LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 110/1

KOMISIJAS LĒMUMS

(2012. gada 28. decembris)

par valsts atbalstu SA.33760 (12/N-2, 11/C, 11/N); SA.33763 (12/N-2, 11/C, 11/N); SA.33764 (12 N-2, 11/C, 11/N); SA.30521 (MC 2/10); SA.26653 (C9/09); SA.34925 (12 N-2, 12/C, 12/N); SA. 34927 (12 N-2, 12/C, 12/N); SA. 34928 (12 N-2, 12/C, 12/N) ko Beļģijas Karaliste, Francijas Republika un Luksemburgas Lielhercogiste sniegusi Dexia, DBB/Belfius un DMA

(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 9962)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2014/189/ES)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc uzaicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt apsvērumus saskaņā ar minētajiem pantiem (2) un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. PROCEDŪRA, KAS ĪSTENOTA PIRMS LĒMUMA PAR ATĻAUJAS PIEŠĶIRŠANU AR NOSACĪJUMIEM PIEŅEMŠANAS

(1) Ar 2008. gada 19. novembra lēmumu (3) Komisija nolēma neizteikt iebildumus pret ārkārtas pasākumiem, kas veikti kā likviditātes atbalsta operācija (liquidity assistance, turpmāk tekstā – “LA operācija”) un garantija par vairākiem Dexia saistību elementiem (4). Komisija uzskatīja, ka šie pasākumi bija saderīgi ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, kā sanācijas atbalsts grūtībās nonākušam uzņēmumam, un atļāva veikt šos pasākumus sešus mēnešus, sākot no 2008. gada 3. oktobra, kā arī precizēja, ka pēc minētā laikposma Komisijai būs jāpārvērtē šis atbalsts kā strukturāls pasākums.

(2) Beļģija, Francija un Luksemburga (turpmāk tekstā – “attiecīgās dalībvalstis”) iesniedza Komisijai pirmo Dexia pārstrukturēšanas plānu attiecīgi 2009. gada 16., 17. un 18. februārī.

(3) Ar 2009. gada 13. marta lēmumu Komisija nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru attiecībā uz visu Dexia piešķirto atbalstu (5).

(4) Ar 2009. gada 30. oktobra lēmumu (6) Komisija atļāva pagarināt garantiju līdz 2010. gada 28. februārim vai līdz datumam, kad Komisija pieņems lēmumu par atbalsta pasākumu un Dexia pārstrukturēšanas plāna atbilstību.

(5) Attiecīgās dalībvalstis 2010. gada 9. februārī nosūtīja Komisijai informāciju par plānotajiem papildu pasākumiem, lai papildinātu pirmo Dexia pārstrukturēšanas plānu.

1.2. LĒMUMS PAR ATĻAUJAS PIEŠĶIRŠANU AR NOSACĪJUMIEM UN TĀ IZPILDES UZRAUDZĪBA (MONITORINGS)

(6) Ar 2010. gada 26. februāra lēmumu (7) (turpmāk tekstā – “lēmums par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem”) Komisija atļāva Dexia pārstrukturēšanas plānu un ārkārtas atbalsta konversiju par pārstrukturēšanas atbalstu ar nosacījumu, ka tiks izpildītas visas minētajā lēmumā noteiktās saistības un nosacījumi.

(7) Atbalsta pasākumi, kas Dexia piešķirti no 2008. gada septembra un kurus Komisija apstiprināja ar lēmumu par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem, ir šādi: 1) rekapitalizācija par kopējo summu 6 miljardu EUR apmērā, no kuriem 5,2 miljardi EUR ir attiecināmi uz Beļģiju un Franciju un ir uzskatāmi par atbalstu (pārējie 0,8 miljardi EUR nav atbalsts, jo tie nav saistīti ar attiecīgajām dalībvalstīm); 2) garantija, ko Beļģija un Francija sniegusi samazinātas vērtības aktīvu portfelim, kurā atbalsta elements ir novērtēts 3,2 miljardu EUR apmērā; 3) ārkārtas likviditātes atbalsta operācija (Emergency Liquidity Assistance, turpmāk tekstā – “ELA”), ko veikusi Beļģijas Valsts Banka (turpmāk tekstā – “BNB”) un kam garantiju piešķīrusi Beļģijas valsts – lielākoties tā izmantota laikā no 2008. gada oktobra līdz novembrim; un 4) Beļģijas, Francijas un Luksemburgas garantija grupas refinansēšanai par maksimālo summu 135 miljardu EUR apmērā (8).

(8) Lai pārbaudītu saistību un nosacījumu pareizu izpildi, eksperts, kas darbojas Komisijas vārdā (turpmāk tekstā – “pilnvarotais eksperts”) un var veikt visas nepieciešamās pārbaudes, ik pēc pusgada iesniedz Komisijai detalizētu ziņojumu.

(9) Pilnvarotais eksperts 2010. gada 30. novembra ziņojumā atzina, ka nav izpildītas šādas trīs saistības: 1) pienākums iepriekš paziņot Komisijai par jebkuriem kuponu maksājumiem attiecībā uz hibrīda instrumentiem, kas pieder 1. līmenim vai pārsniedz 2. līmeni un emitēti pirms 2010. gada 1. februāra, ievērojot nosacījumus, kas paredzēti lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem 2. panta 2. punktā; 2) aizliegums Dexia saskaņā ar saistību 3. punktu izsniegt aizdevumus saviem klientiem publiskajā vai daļēji publiskajā sektorā (9)“riska koriģētās kapitāla atdeves” (Risk Adjusted Return On Capital, turpmāk tekstā – “RAROC”) līmenī, kas ir mazāks nekā minimālie 10 %; un 3) pienākums saskaņā ar saistību 13. punkta c) apakšpunktu, kas interpretējams kopā ar pilnvarojuma līguma 8. punktu, ka meitasuzņēmuma AdInfo pircējs ir neatkarīgs no Dexia un ir būtisks konkurences traucējumu novēršanai Komisijas paziņojuma par finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošanu un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumu pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem (10) (turpmāk tekstā – “paziņojums par banku pārstrukturēšanu”) 4. punkta izpratnē.

(10) Pilnvarotais eksperts 2011. gada 29. aprīļa ziņojumā atzina, ka papildus trūkumiem, kas konstatēti 2010. gada 30. novembra ziņojumā, nav izpildītas šādas četras saistības: 1) Dexia atkal ir pārkāpusi nosacījumus, kas paredzēti lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem 2. panta 2. punktā attiecībā uz pienākumu iepriekš paziņot Komisijai par jebkuriem kuponu maksājumiem attiecībā uz hibrīda instrumentiem, kas pieder 1. līmenim vai pārsniedz 2. līmeni un emitēti pirms 2010. gada 1. februāra; 2) no izlases, ko veidoja 2 805 aizdevumi, [80–150] (11) aizdevumiem, kuri izsniegti laikā no 2010. gada 1. jūlija līdz 31. decembrim un kuru kopējā vērtība pārsniedza [0,5–1,5] miljardus EUR, RAROC bija mazāka nekā 10 %, pārkāpjot saistību 3. punktu; 3) stabilā finansējuma rādītāja līmenis 2010. gada 31. decembrī nepārsniedza 40 %, kā to paredz saistību 5. punkta c) apakšpunkts; un 4) 2010. gada 31. decembrīDexia konsolidētās bilances kopējais lielums, kas koriģēts atbilstoši Dexia bilancē ierakstīto atvasināto produktu tirgus vērtības izmaiņām, aptuveni par [10–20] miljardiem EUR pārsniedza augšējo robežvērtību [510–550] miljardu EUR apmērā, kas paredzēta saistību 14. punkta a) apakšpunktā un lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem II pielikumā. Tajā pašā datumā “pamatstruktūras” bilances kopējais lielums aptuveni par [10–20] miljardiem EUR pārsniedza augšējo robežvērtību [390–410] miljardu EUR apmērā, kas paredzēta saistību 14. punktā un lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem II pielikumā.

(11) Pilnvarotais eksperts 2011. gada 26. septembra ziņojumā atzina, ka papildus trūkumiem, kas konstatēti 2010. gada 30. novembra un 2011. gada 29. aprīļa ziņojumā, nav izpildītas šādas divas saistības: 1) no izlases, ko veidoja 1 455 aizdevumi, [120–170] aizdevumiem, kuri izsniegti laikā no 2011. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam un kuru kopējā vērtība pārsniedza [0,5–1,5] miljardus EUR, RAROC bija mazāka nekā 10 %, pārkāpjot saistību 3. punktu; 2) Dexia Sabadell (12)2011. gada 28. februārī izmantoja pirmstermiņa atmaksāšanas izvēles iespēju attiecībā uz 2. līmeņa instrumentu (13), pārkāpjot saistību 9. punkta c) apakšpunktu.

(12) Pilnvarotais eksperts 2012. gada 22. maija ziņojumā atzina, ka papildus trūkumiem, kas konstatēti 2010. gada 30. novembra, 2011. gada 29. aprīļa un 2011. gada 26. septembra ziņojumā, nav izpildītas šādas trīs saistības: 1) no izlases, ko veidoja 1 468 aizdevumi, [50–100] aizdevumiem, kuri izsniegti laikā no 2011. gada 1. jūlija līdz 31. decembrim un kuru kopējā vērtība pārsniedza [550–575] miljonus EUR, RAROC bija mazāka nekā 10 %, pārkāpjot saistību 3. punktu; 2) stabilā finansējuma rādītāja līmenis 2011. gada 31. decembrī bija [30–< 45] %. Tādējādi tas nepārsniedza 45 %, kā paredzēts saistību 5. punkta c) apakšpunktā; un 3) līdz 2011. gada 31. decembrim netika veikta Dexia Bank Denmark A/S, Dexia BIL meitasuzņēmuma Dānijā, cesija, pārkāpjot saistību 13. punkta g) apakšpunkta ii) daļu.

(13) Pilnvarotais eksperts 2012. gada 5. oktobra ziņojumā par Dexia saistību izpildi (izņemot Dexia Banque Belgique (meitasuzņēmums, kas 100 % apmērā pieder Dexia SA, turpmāk tekstā – “DBB/Belfius”) visā šā ziņojuma pārskata periodā, proti, no 2012. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam), atzina, ka papildus trūkumiem, kas konstatēti 2010. gada 30. novembra, 2011. gada 29. aprīļa, 2011. gada 26. septembra un 2012. gada 22. maija ziņojumos, nav izpildītas saistības attiecībā uz RAROC, pārkāpjot saistību 3. punktu. No izlases, ko veidoja 218 aizdevumi, [15–20] aizdevumiem, kuri izsniegti laikā no 2012. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam un kuru kopējā vērtība pārsniedza [100–125] miljonus EUR, RAROC bija mazāka nekā 10 %.

(14) Saskaņā ar lēmumu par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem Dexia apņēmās līdz 2012. gada 31. oktobrim cedēt vai pārdot biržā savu daļu 70 % apmērā no Itālijas meitasuzņēmuma Dexia Crediop. Neatkarīgais eksperts 2012. gada 5. oktobra ziņojumā informēja, ka Dexia nav iesniegusi informāciju par šīs saistības izpildi attiecībā uz 2012. gada pirmo pusgadu. Tomēr, pamatojoties uz iepriekšējiem ziņojumiem sniegto informāciju, neatkarīgais eksperts joprojām ir pārliecināts, ka Crédiop nav […] un tādēļ nav […] (14).

1.3. PROCEDŪRAS, KAS ĪSTENOTAS PĒC LĒMUMA PAR ATĻAUJAS PIEŠĶIRŠANU AR NOSACĪJUMIEM PIEŅEMŠANAS

(15) Sākot no 2011. gada vasaras, Dexia saskārās ar papildu grūtībām. Tādēļ attiecīgās dalībvalstis veica papildu atbalsta pasākumus un apsvēra jaunu atbalsta pasākumu pieņemšanu.

1.3.1. Procedūra saistībā ar DBB/Belfius cesiju un pārstrukturēšanu

(16) Beļģijas iestādes 2011. gada 7. oktobrī iesniedza Komisijai DBB/Belfius atpirkuma projektu, ko īstenotu Beļģijas valsts. Beļģija 2011. gada 12. oktobrī paziņoja Komisijai par papildu pasākumiem pārstrukturēšanas plāna ietvaros, kas apstiprināts ar lēmumu par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem, un paredzēja atpirkt DBB/Belfius par labu Beļģijas valstij, iegādājoties no Dexia SA 100 % DBB/Belfius akciju par cenu 4 miljardi EUR.

(17) Ar 2011. gada 17. oktobra lēmumu (turpmāk tekstā – “lēmums par procedūras sākšanu attiecībā uz DBB/Belfius pārdošanu”) (15) Komisija uzsāka formālu izmeklēšanas procedūru par pasākumu, kas paredzēja, ka Dexia pārdod DBB/Belfius un Beļģijas valsts to atpērk. Šā pasākuma ietvaros Beļģijas valsts atpirktu DBB/Belfius un tās meitasuzņēmumus (16), izņemot Dexia Asset Management (turpmāk tekstā – “DAM”). Lai nodrošinātu finanšu stabilitātes saglabāšanos, Komisija tādējādi arī nolēma uz laiku atļaut šo pasākumu. Tādēļ tas tika atļauts uz sešiem mēnešiem, sākot no lēmuma par procedūras sākšanu attiecībā uz DBB/Belfius pārdošanu (proti, līdz 2012. gada 16. aprīlim ieskaitot), vai – ja Beļģija iesniegs DBB/Belfius pārstrukturēšanas plānu sešu mēnešu laikā, skaitot no lēmums par procedūras sākšanu attiecībā uz DBB/Belfius pārdošanu – līdz brīdim, kad Komisija pieņems galīgo lēmumu par šo pasākumu. DBB/Belfius cesija notika 2011. gada 20. oktobrī. Šī sabiedrība, kas pirms tam bija saukusies Dexia Banque Belgique, 2012. gada 1. martā oficiāli paziņoja savu jauno nosaukumu – Belfius (17). Patlaban DBB kapitāls vairs nav saistīts ar Dexia.

(18) Komisija no ieinteresētajām trešām personām saņēma ieinteresēto trešo personu apsvērumus par šo jautājumu. Tā pārsūtīja šos apsvērumus Beļģijai, dodot tai iespēju iesniegt piezīmes, un 2012. gada 19. aprīļa vēstulē saņēma Beļģijas piezīmes.

(19) Beļģija 2012. gada 17. aprīlī iesniedza DBB/Belfius pārstrukturēšanas plānu. Laikā no 2012. gada 17. aprīļa līdz 23. novembrim notika daudzas sanāksmes un tālruņa konferences, kā arī tika sniegta papildu informācija.

(20) Beļģija 2012. gada 26. novembrī paziņoja Komisijai DBB/Belfius pārstrukturēšanas plāna galīgo redakciju.

(21) Komisija 2012. gada 21. decembrī saņēma paziņojumu par Beļģijas saistību vēstuli attiecībā uz DBB/Belfius.

1.3.2. Procedūra attiecībā uz Dexia pārstrukturēšanu/noregulējumu un refinansēšanas garantiju

(22) Attiecīgās dalībvalstis 2011. gada 18. oktobrī informēja Komisiju par visiem potenciālajiem jaunajiem pasākumiem saistībā ar jauno Dexia noregulējuma vai likvidācijas plānu. Šīs jauno pasākumu kopas ietvaros Beļģija 2011. gada 21. oktobrī paziņoja Komisijai par pasākumu “ārkārtas likviditātes atbalsts” (Emergency Liquidity Assistance, turpmāk tekstā – “ELA”), ko par labu DBB/Belfius īstenojusi BNB.

(23) Francija, Beļģija un Luksemburga 2011. gada 14. decembrī arī šīs jauno pasākumu kopas ietvaros iesniedza Komisijai attiecīgo dalībvalstu pagaidu garantijas projektu Dexia SA un Dexia Crédit Local (turpmāk tekstā – “DCL”) refinansēšanai.

(24) Ar 2011. gada 21. decembra lēmumu (turpmāk tekstā – “lēmums par pagaidu atļaujas piešķiršanu”) (18) Komisija, lai saglabātu finanšu stabilitāti, nolēma līdz 2012. gada 31. maijam uz laiku atļaut pagaidu garantiju refinansēšanai. Tomēr šajā lēmumā, ņemot vērā to, ka pagaidu garantija refinansēšanai, DBB/Belfius atpirkšana, ko veic Beļģija, un trūkumi, kas konstatēti saistību un to nosacījumu izpildē, kas paredzēti lēmumā par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem, ir uzskatāmi par būtiskām izmaiņām Dexia pārstrukturēšanas nosacījumos, Komisija uzsāka formālu procedūru par visiem Dexia pārstrukturēšanas papildu pasākumiem, kas veikti pēc lēmuma pieņemšanas par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem (tostarp par pagaidu garantiju refinansēšanai).

(25) Luksemburga 2012. gada 23. martā paziņoja Komisijai par Dexia Banque Internationale à Luxembourg pārdošanu (turpmāk tekstā – “Dexia BIL”). No šā pārdošanas darījuma tika izslēgti vairāki aktīvi. Precision Capital SA – investoru grupa no Kataras – iegādātos 90 % no Dexia BIL, bet pārējos 10 % pārņemtu Luksemburgas valsts. Ar 2012. gada 3. aprīļa lēmumu (19) Komisija uzsāka formālu izmeklēšanas procedūru par Dexia BIL pārdošanu. Ar 2012. gada 25. jūlija lēmumu (20) Komisija atļāva Dexia BIL pārdošanu.

(26) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 21. un 22. martā iesniedza Komisijai pirmo Dexia pienācīga noregulējuma plānu (turpmāk tekstā – “pirmais Dexia pienācīga noregulējuma plāns”).

(27) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 25. maijā iesniedza Komisijai pieprasījumu pagarināt pagaidu garantiju refinansēšanai emisijas periodu līdz 2012. gada 30. septembrim.

(28) Komisija 2012. gada 31. maijā pieņēma divus lēmumus.

(29) Pirmajā lēmumā (turpmāk tekstā – “lēmums par procedūras paplašināšanu”) tā nolēma attiecināt formālo izmeklēšanas procedūru uz visiem Dexia pārstrukturēšanas papildu pasākumiem, lai izvērtētu pirmo Dexia pienācīga noregulējuma plānu, ko attiecīgās dalībvalstis iesniedza 2012. gada 21. un 22. martā (21). Tā arī aicināja attiecīgās dalībvalstis iesniegt apsvērumus un visu noderīgo informāciju par Arcofin veikto Dexia rekapitalizāciju, lai noskaidrotu, vai lēmums par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem būtu jāatceļ (sk. turpmāk 41. un 42. apsvērumu).

(30) Otrajā lēmumā (turpmāk tekstā – “lēmums par garantijas pirmo pagarināšanu”) (22) Komisija uz laiku – līdz brīdim, kamēr tā pieņems galīgo lēmumu par Dexia pienācīga noregulējuma plānu – apstiprināja attiecīgo dalībvalstu pagaidu garantijas Dexia SA un DCL refinansēšanai emisijas perioda pirmo pagarinājumu līdz 2012. gada 30. septembrim, vienlaikus attiecinot uz šo pasākumu formālo izmeklēšanas procedūru par visiem Dexia pārstrukturēšanas papildu pasākumiem, kas uzsākta ar lēmumu par pagaidu atļaujas piešķiršanu.

(31) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 5. jūnijā paziņoja Komisijai par garantijas augšējās robežvērtības paaugstināšanu līdz maksimālajai pamatsummai 55 miljardu EUR apmērā. 2012. gada 6. jūnija lēmumā (23) (turpmāk tekstā – “lēmums par garantijas augšējās robežvērtības paaugstināšanu”) Komisija uz laiku – līdz brīdim, kamēr tā pieņems galīgo lēmumu par Dexia pienācīga noregulējuma plānu – apstiprināja garantijas augšējās robežvērtības paaugstināšanu, vienlaikus attiecinot uz šo pasākumu formālo izmeklēšanas procedūru par visiem Dexia pārstrukturēšanas papildu pasākumiem, kas uzsākta ar lēmumu par pagaidu atļaujas piešķiršanu.

(32) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 7. septembrī iesniedza Komisijai pieprasījumu otrreiz pagarināt – līdz 2013. gada 31. janvārim – pagaidu garantijas refinansēšanai emisijas periodu (nosakot garantijas augšējās robežvērtības maksimālo pamatsummu 55 miljardu EUR apmērā). 2012. gada 26. septembra lēmumā (24) (turpmāk tekstā – “lēmums par garantijas otro pagarināšanu”) Komisija uz laiku – līdz brīdim, kamēr tā pieņems galīgo lēmumu par Dexia pienācīga noregulējuma plānu – apstiprināja attiecīgo dalībvalstu pagaidu garantijas Dexia SA un DCL refinansēšanai emisijas perioda otro pagarinājumu līdz 2013. gada 31. janvārim, vienlaikus attiecinot uz šo pasākumu formālo izmeklēšanas procedūru.

(33) Beļģija 2012. gada 26. novembrī iesniedza Komisijai DBB/Belfius pārstrukturēšanas plāna galīgo redakciju. Beļģija 2012. gada 17. decembrī iesniedza saistību vēstuli attiecībā uz DBB/Belfius pārstrukturēšanu.

(34) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 14. decembrī iesniedza Komisijai jaunu Dexia pienācīga noregulējuma plānu (turpmāk tekstā – “grozītais Dexia pienācīga noregulējuma plāns”), kas aizstāja pirmo Dexia pienācīga noregulējuma plānu.

(35) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 14. decembrī iesniedza Komisijai arī notu ar nosaukumu “Francijas iestāžu nota Eiropas Komisijai”, kuras temats bija “DMA atbalsta prezentācija valstij, Noguldījumu un depozītu kasei un Banque Postale” (turpmāk tekstā – “nota par DMA cesijas operāciju”).

(36) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 17. decembrī iesniedza arī saistību vēstuli attiecībā uz grozīto Dexia pienācīga noregulējuma plānu un saistību vēstuli attiecībā uz Dexia Municipal Agency (turpmāk tekstā – “DMA”) cesijas operāciju.

1.3.3. Procedūra saistībā ar lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem atcelšanu

(37) Lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem 104. apsvērumā Komisija norādīja, ka attiecīgās dalībvalstis uzskata – dažu vēsturisko Dexia akcionāru, piemēram, Arcofin, lēmums piedalīties šīs bankas kapitāla palielināšanā nekādā veidā nav valsts atbalsta sastāvdaļa. Minētā lēmuma 130. apsvērumā Komisija vērtēja, ka līdzekļi, kas nodoti Dexia rīcībā Arcofin rīcības rezultātā, nav valsts līdzekļi. Tādēļ Komisija lēmumā par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem secināja, ka Arcofin investīcijas Dexia nav valsts atbalsts, jo šī operācija neatbilst nosacījumiem, kas paredzēti LESD 107. panta 1. punktā.

(38) Beļģijas iestādes 2011. gada 7. novembrī paziņoja par tās valsts garantijas shēmas paplašināšanu, kas līdz tam attiecās uz banku noguldījumiem un dzīvības apdrošināšanu, tā saucamo “21. nodaļu”. Šī paplašināšana ļāva izmantot valsts garantiju arī iesaistīto fizisko personu daļām licencētajos finanšu kooperatīvos.

(39) Kopš tā laika Komisija ir uzzinājusi informāciju, kas liek domāt, ka Arcofin investīcijas Dexia varēja kļūt iespējamas, pateicoties Beļģijas iestāžu apliecinājumiem, kas laika ziņā sakrita ar Arcofin investīcijām Dexia, ka ar Arcofin saistītās personas ir aizsargātas pret zaudējumu risku (sk. turpmāk 3.1.2. punktu, 397.–399. apsvērumu). Tas varēja liecināt, ka Arcofin veiktajā Dexia rekapitalizācijā ir izmantoti valsts līdzekļi un tā varēja ietvert valsts atbalstu.

(40) Komisija 2011. gada 6. decembra vēstulē norādīja Beļģijas valstij, ka garantijas shēmas paplašināšanu varēja uzskatīt par nelikumīgu valsts atbalstu, un pieprasīja Beļģijai neveikt nekādas papildu darbības šā pasākuma turpmākai īstenošanai. Saistībā ar minēto Komisija apsvēra iespēju saskaņā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (25) (turpmāk tekstā – “procedūras regula”), 11. pantu pieņemt lēmumu, ar ko pieprasa dalībvalstij apturēt garantijas shēmu, proti, neveikt citus pasākumus šīs shēmas īstenošanai. Tajā pašā vēstulē Komisija aicināja Beļģiju iesniegt apsvērumus par šo jautājumu, un Beļģija to izdarīja 2011. gada 22. decembra vēstulē.

(41) Komisija 2012. gada 11. aprīlī nosūtīja attiecīgajām dalībvalstīm vēstuli, kurā tās informēja par nodomu uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru, lai atceltu visas daļas lēmumā par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem, kas attiecas uz Arcofin līdzdalību Dexia kapitāla palielināšanā. Šī vēstule balstījās uz informāciju, kas lika domāt, ka Arcofin līdzdalība Dexia rekapitalizācijā īstenībā bija saistāma ar Beļģijas valsti un izrietēja no tās apliecinājumiem, ka valsts garantē iesaistīto fizisko personu daļas licencētajos finanšu kooperatīvos, tādos kā Arcofin.

(42) Attiecīgās dalībvalstis 2012. gada 16. maijā Komisijai adresētā vēstulē atbildēja, ka nav nekāda pamata uzsākt formālu izmeklēšanas procedūru un/vai atcelt lēmumu par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem attiecībā uz secinājumu, ka Arcofin līdzdalība Dexia rekapitalizācijā neprasīja valsts līdzekļus. Lēmumā par procedūras paplašināšanu Komisija uzsāka formālu izmeklēšanas procedūru par Arcofin līdzdalību Dexia kapitāla palielināšanā, aicinot ieinteresētās dalībvalstis iesniegt apsvērumus un visu noderīgo informāciju, lai varētu noskaidrot, vai lēmums par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem būtu jāatceļ attiecībā uz Arcofin veikto Dexia rekapitalizāciju.

1.3.4. Lēmuma ar nosacījumiem izpilde

(43) Turklāt Komisija atzīmē, ka lēmums par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem netika pareizi izpildīts. Kā sīkāk izklāstīts lēmuma par procedūras paplašināšanu 1.2.2. punktā, pilnvarotais eksperts vairākas reizes konstatēja, ka Dexia nav izpildījusi vairākas saistības, kas paredzētas pārstrukturēšanas plānā, un nosacījumus, lai Dexia piešķirto valsts atbalstu varētu uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu. Jo īpaši pilnvarotais eksperts 2010. gada 30. novembra, 2011. gada 29. aprīļa, 2011. gada 26. septembra un 2012. gada 22. maija ziņojumos atzina, ka nav izpildītas šādas saistības: a) pienākums iepriekš paziņot Komisijai par jebkuriem kuponu maksājumiem attiecībā uz hibrīda instrumentiem, kas pieder 1. līmenim vai pārsniedz 2. līmeni un emitēti pirms 2010. gada 1. februāra, ievērojot nosacījumus, kas paredzēti lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem 2. panta 2. punktā; b) aizliegums Dexia saskaņā ar saistību 3. punktu izsniegt aizdevumus saviem klientiem publiskajā vai daļēji publiskajā sektorā “riska koriģētās kapitāla atdeves” (Risk Adjusted Return On Capital, turpmāk tekstā – “RAROC”) līmenī, kas zemāks par minimālajiem 10 %; c) pienākums saskaņā ar saistību 13. punkta c) apakšpunktu, kas interpretējams kopā ar pilnvarojuma līguma 8. punktu, ka meitasuzņēmuma AdInfo pircējs ir neatkarīgs no Dexia un ir būtisks konkurences traucējumu novēršanai paziņojuma par pārstrukturēšanu 4. punkta izpratnē (26); d) stabilā finansējuma rādītāja līmenis 2010. gada 31. decembrī nepārsniedza 40 %, kā to paredz saistību 5. punkta c) apakšpunkts; un stabilā finansējuma rādītāja līmenis 2011. gada 31. decembrī bija [30–< 45] %. Tādējādi tas nepārsniedza 45 %, kā paredzēts saistību 5. punkta c) apakšpunktā; e) 2010. gada 31. decembrīDexia konsolidētās bilances kopējais lielums, kas koriģēts atbilstoši Dexia bilancē ierakstīto atvasināto produktu tirgus vērtības izmaiņām, aptuveni par 14 miljardiem EUR pārsniedza augšējo robežvērtību [510–550] miljardu EUR apmērā, kas paredzēta saistību 14. punkta a) apakšpunktā un lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem II pielikumā. Tajā pašā datumā “pamatstruktūras” bilances kopējais lielums aptuveni par [10–20] miljardiem EUR pārsniedza augšējo robežvērtību 401 miljardu EUR apmērā, kas paredzēta saistību 14. punktā un lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem II pielikumā; f) līdz 2011. gada 31. decembrim netika veikta Dexia Bank Denmark A/S, Dexia BIL meitasuzņēmuma Dānijā, cesija, pārkāpjot saistību 13. punkta g) apakšpunkta ii) daļu.

(46) Pēc šo Dexia trūkumu konstatēšanas attiecībā uz saistību izpildi, kā minēts iepriekš, Komisija lēmumā par procedūras paplašināšanu uzsāka formālu izmeklēšanas procedūru. Šajā lēmumā Komisija atgādināja, ka attiecībā uz trūkumiem šādā situācijā tai ir no jauna jānovērtē visu to atbalsta pasākumu saderība, kas paredzēti lēmumā par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem, un aicināja ieinteresētās dalībvalstis iesniegt apsvērumus un visu noderīgo informāciju, lai varētu novērtēt šos atbalsta pasākumus.

1.3.5. Noslēguma piezīmes par procedūru

(47) Ar šo lēmumu slēdz vienlaikus gan formālo izmeklēšanas procedūru, kas uzsākta par DBB/Belfius atpirkšanu, gan procedūru, kas uzsākta ar lēmumu par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem (un, pieņemot lēmumu par procedūras paplašināšanu, lēmumu par pirmo garantijas pagarināšanu, lēmumu par garantijas augšējās robežvērtības paaugstināšanu un lēmumu par otro garantijas pagarināšanu, attiecināta uz ELA pasākumiem, refinansēšanas garantiju un DBB/Belfius parakstīšanos uz obligācijām ar attiecīgo dalībvalstu garantiju, ko emitējusi Dexia SA un DCL) attiecībā uz pārstrukturēšanu un pēc tam – grozīto Dexia pienācīga noregulējuma plānu, tostarp DMA cesijas operāciju.

2. APRAKSTS

2.1. DEXIA GRUPAS UN TĀS GRŪTĪBU APRAKSTS

2.1.1. Vispārīgs apraksts

(48) Dexia grupa (turpmāk tekstā – “Dexia”) izveidojās 1996. gadā, apvienojoties Crédit Local de France un Crédit Communal de Belgique, un tā specializējās aizdevumos vietējām pašvaldībām, taču tai bija arī aptuveni 5,5 miljoni privātu klientu, galvenokārt Beļģijā, Luksemburgā un Turcijā.

(49) Dexia struktūra sastāvēja no holdinga mātesuzņēmuma (Dexia SA) un trim patstāvīgiem meitasuzņēmumiem, kas darbojās Francijā (DCL) (27), Beļģijā (DBB/Belfius) un Luksemburgā (Dexia BIL). Tajā jo īpaši ietilpa hipotekārās kreditēšanas sabiedrība DMA, kas bija DCL meitasuzņēmums. Tai bija arī citi meitasuzņēmumi – Deniz Bank, Dexia Habitat, DKB Polska, DAM, Dexia Région Bail, Dexia Flobail, Dexia Bail, Dexia Israël un Dexia LLD. Lai iepazītos ar sīkāku aprakstu par Dexia, Komisija atsaucas uz lēmumu par procedūras paplašināšanu (28) un lēmums par procedūras sākšanu attiecībā uz DBB/Belfius pārdošanu (29). 1. attēls Grupas vienkāršota struktūra 2011. gada 30. septembrī (t. i., pirms to cesiju īstenošanas, par kurām tika paziņots Dexia Direktoru padomes 2011. gada 9. oktobra sanāksmē)

(50) Sākot no 2010. gada pirmā ceturkšņa, Dexia tika apvienota vienā Pārmantotā portfeļa pārvaldes nodaļā (Legacy Portfolio Management Division) instrumentiem, kas nodoti likvidācijas vadībā (turpmāk tekstā – “pārmantotais portfelis”). 2012. gada 30. jūnijāPārmantotā portfeļa pārvaldes nodaļas saistības palielinājās līdz 86,3 miljardiem EUR, ja pieskaita ārpusbilances saistības; bilancē ierakstītās saistības palielinājās līdz 83,9 miljardiem EUR.

(51) Attiecīgās dalībvalstis uzsāka Dexia pienācīgu noregulējumu. DBB/Belfius2011. gada 20. oktobrī tika pārdota Beļģijas valstij, un līdz 2011. gada 31. decembrimDexia konsolidētā bilance (ar DBB/Belfius dekonsolidāciju līdz 2011. gada 1. oktobrim) palielinājās līdz 413 miljardiem EUR. Pienācīga noregulējuma ietvaros Dexia jau bija pārdevusi arī RBC Dexia Investor Services (turpmāk – RBCD) 2012. gada 27. jūlijā, Dexia BIL2012. gada 5. oktobrī un Denizbank2012. gada 28. septembrī.

(52) Dexia grupas struktūra 2012. gada oktobra beigās bija šāda. 2. attēls Dexia grupas struktūra 2012. gada 24. oktobrī

(53) Grūtības, ar kurām Dexia grupa saskārās finanšu krīzes laikā 2008. gada rudenī, ir raksturotas lēmumā par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem. Nesenās grūtības, ar kurām Dexia saskārās, var apkopot šādi.

(54) Vispirms, valsts parāda krīzes saasināšanās, ar ko saskārās daudzas Eiropas bankas, investoriem radīja arvien lielāku neuzticību pret darījumu partneriem bankās, neļaujot tiem iegūt finansējumu pietiekamā apjomā un uz apmierinošiem nosacījumiem.

(55) Turklāt, tā kā Dexia grupa bija īpaši stipri pakļauta valsts un daļēji valsts radītam riskam, tā saskārās ar vēl lielāku investoru neuzticību. Rezultātā Dexia aktīvi bija ieguldīti daudzos valsts un/vai vietējo un reģionālo pašvaldību aizdevumos un/vai obligācijās valstīs, ko tirgū vērtēja kā riskantas.

(56) Turklāt valsts parāda krīze iesākās tajā pašā laikā, kad Dexia vēl nebija paspējusi pabeigt pārstrukturēšanas plāna īstenošanu. Tiklīdz pārstrukturēšanas plāna īstenošana sāka kavēties, grupas likviditātes riska profils pasliktinājās. Šī pasliktināšanās padarīja Dexia vieglāk ievainojamu tirgus uzticības jomā nekā citas Eiropas bankas.

(57) Dexia vajadzības pēc finansējuma īpaši pieauga šādu iemeslu dēļ: 1) straujā procentu likmju samazināšanās 2011. gada vasarā vismaz par [5–20] miljardiem EUR palielināja vajadzību pēc papildu nodrošinājuma, lai izpildītu prasības attiecībā uz rezervi, kas saistīta ar to instrumentu portfeļa tirgus vērtības svārstībām, kuri atvasināti no bilances riska ierobežošanā izmantotās likmes; 2) daudzajām obligātajām emisijām (jo īpaši attiecīgo dalībvalstu garantētajām emisijām, kuras iepriekš emitēja Dexia) dzēšanas termiņš pienāca laikā, kad tirgus nosacījumi šo obligāciju refinansēšanai nebija optimāli; 3) strauji samazinājās tirgus vērtība un pasliktinājās kredīta kvalitāte aktīviem, kurus Dexia izmantoja kā nodrošinājumu finansējuma iegūšanai; 4) liela daļa investoru zaudēja uzticību, cita starpā, pēc paziņojuma par būtiskajiem zaudējumiem 2011. gada otrajā ceturksnī (gandrīz 4 miljardu EUR apmērā) un vairāku reitinga aģentūru samazinātā novērtējuma; 5) Dexia grūtības lika arī Moody reitingu aģentūrai 2011. gada 3. oktobrī ierindot DBB/Belfius starp uzņēmumiem ar negatīvu perspektīvu. Šis paziņojums izraisīja masveidīgu klientu noguldījumu izņemšanu no DBB/Belfius Beļģijā un Luksemburgā par vairākiem simtiem miljonu EUR laikā no 2011. gada 3. līdz 10. oktobrim.

(58) Dexia grūtības jo īpaši smagi skāra DBB/Belfius, kas kopš 2011. gada sākuma pildīja grupas centrālās kases funkcijas.

(59) Šādā situācijā attiecīgās dalībvalstis nolēma vispirms veikt papildu pasākumus, lai palīdzētu Dexia, izmantojot jauno ELA pasākumu, ko saskaņoja Beļģijas un Francijas centrālās bankas, piešķirot pagaidu garantiju refinansēšanai un izstrādājot grupas noregulējuma plānu.

(60) Attiecīgās dalībvalstis uzskatīja, ka atlikusī grupa, neraugoties uz pasākumiem, kas veikti pēc 2010. gada februāra, ir pakļauta “tūlītējas izzušanas” (30) riskam, ko var novērst tikai ar grupas pienācīgu noregulējumu.

2.1.2. Dexia Municipal Agency (DMA) apraksts

(61) DMA ir viena no galvenajām Eiropas hipotekārās kreditēšanas sabiedrībām. Tās galvenais mērķis ir refinansēt aizdevumus vai vērtspapīrus, emitējot hipotekārās obligācijas, kas starptautiskā mērogā ir viena no būtiskākajām sastāvdaļām “nodrošināto obligāciju”(covered bonds) tirgū. Darbojoties kā hipotekārās kreditēšanas sabiedrība saskaņā ar 2010. gada 22. oktobra likumu, DMA emitē nodrošinātās obligācijas ar juridisku privilēģiju, kas prioritāri ietekmē summas no šīs sabiedrības aktīviem, kuras izmanto procentu un atmaksājumu izmaksām.

(62) DMA aktīvi sastāv tikai no riska darījumiem ar piemērotām publiskām struktūrām, piemēram, vietējām iestādēm vai to grupām un valsts iestādēm, kas atrodas Eiropas Ekonomikas zonā, Šveicē, ASV, Kanādā un Japānā. Šie riska darījumi izpaužas kā aizdevumi vai obligāciju tipa vērtspapīri, kas apliecina prasījuma tiesības pret minētajām publiskajām struktūrām. DMA bilancē par piemērotām atzīst arī vērtspapīru koplīdzekļu daļas vai dokumentus, kas līdzīgi “ar aktīviem nodrošinātiem vērtspapīriem” (asset backed securities, ABS).

(63) DMA pasīvi sastāv no divām parādu kategorijām – hipotekārās obligācijas un citi parādi, kas subordinēti šiem pirmajiem parādiem. Aktīvi, kas netiek finansēti no nodrošinātajiem parādiem (virs-izmēra finansēšana), tiek finansēti no pašu kapitāla un no parāda, par kuru līgums noslēgts ar DCL, vienīgo DMA akcionāru. Hipotekārās kreditēšanas sabiedrību pārmērīgās finansēšanas rādītāju aprēķina, izdalot visus aktīvu elementus (apdrošināšanas kopfondu, cover pool) ar visiem privileģētajiem parādiem. DMA ir apņēmusies uzturēt šo rādītāju līmenī, kas pārsniedz vai ir vienāds ar 105 %, salīdzinājumā ar minimālo atļauto līmeni 102 %. DMA operāciju vadība ir pilnībā uzticēta vienīgajam akcionāram DCL.

(64) Lielākā daļa aktīvu, kas iekļauti DMA bilancē, ir radīti Dexia grupas komercdarbībā. Klientu portfelis, apdrošināšanas kopfonds (cover pool), 2012. gada 30. jūnijā sastāvēja no 54,1 miljardiem EUR aizdevumu un 17,6 miljardiem EUR vērtspapīru, proti, kopā no 71,8 miljardiem EUR. Aktīvu portfeļa ģeogrāfiskais sadalījums bija 65 % Francijā un 35 % citās valstīs, lielākoties Eiropā. Portfelis, kas saistījās ar Francijas vietējām iestādēm, kopsummā sastāvēja no 37 miljardiem EUR, un no tiem valsts veselības aizsardzības iestādēm kopsumma bija 6,6 miljardi EUR. 1. tabula DMA klientu portfelis DEXMA KLIENTU PORTFELIS 2012. GADA 30. JŪNIJĀ, MILJONOS EUR Aizdevumi Obligācijas Kopā Aizdevumi/obligācijas 54 191 17 650 71 841 Francija 46 682 372 47 054 Valsts 218 218 Vietējās iestādes 36 730 358 37 088 — reģioni 2 136 133 2 269 — departamenti 6 331 6 331 — vietējās pašvaldības 18 044 107 18 151 — pašvaldību apvienības 10 219 118 10 337 Valsts iestādes 9 734 14 9 748 — veselības aizsardzība 6 607 6 607 — sociālie mājokļi 2 000 2 000 — citas 1 127 14 1 141 Beļģija 357 6 499 6 856 Itālija 13 7 411 7 424 Apvienotā Karaliste 1 850 639 2 489 Šveice 4 087 4 087 Citas OECD valstis 1 202 2 729 3 931

(65) Dažus aizdevumus Francijā no DMA portfeļa var klasificēt kā strukturētus aizdevumus. 2012. gada 31. augustāDMA aizdevumu sadalījums Francijā (nenokārtotie aizdevumi, līgumi un klientu skaits) bija šāds, atkarībā no kredīta tipa (nestrukturētie, strukturētie, nejutīgie un strukturētie jutīgie kredīti) un saskaņā ar Gislera (Gissler) hartas (31) klasifikāciju (sk. (194). apsvērumu par struktūras riska mērījumiem). 2. tabula Aizdevumu klasifikācija Aizdevumu klasifikācija, kas iekļauti DMA bilancē (2012. gada 31. augustā) Nenokārtotie aizdevumi (miljonos EUR) Līgumu skaits (tūkstošos) Klientu skaits (tūkstošos) Kopā 45 907 58,8 19,6 Nestrukturētie aizdevumi 29 730 54,9 19,3 Strukturētie nejutīgie aizdevumi 6 774 2,5 1,8 Strukturētie jutīgie aizdevumi 9 404 1,5 0,95 t. sk. ārpus hartas 4 189 0,5 0,4 t. sk. 5E [250–500] [0–0,75] [0–0,75] t. sk. 4E [1 000–1 500] [0–0,75] [0–0,75] t. sk. 3E [3 000–3 500] [0–0,75] [0–0,75] t. sk. citi [500–750] [0–0,75] [0–0,75]

(66) DMA ir portfeļa turētāja ar 1 522“jutīgajiem aizdevumiem”, kuru nominālā vērtība 2012. gada 31. augustā bija 9,4 miljardi EUR. Šiem aizdevumiem raksturīga strukturēta komponente ar augsta līmeņa līdzsvaru. Pēc vispārīgā pirmā perioda, kad likme, kas jāmaksā klientam, ir fiksēta un lielākoties zemāka par mainīgo aizdevuma likmi ar tādu pašu termiņu, var sākties arī aizdevuma strukturētais periods. Maksājamā procentu likme tad kļūst tieši saistīta ar bāzes indeksu (likmes indeksu, maiņas paritāti utt.) saskaņā ar vairāk vai mazāk kompleksu formulu. Daudzi aizdevumi tādējādi ir indeksēti tiešā saistībā ar euro un Šveices franka paritāti. Pēdējo gadu krīzes un Šveices franka ļoti spēcīgā pieauguma dēļ klienta maksājamā procentu likme pēc tam lielākoties bija augstāka par tirgus cenu.

(67) Tā kā dažu faktiski samaksāto procentu likmju līmenis bija augsts, daudzi klienti nolēma vērsties pret DMA tiesā, iesniedzot sūdzības par: 1) vispārējo procentu likmju (TEG) neesību vai nepareizību, 2) to, ka DCL/DMA nesniedza informāciju un konsultācijas, un 3) līguma anulēšanu nepiekrišanas dēļ. 2012. gada 30. septembrī 50 klienti (ar kopējo nominālo nenokārtoto summu aptuveni [0–2,5] miljardi EUR) iesūdzēja DCL/DMA tiesā. Tobrīd nebija samaksāti vairāki aizdevumi par kopējo nominālo summu 250 miljoni EUR.

(68) Kā iepriekš norādīts lēmuma par procedūras paplašināšanu aprakstā, Komisijai 2012. gada aprīlī paziņotais pienācīga noregulējuma plāns sākotnēji paredzēja divu garantiju sniegšanu: i) garantija pret tiesvedībām, ko Dexia/DCL uzsākusi pret DMA pircējiem attiecībā uz jutīgo aizdevumu portfeli (šī garantija bija Francijas valsts pretgarantija), un ii) garantija par zaudējumu apturēšanu, kas paredzēja apdrošināt kredīta riskus visam DMA portfelim.

(69) Lai varētu spriest par šo garantiju saderību ar valsts atbalsta noteikumiem, Komisija uzdeva neatkarīgam ekspertam veikt jutīgo aizdevumu portfeļa analīzi un tad novērtēt gaidāmos zaudējumus. Šo zaudējumu analīze (kredīta riski un zaudējumu riski tiesvedībās) pamatojās uz vairākiem pieņēmumiem par bāzes indeksu attīstību, kas nosaka klienta maksājamo procentu likmi. Starpība starp maksājamo procentu likmi un likmi, kas uzskatāma par “tirgus likmi”, rezultātā ļāva noteikt tiesāšanās iespējamību attiecībā uz esošajām tiesvedībām un izstrādāt dažādus izlīguma scenārijus.

(70) Pamatojoties uz šo Komisijas savlaicīgo analīzi, var spriest, ka kopējie DMA zaudējumi (zaudējumi saistībā ar nemaksāšanu un zaudējumi, ko radītu tiesvedība) būtu [1,5–4,5] miljardi EUR pamatscenārija gadījumā un [3–8] miljardi EUR, izmantojot spriedzes scenāriju. Attiecīgās dalībvalstis lēsa, ka šo aizdevumu desensibilizācija varētu samazināt zaudējumus par 70–80 %.

2.1.3. Crediop apraksts

(71) Itālijas meitasuzņēmums Crédiop, kas par 70 % pieder DCL, darbojas Itālijas tirgū, sniedzot finanšu pakalpojumus publiskajā un daļēji publiskajā sektorā (turpmāk tekstā – “publiskā un vairumtirdzniecības banku darbība jeb PWB”), un tā tirgus daļa ir aptuveni 20 %. Tas finansē arī privātus projektus dažādās nozarēs. 2012. gada 30. jūnijā šo aizdevumu portfeli veidoja 29,3 miljardi EUR. Tā kā pasliktinājās Crédiop kredītreitings, palielinājās finansējuma nelīdzsvarotība un pēc tam to vairāk nekā 5 miljardu EUR apmērā finansēja DCL.

(72) 2010. gada 26. februāra lēmums par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem paredzēja, ka Dexia 70 % dalība tās Itālijas meitasuzņēmumā Crediop tiks cedēta vai nodota pārdošanai biržā līdz 2012. gada oktobra beigām. Izrādījās, ka tas nav iespējams, kā apstiprināja neatkarīgais eksperts (sk. iepriekš 55. apsvērumu).

2.1.4. DBB/Belfius apraksts

(73) DBB/Belfius galvenokārt darbojas Beļģijas tirgū, sniedzot finanšu pakalpojumus publiskajā un daļēji publiskajā sektorā (turpmāk tekstā – “publiskā un vairumtirdzniecības banku darbība jeb PWB”) un finanšu pakalpojumus privātpersonām (turpmāk tekstā – “mazumtirdzniecības un komerciālā banku darbība jeb RCB”), kā arī apdrošināšanā. DBB/Belfius tirgus daļa (32) Beļģijā ir [10–15] % PWB kredītos, 13 % RCB uzkrājumos, 15 % RCB hipotekārajos kredītos, 9,5 % dzīvības apdrošināšanā un 5 % nedzīvības apdrošināšanā. DBB/Belfius ir aptuveni 3,8 miljoni klientu. DBB/Belfius bilances summa 2011. gada beigās bija 233 miljardi EUR un maksātspējas koeficients atbilda 1. pamatlīmenim (Core Tier 1) pēc Bāzeles II sistēmas, proti, 11,8 % 2011. gada beigās. DBB/Belfius par 2011. gadu reģistrēja neto zaudējumus pēc nodokļiem 1,37 miljardu EUR apmērā.

2.2. DEXIA PIENĀCĪGA NOREGULĒJUMA PLĀNA APRAKSTS

(74) Grozītais Dexia pienācīga noregulējuma plāns jo īpaši paredzēja grupas pārdodamo struktūru cesiju, kā arī likvidācijas vadību visām pārējām grupas struktūrām un aktīviem.

(75) Grozītais pienācīga noregulējuma plāns paredzēja, ka obligāciju un aizdevumu portfelis principā tiktu saglabāts līdz termiņam, lai uzturētu tā vērtību un novērstu aktīvu izpārdošanu (fire sales). Dexia un attiecīgās dalībvalstis pētīja arī nosacījumus, uz kādiem grupa varētu laikus veikt paātrinātu parādsaistību samazināšanu (deleveraging), ja to ļautu tirgus situācija.

(76) Piedāvātā stratēģija paredzēs būtisku Dexia bilances lieluma samazināšanu. 2012. gada 30. jūnijā šī bilance jau veidoja 411 miljardus EUR, un tas bija samazinājums par vairāk nekā 37 %, salīdzinot ar Dexia bilances lielumu 2008. gada 31. decembrī (651 miljards EUR), kad tika piešķirts pirmais valsts atbalsts. Grupas aktīvus 2013. gada beigās veidoja [200–250] miljardi EUR, pēc DMA cesijas (ietekme – [60–80] miljardi EUR), un tos varētu sadalīt PWB aizdevumos ([80–100] miljardi EUR), pārmantotajos aktīvos ([60–80] miljardi EUR), nodrošinājuma naudas līdzekļos ([20–40] miljardi EUR) un citos aktīvos ([40–60] miljardi EUR). Turpmāk aktīvu amortizācija veidos aptuveni [10–20] miljardus EUR gadā līdz pat 2017. gadam. 2020. gadā būs palikuši [100–150] miljardi EUR, no kuriem [50–70] miljardi EUR būs PWB aizdevumi (– [30–50] %, salīdzinot ar 2013. gada beigām) un [30–50] miljardi EUR – pārmantotie aktīvi (– [30–40] %). Salīdzinot ar 2008. gadu, 2020. gadā bilances samazinājums būs [70–80] %. 3. attēls Dexia aktīvu sastāvs […]

(77) Grozītajā pienācīga noregulējuma plānā bija iekļauts arī salīdzinājums ar alternatīvu izvēli – Dexia saistību neizpildi pēc maksātnespējas (tūlītējas likvidācijas scenārijs) bez papildu valsts atbalsta – un secinājums, ka šīs scenārijs nav ticama izvēle, ņemot vērā riskus, kas rodas attiecīgajām dalībvalstīm saistībā ar prasību pēc garantijām refinansēšanai, kas piešķirtas iepriekš, ietekmi uz finansiālo stabilitāti, nenodrošināto parādu tirgu un valstu atvasināto instrumentu un vērtspapīru tirgu stabilitāti, sociālajām izmaksām un būtiskajiem tūlītējiem kapitāla zaudējumiem.

2.2.1. Likviditāte un finansēšana

(78) Dexia izmantoja attiecīgo dalībvalstu garantiju refinansēšanai, kas 2012. gadā pārsniedza 73 miljardus EUR (maksimums). Tā izmantošana tiks samazināta līdz [30–50] miljardiem EUR, sākot no 2016. gada, un pakāpeniski samazināsies līdz [20–40] miljardu EUR līmenim 2020. gadā. Spriedzes scenārijs paredzēja, ka garantiju izmantošana varētu palielināties no [10–20] miljardiem EUR, sākot no 2013. gada, un tādējādi sasniegt [75–85] miljardus EUR. 4. attēls Garantiju izmantošanas sadalījums […]

(79) Vajadzībām pēc finansējuma ir jāsamazinās no [250–300] miljardiem EUR 2012. gadā līdz [100–150] miljardiem EUR 2020. gadā. ELA izmantošana būtu stingri jāsamazina no 2013. gada sākuma (tā pārsniedza [10–20] miljardus EUR 2012. gada septembra beigās) un jāsaglabā līmenī, kas tuvs nullei, izņemot 2016. gadu ([10–20] miljardi EUR), kad ir paredzēts, ka Dexia beigs izmantot pašas vērtspapīrus ar garantiju (own use), lai pati refinansētos eirosistēmas ietvaros. Centrālās bankas finansējuma izmantošana (eirosistēmas operācijām) pakāpeniski samazināsies, bet nodrošinājuma ietvaros garantēto vērtspapīru pašizmantošana (own use) tiks ierobežota līdz [10–20] miljardiem EUR un samazināsies līdz nullei, sākot no 2016. gada. Šādu mazāku Centrālās bankas operāciju izmantošanu kompensēs nodrošinātā finansējuma plašāka izmantošana (repo operācijas) un garantēto vērtspapīru laišana tirgū. Iespējamās papildu vajadzības pēc finansējuma tiks īstenotas šādā prioritārā secībā – repo tirgus, jaunu valsts garantētu vērtspapīru laišana tirgū, Centrālās bankas refinansējums (eirosistēmas operācijas) un ELA tiražēšana. 5. attēls Finansējums no dažādiem avotiem […]

(80) Noregulējuma plāns ir balstīts uz makroekonomisku scenāriju un visiem pamatā esošajiem finanšu pieņēmumiem, kas balstīti uz turpmākās likmes faktisko līmeni. Tādēļ līdz 2014. gadam Eiropas valstu kredītreitingam ir paredzēts samazinājums līdz pat divām pakāpēm, lai veicinātu kredīta likmju starpības saglabāšanos pašreizējā līmenī un joprojām zemas monetārās procentu likmes attiecībā uz visu līkni. Tad, sākot no 2014. gada, tirgus situācijas stabilizācijai būtu jāizraisa pakāpeniska procentu likmes paaugstināšanās un kredīta likmju starpības konverģence, sasniedzot vēsturiski vidējo rādītāju.

2.2.2. Maksātspēja

(81) Paredzams, ka riska svērtie aktīvi (RWA) 2012. gada beigās būs 59,6 miljardi EUR. 2013. gadā ir gaidāms palielinājums par [10–20] miljardiem EUR. Tā cēlonis galvenokārt būs Bāzeles III regulējuma ieviešana, taču arī paredzamais vairāku valstu kredītreitinga samazinājums, kurās grupa darbojas. Tad, sākot no 2014. gada, RWA pakāpeniski samazināsies līdz ar bilances amortizāciju. 2020. gada beigās tie būs [20–40] miljardi EUR, proti, samazināsies par [40–50] %, salīdzinot ar 2012. gadu.

(82) Gaidāms, ka Dexia 2012. gadā reģistrēs zaudējumus, kas pārsniegs 2,8 miljardus EUR, bet 2013. gadā – [0–2] miljardus EUR. Atgriešanās pie peļņas ir paredzama no 2018. finanšu gada ([10–20] miljoni EUR). Darbības izdevumi būtiski samazināsies, sākot no 2013. gada (547 miljoni EUR, salīdzinot ar 1,23 miljardiem EUR), jo īpaši DenizBank cesijas dēļ (– [400–500] miljoni EUR) un citu struktūru cesijas dēļ. Sākot no 2013. gada, darbības izdevumi pakāpeniski samazināsies par aptuveni [180–220] miljoniem EUR līdz 2020. gadam. Riska izmaksas 2013. gadā ir paredzamas [200–250] miljonu EUR apmērā, un tās pakāpeniski samazināsies līdz stabilizācijai vairāk nekā [50–100] miljonu EUR apmērā, sākot no 2017. gada.

2.2.3. Grupas dzīvotspējīgo struktūru cesija

(83) Līdz grozītā pienācīga noregulējuma plāna iesniegšanai Komisijai bija īstenotas šādas cesijas – Beļģijas valsts atpirka DBB/Belfius (2011. gada oktobris), RBCD tika pārdota (2012. gada jūlijs), DenizBank (2012. gada septembris), BIL (2012. gada oktobris), Dexia Habitat (2012. gada jūnijs) un DKB Polska (cesijas līgums parakstīts 2012. gada 7. novembrī).

(84) Grozītais pienācīga noregulējuma plāns paredzēja arī: — DMA cesiju (2013. gada janvāris), — DAM cesiju un Dexia piederošo Popular Banca Privada un Sofaxis akciju pārdošanu līdz 2013. gada 31. decembrim, — Dexia Région Bail, Dexia Bail, Dexia LLD un Dexia Flobail cesiju (vai nodošanu likvidācijas vadībā) līdz 2013. gada 31. decembrim, — to Dexia (tieši vai netieši) piederošo Dexia Israël akciju pārdošanu ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc galīgā lēmuma, kuras nav apstrīdamas dažādās tiesvedībās, kas ierosinātas pret Dexia Israël un DCL kā tās akcionāru, — Crediop nodošanu likvidācijas vadībā pēc viena gada, skaitot no šā lēmuma datuma.

(85) Dexia ir izstrādājusi informēšanas un valorizācijas metodoloģiju visām plānotajām cesijām proporcionāli katras paredzētās cesijas nozīmīgumam un iesniegusi to Komisijai: 1) attiecībā uz cesijām, kuru vērtība pārsniedz 50 miljonus EUR (1. kategorija) – informatīvas notas iesniegšanu Komisijai un neatkarīga – ar darījumu nesaistīta – eksperta izstrādātu godprātības apliecinājumu (fairness opinion); 2) attiecībā uz cesijām, kuru vērtība ir mazāka par 50 miljoniem EUR un a) kuru vērtība pārsniedz 25 miljonus EUR vai b) kuru cedētā līdzdalība ir valorizēta par summu, kas pārsniedz 25 miljonus EUR, vai c) kurās pircējs ir saistīts ar Dexia kā tās akcionārs (viņa līdzdalība Dexia pārsniedz 2 %) (2. kategorija) – informatīvas notas iesniegšanu Komisijai un banku padomes, kas konsultē Dexia par šo darījumu, valorizāciju; 3) attiecībā uz citām cesijām (t. sk. visām cesijām, kas saistītas ar līdzdalību finansēšanas projektos, jo īpaši akciju fondos) (3. kategorija) – Dexia iekšēju valorizāciju un informācijas iesniegšanu Komisijai par datu bāzi, ko izmanto kopīgi ar Komisiju.

2.2.4. Visu citu struktūru un aktīvu likvidācijas vadība

(86) Visas pārējās atlikušās grupas struktūras un aktīvi tiek nodoti likvidācijas vadībā (proti, bez jaunas produkcijas), sākot no grozītā pienācīga noregulējuma plāna spēkā stāšanās datuma (izņemot īpašo kārtību, kas paredzēta Crédiop) – Dexia Sabadell, DKD, DKB, DCL America (DCL New York, DRECM, DCL Mexico, Dexia US Securities), DCL Dublin, DLG, Parfipar, DHI (FP, Global Funding), Dexia SA, CLF Banque, DCL Paris un Crediop pēc viena gada, skaitot no šā lēmuma pieņemšanas dienas.

(87) Turklāt Dexia dara visu iespējamo, lai paātrināti nodotu cesijā savu obligāciju portfeli, kad tirgus situācija būs uzlabojusies, un tādējādi sasniegtu tiesību aktos noteiktos rādītājus, ar to saprotot faktu, ka šāda cesija var notikt tikai gadījumā, kad tā nerada būtisku negatīvu ietekmi uz Dexia maksātspēju.

2.2.5. Galīgā refinansēšanas garantija

(88) Attiecīgās dalībvalstis ir apņēmušās piešķirt Dexia, sākot no datuma, kad stājas spēkā vienošanās par garantiju sniegšanu, bet ne vēlāk kā 2013. gada 31. janvārī, pēc DMA cesijas parakstīšanas, kuras galīgais projekts ir iesniegts Komisijai 2012. gada 14. decembrī (turpmāk tekstā – “vienošanās par garantiju”), galīgo refinansēšanas garantiju, kuras noteikumi ir izklāstīti turpmāk.

(89) Attiecīgās dalībvalstis piešķir Dexia SA un DCL kopīgu refinansēšanas garantiju līdz 51,41 % Beļģijai, 45,59 % Francijai un 3 % Luksemburgai. Vienošanās par garantiju paredz, ka šīs garantijas pamatsummas augšējā robeža ir 85 miljardi EUR. Garantija ietver arī procentus un papildsaistības.

(90) Garantētās obligācijas var emitēt līdz 2021. gada 31. decembrim, un to maksimālais ilgums ir desmit gadi.

(91) Dexia SA un DCL nebūs pienākuma sniegt nodrošinājumu attiecīgajām dalībvalstīm, izņemot subordinēto garantiju, kas piešķirta attiecīgajām dalībvalstīm attiecībā uz aktīviem, kas ieķīlāti kā nodrošinājums centrālajās bankās saistībā ar ELA – tā tiks saglabāta.

(92) DCL piedāvāja DBB/Belfius iespēju atpirkt obligācijas, ko tā parakstījusi DCL saskaņā ar vienošanos par patstāvīgo pagaidu garantiju, kas noslēgta 2011. gada 16. decembrī, ar nosacījumu, ka DBB/Belfius vienlaikus parakstās uz jaunām obligācijām ar ekvivalentām ekonomiskajām īpašībām par labu DCL, kas izmanto galīgo garantijas sistēmu un jo īpaši iepriekš minēto sadalījuma kārtību.

(93) Komisijas maksa par izveidi ir 0,50 % no 85 miljardiem EUR, atskaitot to komisijas maksu par izveidi, kas jau samaksāta saistībā ar pagaidu garantiju (33), un tā sadalāma tikai starp Beļģiju un Franciju, proti, 53 % Beļģijai un 47 % Francijai.

(94) Ikmēneša maksa par finansēšanas garantiju izriet no gada likmes 0,05 %, izņemot attiecībā uz nesamaksātajiem parādiem, kas noguldīti BdF Gestion, tik ilgi, kamēr BCE piekrīt principam par “visa” kompensēšanu (all-in), un tiem komisijas likme ir tāda pati, kāda paredzēta 2011. gada vienošanās dokumentā (pašlaik – 70 bāzes punkti). Komisijas maksa ir jāsadala starp attiecīgajām dalībvalstīm, proti, gada likme Luksemburgai ir 0,01 %, bet no pārējās summas proporcionāli 53 % ir jāsedz Beļģijai un 47 % Francijai, sākot no datuma, kad stājās spēkā vienošanās par garantiju (pēc DMA cesijas un pirms 2013. gada 31. janvāra).

(95) Turklāt uz vērtspapīriem, kas emitēti pēc 2011. gada 21. decembra un izmanto pagaidu garantijas, kas uz laiku atļautas saskaņā ar Komisijas 2011. gada 21. decembra2012. gada 31. maija, 2012. gada 6. jūnija un 2012. gada 26. septembra lēmumiem, joprojām – līdz gala termiņam – attiecas minētās garantijas, ja tiek ievēroti šo garantiju piešķiršanas nosacījumi.

2.2.6. Rekapitalizācija

(96) Jo īpaši pamatojoties uz jaunajiem pieņēmumiem, kas ir pamatā Dexia grupas grozītajam pienācīga noregulējuma plānam un paredz finansēšanas izmaksas, kas būtiski ietekmē Dexia grupas un jo īpaši DCL perspektīvas, Dexia SA Direktoru padome 2012. gada 7. novembrī konstatēja savas līdzdalības DCL vērtības pilnīgu samazināšanos. Pēc minētā vērtības samazinājuma Dexia mātessabiedrības sociālā pašu kapitāla vērtība kļuva negatīva.

(97) No paziņojuma par grozīto Dexia pienācīga noregulējuma plānu izriet, ka, lai Dexia noregulējums būtu pienācīgs, ir svarīgi stabilizēt grupas finanšu situāciju un tādēļ atrisināt jautājumu par negatīvo pašu kapitālu Dexia SA līdz 2012. gada 30. septembrim un DCL līdz 2012. gada 31. decembrim. Šim nolūkam Beļģijas un Francijas valstis ir apņēmušās pilnībā parakstīties uz Dexia kapitāla palielināšanu vēlākais līdz 2012. gada 31. decembrim par vairāk nekā 5,5 miljardiem EUR, veicot privileģēto akciju ar balsstiesībām rezervētu emisiju.

(98) Parakstītā rekapitalizācijas summa pārsniegs 53 % Beļģijai (jeb 2,915 miljardus EUR) un 47 % Francijai (jeb 2,585 miljardus EUR).

(99) Saskaņā ar Beļģijas Uzņēmumu kodeksa 598. pantu parakstīšanās cena ir vienāda ar Dexia SA akciju slēgšanas kursa vidējo rādītāju NYSE Euronext Brussels 30 pēdējo kalendāro dienu laikā pirms Dexia SA Direktoru padomes lēmuma (kas pieņemts 2012. gada 14. novembrī) piedāvāt akcionāriem kapitāla palielināšanu, proti, šī cena ir 0,19 EUR.

(100) Šāda Beļģijas un Francijas valstīm rezervētā kapitāla palielināšana izpaužas kā privileģēto akciju piesaiste valstīm, nodrošinot tām prioritāti līdz pat 8 % apmērā no akciju nominālvērtības gadā attiecībā uz jebkuru dividenžu sadali, ko īstenotu Dexia. Iztrūkstošā dividenžu kopsumma, salīdzinot ar 8 % likmi gadā, veido likvidācijas papildinājumu, kas dod valstīm prioritāras tiesības, sadalot jebkādus neto aktīvus likvidācijas gadījumā. Prioritārās tiesības, kas piesaistītas jaunajām akcijām, tiek ierobežotas un/vai apturētas, ja grupa neievēro noteiktas uzraudzības rādītāju robežvērtības.

(101) Līdz ar to jebkāda Dexia finansiālās situācijas uzlabošanās nākotnē pirmkārt un galvenokārt nāktu par labu Beļģijas un Francijas valstīm, ņemot vērā risku, ko tās uzņēmušās. Dalībvalstis ir norādījušas, ka piedāvātais risinājums atbilst prasībai par “sloga sadalīšanu”(burden-sharing), pat ja tas neievēro principus, ko piemēro banku rekapitalizācijai, piemēram, tos, kas minēti Komisijas paziņojumā par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu no 2012. gada 1. janvāra atbalsta pasākumiem banku labā saistībā ar finanšu krīzi (turpmāk tekstā – “2011. gada paziņojums par pagarināšanu”) (34). Būtībā tie paredz, ka jebkura rekapitalizācija jāveic ar ievērojamu atlaidi, salīdzinājumā ar teorētisko cenu ārpus parakstīšanās tiesībām. Turklāt šīs operācijas īpašības un jo īpaši prioritārās tiesības, kas piesaistītas privileģētajām (B kategorijas) akcijām, veicina arī esošo akcionāru ekonomisko atšķaidīšanu, jo, piemērojot tiesības, kas piesaistītas privileģētajām akcijām, iespējamie kapitāla samazinājumi vispirms būtu jāattiecina uz parastajām akcijām tādēļ, ka sociālā kapitāla daļa, ko pārstāv parastās akcijas, tiktu samazināta līdz summai, kas tuva nullei, un parasto akciju turētāji redzētu, ka viņu tiesības uz kapitāla atmaksu samazinās gandrīz līdz nullei.

(102) Ienākumus no kapitāla pieauguma Dexia izmantos, lai atmaksātu saistības pret DCL un izveidotu likviditātes rezerves attiecībā uz turpmākajiem zaudējumiem, kā arī lai palielinātu DCL kapitālu virs 2 miljardiem EUR, nostiprinot šo pašu kapitālu saskaņā ar Francijas grāmatvedības un sabiedriskās uzraudzības standartiem un vienlaikus saglabājot skaidras naudas rezerves aptuveni 700–800 miljonu EUR apmērā.

2.2.7. Jebkādu saišu likvidēšana starp Dexia un DMA

(103) Jebkādas saites, kas pastāv starp Dexia un DMA, ir jālikvidē ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā, skaitot no DMA operāciju slēgšanas datuma, izņemot attiecībā uz datorsistēmām, kur saišu saraušana notiks 24–30 mēnešu laikā pēc tā paša datuma.

2.2.8. Jaunas produkcijas neesība

(104) Grozītais pienācīga noregulējuma plāns paredz Dexia aiziešanu no tirgiem, kuros tā iepriekš darbojās, gan pārdodot tās struktūras trešām personām, gan arī nododot likvidācijas vadībā atlikušās struktūras. Likvidācijas vadība paredz jebkādas jaunas produkcijas neesību, izņemot Crediop un DCL gadījumus, kas turpmāk raksturoti 105.–108. apsvērumā.

(105) Lai līdz 2013. gada 31. decembrim izpildītu tiesību aktos paredzētos Crediop pienākumus attiecībā uz likvidācijas vadību, Crediop var piešķirt jaunu finansējumu, kas pārsniedz 200 miljonus EUR, esošajiem klientiem uz vienu gadu, skaitot no Komisijas gala lēmuma datuma. Pēc šā viena gada perioda beigām valstis finansiālās stabilitātes nolūkā var arī pieprasīt Komisijai, lai tā atļauj jauna finansējuma papildu aploksni uz vienu gadu.

(106) DCL var piešķirt jaunu finansējumu ar kopējo limitu 600 miljonu EUR apmērā laikā no 2013. gada februāra līdz jūlijam vai no 2014. gada jūnija līdz novembrim, lai desensibilizētu 1,2 miljardu EUR nesamaksāto summu jutīgajiem strukturētajiem kredītiem, kas joprojām paliek DCL atbildībā (aizdevumiem, kas piešķirti vietējām iestādēm un klasificēti ārpus Gislera hartas vai klasificēti Gislera hartā kā E3, E4 vai E5, vai kuru CEPCOR punktu skaits (35) ir 11 vai lielāks). No tā izrietošā nesamaksāto parādu ekonomiskās vērtības uzlabošanās ir definēta, ņemot vērā tiesvedības riska samazināšanos, ko izraisa desensibilizācija. Šī aploksne, no vienas puses, par vairāk nekā 50 % ļauj samazināt risku (īpaši tiesvedības risku), kas saistīts ar attiecīgajiem aizdevumiem, un, no otras puses, ļauj samazināt nodrošinājuma un operacionālā riska svārstīgumu apdrošināšanas operācijās ar kompleksiem atvasinātajiem produktiem.

(107) Turklāt plūsmas, kas saistītas ar DCL esošo aizdevumu desensibilizācijas operācijām (pēc DMA cesijas), ierobežo šādi nosacījumi: — jaunām plūsmām izmanto tikai fiksētu likmi, — jaunām plūsmām termiņi tiek ierobežoti ar 30 gadiem, — jaunām plūsmām jāsekmē Gislera vai CEPCOR rādītāju uzlabošanās, — pirmajā desensibilizācijas periodā (no 2013. gada februāra līdz jūlijam) jaunās plūsmas prioritāri attiecas uz visjutīgākajiem kredītiem, proti, tiem, kas piešķirti [30–50] lielākajiem DCL klientiem, kas pārstāv [40–60] % tirgū iezīmēto (Mark to Market) atvasināto instrumentu, kas saistīti ar aizdevumiem ārpus Gislera hartas.

(108) Minētās desensibilizācijas ietvaros ir atļautas tikai šādas operācijas – […]. Šādas aktīvās pārstrukturēšanas iespējas (kas pilnībā ir saistīta ar likvidāciju – tiklīdz sensitīvie kredīti, kas ierakstīti DCL bilancē, būs atgūti, DCL portfelis pilnībā tiks nodots likvidācijas vadībā) mērķis ir tikai ierobežot, cik vien iespējams, vidējos zaudējumus, kas gaidāmi attiecībā uz esošo portfeli, izmantojot novirzes (run-off) scenāriju. Jebkurā gadījumā DCL neveic jaunas darbības stricto sensu (bez jaunas produkcijas jauniem klientiem).

2.2.9. Grozītā pienācīga noregulējuma plāna uzraudzība

(109) Neatkarīgajam ekspertam ir uzdots uzraudzīt grozītā pienācīga noregulējuma plāna īstenošanu un sagatavot pusgada ziņojumus Komisijai uz tādiem pašiem nosacījumiem, kādi mutatis mutandis paredzēti lēmuma par atļaujas piešķiršanu ar nosacījumiem I pielikuma 18. un 19. apsvērumā.

(110) Jo īpaši neatkarīgais eksperts katru pusgadu sniedz Komisijai ziņojumu par grozītā pienācīga noregulējuma plāna saistību izpildi. Šajā ziņojumā iekļauj detalizētu analīzi par grozītā pienācīga noregulējuma plāna īstenošanas gaitu un jo īpaši par 1) DCL sensitīvo aizdevumu portfeļa desensibilizācijas summas un nosacījumu ievērošanu; 2) jaunā finansējuma, kas piešķirts Crediop esošajiem klientiem, augšējās robežvērtības ievērošanu; 3) paredzēto cesiju laika grafika ievērošanu, kurā noteikts cesijas datums, aktīvu bilances vērtība 2011. gada 31. decembrī, cesijas vērtība, reālie ieguvumi un zaudējumi un informācija par atlikušajiem pasākumiem, kas jāīsteno grozītā pienācīga noregulējuma plāna ietvaros; un 4) DAM un Dexia Israël vadību un nošķiršanu.

2.2.10. Saistības

(111) Grozītais pienācīga noregulējuma plāns paredz saistības, kuru autentiskā redakcija ir iekļauta I pielikumā.

(112) Saistību vēstules ievadā attiecīgās dalībvalstis norādīja, ka tās nodrošinās, lai grozītais pienācīga noregulējuma plāns un saistības tiktu pilnībā izpildītas. Tās piemēros līdz pilnīgai Dexia aktīvu amortizācijai.

a) Saistības rīcības jomā

(113) Dexia nevarēs iegādāties citu kredītiestāžu, investīciju uzņēmumu (36) vai apdrošināšanas sabiedrību sociālo kapitālu bez iepriekšējas Komisijas atļaujas. Minētā atļauja tiks prasīta tikai gadījumā, ja Dexia iegādāsies daļas apmaiņā pret ieguldījumu pašu kapitālā vai darbībās, ko veic aktīvu vai darbību cesijas vai apvienošanās operācijas ietvaros (apvienojoties vai veicot ieguldījumu), ar nosacījumu, ka šādā gadījumā minētā līdzdalība neradīs Dexia tiesības uz pilnīgu kontroli vai kopā ar citu struktūru, kas saņem ieguldījumu vai izveidojas apvienošanās rezultātā. Izņēmuma kārtā Dexia varēs iegādāties mazākuma daļas 40 % apmērā Dexia Sabadell (lai to nodotu likvidācijas vadībā) pēc tam, kad tiks īstenota Banco Sabadell pārdošanas izvēle (put option) – šī iegāde vēl nebija veikta saistību uzņemšanās datumā.

(114) Ņemot vērā saistības, ko Dexia šā lēmuma pieņemšanas dienā jau ir parakstījusi par Dexia Région Bail, Dexia Flobail, Dexia Bail un Dexia LLD, tā apņemas vairs nepiešķirt nekādu jaunu finansējumu grupas ietvaros (proti, par summu, kas pārsniedz grupas iekšējā finansējuma līmeni, kāds eksistēja šā lēmuma pieņemšanas dienā) struktūrām, kas cedējamas saskaņā ar turpmāko 122. apsvērumu (ring-fencing). Tas neattiecas uz tiesību aktos paredzētajiem Dexia kā attiecīgo struktūru akcionāra pienākumiem un pienākumu uzturēt Dexia Israël un DAM dzīvotspēju saskaņā ar turpmāko 129. apsvērumu. Ja šo pienākumu izpildei būs nepieciešams attiecīgajām struktūrām piešķirt jaunu finansējumu, Dexia par to iepriekš informēs Komisiju.

(115) Dexia neizmantos savu tādas bankas statusu, kas dažām savām saistībām saņem garantiju vai citu atbalstu no attiecīgajām dalībvalstīm, lai veidotu komercreklāmu, kas paredzēta trešām personām, izņemot “saņēmējas trešās personas”, kas definētas vienošanās dokumentā par garantiju, un neizmantos šo garantiju arbitrāžas vajadzībām.

(116) Grozītajā pienācīga noregulējuma plānā ir norādīts turpmāk minētais. a) Attiecīgās dalībvalstis uzsver, ka privileģēto akciju īpašības faktiski neļauj veikt jebkādas dividenžu izmaksas par parastajām akcijām, jo Dexia sadalāmās peļņas prognozes šā plāna darbības laikā ir mazākas par privileģēto 8 % dividenžu summu, kas atgriežas pie Beļģijas un Francijas valstīm. b) Attiecīgās dalībvalstis uzsver, ka privileģēto akciju turētājas ir tikai Beļģijas un Francijas valstis un dividenžu sadales ierobežojumi var attiekties tikai uz parastajām akcijām, nevis uz privileģētajām akcijām, ja Beļģijas un Francijas valstīm neatņem tiesības uz dividendēm par to investīcijām. c) Attiecībā uz privileģēto akciju līdzdalību zaudējumos, kā norādīts pienācīga noregulējuma plānā, privileģētās akcijas pilnībā vai daļēji zaudē prioritārās tiesības, ja Dexia tiesību aktos noteiktie rādītāji noslīd zemāk par noteiktām robežvērtībām. Rezultātā privileģētās akcijas līdz 2018. gadam ir uzskatāmas par bāzes kapitālu (1. pamatlīmenis, Core Tier 1), jo uz tām attiecas tiesību aktos noteikts pagaidu atveseļošanās režīms (grand-fathering). Vēlāk tās konvertē par parastajām akcijām (37) atkarībā no mērķtiecīgi sakārtojamās grupas tiesību aktos noteiktajām vajadzībām pēc kapitāla.

(117) Neskarot operācijas, kuras Dexia jāveic saskaņā ar likumu, vai operācijas, kuras tai jāveic saskaņā ar līgumiem, kas noslēgti pirms šā lēmuma datuma attiecībā uz 1. līmeņa vai 2. līmeņa hibrīdinstrumentiem, Dexia atturas: a) veikt kuponu maksājumus par 1. līmeņa hibrīdinstrumentiem vai 2. līmeņa instrumentiem, kuru turētāji ir personas vai struktūras, kas nav Dexia SA un tās meitasuzņēmumi, un kuru izmaksa ir diskrecionāra saskaņā ar līguma noteikumiem par šiem instrumentiem; b) apstiprināt vai balsot par labu jebkāda veida dividenžu izmaksai jebkurā meitasuzņēmumā, kuru Dexia SA tieši vai netieši kontrolē (tostarp struktūrās, kurās tai pieder 100 %), un galvenokārt, ja šāda izmaksāšana rada pienākumu veikt kuponu maksājumu par 1. līmeņa hibrīdinstrumentiem vai 2. līmeņa instrumentiem, kuru turētāji ir personas, kas nav Dexia SA un tās meitasuzņēmumi; c) veikt diskrecionāru izvēli par atmaksāšanu, kas plānota attiecībā uz iepriekš a) apakšpunktā minētajiem 1. līmeņa hibrīdinstrumentiem vai 2. līmeņa instrumentiem; d) un, ar nosacījumu, ka prēmija nepārsniedz 10 % no tirgus cenas un atpirkšanas kurss (kopā ar prēmiju) nepārsniedz 90 % no nomināla, Dexia tomēr var, pēc iepriekšējas Komisijas informēšanas un tās atļaujas saņemšanas, uzsākt emitēto 1. līmeņa un 2. līmeņa hibrīdvērtspapīru atpirkšanas publiskā piedāvājuma procedūru. Tas neliedz sadalīt dividendes, kas saistītas ar Beļģijas un Francijas valsts turētajām privileģētajām akcijām.

(118) Dexia turpinās īstenot atalgojuma principus, kas izstrādāti G-20 un attiecīgo valsts iestāžu ietvaros attiecībā uz Dexia SA un Dexia grupas galveno operacionālo struktūru vadības komiteju locekļu un izpildpersonāla atalgojumu. Dexia izslēgs Dexia SA vadības komiteju locekļu atalgojuma mainīgās daļas maksājumus un noteiks augšējo robežu 30 % apmērā no atalgojuma fiksētās daļas Dexia SA un tās bankas meitasuzņēmumu, kuri minēti 2011. gada 15. martāCBFA (38) paziņotās Dexia atalgojuma politikas 2.5.1.1. punktā, citu darbinieku atalgojuma mainīgās daļas summai.

(119) Saskaņā ar grozīto pienācīga noregulējuma plānu Dexia neveidos nekādu jaunu produkciju, sākot no šā lēmuma datuma, izņemot gadījumus, kad uz attiecīgo struktūru attieksies cesijas saistības atbilstoši turpmākajam 122. apsvērumam. Minēto saistību izpratnē “jauna produkcija” nav: 1) darbības, kas nepieciešamas likviditātes vadības ietvaros (piemēram, centrālās bankas darījumi vai DLG (Dexia Lettre de Gage) un DKD (Dexia Kommunalbank Deutschland) apdrošināšanas darbības vadība, lai varētu ievērot tiesību aktu, uzraudzības vai reitinga aģentūru ierobežojumus un būtiski uzlabot finansēšanas izmaksas); 2) esošo aizdevumu termiņu pagarināšana, ja tā būtiski uzlabo aktualizēto neto vērtību summām, kas aizdotas tam pašam klientam, un šīs vērtības aprēķināšana, ņemot vērā tiesvedības risku; 3) atvasināto instrumentu darījumi, kas nepieciešami, lai pārvaldītu riskus, kuri saistīti ar procentu likmi/maiņas kursu/esošo kredītportfeli, ar nosacījumu, ka šie darījumi samazinās vispārējo risku iedarbību uz Dexia grupu, ievērojot ierobežojumus un procedūras, kas definētas pamatnostādnēs, kuras piemēro Dexia un/vai uzraudzības iestāžu ietvaros; 4) visas darbības, kas nepieciešamas tiesību aktu prasību vai citu juridisku iemeslu dēļ, jo īpaši termiņa pagarināšana vai laika grafika pārkārtošana, kas Dexia jāievēro kā banku sindikāta dalībniecei vairākos investīciju projektos (banku sindikāts var saņemt norādījumus apstiprināt izmaiņas projekta struktūrā, kas izraisa termiņa un/vai laika grafika grozījumus) vai pēc administratīvo vai tiesu iestāžu lēmumiem; un 5) to kredītsaistību izmaksas, kas apstiprinātas šā lēmuma datumā, proti, izmaksas operācijas, kurās Dexia jāiesaistās saskaņā ar līgumu, lai izpildītu tās saistības pret aizņēmējiem, kas paredzētas pirms 2012. gada 30. septembra noslēgtajos līgumos.

(120) Izņēmuma kārtā: 1) lai novērstu […], ko emitējusi Dexia Crediop, un tādējādi izpildītu tiesību aktos paredzētos pienākumus attiecībā uz likvidācijas vadību, Dexia Crediop var piešķirt jaunu finansējumu 200 miljonu EUR apmērā esošajiem klientiem uz vienu gadu, skaitot no šā lēmuma datuma. Kad beidzas šis viena gada periods, attiecīgās dalībvalstis var lūgt Komisijai atļauju jauna finansējuma ikgadējai papildu aploksnei. Ja atļauja netiek dota, kārtējā gada beigās Dexia Crediop tiek nodota likvidācijas vadībā; 2) DCL var rīkoties ar jaunu finansējumu attiecībā uz plūsmām, kas saistītas ar esošo aizdevumu desensibilizācijas operācijām (39), kuras ir DCL atbildībā (pēc tam, kad notikusi DMA cesija) un uzskatāmas par jutīgām (proti, aizdevumiem, kas piešķirti vietējām iestādēm un klasificēti ārpus Gislera hartas vai novērtēti kā E3, E4 vai E5 Gislera hartā, vai saņēmuši 11 vai vairāk CEPCOR punktus), ar nosacījumu, ka uzlabojas nesamaksāto parādu ekonomiskā vērtība, definējot šo vērtību apstākļos, kad būtiski samazinās desensibilizācijas izraisītais tiesvedības risks (40). Saistībā ar minēto ir atļautas tikai šādas operācijas: […]. Dexia apņemas ierobežot jauno plūsmu kopsummu saistībā ar operācijām, kas iepriekš paredzētas 6) apakšpunktā, līdz maksimālajai jaunā finansējuma summai 600 miljonu EUR apmērā, tomēr šādas operācijas var noslēgt tikai laikā no 2013. gada februāra līdz jūlijam vai no 2014. gada jūnija līdz novembrim.

(121) Turklāt iepriekš 2) apakšpunktā minētās plūsmas tiek ierobežotas saskaņā ar šā lēmuma 106. apsvēruma nosacījumiem. Dexia iesniedz Komisijai regulāro pārskatu par DCL jutīgo aizdevumu amortizācijas un desensibilizācijas plānu līdz 2013. gada 15. janvārim un 2014. gada 15. maijam.

b) Cesijas un likvidācijas vadība

(122) Dexia jau ir veikusi šādas cesijas: 1) DBB cesija. Šī cesija tika veikta 2011. gada 20. oktobrī; 2) 50 % līdzdalības RBCD cesija. Šī cesija tika veikta 2012. gada 27. jūlijā; 3) DenizBank cesija. Šī cesija tika veikta 2012. gada 28. septembrī; 4) BIL cesija. Šī cesija tika veikta 2012. gada 5. oktobrī; 5) Dexia Habitat cesija. Šī cesija tika veikta 2012. gada 29. jūnijā; 6) DKB Polska cesija. Cesijas līgums tika parakstīts 2012. gada 7. novembrī.

(123) Dexia turpinās to struktūru cesijas, kuru saraksts un laika grafiks ir minēts turpmāk: 1) DMA cesija līdz 2013. gada 31. janvārim; 2) DAM cesija un Dexia līdzdalības Popular Banca Privada un Sofaxis cesija līdz 2013. gada 31. decembrim; 3) Dexia Région Bail, Dexia Flobail, Dexia Bail un Dexia LLD cesija vai nodošana likvidācijas vadībā līdz 2013. gada 31. decembrim; 4) Dexia (tiešās vai netiešās) līdzdalības Dexia Israël cesija 12 mēnešu laikā pēc galīgā lēmuma, kurš nav apstrīdams dažādās tiesvedībās, kas ierosinātas pret Dexia Israël vai DCL kā tās akcionāru.

(124) Iepriekš minēto cesiju saistības uzskata par izbeigtām, kad Dexia un pircējs ir noslēguši saistošu un galīgu vienošanos (proti, vienošanos, ko Dexia nevar vienpusēji izbeigt, nemaksājot naudassodu) par visas Dexia līdzdalības cesiju attiecīgajā struktūrā vai aktīvā, pat ja brīdī, kad tiek parakstīta vienošanās, no kompetentajām uzraudzības iestādēm vēl nav iegūtas visas atļaujas vai deklarācijas par iebildumu neesību, ar nosacījumu, ka slēgšana notiek ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc cesijas līguma parakstīšanas.

(125) Ja kāda no iepriekš minētajām cesijas saistībām nav izpildīta, attiecīgās dalībvalstis ierosina izraudzīt pilnvarnieku, kuram uzdod veikt attiecīgās struktūras cesiju viena mēneša laikā pēc cesijai noteiktā termiņa uz nosacījumiem, kas turpmāk minēti 132. apsvērumā.

(126) Pirms katras cesijas (41), kas minēta iepriekš un vēl nav veikta, Dexia nolīgst neatkarīgu ekspertu, kurš informē tās personas, kas apliecinājušas interesi par šo aktīvu iegādi, un sniedz tām visu informāciju, kas nepieciešama un pamatoti pieejama, lai nodrošinātu potenciālā pircēja neatkarību. Komisija 15 darba dienu laikā nosūta attiecīgajām dalībvalstīm to personu vārdus, kuras, pēc Komisijas ziņām, neatbilst nepieciešamajiem kompetences un neatkarīguma nosacījumiem, un sava lēmuma pamatojumu. Tad Dexia izbeidz pārdošanas procedūras, kas uzsāktas ar minētajām personām.

(127) Dexia dara visu iespējamo, lai paātrināti nodotu cesijā savu obligāciju portfeli, kad tirgus situācija būs uzlabojusies, un tādējādi sasniegtu tiesību aktos noteiktos rādītājus, ar to saprotot faktu, ka šāda cesija var notikt tikai gadījumā, kad tā nerada būtisku negatīvu ietekmi uz Dexia maksātspēju. Katru gadu Dexia iesniedz Komisijai pārskatu par šīm iespējām.

(128) Sākot no šā lēmuma paziņošanas datuma, struktūras, kas iepriekš nav minētas 122. apsvērumā (tostarp Dexia Sabadell, tiklīdz būs pabeigta iegāde, kas minēta 113. apsvērumā), tiks vadītas likvidācijas režīmā (run-off), proti, bez jaunas produkcijas iepriekš minētā 119. apsvēruma izpratnē.

(129) Ievērojot Dexia SA un Dexia grupas sociālo nozīmīgumu, līdz faktiskajai DAM un Dexia Israël cesijai (un ņemot vērā paskaidrojumu par Dexia Israël, kas iepriekš iekļauts 122. apsvēruma 10. punktā) Dexia: 1) cenšas saglabāt DAM un Dexia Israël dzīvotspēju, iespēju pircējam nākotnē to pārdot tālāk un konkurētspēju saskaņā ar labu komerciālu praksi; 2) cenšas ierobežot jebkurus riskus zaudēt DAM un Dexia Israël konkurences potenciālu; 3) atturas no jebkuras iniciatīvas, kas var būtiski negatīvi ietekmēt DAM un Dexia Israël vērtību, vadību vai konkurētspēju vai izmainīt to darbības raksturu vai jomu, rūpniecisko vai komerciālo stratēģiju vai investīciju politiku; 4) ņemot vērā iesaistīšanos nošķiršanā (ring-fencing), kas iepriekš minēta 114. apsvērumā, iespēju robežās nodod DAM un Dexia Israël rīcībā to darbībai pietiekamus līdzekļus, pamatojoties uz esošajiem uzņēmējdarbības plāniem un tiem, kas var tikt izstrādāti vēlāk; un 5) veic visus pamatotos pasākumus, tostarp apstiprina atbilstošus stimulēšanas pasākumus (saskaņā ar komerciālo praksi), kas nepieciešami visu DAM un Dexia Israël būtisko darbinieku atbalstīšanai.

(130) Ir panākta vienošanās, ka līdz cesijai, kam jānotiek viena gada laikā no šā lēmuma pieņemšanas dienas, vai nodošanai likvidācijas vadībā, Crediop tiks vadīta atsevišķi no Dexia grupas. Lai nodrošinātu, ka visi Crediop direkcijas lēmumi, kas pieņemti laikā no šā lēmuma datuma līdz cesijas veikšanai [viena gada laikposmā no šā lēmuma vai nodošanas likvidācijas vadībā datuma], vislabāk atbilstu Crediop interesēm saistībā ar tās cesiju [vai tās nodošanu likvidācijas vadībā], Dexia ieceļ amatā pārvaldnieku, kurš atbild par to, lai nodrošinātu Crediop darbību nošķiršanu, un rūpējas par to, lai šis pārvaldnieks darbotos pilnīgi neatkarīgi, ievērojot saistības, ko piemēro Crediop. Šis pārvaldnieks, kurš atbild par to, lai nodrošinātu darbību nošķiršanu, var būt Crediop ģenerāldirektors. Viņš vada Crediop pilnīgi tās interesēs, apspriežoties ar Dexia, un viņu kontrolē neatkarīgs eksperts, kā turpmāk minēts 138. apsvērumā.

(131) Pārvaldnieka iecelšana, kurš atbildētu par to, lai nodrošinātu Dexia Israël un DAM darbību nošķiršanu, nav nepieciešama, jo šīs divas struktūras lēmumā datumā jau tika vadītas atsevišķi to iemeslu dēļ, kas minēti noregulējuma plānā.

c) Pilnvarnieks, kurš atbild par cesiju

(132) Gadījumā, ja kāda no saistībām, kas minēta 123. apsvēruma 1.–4. punktā, netiek izpildīta iepriekš minētajos termiņos un Komisija nav apstiprinājusi alternatīvu saistību, Francijas, Beļģijas un Luksemburgas iestādes ne vēlāk kā viena mēneša laikā pēc cesijai noteiktā gala termiņa iesniedz Komisijas iepriekšējai apstiprināšanai sarakstu ar no vienas līdz trim personām, kuras var nominēt pilnvarnieka(-u) amatam, kurš(-i) atbildētu par minēto cesiju īstenošanu.

(133) Pilnvarniekam, kurš atbild par cesiju, jābūt neatkarīgam, viņam ir vajadzīgas nepieciešamās kompetences, un pilnvaru izpildes laikā viņš nedrīkst atrasties interešu konflikta situācijā.

(134) Komisija piedāvātā pilnvarnieka vai pilnvarnieku kandidatūras var apstiprināt vai noraidīt. Ja Komisija noraida par cesiju atbildīgā pilnvarnieka piedāvāto kandidatūru, Dexia un Francijas, Beļģijas un Luksemburgas iestādes viena mēneša laikā pēc noraidījuma paziņošanas piedāvā vienu līdz trīs jaunas kandidatūras, kuras Komisija arī var apstiprināt vai noraidīt. Ja Komisija galu galā noraida visas piedāvātās kandidatūras, tā pati ieceļ amatā pilnvarnieku, pamatojoties uz Komisijas apstiprināto mandātu.

(135) Francijas, Beļģijas un Luksemburgas iestādes apņemas nodrošināt, lai Dexia piešķirtu pilnvarniekam, kurš atbild par cesiju, nepieciešamās un atbilstošās reprezentācijas pilnvaras: 1) lai veiktu cesiju aktīviem, kas iepriekš minēti a) punktā (tostarp visas pilnvaras, kas vajadzīgas pareizai to dokumentu īstenošanai, kuri nepieciešami cesijas veikšanai), un 2) lai veiktu visas darbības vai sniegtu deklarācijas, kas nepieciešamas un atbilstošas cesijas īstenošanai, tostarp izraudzītu ar cesijas procesu saistītās padomes.

(136) Pilnvarnieks, kurš atbild par cesiju, iekļauj pirkšanas un pārdošanas līgumā(-os) parastos un pamatotos noteikumus, ko uzskata par piemērotiem pārdošanas veikšanai gadā, kas seko viņa iecelšanai amatā. Pilnvarnieks, kurš atbild par cesiju, organizē pārdošanas procesu tā, lai nodrošinātu cesiju […]. Cesija vai likvidācija jāveic ne vēlāk kā viena gada laikā pēc pārdošanas termiņa iestāšanās.

(137) Pilnvarnieka, kurš atbild par cesiju, pakalpojumu izmaksas sedz Dexia.

d) Saistību izpilde

(138) Beļģijas, Francijas un Luksemburgas iestādes ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc šā lēmuma datuma iesniedz Komisijai iepriekšējai apstiprināšanai sarakstu ar vienu līdz trim personām nominēšanai uz pieciem gadiem par neatkarīgo ekspertu, kurš atbild par iepriekš minēto saistību piemērošanas detalizētu pārbaudi (turpmāk tekstā – “neatkarīgais eksperts”), un šo periodu var pagarināt pēc Komisijas pieprasījuma. Neatkarīgajam ekspertam ir vajadzīgas nepieciešamās kompetences, un pilnvaru izpildes laikā viņš nedrīkst atrasties interešu konflikta situācijā. Komisija piedāvāto(-ās) neatkarīgā(-o) eksperta(-u) kandidatūru(-as) var apstiprināt vai noraidīt. Ja Komisija noraida piedāvāto(-ās) neatkarīgā(-o) eksperta(-u) kandidatūru(-as), Beļģijas, Francijas un Luksemburgas iestādes viena mēneša laikā pēc noraidījuma paziņošanas piedāvā no vienas līdz trim jaunām kandidatūrām, kuras Komisija arī var apstiprināt vai noraidīt. Ja Komisija galu galā noraida visas piedāvātās kandidatūras, tā pati ieceļ neatkarīgo ekspertu. Neatkarīgā eksperta pakalpojumu izmaksas sedz Dexia, nepārsniedzot parastās stundu darba likmes, kas nepieciešamas šāda veida pakalpojumiem.

(139) Komisijai grozītā pienācīga noregulējuma plāna laikā ir pastāvīga piekļuve bez ierobežojumiem informācijai, kas nepieciešama šā lēmuma īstenošanai, ar kuru apstiprina grozīto pienācīga noregulējuma plānu. Tā var vērsties tieši pie Dexia, lai saņemtu nepieciešamos paskaidrojumus un precizējumus. Beļģijas, Francijas un Luksemburgas iestādes un Dexia pilnībā sadarbojas visās pārbaudēs, ko var pieprasīt Komisija vai attiecīgā gadījumā – neatkarīgais eksperts.

(140) Neatkarīgais eksperts katru pusgadu sniedz Komisijai ziņojumu par iepriekš minēto saistību izpildi. Šajā ziņojumā iekļauj detalizētu analīzi par grozītā pienācīga noregulējuma plāna īstenošanas gaitu un jo īpaši par: 1) DCL jutīgo aizdevumu portfeļa desensibilizācijas summas un nosacījumu ievērošanu, kas iepriekš minēti 120. un 121. apsvērumā; 2) jaunā finansējuma, kas piešķirts Dexia Crediop esošajiem klientiem, kuri iepriekš minēti 120. apsvērumā, augšējās robežvērtības ievērošanu; 3) iepriekš 122. apsvērumā paredzēto cesiju laika grafika ievērošanu, kurā noteikts cesijas datums, aktīvu bilances vērtība 2011. gada 31. decembrī, cesijas vērtība, reālie ieguvumi un zaudējumi un informācija par atlikušajiem pasākumiem, kas jāīsteno grozītā pienācīga noregulējuma plāna ietvaros; un 4) cedējamo struktūru un jo īpaši DAM un Dexia Israël vadību un nošķiršanu (ring-fencing), kas iepriekš paredzēta 114. un 129. apsvērumā.

(141) Šo ziņojumu iesniedz vēlākais vienu mēnesi pēc pusgada finanšu pārskata iesniegšanas un gada finanšu pārskata apstiprināšanas, bet jebkurā gadījumā pirms katra gada 1. oktobra un 30. aprīļa.

(142) Kad beidzas neatkarīgā eksperta pilnvaras un līdz Dexia aktīvu pilnīgai amortizācijai, dalībvalstis sniedz Komisijai gada ziņojumu, raksturojot pienācīga noregulējuma procesa īstenošanas gaitu.

2.3. DMA CESIJAS OPERĀCIJAS UN PĒCCESIJAS DARBĪBU APRAKSTS

2.3.1. Cesijas operācijas apraksts

(143) DMA cesija jāveic vēlākais 2013. gada 31. janvārī.

(144) Tiks izveidota jauna kredītiestāde (turpmāk tekstā – “NEC”), kurā DMA būs 100 % meitasuzņēmums. NEC tiešais īpašnieks būs Francijas valsts (vairāk nekā 75 %), CDC (vairāk nekā 20 % privileģētajās akcijās) un Banque Postale (vairāk nekā 5 %). Tādējādi DMA vairs nekontrolēs Dexia grupa, bet gan Francijas valsts, CDC un Banque Postale.

(145) Tiks izveidots arī kopuzņēmums (turpmāk tekstā – “JV”), kas darbosies kā starpnieks bankas operācijās starp CDC (vairāk nekā 35 %) un Banque Postale (vairāk nekā 65 %) un pārdos jaunos aizdevumus tikai Francijas vietējām iestādēm un valsts veselības aizsardzības iestādēm, izmantojot DMA kā refinansēšanas līdzekli. DMA nodrošinās arī refinansējumu, kas saistīts ar jau esošajiem nesamaksātajiem aizdevumiem. 6. attēls Plānotās attīstības bankas struktūra, iekļaujot DMA

(146) Banque Postale pakāpeniski palielinās NEC kapitālu. Cena, kas būs jāmaksā Banque Postale, būs tirgus cena, ko noteiks eksperts un varēs pārbaudīt Komisija. Banque Postale var izvēlēties arī pakāpeniski atpirkt (pēc uzaicinājuma, call) daļu no akcijām, kas pieder Francijas valstij, lai tās līdzdalība NEC pēc visa uzaicinājuma īstenošanas palielinātos un atbilstu tās nesamaksātā parāda daļas pieaugumam, kas attiecas uz jauno produkciju visos DMA aktīvu elementos (apdrošināšanas kopfondā, cover pool). Šo uzaicinājumu varēs izsludināt tikai no brīža, kad jaunās produkcijas daļa, ko “radījusi”Banque Postale vai JV, pārsniegs […] % no DMA apdrošināšanas kopfonda. Katru gadu Banque Postale var īstenot uzaicinājumu (call) par minimālo daļu […] % apmērā no NEC kapitāla, izņemot to, ka 1) Banque Postale līdzdalībai DMA jābūt lielākai par jaunās produkcijas daļu, ko Banque Postale vai JV radījusi DMA apdrošināšanas kopfondā (cover pool) un 2) Banque Postale kļūst par NEC lielāko akcionāru.

(147) DMA cesijas juridiskā procedūra atbilst šādai vispārējai shēmai – DCL iekļaus NEC DMA akcijas un instrumentus, personālu un līdzekļus, kas nepieciešami DMA vadībai, tad cedēs 100 % NEC kapitāla valstij, CDC un Banque Postale. Cesijas cena būs viens euro.

(148) Attiecībā uz šo cenu Komisija atzīmē šādus elementus, kurus uzsvēris revīzijas uzņēmums un attiecīgās dalībvalstis.

(149) Godprātības apliecinājumā (fairness opinion), kuru 2012. gada 10. oktobrī sniedza Francijas iestāžu un CDC pilnvarots finanšu analītiķu uzņēmums, tika apstiprināts, ka “380 miljonu EUR cena par 100 % NEC (kam pašai pieder 100 % no Dexia Municipal Agency, DMA) ir cena, kas pieņemama informētam investoram”. Tika precizēts, ka šajā cenas novērtējumā ir ņemts vērā apstāklis, ka “pircēji saņem vispārīgās un īpašās aktīvu un pasīvu garantijas, jo īpaši garantiju par piešķirto aizdevumu un to līgumu likumīgumu”, un tas atspoguļo: “— ieguldījumu instrumentā un darbībai nepieciešamo kompetenci, — esošo nesamaksāto parādu cesiju, — jauno aizdevumu pārdošanu, ko veic LBP un [JV], — jutīgo aizdevumu neitralizāciju. Šis novērtējums attiecas tikai uz vispārīgajām un īpašajām garantijām un jutīgo aizdevumu apkopotās cesijas mehānismu. […]” (42)

(150) Godprātības apliecinājumā norādīts arī, ka “NEC/DMA vērtība, ņemot vērā to, ka tika paredzēta vērtības precizējumu pakāpeniska atgūšana, tika aptuveni noteikta kā […] EUR, izmantojot vērtības ekstinkcijas scenāriju”.

(151) Notā par DMA cesijas operāciju (turpmāk tekstā – “nota par DMA cesijas operāciju”) attiecīgās dalībvalstis norādīja, ka, pirmkārt, “tika panākta vienošanās, ka DMA un tās instrumentu, personāla un DCL nodoto līdzekļu iegādes cena būs 380 miljoni EUR” [zemsvītras piezīme] un ka “puses ir paredzējušas, ka [Dexia] un DCL piešķirs vairākas pārdevēju garantijas DMA cesijas gaitā – izpildes garantiju un garantiju pret tiesvedību par […] jutīgajiem aizdevumiem, garantiju, ko sauc par “zaudējumu apturēšanu”(stop-loss), pārsniedzot desmit bāzes punktu ikgadējo atskaitījumu attiecībā uz aizdevumu vidējo nesamaksāto summu, kā arī citas vispārīgās un īpašās garantijas” (43).

(152) Tās arī norādīja, ka, otrkārt, tās ir piekritušas atteikties no zaudējumu apturēšanas (stop-loss) garantijas un, treškārt, “no sensitīvo aizdevumu apkopotas nodošanas DCL bilancē. Francijas garantija, kas attiecās uz DCL saistībām šajā jomā, tādējādi arī tika atcelta” (44).

(153) Kā apgalvoja attiecīgās dalībvalstis, tas bija nepieciešams, “lai ņemtu vērā šīs divas būtiskās izmaiņas DMA cesijas shēmā un saglabātu tirgus raksturu, [kur] cesijas cena tika pārskatīta uz leju un noteikta viena euro apmērā. Šī jaunā cena (kas vairs nav atkarīga no DMA neto pozīcijas) ir balstīta arī uz atteikšanos no prasības par cenas precizēšanu.” (45)

(154) Atgādinot, ka no godprātības apliecinājuma izriet – DMA un tās instrumentu, personāla un DMA vadībai nepieciešamo līdzekļu cena ir 380 miljoni EUR saskaņā ar cesijas sākotnējo shēmu (kas ietvēra arī garantijas un prasību par cenas precizēšanu), attiecīgās dalībvalstis norādīja, ka, “ņemot vērā atteikšanos no garantijām un prasības par cenas precizēšanu, kas paredzēta šajā shēmā, kā arī izmaiņas DMA bilances pozīcijās, kas vērojamas 2012. gada pirmajos trijos ceturkšņos, precizētā cena viena euro apmērā pilnībā saglabā tirgus raksturu” (46).

(155) Francijas iestādes uzskata, ka eksistē tirgus nepilnības attiecībā uz valsts veselības aizsardzības iestāžu un vietējo iestāžu finansēšanu Francijā. Līdz ar to Francijas iestādes, kā arī CDC un Banque Postale, paredz atpirkt DMA (atpērkot NEC, kurai pieder 100 % DMA), lai to pārveidotu par “attīstības banku”. Šīs attīstības bankas darbības rādiuss aprobežosies ar tirgus nepilnību korekciju saistībā ar valsts veselības aizsardzības iestāžu un vietējo iestāžu finansēšanu Francijā, jo šīs nepilnības nevar novērst pašreizējais piedāvājums tirgū. Francijas iestādes iesniedza turpmāk minētos argumentus, pamatojot šīs tirgus nepilnības un nepieciešamību izveidot attīstības banku.

Valsts veselības aizsardzības iestāžu finansēšana Francijā

(156) Kā apgalvoja Francijas iestādes, investīcijas slimnīcās 2010. gadā sasniedza 6,5 miljardus EUR (tas bija samazinājums par 4,5 %, salīdzinot ar 2009. gadu), kontekstā ar pastāvīgo palielinājumu laikā no 2000. gadu sākuma. Šīs investīcijas galvenokārt tika finansētas no pašu līdzekļiem un subsīdijām. Investīciju apdrošināšanas likme vidēja termiņa parādsaistībām 2010. gadā bija noteikta 36 % apmērā.

(157) Tādējādi šajos gados valsts veselības aizsardzības iestāžu vajadzības pēc vidēja termiņa finansējuma Francijā svārstījās no 2 līdz 4 miljardiem EUR gadā. Tas attiecās uz investīciju finansējumu un aizdevumu atmaksu, kam iestājies termiņš.

(158) Turklāt šī vajadzība pēc finansējuma attiecās uz lielapjoma investīciju projektiem, jo īpaši uz nekustamo īpašumu, situācijā, kad nolietojuma rādītājs (kas sasaista kumulatīvo nolietojumu ar nekustamā īpašuma bruto vērtību un 2002. gadā sasniedza vēsturiski augstāko līmeni) prasīja lielas investīcijas šo nekustamo īpašumu saglabāšanai – laikā no 1997. līdz 2002. gadam nolietojuma rādītājs mainījās no 50 % uz 55 %. Tādējādi pēc rakstura tiešo investīciju sadalījums 2010. gadā, salīdzinot ar 2002. gadu, liecināja par šīs struktūras deformāciju, nosliecoties par labu nekustamā īpašuma daļai uz “iekārtu” daļas rēķina.

(159) Turpmākajos gados vajadzības pēc investīcijām lielākoties dalīsies divos līmeņos. Vispirms tām būs jārisina būtiskās drošības problēmas (atbilstība seismiskajiem standartiem, applūšanas riski, azbesta demontāža, prioritārie ugunsgrēka riski); pēc tam tiks īstenoti arī investīciju projekti attiecībā uz aprūpes piedāvājuma kvalitāti. Tad tiks veiktas lielākoties nekustāmā īpašuma operācijas (būvniecība, remontdarbi, pārstrukturēšana utt.), kam pārsvarā nepieciešamas smagās investīcijas un ir būtiski vismaz daļēji izmantot aizņēmumus.

(160) Paralēli, valsts veselības aizsardzības iestādēm ir būtiski saņemt īstermiņa finansējumu, kas pārsniedz aptuveni 3 miljardus EUR gadā (ar vidējo apgrozību 50 %), jo tām ir ļoti vajadzīgs liels apgrozāmais kapitāls. Šo vajadzību galvenokārt izskaidro nobīde laikā starp slimības apdrošināšanas maksājumiem, ko saņem valsts veselības aizsardzības iestādes, un izdevumu ierobežoto grafiku.

(161) No piedāvājuma puses, Francijas banku iestādes nespētu pārņemt Dexia tirgus daļu. Veselības aizsardzības iestāžu kopējais neatmaksātais parāds 2012. gada 31. decembrī sasniedza 22,8 miljardus EUR. Vēsturiski un tāpat kā vietējām iestādēm, šo parādu lielākoties nodrošina banku nozare. Finansējums bez starpniekiem būtībā ir nenozīmīgs (tikai 5,7 % no neatmaksātā parāda, un tie ir obligāciju aizņēmumi), jo īpaši tādēļ, ka darbojas liels skaits neliela izmēra iestāžu – Francijā 2010. gada 31. decembrī bija 1 034 valsts veselības aizsardzības iestādes. Universitāšu slimnīcas, kas bija lielākās no šīm iestādēm, pārstāvēja 99,1 % kopējo emitēto obligāciju.

(162) Dexia aizņēma gandrīz vissvarīgāko šā tirgus daļu – pēdējos savas darbības gados šī banka sedza aptuveni [40–45] % vidēja termiņa vajadzību pēc finansējuma, un tā nodrošināja aptuveni trešdaļu visu kredītlīniju. Akcijās Dexia 2010. gada beigās turēja vēl [30–35] % kopējā neatmaksātā parāda (sk. turpmāko grafiku).

(163) Kā apgalvoja Francijas iestādes, citas Francijas banku iestādes arī nemaz nespētu pārņemt Dexia tirgus daļas vairāku iemeslu dēļ: a) šis tirgus joprojām ir maz zināms, jo īpaši nelielo iesaistīto apjomu dēļ, toties Dexia ļoti labi pārzināja šo tirgu; b) jauno Bāzeles III uzraudzības rādītāju, jo īpaši likviditātes rādītāju un aizņemto līdzekļu rādītāju, gaidāmā piemērošana attur bankas no regulārām darbībām ilgtermiņa aizdevumu piešķiršanā, jo īpaši, ja šos aizdevumus nenodrošina noguldījumu kopums, kas ļautu stabilizēt finansējuma avotus. Tāpat kā vietējās iestādes, arī valsts veselības aizsardzības iestādes pilda pienākumu noguldīt to rīcībā esošos līdzekļus Valsts kases kontā. Tas rada konkrētu problēmu valsts veselības aizsardzības iestādēm, kurām ir strukturālas vajadzības ne tikai pēc vidēja termiņa banku kredītiem, bet arī pēc kredītlīnijām. Tādēļ jaunais Bāzeles III regulējums ir neizdevīgs kredītlīnijām, kuras izmantojot bankas var ne tikai palielināt pašu kapitālu, bet arī izveidot ievērojamu likviditātes spilvenu. Saistībā ar minēto Francijas bankas ir apņēmušās uzturēt neatmaksātos kredītus vietējā līmeņa valsts sektorā (kas ietver gan vietējās iestādes, gan arī valsts veselības aizsardzības iestādes) 2012. gadā (proti, kredītu produkciju aptuveni 9–10 miljardu EUR apmērā). Kā apgalvo Francija, tas neļauj citiem pārņemt Dexia tirgus daļas. Tādējādi Francijas banku bilances lieluma vispārīgais mērķis attiecas ne tikai uz vietējo iestāžu finansēšanu, bet arī uz valsts veselības aizsardzības iestāžu finansēšanu.

(164) Šo dažādo ciklisko un strukturālo iemeslu dēļ Francijas iestādes baidās, ka, visticamāk, ar rezervju uzlabošanu un nelielajiem iesaistītajiem apjomiem nepietiks ne privātā piedāvājuma spontāna palielinājuma radīšanai, ne arī Dexia aizstāšanai un Francijas valsts veselības aizsardzības iestāžu pieprasījuma apmierināšanai.

Vietējo iestāžu finansēšana

(165) Vietējo valsts sektoru Francijā veido galvenokārt vietējās iestādes, proti, komūnas un to grupas, reģioni un to departamenti. Šo struktūru ekonomiskais svars pārstāv gada izdevumu plūsmu aptuveni 220 miljardu EUR apmērā (vadības un investīciju izdevumu summa). Investīciju izdevumus 2010. gadā veidoja 50,4 miljardi EUR un 2011. gadā – 52 miljardi EUR, t. i., trīs ceturtdaļas visu valsts investīciju Francijā. Tādējādi vietējās iestādes ir lielākie dalībnieki Francijas infrastruktūras uzturēšanā un attīstīšanā.

(166) Šo izdevumu finansēšanai vietējās iestādes izmanto dažādus līdzekļus: a) uzkrātos ietaupījumus, ko rada kārtējo ienākumu pārpalikums pēc vadības izdevumu un parādu procentu nomaksas – naudas plūsma, zinot, ka tā prioritāri ir jāiztērē to parādu atmaksāšanai, kam budžeta gada laikā iestājas termiņš; b) subsīdijas investīcijām, galvenokārt iegūstot tās no citām valsts sektora struktūrām (no valsts un Eiropas fondiem); c) aizņēmumus (18,6 miljardus EUR 2010. gadā un 16,7 miljardus EUR 2011. gadā).

(167) Jauno aizņēmumu summas, kas paredzētas investīciju finansēšanai, bija lielākas par to aizņēmumu atmaksājamām summām, kurām iestājās termiņš, tādējādi laika gaitā vietējām iestādēm izveidojās nesamaksātie parādi, kas 2011. gadā sasniedza 152 miljardus EUR. 3. tabula Francijas vietējo iestāžu nesamaksātie parādi uz 2011. gada 1. janvāri (miljardos EUR) Nesamaksātie parādi uz 1. janvāri Kopā 103,4 102,3 102,9 105,0 108,8 114,2 120,6 128,6 138,1 145,7 151,9 Komūnas un to grupas, kas patstāvīgi maksā nodokļus*** 58,9 59,4 59,4 59,9 60,9 63,2 66,1 69,6 73,1 75,2 76,5 Departamenti 17,1 16,4 16,5 17,0 17,8 18,9 20,0 21,4 24,4 27,9 29,7 Reģioni 7,8 7,5 7,6 8,2 9,5 10,2 11,1 12,7 14,2 15,7 16,8

(168) Francijas iestādes lēš, ka, prognozējot jauno aizņēmumu apjomus turpmākajos gados, jāņem vērā vairāki parametri, piemēram, i) vietējo iestāžu ieņēmumu un vadības izdevumu izmaiņas, kas noteiks naudas plūsmu; ii) vietējo iestāžu vajadzības pēc investīcijām, kas daļēji saistītas ar vēlēšanu ciklu. Mācību un projektu īstenošanas laiks, kā arī vēlme tos pabeigt līdz Francijas municipālo vēlēšanu beigām, izraisa investīciju samazināšanos mandāta sākumposmā un to palielināšanos mandāta perioda beigās.

(169) Turklāt, pamatojoties uz 2011. gada beigās zināmajiem datiem, tika veikta modelēšana ar mērķi prognozēt valsts sektora aizņemšanās vajadzības, izmantojot divus scenārijus, kas atšķīrās pēc vietējo iestāžu spējām radīt naudas plūsmas rezerves savas darbības jomā (47). Šo grūtību cēloņi var būt vairāki – nodokļu ieņēmumu nelielais apjoms, pašas valsts centrālās varas veiktā bloķēšana, kas ierobežoja subsīdijas, vai noteiktu izdevumu augstais līmenis, piemēram, sociālajai palīdzībai. 4. tabula Vietējo iestāžu spēja izveidot naudas plūsmas rezerves savā darbības jomā Scenāriji 1.a scenārijs 1.b scenārijs Investīciju līmenis Bez ierobežojuma – atkarībā no vēlēšanu cikla Vadības ieņēmumi + 2,6 % attiecībā uz: — nodokļu bāzēm: + 3 %, — pārnesto nodokļu stabilitāti, — valsts subsīdiju iesaldēšanu. 1.a scenārijs ar šādām izmaiņām: — pārnestie nodokļi, kas mazāki par 5 %, — valsts subsīdiju samazinājums par 1 % gadā. Vadības izdevumi + 3 % attiecībā uz: — finansiālo izmaksu palielinājumu, — sociālo pabalstu paaugstinājumu, — personāla izmaksām, pakāpeniski līdz 2,5 %.

(170) Vajadzība pēc jauniem aizņēmumiem sasniegs vidēji 19,5 miljardus EUR saskaņā ar 1.a scenāriju un 21,5 miljardus EUR saskaņā ar 1.b scenāriju. Tādējādi nesamaksātais parāds 2016. gada beigās sasniegs attiecīgi 175 miljardus EUR un 185 miljardus EUR.

(171) Otrajā gadījumā dati var liecināt par ierobežotām vietējo iestāžu aizņemšanās spējām saistībā ar: i) valsts varas vēlmi ierobežot parādsaistības, vai ii) nepietiekamu finansējuma piedāvājumu. Lai kāds būtu cēlonis, aizņemšanās spējas ierobežošana var izraisīt strauju investīciju samazināšanos.

(172) Tāpat, kā apgalvo Francijas valsts, nesamaksāto parādu saglabāšana vērtības ziņā nemainīgā lielumā ierobežotu jauno aizņēmumu summas šajā periodā līdz 12–14 miljardiem EUR. Tādēļ investīciju līmenis būtu ierobežots. Šādā gadījumā investīcijas samazinātos no 51,9 miljardiem EUR 2011. gadā līdz vidēji 43,2 miljardiem EUR 2012.–2016. gadā, proti, līdz līmenim, kas salīdzināms ar 2004./2005. gada līmeni, un vidēji būtu par 16 % mazākas nekā investīciju līmeņi abos iepriekš minētajos scenārijos.

(173) Šāds samazinājums negatīvi ietekmētu valsts pakalpojumu infrastruktūras attīstību un uzturēšanu (transportu, izglītību, vidi un enerģētiku), kā arī darbības līmeni būvniecības un sabiedrisko darbu nozarē (jāatgādina, ka vietējās investīcijas veido gandrīz 75 % darbības būvniecības un sabiedrisko darbu nozarē).

(174) Kopumā, vietējo iestāžu vajadzība aizņemties turpmākajos gados ir prognozējamas kā stabilas vai arī palielināsies. Tās var ierobežot tikai ārēji ierobežojumi, ja būtiski samazināsies valsts investīcijas, jo vietējām iestādēm ir maz alternatīvu finansējuma avotu.

(175) Turklāt arī citām valsts sektora struktūrām var rasties vajadzība aizņemties un iegūt hipotekārās kreditēšanas sabiedrību finansējumu – i) valsts slimnīcām, kuru nesamaksātie parādi tiek lēsti 24 miljardu EUR apmērā un ikgadējās aizņemšanās vajadzības 3 miljardu EUR apmērā; ii) sociālo mājokļu organizācijām, kuru nesamaksātie parādi tiek lēsti 100 miljardu EUR apmērā (lielu daļu no tiem ir garantējušas vietējās iestādes) un ikgadējās aizņemšanās vajadzības aptuveni 15 miljardu EUR apmērā; iii) citām valsts iestādēm, valsts un vietējo iestāžu dibinājumiem.

(176) Tādējādi vietējā valsts sektora līmenī kopējā tirgus lielumu var novērtēt vidēji kā 40 miljardus EUR gadā. Tomēr jaunā attīstības banka finansēs tikai vietējās iestādes un veselības aizsardzības iestādes (nevis Francijas valsts sektoru kopumā).

Blakus piedāvājums – konkurence, kas novērota apjoma un cenas ziņā

(177) Saistībā ar atbalstīto pieprasījumu ir paredzams, ka valsts sektora finansēšanā piedāvājums strauji samazināsies, ņemot vērā to, ka: a) izstājas galvenais tirgus dalībnieks Dexia, kas 2008. gadā nodrošināja 40 % nozares vajadzību; b) Francijas banku apetīte ir mērena, jo tās vēlas sadalīt savas finansēšanas spējas uz visiem klientiem, jo īpaši uz nebanku klientiem; c) izstājas ārvalstu bankas, kuru finansēšanas spējas krīzes dēļ ir samazinājušās.

(178) Attiecīgās iestādes norāda, ka šie dažādie apstākļi ir likuši Noguldījumu un depozītu kasei 2012. gadā, tāpat kā 2011. gadā, atjaunot ārkārtas pasākumu aploksni 5 miljardu EUR apmērā, ko iekasē no uzkrājumu fondiem un piedāvā par EURIBOR cenu + 3,20 %.

(179) Turpmākā tabula raksturo dažādu banku iestāžu piedāvājuma summas vietējam valsts sektoram pēc to lieluma, proti, vietējām iestādēm, slimnīcām un sociālo mājokļu organizācijām. Neapmierinātās vajadzības ir aptuveni 7–8 miljardi EUR. Ja jaunās attīstības bankas darbība neattieksies uz sociālo mājokļu organizācijām, tām nāksies koriģēt savas vajadzības, ko neapmierinās finansējums vietējām iestādēm un valsts veselības aizsardzības iestādēm, par summu 8 miljardu EUR apmērā. 5. tabula Aplēses par dažādu banku iestāžu piedāvājuma summām vietējam valsts sektoram pēc to lieluma Miljardos EUR 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Crédit Agricole (tostarp BFT, CA CIB) […] […] […] […] […] […] BPCE […] […] […] […] […] […] Dexia Crédit Local […] […] […] […] […] […] Société Générale […] […] […] […] […] […] Citas (ārvalstu bankas, BEI, CM…) […] […] […] […] […] […] CDC (tiešie PRCT un uzkrājumu fondu aploksnes) […] […] […] […] […] […] Neapmierinātās vajadzības 7 8,5 Kopā 40,3 40,4 39 38 40 40 (pēc Dexia aplēsēm) (*) Yc sadalījums PRCT piešķirtajai daļai attiecībā uz Dexia, BPCE, CM un Depfa ir 1,5 miljardi EUR. (**) Yc sadalījums PRCT piešķirtajai daļai attiecībā uz Dexia, BPCE, CASA, CM, SG un Depfa 2012. gadā ir 1 miljards EUR.

(180) Šādu ierobežotu piedāvājumu papildināja strukturāls cenas palielinājums pēc 2008. gada finanšu krīzes. Kaut arī 2011. gada pirmajā pusgadā cena bija aptuveni par 100 bāzes punktiem augstāka par EURIBOR, otrajā pusgadā tā pieauga par vairāk nekā 200 bāzes punktiem.

(181) Pieprasījums pēc CDC aploksnes vairāk nekā trīs reizes pārsniedza tās apjomu – tādējādi EURIBOR cena + 320 bāzes punkti ir mazāk nekā cena, kas līdzsvarotu piedāvājumu un pieprasījumu klasiskās tirgus darbības ietvaros.

(182) Struktūras aspektā ir divi iemesli, kas samazina šā tirgus pievilcību banku iestādēm, kuras nodarbojas ar vispārēja tipa darbību: i) šos aizdevumus nepapildina noteikti papildu ieņēmumi, jo īpaši tādēļ, ka pastāv pienākums glabāt līdzekļus Valsts kasē; un ii) pieprasītajam finansējumam ir ļoti garš termiņš (15 vai vairāk gadu), ko nosaka šo investīciju tehniskā amortizācija, bet finansētājiem rodas pienākums palielināt likviditāti, ievērojot līdzīgus termiņus.

(183) Francijas iestādes arī atzīmē, ka citās Eiropas valstīs šajā tirgū bieži vien piedalās arī valsts iestādes un tās nodrošina vairāk nekā pusi vietējo iestāžu vajadzību. Daži piemēri – Cassa Depositi e Prestiti (CDP) Itālijā, valsts reģionālās bankas Vācijā, PWLB (Public Works Loan Board) Apvienotajā Karalistē un valsts finansēšanas aģentūras Ziemeļvalstīs (Dānijā, Norvēģijā un Zviedrijā).

(184) Pamatojoties uz iepriekš teikto, Francijas iestādes secina, ka attīstības bankas izveide papildinās privāto banku strukturāli nepietiekamo piedāvājumu. Tādējādi šī tirgus jaunpienācēja paaugstinās piedāvājuma līmeni līdz pieprasījuma līmenim, bet neizspiedīs no tirgus esošos dalībniekus.

DMA, NEC un JV konsolidētais uzņēmējdarbības plāns

(185) Komisijai paziņotais DMA, NEC un JV konsolidētais uzņēmējdarbības plāns paredz šādus galvenos elementus: a) jauno aizdevumu produkcijai jābūt [2–5] miljardi EUR 2013. gadā, tad, sākot no 2014. gada, [3–6] miljardi EUR ik gadu; b) refinansēšana tiks nodrošināta, emitējot hipotekārās obligācijas. Virs-izmēra finansēšana tiks segta pēc tirgus cenas, iepludinot CDC skaidras naudas līdzekļus NEC; c) bankas neto peļņai jābūt [75–125] miljoni EUR 2013. gadā un pakāpeniski jāpalielinās, sasniedzot [175–225] miljonus EUR 2017. gadā. Ekspluatācijas izdevumiem jābūt aptuveni [75–125] miljoni EUR, un riska izmaksas ir jāierobežo līdz [0–5] miljoniem EUR. Neto rezultātam jābūt negatīvam līdz 2014. gadam. Apkopotajam neto rezultātam jābūt [100–150] miljoni EUR piecu turpmāko gadu laikā; d) DMA bilancei līdz 2017. gadam jāsamazinās par aptuveni [5–15] %. Šajā datumā jaunajai “grāmatai” jāpārstāv aptuveni [25–50] % “apdrošināšanas kopfonda” aktīvu, un svērtajiem riska aktīviem (RWA) jābūt [5–10] m