PIELIKUMU SARAKSTS

I pielikums Transportlīdzekļu un frontālās aizsardzības sistēmu testu tehniskie noteikumi

II pielikums Informācijas dokumentu paraugi, kas jāsaņem no ražotāja

III pielikums EK tipa apstiprinājuma sertifikātu paraugi

IV pielikums EK tipa apstiprinājuma zīme

V pielikums Direktīvas 2007/46/EK grozījumi

I PIELIKUMS

Transportlīdzekļu un frontālās aizsardzības sistēmu testu tehniskie noteikumi

Šajā pielikumā izmanto šādas definīcijas:

1.1. “dzinēja pārsega priekšējā mala” ir augšējās ārējās konstrukcijas priekšdaļa, iekļaujot dzinēja pārsegu un spārnus, priekšējo lukturu augšējās un sānu apkārtējās daļas un jebkuras citas piemontētās konstrukcijas;

1.2. “dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līnija” ir saskares punktu veidota līnija starp 1 000 mm garu nogriezni un dzinēja pārsega priekšējo virsmu, kad nogriezni, kas atrodas paralēli transportlīdzekļa gareniskajai vertikālajai plaknei un ir par 50° atliekts atpakaļ, un kad tā apakšējā daļa ir 600 mm virs zemes, pārvieto gar dzinēja pārsega priekšējo daļu, saglabājot saskari ar to. Transportlīdzekļiem, kuru dzinēja pārsega priekšējā virsma ir atliekta par 50° tā, lai nogrieznis veidotu nevis vienu saskari, bet gan nepārtrauktu saskari vai vairākus saskares punktus, atskaites līniju nosaka, kad tās nogrieznis ir par 40° atliekts atpakaļ. Šādas formas transportlīdzekļiem, kuriem nogriežņa apakšējā daļa veido pirmo saskari, šajā sāniskā stāvoklī šī saskare tiek uzskatīta par dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līniju. Šīs formas transportlīdzekļiem, kuru nogriežņa gals veido pirmo saskari, 1 000 mm ģeometriskā izliekuma vieta šajā sāniskā stāvoklī veido dzinēja pārsega atskaites līniju. Šajā regulā uz bufera galējo malu attiecas tas pats, kas uz dzinēja pārsega ārējo malu, ja šīs procedūras laikā tā saskaras ar nogriezni;

1.3. “1 000 mm ģeometriskā izliekuma vieta” ir līnija, ko raksturo ar 1 000 mm garas lokanas lentes vienu galu uz priekšējās augšējās virsmas, kad, lenti turot transportlīdzekļa vertikālajā gareniskajā plaknē, to pārvieto gar motora pārsegu un frontālo aizsardzības sistēmu. Lenti tur nostieptā stāvoklī visas darbības laikā, vienam galam saskaroties ar zemi atskaites līmenī, vertikāli zem bufera priekšpuses virsmas un otram galam saskaroties ar priekšējo augšējo virsmu. Transportlīdzeklis ir novietots normālā braukšanas pozīcijā;

1.4. “dzinēja pārsega augšējā virsma” ir ārējā konstrukcija, kas iekļauj augšējo visu ārējo konstrukciju virsmu, izņemot priekšējo stiklu, A veida drošības stieņus un konstrukcijas, kas atrodas uz aizmuguri no tiem; tādējādi tā iekļauj vismaz dzinēja pārsegu, spārnus, lūkas, stikla tīrītāju vārpstas un priekšējā stikla apakšējo rāmi;

1.5. “priekšējā augšējā virsma” ir ārējā konstrukcija, kas iekļauj augšējo visu ārējo konstrukciju virsmu, izņemot priekšējo stiklu, A veida drošības stieņus un konstrukcijas, kas atrodas uz aizmuguri no tiem;

1.6. “zemes atskaites līmenis” ir horizontālā plakne, kas ir paralēla zemes līmenim, kas ir zemes līmenis attiecībā uz transportlīdzekli, kurš ir novietots uz līdzenas virsmas ar iedarbinātu stāvbremzi un kurš ir novietots normālā braukšanas pozīcijā;

1.7. “normālā braukšanas pozīcija” ir stāvoklis, kādā atrodas transportlīdzeklis, kad tas ir novietots uz zemes darba kārtībā, tā riepas ir piepumpētas līdz atbilstošajam spiedienam un priekšējie riteņi ir pagriezti virzienā taisni uz priekšu, visu transportlīdzekļa izmantošanai nepieciešamo šķidrumu tilpums ir uzpildīts līdz maksimumam, tam ir viss standarta aprīkojums, ko nodrošina transportlīdzekļa ražotājs, uz vadītāja sēdekļa un uz priekšējā pasažiera sēdekļa katra atsevišķi novietota 75 kg smaga masa, tā balstiekārta ir noregulēta braukšanai ar ātrumu 40 vai 35 km/h standarta braukšanas stāvoklī, kā noteicis ražotājs (īpaši transportlīdzekļiem ar aktīvu balstiekārtu vai ar automātiskās regulēšanas ierīci);

1.8. “priekšējais stikls” ir transportlīdzekļa priekšējais stikls, kas atbilst visām Padomes Direktīvas 77/649/EEK (1977. gada 27. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu vadītāju redzamības lauku (1) I pielikuma būtiskajām prasībām;

1.9. “izpildes kritērijs attiecībā uz galvu” (head performance criterion, HPC) ir aprēķins, kas norādītā laika periodā pamatojas uz trieciena brīdī reģistrēto paātrinājuma augstāko lielumu. To aprēķina pēc akselerometra reģistrācijas (atkarībā no t1 un t2) kā šāda vienādojuma maksimumu:

Šajā vienādojumā “a” ir iegūtais paātrinājums kā “g” daudzkārtnis un t1 un t2 ir divi laika momenti (izteikti sekundēs) sadursmes laikā, nosakot HPC maksimālā lieluma reģistrēšanas sākumu un beigas. HPC lieluma, kam laika intervāls (t1 – t2) ir lielāks par 15 ms, neņem vērā maksimālā lieluma aprēķinos;

1.10. “izliekuma rādiuss” ir attiecīgās daļas izliekumam visprecīzāk atbilstošās riņķa līnijas loka rādiuss.

Transportlīdzekļiem jāveic šādi testi.

2.1. Kājas forma pret buferi.

Ir jāveic viens no šādiem testiem.

a) Apakšējā kājas forma pret buferi Pārbaudi veic ar trieciena ātrumu 40 km/h. Maksimālais dinamiskais ceļgala nobīdes leņķis nepārsniedz 21°, maksimālā dinamiskā ceļgala nobīde nedrīkst pārsniegt 6,0 mm, un maksimālais paātrinājums lielā stilba kaula augšējā galā nedrīkst pārsniegt 200 g.

b) Augšējā kājas forma pret buferi Pārbaudi veic ar trieciena ātrumu 40 km/h. Laika intervāla vienā punktā esošā sadursmes spēku summa nedrīkst pārsniegt 7,5 kN, un triecienķermeņa lieces moments nedrīkst pārsniegt 510 Nm.

2.2. Augšējā kājas forma pret dzinēja pārsega priekšējo malu.

Pārbaudi veic ar trieciena ātrumu līdz 40 km/h. Laika intervāla vienā punktā esošā sadursmes spēku summa nedrīkstētu pārsniegt 5,0 kN, un triecienķermeņa lieces moments jānosaka un jāsalīdzina ar mērķa lielumu 300 Nm.

Šo testu veic tikai uzraudzības nolūkos un visus tā rezultātus reģistrē.

2.3. Bērna/neliela auguma pieauguša cilvēka galvas forma pret dzinēja pārsega augšējo daļu.

Testu veic ar trieciena ātrumu 35 km/h, izmantojot 3,5 kg smagu triecienelementu. HPC nedrīkst pārsniegt 1 000 attiecībā uz 2/3 no pārsega testa platības un 2 000 attiecībā uz pārējo 1/3 no pārsega testa platības.

2.4. Pieauguša cilvēka galvas forma pret priekšējo stiklu.

Testu veic ar trieciena ātrumu 35 km/h, izmantojot 4,8 kg smagu triecienelementu. HPC jāreģistrē un jāsalīdzina ar iespējamo mērķa lielumu 1 000.

Šo testu veic tikai uzraudzības nolūkos un visus tā rezultātus reģistrē.

Transportlīdzekļiem jāveic šādi testi.

3.1. Kājas forma pret buferi.

Ir jāveic viens no šādiem testiem.

a) Apakšējā kājas forma pret buferi Pārbaudi veic ar trieciena ātrumu 40 km/h. Maksimālais dinamiskais ceļgala nobīdes leņķis nepārsniedz 19,0°, maksimālā dinamiskā ceļgala nobīde nedrīkst pārsniegt 6,0 mm, un maksimālais paātrinājums lielā stilba kaula augšējā galā nedrīkst pārsniegt 170 g. Turklāt ražotājs var noteikt bufera testa kopējo platumu līdz 264 mm, maksimālajam paātrinājumam lielā stilba kaula augšējā galā nepārsniedzot 250 g.

b) Augšējā kājas forma pret buferi Pārbaudi veic ar trieciena ātrumu 40 km/h. Laika intervāla vienā punktā esošā sadursmes spēku summa nedrīkst pārsniegt 7,5 kN, un triecienķermeņa lieces moments nedrīkst pārsniegt 510 Nm.

3.2. Augšējā kājas forma pret dzinēja pārsega priekšējo malu.

Pārbaudi veic ar trieciena ātrumu līdz 40 km/h. Laika intervāla vienā punktā esošo sadursmes spēku summu attiecību uz laiku salīdzina ar maksimālo iespējamo lielumu 5,0 kN un triecienķermeņa lieces momentu salīdzina ar maksimālo iespējamo lielumu 300 Nm.

Šo testu veic tikai uzraudzības nolūkos un visus tā rezultātus reģistrē.

3.3. Bērna/neliela auguma pieauguša cilvēka galvas forma pret dzinēja pārsega augšējo daļu.

Testu veic ar trieciena ātrumu 35 km/h, izmantojot 3,5 kg smagu triecienelementu. HPC atbilst 3.5. punkta prasībām.

3.4. Pieauguša cilvēka galvas forma pret dzinēja pārsega augšējo daļu.

Testu veic ar trieciena ātrumu 35 km/h, izmantojot 4,5 kg smagu triecienelementu. HPC atbilst 3.5. punkta prasībām.

3.5. HPC nedrīkst pārsniegt 1 000 attiecībā uz 1/2 no bērna galvas formas testa platības un 1 000 attiecībā uz pārējām 2/3 no bērna un pieauguša cilvēka galvas formas testa platības. Pārējo platību HPC abām galvas formām nedrīkst pārsniegt 1 700.

Transportlīdzekļiem jāveic šādi testi.

4.1. Atsauces tests, lai noteiktu sistēmas darbības brīdi, kurā aktivizējas bremžu pretbloķēšanas sistēma (ABS).

4.2. Tests, lai pārbaudītu, vai bremžu palīgmehānisma darbība atbilst transportlīdzekļa maksimālajam palēninājumam.

Frontālās aizsardzības sistēmām (frontal protection systems, FPS) jāveic šādi testi.

Jāveic viens no 5.1.1. vai 5.1.2. punktā paredzētajiem kājas formas testiem.

Apakšējā kājas forma pret FPS.

Visus testus veic ar trieciena ātrumu 40 km/h.

5.1.1.1. FPS, kas apstiprināta uzstādīšanai transportlīdzekļos, kuri atbilst 2. iedaļā paredzētajām prasībām, maksimālais dinamiskais ceļgala nobīdes leņķis nepārsniedz 21,0°, maksimālā dinamiskā ceļgala nobīde nedrīkst pārsniegt 6,0 mm un maksimālais paātrinājums lielā stilba kaula augšējā galā nedrīkst pārsniegt 200 g.

5.1.1.2. FPS, kas apstiprināta uzstādīšanai transportlīdzekļos, kuri atbilst 3. iedaļā paredzētajām prasībām, maksimālais dinamiskais ceļgala nobīdes leņķis nepārsniedz 19,0°, maksimālā dinamiskā ceļgala nobīde nedrīkst pārsniegt 6,0 mm un maksimālais paātrinājums lielā stilba kaula augšējā galā nedrīkst pārsniegt 170 g.

Attiecībā uz FPS, kas apstiprināta uzstādīšanai transportlīdzekļos, kuri neatbilst 2. vai 3. iedaļas prasībām, 5.1.1.1. un 5.1.1.2. punktā norādīto testu var aizstāt ar 5.1.1.3.1. vai 5.1.1.3.2. punktā norādīto testu.

5.1.1.3.1. Maksimālais dinamiskais ceļgala ieliekuma leņķis nedrīkst pārsniegt 24,0°, maksimālā dinamiskā ceļgala nobīde nepārsniedz 7,5 mm, un paātrinājums stilba kaula augšējā galā nepārsniedz 215 g.

5.1.1.3.2. Transportlīdzeklim jāveic testu pāris, viens ar uzstādītu FPS, otrs bez uzstādītas FPS. Abus pāra testus veic līdzīgos apstākļos pēc vienošanās ar attiecīgo apstiprinātāja iestādi. Piefiksē ceļgala ieliekuma leņķa un dinamiskās ceļgala nobīdes maksimālos rādītājus, kā arī paātrinājuma stilba kaula augšējā galā rādītājus. Katrā gadījumā to transportlīdzekļu, kas ir aprīkoti ar FPS, rādītāji nepārsniedz 90 % no to transportlīdzekļu rādītājiem, kas nav aprīkoti ar FPS sistēmu.

Augšējā kājas forma pret FPS.

Visus testus veic ar trieciena ātrumu 40 km/h.

5.1.2.1. Laika intervāla vienā punktā esošā sadursmes spēku summa nedrīkst pārsniegt 7,5 kN, un triecienķermeņa lieces moments nedrīkst pārsniegt 510 Nm.

Attiecībā uz FPS, kas apstiprināta uzstādīšanai transportlīdzekļos, kuri neatbilst 2. vai 3. iedaļas prasībām, 5.1.2.1. punktā norādīto testu var aizstāt ar 5.1.2.2.1. vai 5.1.2.2.2. punktā norādīto testu.

5.1.2.2.1. Tūlītēja trieciena spēka summa attiecībā pret laiku nepārsniedz 9,4 kN, un lieces moments uz triecienelementu nepārsniedz 640 Nm.

5.1.2.2.2. Transportlīdzeklim jāveic testu pāris, viens ar uzstādītu FPS, otrs bez uzstādītas FPS. Abus pāra testus veic līdzīgos apstākļos pēc vienošanās ar attiecīgo apstiprinātāja iestādi. Piefiksē ceļgala ieliekuma leņķa un dinamiskās ceļgala nobīdes maksimālos rādītājus, kā arī paātrinājuma stilba kaula augšējā galā rādītājus. Katrā gadījumā to transportlīdzekļu, kas ir aprīkoti ar FPS, rādītāji nepārsniedz 90 % no to transportlīdzekļu rādītājiem, kas nav aprīkoti ar FPS sistēmu.

5.2. Augšējā kājas forma pret FPS priekšējo malu.

Testu veic ar trieciena ātrumu 40 km/h. Trieciena spēku tūlītējai summai attiecībā pret laiku, pret triecienelementa augšu un apakšu nevajadzētu pārsniegt iespējamo mērķvērtību 5,0 kN, un lieces momentam pret triecienelementu nevajadzētu pārsniegt iespējamo mērķvērtību 300 Nm. Abus rezultātus reģistrē uzraudzības nolūkos.

5.3. Bērna/neliela auguma pieaugušā galvas forma pret FPS.

Šo testu veic ar trieciena ātrumu 35 km/h, kā triecienelementu izmantojot 3,5 kg smagu bērna/neliela auguma pieaugušā galvas formu. HPC, ko aprēķina no akselerometra iegūtajām laika līknēm, nevienā gadījumā nedrīkst pārsniegt 1 000.

FPS konstrukcijas un uzstādīšanas noteikumi.

Turpmākās prasības tiek vienlīdz piemērotas FPS, kas uzmontētas jaunajiem transportlīdzekļiem, un FPS, kas jāpiegādā kā atsevišķas tehniskas vienības uzstādīšanai noteiktiem transportlīdzekļiem.

6.1.1. FPS sastāvdaļas tiek tā veidotas, lai visām nelokāmām virsmām, ar kurām var būt saskare 100 mm laukā, minimālais deformācijas rādiuss ir 5 mm.

6.1.2. FPS kopējā masa, ieskaitot visus balsteņus un stiprinājumus, nepārsniedz 1,2 % no tā transportlīdzekļa masas, kuram tā ir projektēta, taču ne vairāk kā 18 kg.

6.1.3. Transportlīdzeklim piestiprinātas FPS augstums ir ne vairāk kā 50 mm virs dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līnijas augstuma.

6.1.4. FPS nepārsniedz tā transportlīdzekļa platumu, kuram tā ir uzstādīta. Ja FPS kopējais platums ir vairāk nekā 75 % no transportlīdzekļa platuma, FPS galus pavērš pret iekšējo virsmu, lai mazinātu aizķeršanās risku. Uzskata, ka šī prasība ir ievērota, ja FPS ir padziļinājumā vai iebūvēta virsbūvē vai FPS gals ir vērsts uz iekšu tā, lai tam nevarētu pieskarties ar 100 mm sfēru, un atstarpe starp FPS galu un virsbūvi nepārsniedz 20 mm.

6.1.5. Ievērojot 6.1.4. punktu, atstarpe starp FPS sastāvdaļām un zem tā esošo ārējo virsmu nepārsniedz 80 mm. Virsbūves vispārējās kontūras vietēja rakstura pārtraukumus (piemēram, caurumus režģos, gaisa ieplūdes) neņem vērā.

6.1.6. Jebkurā transportlīdzekļa sānu stāvoklī, lai saglabātu ieguvumus no transportlīdzekļa bufera, gareniskais attālums starp visizvirzītāko bufera daļu un visizvirzītāko FPS daļu nepārsniedz 50 mm.

6.1.7. FPS nedrīkst ievērojami samazināt bufera efektivitāti. Uzskata, ka šī prasība ir ievērota, ja ir ne vairāk kā divas FPS vertikālas daļas un nav horizontālu daļu, kas sniedzas pāri buferim.

6.1.8. FPS nedrīkst būt vērsta uz priekšu no vertikāles. FPS augšējās daļas nav pagarinātas uz augšu vai uz aizmuguri (virzienā uz priekšējo stiklu) vairāk kā 50 mm no transportlīdzekļa dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līnijas, kad FPS ir noņemta.

6.1.9. FPS uzstādīšana neietekmē atbilstību citu transportlīdzekļu tipa apstiprinājuma prasībām.

7. Atkāpjoties no 2., 3 un 5. iedaļas, attiecīgā apstiprinātāja iestāde var uzskatīt, ka jebkura šeit noteiktā testa prasības ir izpildītas, ja veikts līdzvērtīgs tests atbilstoši šā pielikuma prasībām citam testam.

(1) OV L 267, 19.10.1977., 1. lpp.