībvalsti vai kādu tās daļu, kompetentā iestāde var arī palielināt tuberkulīna testu biežumu, ja saslimstības līmenis ir pieaudzis. 3A. Ganāmpulkam tiek atcelts no tuberkulozes brīva ganāmpulka statuss, ja: a) vairs nav izpildīti 2. punkta noteikumi; vai b) tiek uzskatīts, ka vienam vai vairākiem dzīvniekiem bijusi pozitīva reakcija uz tuberkulīna testu, vai aizdomas par tuberkulozes gadījumu rodas pēcnāves apskates laikā. Ja uzskata, ka dzīvniekam bijusi pozitīva reakcija, tad to nošķir no ganāmpulka un nokauj. Dzīvniekam ar pozitīvu reakciju vai aizdomīgā dzīvnieka kautķermenim jāveic atbilstoša pēcnāves apskate, laboratoriskā un epidemioloģiskā izmeklēšana. Ganāmpulka statuss līdz laboratorijas izmeklēšanas pabeigšanai ir atcelts. Ja tuberkulozes klātbūtne neapstiprinās, tad no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusu var atjaunot pēc visu to dzīvnieku pārbaudes, kas vecāki par sešām nedēļām, kurai ir negatīvi rezultāti vismaz 42 dienas pēc pozitīvi reaģējošā(o) dzīvnieka(u) nošķiršanas; vai c) ganāmpulkā ir dzīvnieki ar nenoskaidrotu statusu B pielikuma nozīmē. Šajā gadījumā ganāmpulka statuss paliek atcelts līdz attiecīgo dzīvnieku statusa noskaidrošanai. Šādi dzīvnieki ir jāizolē no citiem dzīvniekiem ganāmpulkā, līdz to statusu noskaidro vai nu ar atkārtotu testu, kas notiek pēc 42 dienām, vai ar pēcnāves apskati un laboratorijas izmeklēšanu; d) atkāpjoties no c) punkta prasībām, dalībvalstīs, kur kompetentā iestāde veic kārtējo ganāmpulka apsekošanu, lietojot B pielikumā aprakstīto salīdzinošo tuberkulīna testu, un gadījumā, kad ganāmpulkā vismaz 3 gadus nav atklāti pozitīvi reaģējoši dzīvnieki, kompetentā iestāde tomēr var izlemt neierobežot citu dzīvnieku kustību ganāmpulkā ar noteikumu, ka visos nepārliecinošos gadījumos statusu nosaka ar atkārtotu testu pēc 42 dienām, un ka šīs saimniecības dzīvniekus neļauj iesaistīt Kopienas iekšējā tirdzniecībā līdz nepārliecinošo gadījumu statusa noskaidrošanai. Ja šajā pēdējā testā kādam dzīvniekam vai nu ir pozitīva vai arī joprojām ir neskaidra reakcija, tad piemēro b) apakšpunkta noteikumus. Ja pēc tam tiek pierādīta slimības klātbūtne, visi dzīvnieki, kas atstājuši ganāmpulku kopš ganāmpulka pēdējā negatīvā testa, ir jāatrod un jāpārbauda. 3B. Ja tuberkulozes klātbūtne apstiprinās, laboratorijas pārbaudē izdalot M.bovis, tad ganāmpulkam ir jāanulē no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss. Kompetentā iestāde var anulēt šo statusu šādos gadījumos: a) 2. punktā izklāstītie priekšnoteikumi vairs netiek izpildīti; b) pēcnāves apskatē parādās klasiski tuberkulozes izraisīti bojājumi; c) epidemioloģiska izmeklēšana konstatē infekcijas iespēju; d) vai arī citu iemeslu dēļ, kas nepieciešami liellopu tuberkulozes kontrolei. Reģistrēšana un pārbaude ir jāuzņemas kompetentajai iestādei attiecībā uz jebkuru ganāmpulku, ko uzskata par epidemioloģiski saistītu. Oficiāli no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusam jāsaglabājas anulētam, kamēr tiek pabeigta telpu un darbarīku tīrīšana un dezinfekcija un visiem dzīvniekiem, kas vecāki par sešām nedēļām, ir negatīva reakcija uz vismaz diviem pēc kārtas veiktiem tuberkulīna testiem, no kuriem pirmais noticis ne ātrāk kā 60 dienas, bet otrais – ne ātrāk kā četrus mēnešus un ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc pēdējā pozitīvi reaģējošā dzīvnieka nošķiršanas no ganāmpulka. 4. Pamatojoties uz informāciju, kas iesniegta saskaņā ar 8. pantu, dalībvalsti vai daļu dalībvalsts saskaņā ar 17. pantā noteikto procedūru var pasludināt par oficiāli brīvu no tuberkulozes, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem: a) ar tuberkulozi inficēto liellopu ganāmpulku daudzums sešus gadus pēc kārtas nav pārsniedzis 0,1 % gadā, un vismaz 99,9 % no ganāmpulkiem sešus gadus pēc kārtas katru gadu ir ieguvuši oficiāli no tuberkulozes brīvu ganāmpulku statusu, šo pēdējo procentuālo rādītāju nosakot katra kalendārā gada 31. decembrī; b) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 [1], darbojas identifikācijas sistēma, kas dod iespējas identificēt ganāmpulku izcelsmi un katra liellopa pārvietošanu; c) visiem nokautajiem liellopiem veic oficiālu pēcnāves apskati; d) tiek ievērota oficiāli no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusa atcelšanas un anulēšanas kārtība. 5. Dalībvalsts vai dalībvalsts daļa saglabā oficiāli no tuberkulozes brīvu statusu, ja tiek izpildīti 4. punkta a) līdz d) apakšpunkta noteikumi. Ja tomēr ir pierādījumi par nozīmīgām izmaiņām attiecībā uz tuberkulozes situāciju dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kas tikusi atzīta par oficiāli brīvu no tuberkulozes, Komisija saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību var pieņemt lēmumu par šā statusa atcelšanu vai anulēšanu līdz lēmuma prasību izpildīšanai. II. No brucelozes oficiāli brīvi un no brucelozes brīvi liellopu ganāmpulki Šajā nodaļā "liellopi" nozīmē visus liellopus, izņemot nobarošanai paredzētos vīriešu dzimuma dzīvniekus, ja tie nāk no brucelozes oficiāli brīviem ganāmpulkiem un ja kompetentā iestāde garantē, ka nobarošanai paredzētie vīriešu dzimuma dzīvnieki netiks izmantoti atražošanai un tiks nosūtīti tieši uz kautuvi. 1. Liellopu ganāmpulks ir oficiāli brīvs no brucelozes, ja: a) tajā nav pret brucelozi vakcinētu liellopu, izņemot sieviešu dzimuma liellopus, kas vakcinēti vismaz trīs gadus iepriekš; b) tajā esošie liellopi vismaz sešus mēnešus nav uzrādījušas klīniskas brucelozes pazīmes; c) visi liellopi, kas vecāki par 12 mēnešiem, tikuši pakļauti vienam no turpmāk minētajiem testu režīmiem un saskaņā ar Pielikumu C uzrādījušas negatīvus rezultātus: (i) diviem seroloģiskajiem testiem, kas norādīti 10. punktā, ar vairāk nekā trīs un mazāk nekā 12 mēnešu starplaiku; (ii) trim piena paraugu testiem ar trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz pēc sešām nedēļām seko 10. punktā norādītais seroloģiskais tests; d) ikviens liellops, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulka ar oficiāli no brucelozes brīva ganāmpulka statusu un, gadījumos, ja liellopi vecāki par 12 mēnešiem, seruma aglutinācijas testā saskaņā ar C pielikumu uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, vai ir reaģējušas negatīvi uz jebkuru citu testu, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, 30 dienas pirms vai 30 dienas pēc tās pievienošanas ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(i) fiziski jāizolē no citiem ganāmpulka dzīvniekiem tādā veidā, lai izvairītos no tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem līdz negatīvas reakcijas apstiprināšanai. 2. Liellopu ganāmpulks saglabā no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja: a) saskaņā ar C pielikumu ik gadu ar negatīviem rezultātiem tiek veikts viens no turpmāk minētajiem testu režīmiem: (i) trīs piena gredzena raudzes testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku; (ii) trīs piena ELISA testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku; (iii) divi piena gredzena raudzes testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz sešas nedēļas vēlāk seko 10. punktā minētais seroloģiskais tests; (iv) divi piena ELISA testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz sešas nedēļas vēlāk seko 10. punktā minētais seroloģiskais tests; (v) divi seroloģiskie testi, kas veikti ar vismaz trīs mēnešu, bet ne vairāk kā ar 12 mēnešu starplaiku. Tomēr dalībvalsts kompetenta iestāde var visā dalībvalstī vai tās daļā, kas nav oficiāli brīva no brucelozes, bet kurā visi liellopu ganāmpulki ir iesaistīti oficiālā brucelozes ierobežošanas programmā, šādi mainīt kārtējo testu biežumu: - ja nav inficēts vairāk kā 1 % liellopu ganāmpulku, tad varētu būt pietiekami katru gadu veikt divus piena gredzena raudzes testus vai divus piena ELISA testus ar vismaz trīs mēnešu starplaiku vai vienu seroloģisko testu, - ja vismaz 99,8 % no liellopu ganāmpulkiem ir atzīti par oficiāli no brucelozes brīviem ganāmpulkiem vismaz četrus gadus, tad starplaiku starp pārbaudēm var pagarināt līdz 2 gadiem, ja visi dzīvnieki, kas vecāki pār 12 mēnešiem, tiek pārbaudīti, vai pārbaudes var ierobežot, attiecinot tās uz dzīvniekiem, kas vecāki par 24 mēnešiem, ja turpinās ganāmpulku pārbaudes katru gadu. Pārbaudes ir jāveic, lietojot vienu no 10. punktā minētajiem seroloģiskajiem testiem; b) visi liellopi, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulkiem ar oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statusu un, gadījumā, ja liellopi vecāki par 12 mēnešiem, seruma aglutinācijas testā saskaņā ar C pielikumu ir uzrādījuši mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, vai arī reaģējušas negatīvi uz jebkuru citu testu, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, 30 dienas pirms vai 30 dienas pēc tā datuma, kad tās pievienotas ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(i) ir fiziski jāizolē no citiem ganāmpulka dzīvniekiem tādā veidā, lai izvairītos no tieša vai netieša kontakta ar tiem līdz negatīvas reakcijas apstiprināšanai. Tomēr b) punktā aprakstīto testu nav nepieciešams pieprasīt dalībvalstīs vai dalībvalstu reģionos, kur vismaz divus gadus ar brucelozi inficētie ganāmpulki nav pārsnieguši 0,2 %, un kur dzīvnieks nāk no tās pašas dalībvalsts vai dalībvalsts reģiona ganāmpulka ar oficiāli no brucelozes brīva ganāmpulka statusu un transportēšanas laikā nav saskāries ar zemāka statusa liellopiem; c) neraugoties uz b) punktu, liellopus no ganāmpulka, kam ir no brucelozes brīva liellopu ganāmpulka statuss, var pārcelt uz citu ganāmpulku, kam ir no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss, ja tās ir vismaz 18 mēnešus vecas un, ja vakcinētas pret brucelozi, tad vakcinācija tikusi veikta vairāk kā pirms gada. Šādiem dzīvniekiem 30 dienas pirms pārcelšanas ir jāuzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un negatīvs rezultāts papildinātāju saistīšanas reakcijas testā, vai jebkurā citā testā, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā minēto kārtību. Ja tomēr sieviešu dzimuma liellops no ganāmpulka, kas brīvs no brucelozes, tiek pārcelts uz ganāmpulku, kam ir no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss, saskaņā ar iepriekš minētā punkta noteikumiem, tad pirmajam ganāmpulkam jātiek uzskatītam par brīvu no brucelozes divus gadus pēc tā datuma, kad tam pievienots pēdējais vakcinētais dzīvnieks. 3A. No brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss tiek atcelts, ja: a) 1. un 2. punktā izklāstītie priekšnoteikumi vairs netiek pildīti; vai b) laboratorijas testu rezultātā vai pēc klīniskajām pazīmēm rodas aizdomas, ka vienam vai vairākiem liellopiem ir bruceloze, un aizdomīgie dzīvnieki ir nokauti vai izolēti tādā veidā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem. Ja dzīvnieks ir nokauts un vairs nav pieejams pārbaudei, atcelto statusu var atjaunot, ja divi seruma aglutinācijas testi, kas veikti saskaņā ar Pielikumu C, visām liellopiem ganāmpulkā, kas vecākas par 12 mēnešiem, uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml. Pirmais tests jāveic vismaz 30 dienas pēc dzīvnieka nošķiršanas un otrais vismaz 60 dienas vēlāk. Ja dzīvnieks ir izolēts no dzīvniekiem ganāmpulkā, tad to var atkal pievienot ganāmpulkam, un ganāmpulka statusu var atjaunot šādā veidā: a) pēc seruma aglutinācijas testa, kas uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, un negatīva rezultāta papildinātāju saistīšanas reakcijas testā; vai b) pēc negatīva rezultāta jebkurā citā testu kombinācijā, kas šim nolūkam apstiprināta saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību. 3B. No brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ganāmpulkam ir jāanulē, ja laboratorijas testu vai epidemioloģisku izmeklēšanu rezultātā ganāmpulkā apstiprinās brucella infekcijas klātbūtne. Ganāmpulka statusu nedrīkst atjaunot līdz pat laikam, kad vai nu visi liellopi, kas atradās tur slimības izcelšanās laikā, ir nokauti, vai arī ganāmpulks pakļauts pārbaudes testiem un visi dzīvnieki, kas vecāki par 12 mēnešiem, uzrādījuši negatīvus rezultātus divos testos pēc kārtas ar 60 dienu starplaiku, turklāt pirmais veikts ne ātrāk kā 30 dienu pēc pozitīvi reaģējošā(-o) dzīvnieka(-u) nošķiršanas no ganāmpulka. Gadījumos, ja liellopi slimības izcelšanās laikā ir grūsnas, galējā pārbaude jāveic vismaz 21 dienu pēc tam, kad atnesies pēdējais slimības izcelšanās laikā grūsnais dzīvnieks. 4. Liellopu ganāmpulks ir brīvs no brucelozes, ja tas atbilst 1. punkta b) un c) apakšpunkta noteikumiem, un ja vakcinācija veikta šādā veidā: (i) visi sieviešu dzimuma liellopi ir vakcinēti: - pirms sešu mēnešu vecuma ar 19. celma dzīvo vakcīnu, vai - pirms 15 mēnešu vecuma ar inaktivēto 45/20 palīgvakcīnu, kas oficiāli pārbaudīta un apstiprināta, vai - ar citām vakcīnām, kas apstiprinātas saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību; (ii) 30 mēnešu vecumu nesasniegušie liellopi, kas vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, seruma aglutinācijas testā var uzrādīt rezultātu, kas augstāks par 30 SV aglutinācijas, bet zemāks par 80 SV aglutinācijas uz 1 mililitru, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tās uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kuri vakcinēti mazāk nekā 12 mēnešus iepriekš, vai kas mazāks par 20 EEK vienībām visos citos gadījumos. 5. Liellopu ganāmpulks saglabā no brucelozes brīva ganāmpulka statusu, ja: (i) tas tiek pakļauts vienam no 2. punkta a) apakšpunktā uzskaitītajiem testu režīmiem; (ii) ganāmpulkam pievienotie liellopi atbilst 2. punkta b) apakšpunkta prasībām; vai - tās ir no ganāmpulkiem, kam ir no brucelozes brīva ganāmpulka statuss, un, gadījumā, ja liellopi, kas vecākas par 12 mēnešiem, 30 dienu pirms pievienošanas ganāmpulkam vai pēc pievienošanas izolācijas apstākļos ir seruma aglutinācijas testā uzrādījuši mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un negatīvu rezultātu papildinātāju saistīšanas reakcijas testā, saskaņā ar C pielikumu, vai - tās ir no ganāmpulkiem, kam ir no brucelozes brīva ganāmpulka statuss, ir jaunākas par 30 mēnešiem un ir vakcinētas ar 19. celma dzīvo vakcīnu, ja seruma aglutinācijas testā tās uzrāda rezultātu, kas augstāks par 30 SV aglutinācijas, bet zemāks par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tās uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti agrāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāks par 20 EEK vienībām visos citos gadījumos. 6A. No brucelozes brīva ganāmpulka statuss tiek atcelts, ja: a) 4. un 5. punkta nosacījumi netiek izpildīti; vai b) laboratorijas testu vai klīnisku pazīmju rezultātā rodas aizdomas, ka viens vai vairāki liellopi, kas vecāki par 30 mēnešiem, slimo ar brucelozi, un aizdomās turētais(ie) dzīvnieks(i) ir nokauts vai izolēts tādā veidā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem. Ja dzīvnieks ir izolēts, to drīkst atkal pievienot ganāmpulkam, un ganāmpulka statusu var atjaunot, ja pēc tam tas seruma aglutinācijas testā uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un uzrāda negatīvu rezultātu papildinātāju saistīšanas reakcijas testā vai jebkurā citā testā, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību. Ja dzīvnieki ir nokauti un vairs nav pieejami pārbaudei, tad atcelto statusu var atjaunot, ja saskaņā ar C pielikumu visiem liellopiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, veiktie divi seruma aglutinācijas testi uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml. Pirmais tests jāveic vismaz 30 dienu pēc dzīvnieka nošķiršanas un otrais vismaz 60 dienu vēlāk. Ja dzīvnieki, kam saskaņā ar iepriekšējiem diviem punktiem jāveic tests, ir jaunāki par 30 mēnešiem un ir tikuši vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, var uzskatīt, ka to reakcija ir negatīva, ja seruma aglutinācijas testā tie uzrāda vairāk par 30, bet mazāk par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tie uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti mazāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāks par 20 EEK vienībām visos pārējos gadījumos. 6B. No brucelozes brīva ganāmpulka statuss ir jāanulē, ja laboratorijas testi vai epidemioloģiska izmeklēšana apstiprina, ka ganāmpulkā ir brucella infekcija. Ganāmpulka statusu nedrīkst atjaunot, kamēr visi liellopi, kas atradušies ganāmpulkā infekcijas izcelšanās laikā, nav nokauti, vai arī ganāmpulks nav pakļauts pārbaudes testam un visi nevakcinētie dzīvnieki, kas vecāki par 12 mēnešiem, uzrādījuši negatīvus rezultātus divos testos pēc kārtas ar 60 dienu starplaiku, no kuriem pirmais tests veikts ne ātrāk kā 30 dienu pēc pozitīvi reaģējošā(o) dzīvnieka(u) nošķiršanas no ganāmpulka. Ja visi dzīvnieki, kam jāveic iepriekšējā punktā minētais tests, ir jaunāki par 30 mēnešiem un tikuši vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, tos var uzskatīt par negatīvi reaģējošiem, ja tie uzrāda vairāk par 30, bet mazāk par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tie uzrāda mazāk par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti mazāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāk par 20 EEK vienībām visos pārējos gadījumos. Ja slimības izcelšanās laikā govis ir grūsnas, tad galējā pārbaude jāveic vismaz 21 dienu pēc pēdējās govs atnešanās, kas bija grūsna slimības izcelšanās laikā. 7. Dalībvalsti vai dalībvalsts reģionu var pasludināt par oficiāli brīvu no brucelozes saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: a) vismaz trīs gadus nav reģistrēts neviens brucella infekcijas izraisīts aborts vai B.abortus izdalīšanas gadījums, un vismaz 99,8 % no ganāmpulkiem ir ieguvuši oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statusu katru gadu piecus gadus pēc kārtas, šo aprēķinu veicot katra kalendārā gada 31. decembrī. Ja kompetenta iestāde tomēr pieņem lēmumu par vesela ganāmpulka nokaušanu, kur, pēc epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultātiem, atsevišķi slimību gadījumi ir parādījušies sakarā ar dzīvnieku ievešanu no kādas teritorijas ārpus dalībvalsts vai ārpus dalībvalsts reģiona un ganāmpulkiem, kuriem oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statuss ir ticis atcelts vai anulēts citu iemeslu, nevis aizdomu par slimību dēļ, tad tas nav jāņem vērā minētajā aprēķinā, ja dalībvalsts centrālā kompetentā iestāde, kas nodarbojas ar šiem gadījumiem, veic ikgadējo uzskaiti un saskaņā ar 8.panta 2. punktu paziņo par tiem Komisijai; b) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 darbojas identifikācijas sistēma, kas ļauj identificēt ganāmpulku izcelsmi un izsekot katra liellopa pārvietošanai; c) paziņošana par abortu gadījumiem ir obligāta, un šos gadījumus izmeklē kompetenta iestāde. 8. Saskaņā ar 9. punktu, dalībvalsts vai dalībvalsts reģions, kas saņēmis no brucelozes oficiāli brīva reģiona statusu, saglabā šo statusu, ja: a) joprojām ir izpildīti 7. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētie nosacījumi, un paziņošana par aborta gadījumiem, kas varētu būt notikuši brucelozes dēļ, ir obligāta, un tos izmeklē kompetenta iestāde; b) pirmos piecus gadus pēc statusa iegūšanas katru gadu visi liellopi, kas vecāki par 24 mēnešiem, ne mazāk kā 20 % no visiem ganāmpulkiem ir pārbaudīti un uzrādījuši negatīvu reakciju seroloģiskajos testos, kas veikti saskaņā ar C pielikumu, vai – piena ganāmpulkiem – piena paraugu pārbaudē, kas veikta saskaņā ar C pielikumu; c) par jebkuru liellopu, ko tur aizdomās par inficēšanos ar brucelozi, tiek paziņots kompetentai iestādei, un tam tiek veikta oficiāla epidemioloģiska izmeklēšana brucelozes noteikšanai, kas sastāv no vismaz diviem seroloģiskiem asins testiem, ieskaitot papildinātāju saistīšanas reakcijas testu un atbilstošu paraugu mikrobioloģisko analīzi; d) aizdomu perioda laikā, kam jāturpinās, līdz tiek saņemti negatīvi rezultāti c) punktā minētajiem testiem, aizdomās turētā dzīvnieka izcelsmes vai pārejas ganāmpulkam, un ganāmpulkiem, kas epidemioloģiski saistīti ar šo ganāmpulku, no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ir jāatceļ; e) brucelozes uzliesmojuma izplatīšanās gadījumā visi liellopi ir jānokauj. Atlikušajām jutīgajām sugām ir jāveic atbilstoši testi, un telpas un iekārtas ir jāiztīra un jādezinficē. 9. Dalībvalstij vai dalībvalsts reģionam, kas pasludināts par oficiāli brīvu no brucelozes, ir jāpaziņo Komisijai par visiem brucelozes gadījumiem. Ja ir pierādījumi par nozīmīgām situācijas pārmaiņām saistībā ar brucelozi dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kas tikusi atzīta par oficiāli brīvu no brucelozes, tad Komisija 17. pantā noteiktajā kārtībā var ierosināt, lai šis statuss tiktu atcelts vai anulēts, līdz tiks izpildītas lēmuma prasības. 10. II nodaļas nolūkā seroloģiskais tests ir vai nu seruma aglutinācijas tests, buferšķīduma brucelas antigēna tests, papildinātāju saistīšanas reakcijas tests, plazmas aglutinācijas tests, plazmas gredzena raudzes tests, mikroaglutinācijas tests, vai arī individuālais asins ELISA tests, kā aprakstīts C pielikumā. Tāpat II nodaļas nolūkā tiks pieņemts jebkurš cits diagnostiskais tests, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību un aprakstīts C pielikumā. Piena tests ir piena gredzena raudzes vai piena ELISA tests saskaņā ar C pielikumu. D PIELIKUMS I NODAĻA NO GOVJU ENZOOTISKĀS LEIKOZES OFICIĀLI BRĪVI GANĀMPULKI, DALĪBVALSTIS UN REĢIONI A. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvs ganāmpulks ir ganāmpulks, kurā: (i) nav ne klīnisku, ne laboratorijas testa ceļā iegūtu pierādījumu par jebkādiem govju enzootiskās leikozes gadījumiem ganāmpulkā, un šādi gadījumi nav apstiprinājušies arī iepriekšējos divus gadus; un (ii) visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, ir iepriekšējos 12 mēnešus negatīvi reaģējuši uz diviem testiem, kas saskaņā ar šo pielikumu veikti ar vismaz četru mēnešu starplaiku; vai (iii) tas atbilst (i) punkta prasībām un atrodas reģionā vai dalībvalstī, kas ir oficiāli brīva no govju enzootiskās leikozes. B. Ganāmpulks saglabā no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja: (i) ja ir izpildīti A daļas (i) punkta noteikumi; (ii) visi dzīvnieki, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulkiem, kas ir oficiāli brīvi no govju enzootiskās leikozes; (iii) visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, turpina uzrādīt negatīvu reakciju uz testu, kas veikts saskaņā ar II nodaļu un notiek ar trīs gadu starplaiku; (iv) ganāmpulkam pievienotie selekcijas dzīvnieki ar trešās valsts izcelsmi ir importēti saskaņā ar Direktīvu 72/426/EEK. C. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ganāmpulkam jāatceļ, ja B punktā minētie nosacījumi netiek pildīti vai arī ja laboratorijas testu vai klīnisku pazīmju rezultātā rodas aizdomas, ka vienam vai vairākiem liellopiem ir govju enzootiskā leikoze un aizdomās turētais(ie) dzīvnieks(i) tiek nekavējoties nokauti. D. Statusam jāsaglabājas atceltam, līdz tiek izpildītas šādas prasības: 1. Ja kaut vienam dzīvniekam no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvā ganāmpulkā bijusi pozitīva reakcija uz vienu no II nodaļā minētajiem testiem vai ja aizdomas par atsevišķa dzīvnieka infekciju šajā ganāmpulkāir pamatotas ar citiem apstākļiem: (i) dzīvnieks ar pozitīvu reakciju un, ja tā ir govs, jebkurš no tās dzimušais teļš ir jānošķir no ganāmpulka nosūtīšanai uz lopkautuvi veterināro iestāžu uzraudzībā; (ii) visiem dzīvniekiem ganāmpulkā, kas vecāki par 12 mēnešiem, ir negatīva reakcija uz diviem seroloģiskajiem testiem (ar vismaz četru, bet ne vairāk kā 12 mēnešu starplaiku), kas saskaņā ar II nodaļu veikti vismaz trīs mēnešus pēc pozitīvi reaģējošā dzīvnieka un tā iespējamo pēcnācēju nošķiršanas no ganāmpulka; (iii) notikusi epidemioloģiskā izmeklēšana, kur iegūti negatīvi rezultāti, un visi ganāmpulki, kas epidemioloģiski saistīti ar inficēto ganāmpulku, ir tikuši pakļauti (ii) punktā izklāstītajiem pasākumiem. Tomēr kompetenta iestāde var piešķirt izņēmuma statusu, nepieprasot nokaut inficētās govs teļu, ja tas ticis atšķirts no mātes tūlīt pēc piedzimšanas. Šajā gadījumā teļš jāpakļauj 2. punkta (iii) apakšpunktā minētajām prasībām. 2. Ja no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvā ganāmpulkā vairāk nekā vienam dzīvniekam bijusi pozitīva reakcija uz vienu no II nodaļā minētajiem testiem vai arī, ja vairāk nekā viens dzīvnieks šajā ganāmpulkā tiek turēts aizdomās par inficēšanos, balstoties uz citiem iemesliem: (i) visi dzīvnieki ar pozitīvu reakciju un, ja tās ir govis, arī to teļi, ir jānošķir no ganāmpulka nosūtīšanai uz lopkautuvi veterināro iestāžu uzraudzībā; (ii) visiem ganāmpulka dzīvniekiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, ir jāuzrāda negatīva reakcija divos testos, kas saskaņā ar II nodaļu jāveic ar ne mazāk kā četru un ne vairāk kā 12 mēnešu starplaiku; (iii) citiem dzīvniekiem šajā ganāmpulkā pēc identifikācijas jāpaliek saimniecībā līdz 24 mēnešu vecumam, un pēc šī vecuma sasniegšanas tos ir jāpārbauda saskaņā ar II nodaļu, izņemot gadījumu, kad kompetenta iestāde atļauj tos oficiālā uzraudzībā tieši nosūtīt uz kautuvi; (iv) ir tikusi veikta epidemioloģiska izmeklēšana, kur iegūti negatīvi rezultāti, un ikviens ganāmpulks, kas epidemioloģiski saistīts ar inficēto ganāmpulku, ir ticis pakļauts (ii) punktā minētajiem pasākumiem. Tomēr kompetenta iestāde var piešķirt izņēmuma statusu, atļaujot nenokaut inficētās govs teļu, ja tas atšķirts no mātes tūlīt pēc piedzimšanas. Šajā gadījumā teļš ir jāpakļauj 2. punkta (iii) apakšpunkta prasībām. E. Saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību un, pamatojoties uz saskaņā ar 8. pantu nodrošināto informāciju, dalībvalsti vai dalībvalsts daļu var uzskatīt par oficiāli brīvu no govju enzootiskās leikozes, ja: a) ir izpildīti visi A daļas nosacījumi, un vismaz 99,8 % no ganāmpulkiem ir oficiāli brīvi no govju enzootiskās leikozes; vai b) dalībvalstī vai tās daļā iepriekšējos trijos gados nav apstiprinājies neviens govju enzootiskās leikozes gadījums un paziņošana par visiem audzēju gadījumiem, kas varētu būt radušies govju enzootiskās leikozes rezultātā, izmeklējot to cēloņus, ir obligāta, un ja tā ir dalībvalsts, tad visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, vismaz 10 % pēc nejaušības metodes izraudzītu ganāmpulku iepriekšējos 24 mēnešos ir pārbaudīti un uzrādījuši negatīvus rezultātus saskaņā ar II nodaļu, vai ja tā ir dalībvalsts daļa, tad visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, ir iepriekšējos 24 mēnešos saskaņā ar II nodaļu pārbaudīti un uzrādījuši negatīvus rezultātus saskaņā ar II nodaļu; vai c) jebkura cita metode ar ticamības likmi 99 % parāda, ka bijuši inficēti mazāk par 0,2 % ganāmpulku. F. Dalībvalsts vai dalībvalsts reģions saglabā no govju enzootiskā leikozes oficiāli brīva reģiona statusu, ja: a) visi dzīvnieki, kas nokauti šajā dalībvalstī vai reģionā, tiek nodoti oficiālai pēcnāves apskatei, pēc kuras visi audzēji, kas varētu būt GL vīrusa rezultāts, tiek nosūtīti laboratoriskai izmeklēšanai; b) dalībvalsts paziņo Komisijai par visiem govju enzootiskās leikozes gadījumiem reģionā; c) visi dzīvnieki, kas pozitīvi reaģē uz jebkuriem II nodaļā minētajiem testiem, tiek nokauti un attiecīgie ganāmpulki tiek pakļauti ierobežojumiem līdz to statusa atjaunošanai saskaņā ar D daļu; d) visi dzīvnieki, kas vecāki par diviem gadiem, ir pārbaudīti vai nu vienu reizi piecos gados pēc statusa piešķiršanas saskaņā ar II nodaļu, vai arī pirmos piecus gadus pēc statusa piešķiršanas saskaņā ar jebkuru citu kārtību, ar 99 % ticamību parādot, ka bijuši inficēti mazāk par 0,2 % ganāmpulku. Tomēr, ja dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā nav reģistrēts neviens govju enzootiskās leikozes gadījums proporcijā viens ganāmpulks pret 10000 vismaz 3 gadus, tad saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību var pieņemt lēmumu, ka kārtējo seroloģisko testu skaitu var samazināt, ja visiem liellopiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, vismaz 1 % pēc nejaušības metodes izraudzītu ganāmpulku katru gadu pārbauda saskaņā ar II nodaļu. G. Saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību dalībvalstij vai dalībvalsts daļai tiek atcelts no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvas valsts vai reģiona statuss, ja saskaņā ar iepriekš minēto punktu F veiktās izmeklēšanas rezultātā ir pierādījumi par nopietnām situācijas pārmaiņām attiecībā uz govju enzootisko leikozi dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kura ir atzīta par oficiāli brīvu no govju enzootiskās leikozes. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvo statusu var atjaunot saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, ja ar šo pašu kārtību noteiktie kritēriji tiek izpildīti. F PIELIKUMS 1. paraugs +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ 2. paraugs +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ " [1] Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 820/97, kas iedibina liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kā arī liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu (OV L 117, 7.5.1997., 1.lpp). -------------------------------------------------- II PIELIKUMS Korelācijas tabula Priekšmets | Atsauces uz Direktīvas 97/12/EK pielikumiem | Attiecīgie atsauces punkti Direktīvas 97/12/EK pielikumos, kuros grozījumi izdarīti ar šo direktīvu | 2. pants (definīcijas) | | | Tuberkuloze | | | Oficiāli brīvs ganāmpulks | A I 1, 2, 3 | A I 1, 2, 3A, 3B | Oficiāli brīvs reģions/dalībvalsts | A I 4, 5, 6 | A I 4, 5 | Bruceloze | | | Oficiāli brīvs ganāmpulks | A II 1, 2, 3 | A II 1, 2, 3A, 3B | Oficiāli brīvs reģions | A II 7, 8, 9 | A II 7, 8, 9 | Oficiāli brīva dalībvalsts | A II 10, 11, 12 | A II 7, 8, 9 | Brīvs ganāmpulks | A II 4, 5, 6 | A II 4, 5, 6A, 6B | Visai nodaļai par brucelozi | | Jauns punkts par testēšanu | Enzootiskā leikoze | | | Oficiāli brīvs ganāmpulks | D I A, B | D I A, B | Oficiāli brīvs reģions/dalībvalsts | D I E, F, G | D I E, F, G | 5. pants (sertifikācija) | | | 5. panta 1. punkts | F | F 1. un 2. paraugs | 5. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums | F | F 1. un 2. paraugs | 5. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums | F | F 1. un 2. paraugs | 5. panta 4. punkts | D daļa, F pielikums | F pielikums, C iedaļa, 1. un 2. paraugs | 5. panta 5. punkta otrais teikums | F pielikums (ieskaitot D iedaļu) | F pielikums, 1. un 2. paraugs (ieskaitot C iedaļu) | 5. panta 5. punkta trešais teikums | F pielikums | F pielikums, 1. un 2. paraugs | --------------------------------------------------