Oficiālais Vēstnesis L 067 , 10/03/1994 Lpp. 0001 - 0075

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 29 Lpp. 0122

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 29 Lpp. 0122



Padomes Regula (EK) Nr. 517/94 (1994. gada 7. marts) par kopīgiem noteikumiem tekstilizstrādājumu importam no dažām trešām valstīm, uz kurām neattiecas divpusēji nolīgumi, protokoli vai citas vienošanās, vai arī citi īpaši noteikumi par importu Kopienā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 113. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā kopējai tirdzniecības politikai jābūt pamatotai ar vienādiem principiem; tā kā šīs politikas svarīgs aspekts ir kopējie noteikumi, kas piemērojami ievešanai saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 288/82 (1982. gada 5. februāris) par kopējiem importa noteikumiem [1], Padomes Regulu (EEK) Nr. 1765/82 (1982. gada 30. jūnijs) par kopējiem noteikumiem, ko piemēro importam no valstīm, kuru ārējā tirdzniecība notiek valsts līmenī [2], Padomes Regulu (EEK) Nr. 1766/82 (1982. gada 30. jūnijs) par kopējiem noteikumiem, kas piemērojami importam no Ķīnas Tautas Republikas [3] un Padomes Regulu (EEK) Nr. 3420/83 (1983. gada 14. novembris) par importa režīmu ražojumiem ar izcelsmi valstīs, kuru ārējā tirdzniecība notiek valsts līmenī un kurām Kopienas līmenī nav piešķirts atbrīvojums [4]; tomēr šie noteikumi paredz izņēmumus un atkāpes, kas ļauj dalībvalstīm turpināt dažu izstrādājumu ievešanai piemērot valstu pasākumus, un tādēļ jāpilnīgo kopējā tirdzniecības politika; tā kā Līguma 7.a pantā noteikts, ka kopš 1993. gada 1. janvāra iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite; tā kā kopējās tirdzniecības politikas pilnīgošana, ņemot vērā tās saistību ar importa noteikumiem, ir neatņemams pasākums iekšējā tirgus pilnīgošanā un tas ir vienīgais veids, kā noteikumos par Kopienas tirdzniecību ar trešām valstīm reāli atspoguļot tirgu integrāciju; tā kā, lai sasniegtu lielāku ievešanas noteikumu vienādību, jāatceļ tie izņēmumi un atrunas, ko vēl aizvien nosaka daži valstu tirdzniecības politikas pasākumi, un jo īpaši kvantitātes ierobežojumus, ko dalībvalstis vēl aizvien piemēro saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 288/82; tā kā šādas atcelšanas ekonomiskās un ražošanas sekas attiecīgā tirgū jau ir tikušas vai arī var tikt ņemtas vērā Kopienas horizontālajā politikā; tā kā, cik vien tas iespējams, ņemot vērā trešo valstu ekonomiskās sistēmas īpatnības, vienādi principi jāpanāk, izstrādājot noteikumus, kas līdzīgi tiem, ko saskaņā ar kopējiem noteikumiem piemēro citām trešām valstīm; tā kā ievešanas liberalizācijai, proti, jebkādu kvantitātes ierobežojumu atcelšanai vai atlikšanai, jākļūst par Kopienas noteikumu aizsākumu; tā kā, ņemot vērā VVTT Urugvajas raunda sarunu par tekstilizstrādājumu un apģērbu nozares iekļaušanu Pasaules Tirdzniecības organizācijas parastajos noteikumos un disciplīnās pabeigšanu, izņēmumi un atrunas, ko vēl aizvien paredz daži valstu tirdzniecības politikas pasākumi, būtu jāpārtrauc no tā laika, kad konkrētie izstrādājumi saskaņā ar Nolīgumu tikuši iekļauti minētajos noteikumos un disciplīnās; tā kā Kopienas tekstilnozares jutīguma dēļ ar šo regulu dažiem ražojumiem, kuru izcelsme ir dažās trešās valstīs, tomēr būtu jānosaka Kopienas līmenī piemērojami kvantitātes ierobežojumi un uzraudzības pasākumi; tā kā būtu jāparedz īpaši noteikumi attiecībā uz ražojumiem, ko ieved atpakaļ, saskaņā ar vienošanos par saimniecisko pasīvo apstrādi; tā kā dažu tekstilizstrādājumu ievešanai no dažām trešām valstīm zināmā mērā varētu nākties piemērot Kopienas uzraudzību, kvantitātes ierobežojumus vai citus atbilstošus pasākumus; tā kā, ja tiek ieviesta Kopienas uzraudzība, tad uzraudzīto ražojumu laišanu brīvā apgrozībā var atļaut tikai tad, ja tiek uzrādīts vienotiem kritērijiem atbilstošs ievešanas dokuments; tā kā šādu dokumentu dalībvalstu iestādēm vajadzētu apstiprināt noteiktā laikā pēc tam, kad importētājs to iesniedzis, taču nedodot šajā laikā tiesības importēt; tā kā šis dokuments drīkstētu būt spēkā tikai tik ilgi, kamēr pastāv nemainīgi ievešanas noteikumi; tā kā Kopienas interesēs ir, lai dalībvalstis un Komisija pēc iespējas pilnīgāk apmainītos ar informāciju, ko Kopiena guvusi, veicot uzraudzību; tā kā pieredze liecina, ka jāpieņem precīzāki kritēriji iespējamā kaitējuma izvērtēšanai un jādod iespēja uzsākt izmeklēšanu, saglabājot Komisijai tiesības ieviest atbilstošus pasākumus ārkārtas gadījumos; tā kā šādā nolūkā būtu jāievieš detalizētāki noteikumi par izmeklēšanas uzsākšanu, nepieciešamajām pārbaudēm un inspekcijām, iesaistīto personu uzklausīšanu, iegūtās informācijas apstrādi un kaitējuma izvērtēšanas kritērijiem; tā kā būtu jāievieš jauna kvantitātes ierobežojumu piemērošanas sistēma, kuras pamatā būtu princips par vienlīdzīgu kopējo tirdzniecības politiku un būtu saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas pamatnostādnēm un iekšējā tirgus principu; tā kā jāievieš atbilstoša sistēma Kopienas noteikto kvantitātes ierobežojumu piešķiršanai; tā kā ar administratīvo procedūru jānodrošina, ka visiem pretendentiem ir vienlīdzīga pieeja kvotām; tā kā, lai nodrošinātu ievešanas noteikumu vienādību, būtu jāvienkāršo importētājiem kārtojamās formalitātes un tām jābūt identiskām jebkurā preču muitošanas vietā; tā kā tāpēc būtu vēlams noteikt, ka jebkādas formalitātes būtu jākārto, izmantojot pēc šai regulai pievienotā parauga sastādītas veidlapas; tā kā tomēr varētu izrādīties, ka nepieciešami uzraudzības pasākumi vai aizsargpasākumi, kas īstenojami tikai vienā vai vairākos reģionos, nevis visā Kopienā; tā kā šādi pasākumi būtu jāpieļauj tikai izņēmuma kārtā un gadījumos, kad nepastāv alternatīvas; tā kā jānodrošina, ka šādi pasākumi ir īslaicīgi un pēc iespējas mazāk iejaucas iekšējā tirgus darbībā; tā kā šīs regulas un tās piemērošanas noteikumi nedrīkst būt pretrunā valstu un Kopienas tiesību aktiem attiecībā uz profesionālajiem noslēpumiem; tā kā ir vēlams, lai vadības un lēmumu pieņemšanas procedūras sakristu ar tekstilizstrādājumu un apģērbu nozarē tradicionāli izmantotajām procedūrām; tā kā šādiem mērķiem jāizveido Komiteja, kas izskatītu ievešanas nosacījumus, ievešanas tendences un ekonomiskās un tirdzniecības situācijas dažādos aspektus, kā arī, vajadzības gadījumā, veicamos pasākumus; tā kā jānosaka, ka Komitejas kompetencē ietilps arī veikto pasākumu pārskatīšana un pārbaude, vadoties pēc kvotu pārvaldīšanas sistēmas, lai pasākumus pielāgotu situācijas izmaiņām; tā kā vairāk nav nepieciešami divas atsevišķas regulas – valstīm tirdzniecības partnerēm un Ķīnas Tautas Republikai; tā kā būtu jāparedz noteikumi Kopienas interesēs ieviestu aizsargpasākumu īstenošanai, pienācīgi ņemot vērā pastāvošās starptautiskās saistības; tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi ietilpst Eiropas Kopienas kompetencē un tie ir gan nepieciešami, gan atbilstoši, lai pilnīgotu kopējo tirdzniecības politiku un nodrošinātu pasākumus, ko Kopiena tekstilizstrādājumu un apģērbu nozarē veikusi jau iepriekš; tā kā līdz ar to jāatceļ Regulas (EEK) Nr. 288/82, (EEK) Nr. 1765/82, (EEK) Nr. 1766/82 un (EEK) Nr. 3420/83, ciktāl tās attiecas uz tekstilprecēm, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I DAĻA I SADAĻA Vispārēji principi 1. pants 1. Šī regula attiecas uz tādu tekstilizstrādājumu importu, kuri iekļauti Kombinētās nomenklatūras XI nodaļā vai uzskaitīti šīs regulas I pielikumā un kuru izcelsme ir trešās valstīs, ja uz šādiem izstrādājumiem neattiecas divpusēji nolīgumi, protokoli vai citas vienošanās, vai arī citi speciāli noteikumi importam Kopienā. 2. Šā panta 1. punkta nolūkos tekstilizstrādājumus, kas iekļauti Kombinētās nomenklatūras XI nodaļā, iedala grupās saskaņā ar šīs regulas I A pielikumu, izņemot izstrādājumus, kuriem piemēro KN kodus 56041000, 63090000 un 6310 un kuri ir uzskaitīti I B pielikumā. 3. Šajā regulā termins "noteiktas izcelsmes ražojumi", kā arī metodes šādu ražojumu izcelsmes kontrolēšanai ir skaidrojamas tāpat, kā tās definētas attiecīgos spēkā esošos Kopienas noteikumos. 2. pants 1. To ražojumu ievešanai Kopienā, kuri minēti šīs regulas 1. pantā un kuru izcelsme ir trešās valstīs, kas nav šīs regulas II pielikumā uzskaitītās valstis, nekādus kvantitātes ierobežojumus nepiemēro, ja vien tas nav pretrunā ar: - pasākumiem, ko var veikt saskaņā ar šīs regulas III sadaļu, - pasākumiem, ko var veikt saskaņā ar speciāliem kopējiem importa noteikumiem šo noteikumu spēkā esamības laikā, un - šīs regulas III A pielikumā uzskaitītajiem gada kvantitātes ierobežojumiem, kādi tie saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 288/82 bijuši spēkā 1993. gada 31. decembrī un kurus piemēro tādu ražojumu ievešanai, kuri uzskaitīti šīs regulas I pielikumā un kuru izcelsme ir trešās valstīs, kas nav II pielikumā uzskaitītās valstis, - šīs regulas III B pielikumā uzskaitītajiem kvantitātes ierobežojumiem, kurus piemēro tekstilizstrādājumiem ar izcelsmi valstīs, kas norādītas tajā pašā pielikumā. 2. Ar šo regulu tās III A pielikumā uzskaitītie kvantitātes ierobežojumi tiek atlikti līdz laikam, kad attiecīgie ražojumi būs iekļauti Pasaules Tirdzniecības organizācijas parastajos noteikumos un disciplīnās saskaņā ar Urugvajas raunda VVTT sarunās apspriesto nolīgumu par tekstilizstrādājumiem un apģērbu ražojumiem. 3. pants 1. To tekstilizstrādājumu ievešanai Kopienā, kuri uzskaitīti šīs regulas IV pielikumā un kuru izcelsme ir tajā pašā pielikumā norādītajās valstīs, piemēro tajā pašā pielikumā minētos gada kvantitātes ierobežojumus, ja šie izstrādājumi ir izsūtīti šīs regulas spēkā stāšanās dienā vai vēlāk. Šā punkta izpratnē preču izsūtīšanas diena ir tā diena, kurā preces iekrautas eksportam gaisa, sauszemes vai jūras transportlīdzeklī. 2. Ja Kopienā brīvā apgrozībā laiž ievedpreces, uz kurām attiecas šā panta 1. punktā noteiktie kvantitātes ierobežojumi, tad jāuzrāda ievešanas atļauja vai līdzvērtīgs dokuments, ko dalībvalstu iestādes izdevušas saskaņā ar šajā regulā paredzēto procedūru. Saskaņā ar šo punktu uz atļautām ievedprecēm attiecas kvantitātes ierobežojumi, kādi noteikti konkrētajā kalendārajā gadā, kuram ir noteikti kvantitātes ierobežojumi. 3. Jebkuru tekstilizstrādājumu, kurš minēts V pielikumā un kura izcelsme ir tajā pašā pielikumā norādītajās valstīs, var ievest Kopienā, ja tiek noteikti gada kvantitātes ierobežojumi saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 4. Tekstilizstrādājumus, kuri nav atrunāti šā panta 1. un 3. punktā un kuru izcelsme nav šīs regulas II pielikumā norādītajās valstīs, Kopienā var ievest brīvi, ja vien tiem nav piemērojami pasākumi, ko var veikt saskaņā ar šīs regulas III sadaļu, un pasākumi, kuri tikuši veikti vai kurus var veikt saskaņā ar speciāliem kopējiem ievešanas noteikumiem šādu noteikumu spēkā esamības laikā. 4. pants 1. Ciktāl tas nav pretrunā ar pasākumiem, kurus var veikt saskaņā ar speciāliem kopējiem ievešanas noteikumiem vai saskaņā ar šīs regulas III sadaļu, kvantitātes ierobežojumi neattiecas uz tekstilizstrādājumu atpakaļievešanu Kopienā pēc apstrādes valstīs, kas nav šīs regulas II pielikumā uzskaitītās valstis. 2. Tomēr šīs regulas VI pielikumā uzskaitīto tekstilizstrādājumu atpakaļievešanai pēc to apstrādes tajā pašā pielikumā uzskaitītajās valstīs, šīs regulas III B pielikumā minētos gada kvantitātes ierobežojumus nepiemēro ar nosacījumu, ka atpakaļievešanu īsteno saskaņā ar Kopienā spēkā esošajiem noteikumiem par saimniecisko pasīvo apstrādi un nepārsniedzot šīs regulas VI pielikumā noteiktos gada ierobežojumus. 5. pants 1. Pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc Komisijas ierosinājuma šīs regulas III un VII pielikumu var apspriest 25. pantā minētajā komitejā. 2. Tādu apspriežu noslēgumā Komisija saskaņā ar šīs regulas 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru var lemt par pasākumiem, kas veicami III un VII pielikuma koriģēšanai. II SADAĻA Informēšanas un izmeklēšanas procedūras Kopienā 6. pants 1. Dalībvalstis 30 dienu laikā pēc katra mēneša beigām ziņo Komisijai par šīs regulas I pielikumā uzskaitīto tekstilizstrādājumu kopējo ievesto daudzumu attiecīgajā mēnesī, sniedzot datus par daudzumiem no katras izcelsmes valsts un norādot Kombinētās nomenklatūras kodus un ievesto vienību skaitu, vajadzības gadījumā arī KN koda papildvienības. Ievedpreces iedala grupās saskaņā ar spēkā esošām statistikas procedūrām. 2. Lai varētu pārraudzīt tirgus tendences saistībā ar produkciju, uz kuru attiecas šī regula, dalībvalstis katru gadu līdz 31. martam ziņo Komisijai eksporta statistikas datus par pagājušo gadu. Statistikas datus par katra produkta ražošanu un patēriņu nosūta tādā kārtībā, kāda turpmāk jānosaka, ievērojot 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 3. Ja ražojumu veida vai īpašu apstākļu dēļ nepieciešams, Komisija pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pati pēc savas iniciatīvas var mainīt iepriekšminētās informācijas iesniegšanas grafikus saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 4. Šīs regulas 13. pantā minētos ārkārtas gadījumos iesaistītā dalībvalsts vai dalībvalstis vajadzīgo importa statistiku un ekonomiskos datus Komisijai un citām dalībvalstīm nosūta pa teleksu. 7. pants 1. Gadījumos, ja Komisijai skaidri redzams, ka ir pietiekami daudz pierādījumu, lai attaisnotu izmeklēšanas uzsākšanu attiecībā uz šīs regulas 1. pantā minēto ražojumu ievešanas nosacījumiem, Komisija saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru rīkojas šādi: a) paziņo par izmeklēšanas uzsākšanu Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī; šajā paziņojumā īsi apraksta saņemto informāciju, kā arī nosaka, ka visa saistītā papildinformāciju jāpaziņo Komisijai; tāpat paziņojumā norādīts laiks, kurā iesaistītās puses var rakstveidā darīt zināmus savus viedokļus; b) sāk izmeklēšanu, sadarbojoties ar dalībvalstīm. 2. Papildus informācijai, ko sniedz saskaņā ar šīs regulas 6. pantu, Komisija pieprasa visu informāciju, ko tā atzīst par vajadzīgu, un, ja uzskata to par lietderīgu, pēc apspriešanās ar 25. pantā minēto komiteju cenšas pārbaudīt šo informāciju, vēršoties pie importētājiem, tirgotājiem, aģentiem, ražotājiem, tirdzniecības asociācijām un organizācijām. Šo uzdevumu Komisijai palīdz veikt tās dalībvalsts personāls, kuras teritorijā pārbaudes notiek, ja vien dalībvalsts to vēlas. 3. Dalībvalstis, pēc Komisijas pieprasījuma un ievērojot tās noteiktās procedūras, Komisijai piegādā to rīcībā esošu informāciju par tā ražojuma tirgus attīstību, kuru izmeklē. 4. Komisija var uzklausīt ieinteresētās fiziskās un juridiskās personas. Šīs puses jāuzklausa, ja tās laikā, kas nolikts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā, iesniegušas rakstisku pieteikumu ar pamatotu norādi, ka izmeklēšanas iznākums šīs puses var reāli ietekmēt un ka pastāv īpaši iemesli to mutiskai uzklausīšanai. 5. Ja Komisijas pieprasītā informācija netiek iesniegta savlaicīgi vai arī ja izmeklēšana tiek būtiski traucēta, tad konstatējumus var pieņemt, balstoties uz pieejamiem faktiem. 6. Ja Komisiju rīkoties lūgusi kāda dalībvalsts un Komisija secina, ka ir pietiekami pierādījumi izmeklēšanas uzsākšanai, tad Komisija pēc konsultēšanās par savu lēmumu informē attiecīgo dalībvalsti. 8. pants 1. Izmeklēšanas beigās Komisija 25. pantā minētajai komitejai iesniedz ziņojumu par izmeklēšanas iznākumu. 2. Ja Komisija uzskata, ka Kopienas uzraudzības pasākumi vai aizsargpasākumi nav vajadzīgi, tad tā pēc konsultēšanās ar komiteju saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī paziņojumu par izmeklēšanas izbeigšanu, sniedzot izmeklēšanas galvenos secinājumus. 3. Ja Komisija uzskata, ka Kopienas uzraudzības pasākumi vai aizsargpasākumi ir vajadzīgi, tad tā pieņem vajadzīgos lēmumus saskaņā ar šīs regulas III sadaļu. 9. pants 1. Informāciju, ko saņem saskaņā ar šo regulu, izmanto tikai tam mērķim, kam tā pieprasīta. 2. a) Ne Padome, ne Komisija, ne dalībvalstis, ne to amatpersonas neizpauž nedz atbilstīgi šai regulai saņemtu informāciju, kas ir konfidenciāla pēc būtības, nedz arī uz konfidenciāliem nosacījumiem sniegtu informāciju, ja nav saņemta informācijas sniedzēja īpaša atļauja; b) katrā konfidencialitātes pieprasījumā jānorāda iemesli, kāpēc informācija ir konfidenciāla. Taču, ja tiek uzskatīts, ka konfidencialitātes pieprasījums nav pamatots, bet informācijas sniedzējs nedz vēlas to darīt plaši pieejamu, nedz arī atļauj to izpaust tiklab kopumā, kā konspektīvi, tad attiecīgo informāciju var atstāt bez ievērības. 3. Informāciju katrā ziņā uzskata par konfidenciālu, ja tās izpaušana varētu būtiski negatīvi iespaidot informācijas sniedzēju vai avotu. 4. Šā panta 1., 2. un 3. punkts neliedz Kopienas iestādēm atsaukties uz vispār pieejamu informāciju, jo īpaši, ja tā skar iemeslus, kuru dēļ pieņemti šajā regulā paredzētie lēmumi. Tomēr Kopienas iestādēm jāņem vērā iesaistīto juridisko un fizisko personu likumīgās intereses, lai netiktu atklāti uzņēmējdarbības noslēpumi. 10. pants 1. Pārbaudot ievešanas tendences un apstākļus, kā arī reālo vai iespējamo nopietno kaitējumu, ko ražotājiem Kopienā nodara konkrētas ievedpreces, īpaši ņem vērā šādus faktorus: a) ievesto preču apjomu, jo īpaši, ja tas ievērojami palielinājies absolūtā izteiksmē vai attiecībā pret ražošanas vai patēriņa līmeni Kopienā; b) ievesto preču cenas, jo īpaši, ja cenas ir ievērojami pazeminātas salīdzinājumā ar līdzīgu ražojumu cenām Kopienā; c) līdzīgu vai tieši konkurētspējīgu ievestu ražojumu paredzamo iespaidu uz ražotājiem Kopienā, par ko liecina dažu ekonomisko faktoru tendences, tādas kā: - ražošanas apjoms, - ražošanas jaudu izmantojums, - krājumi, - noiets, - tirgus daļa, - cenas (t. i., cenu pazeminājums vai novērsta cenu celšanās, kas citādi būtu notikusi), - peļņa, - ieguldītā kapitāla atdeve, - naudas plūsma, - nodarbinātība. 2. Veicot izmeklēšanu, Komisija ņem vērā šīs regulas II pielikumā minēto valstu īpašo ekonomisko sistēmu. 3. Ja pastāv nopietna kaitējuma iespēja, tad Komisija pārbauda arī to, cik liela ir ticamība, ka šāda iespēja varētu izvērsties faktiskā kaitējumā. Šajā sakarā var ņemt vērā tādus faktorus kā: a) eksporta uz Kopienu pieauguma tempi; b) izcelsmes valsts vai eksportētājvalsts eksporta apjoms konkrētā brīdī vai tuvākajā nākotnē, kā arī iespējamība, ka šo apjomu izmantos preču ievešanai Kopienā. III SADAĻA Uzraudzības pasākumi un aizsargpasākumi 11. pants 1. Ja tādu tekstilizstrādājumu ievešana, kuru izcelsme ir trešās valstīs, kas nav šīs regulas II pielikumā uzskaitītās valstis, draud nodarīt kaitējumu līdzīgu vai tieši konkurētspējīgu produktu ražošanai Kopienā, tad Komisija, rīkojoties pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pati pēc savas iniciatīvas, var: a) lemt par retrospektīvu Kopienas uzraudzību pār dažām ievedprecēm saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru; b) lai pārraudzītu šādu ievedpreču tendences, lemt par Kopienas iepriekšējas uzraudzības piemērošanu dažām ievedprecēm saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 2. Ja tādu Kopienas līmenī liberalizētu tekstilizstrādājumu ievešana, kuru izcelsme ir šīs regulas II pielikumā uzskaitītās trešās valstīs, draud nodarīt kaitējumu līdzīgu vai tieši konkurētspējīgu produktu ražošanai Kopienā vai arī gadījumos, kad to prasa Kopienas saimnieciskās intereses, Komisija, rīkojoties pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pati pēc savas iniciatīvas, var: a) lemt par retrospektīvu Kopienas uzraudzību pār dažām ievedprecēm saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru; b) lai pārraudzītu šādu ievedpreču tendences, lemt par Kopienas iepriekšējas uzraudzības piemērošanu dažām ievedprecēm saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 3. Šā panta 1. un 2. punktā minētos pasākumus parasti veic tikai noteiktu laiku. 12. pants 1. Ja tekstilizstrādājumus ar izcelsmi trešās valstīs, kas nav šīs regulas II pielikumā uzskaitītās valstis, ieved pārāk lielos vai nu absolūtos, vai relatīvos apjomos un/vai tādos apstākļos, kas nodara nopietnu kaitējumu vai rada reālus nopietna kaitējuma draudus līdzīgu vai tieši konkurētspējīgu produktu ražošanai Kopienā, tad Komisija, rīkojoties pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pati pēc savas iniciatīvas, var mainīt konkrēto produktu ievešanas noteikumus, paredzot, ka konkrētos produktus var laist brīvā apgrozībā tikai tad, ja tiek uzrādīta ievešanas atļauja, kuras piešķiršanai piemēro Komisijas izstrādātus nosacījumus un limitus. 2. Ja Kopienas līmenī liberalizētus tekstilizstrādājumus, kuru izcelsme ir šīs regulas II pielikumā uzskaitītās trešās valstīs, ieved pārāk lielos vai nu absolūtos, vai relatīvos apjomos, vai tādos apstākļos, kas nodara nopietnu kaitējumu vai rada reālus nopietna kaitējuma draudus līdzīgu vai tieši konkurētspējīgu produktu ražošanai Kopienā, tad Komisija, rīkojoties pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pati pēc savas iniciatīvas, var mainīt konkrēto produktu ievešanas noteikumus, paredzot, ka konkrētos produktus var laist brīvā apgrozībā tikai tad, ja tiek uzrādīta ievešanas atļauja, kuras piešķiršanai piemēro Komisijas izstrādātus nosacījumus un limitus. 3. Par šā panta 1. un 2. punktā minētajiem pasākumiem vai jebkādiem citiem pienācīgiem pasākumiem vai to piemērošanas veidu lemj saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 4. Šajā pantā un šīs regulas 11. pantā minētos pasākumus piemēro visiem ražojumiem, kas laisti brīvā apgrozībā pēc tam, kad šie pasākumi stājušies spēkā. Tomēr šādi pasākumi neliedz laist brīvā apgrozībā ražojumus, kuri jau ir ceļā uz Kopienu, ar nosacījumu, ka šo ražojumu galamērķi nevar mainīt un ka ražojumiem, ko atbilstīgi šim un 11. pantam brīvā apgrozībā drīkst laist tikai pēc ievešanas dokumenta uzrādīšanas, šāds dokuments patiešām ir līdzi. Saskaņā ar šīs regulas 16. pantu šajā un 11. pantā minētos pasākumus var attiecināt arī tikai uz vienu vai vairākiem Kopienas reģioniem. 13. pants Ja Kopiena vai nu pati pēc savas iniciatīvas, vai arī pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma secina, ka šīs regulas 12. panta 1. un 2. punktā minētie apstākļi pastāv, un uzskata, ka kādai I pielikumā uzskaitītai, ar kvantitātes ierobežojumiem neapliktai preču grupai tomēr jāpiemēro vai nu kvantitātes ierobežojumi, vai arī iepriekšēji vai retrospektīvi uzraudzības pasākumi, tad tā steidzamos gadījumos piecās dienās nodod lietu 25. pantā minētajai komitejai un pēc tam atkarībā no jautājuma steidzamības pieņem lēmumu piecās darbadienās pēc jautājuma apspriešanas komitejā noslēguma. 14. pants 1. Ražojumus, kuriem piemēro Kopienas iepriekšējus uzraudzības pasākumus vai aizsargpasākumus, brīvā apgrozībā var laist vienīgi tad, ja tiek uzrādīts ievešanas dokuments: a) uzraudzības pasākumu gadījumā ievešanas dokumentu par jebkādu pieprasītu daudzumu bez maksas izdod dalībvalstu izraudzīta kompetenta iestāde, ilgākais, piecu darbdienu laikā no dienas, kad attiecīgās valsts kompetentā iestāde saņēmusi kāda Kopienas importētāja deklarāciju neatkarīgi no tā, kurā vietā viņš Kopienā izvērsis uzņēmējdarbību. Importētāja deklarāciju attiecīgās valsts kompetentā iestādē uzskata par saņemtu ne vēlāk kā trīs darbdienu laikā pēc tās izsūtīšanas, ja vien nav pierādīts citādi; b) aizsargpasākumu gadījumā ievešanas dokumentu izdod saskaņā ar šīs regulas IV sadaļas noteikumiem. 2. Ievešanas dokumenta un importētāja deklarācijas aizpildīšanā izmanto veidlapu, kas atbilst šīs regulas VII pielikumā dotajam paraugam. Pieņemot lēmumu ieviest uzraudzības pasākumus vai aizsargpasākumus, var pieprasīt papildu informāciju. 3. Ievešanas dokuments ir spēkā attiecībā uz ievešanu visā teritorijā, kurā piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, saskaņā ar Līguma noteikumiem, neatkarīgi no tā, kura dalībvalsts dokumentu izdevusi, tomēr neskarot pasākumus, ko veic saskaņā ar šīs regulas 16. pantu. 4. Ievešanas dokumentus nekādā gadījumā nedrīkst izmantot pēc tam, kad beidzies termiņš, kuru nosaka vienlaikus un saskaņā ar to pašu procedūru kā uzraudzības pasākumus vai aizsargpasākumus un kura noteikšanā ņemts vērā ražojumu veids un citas īpašas konkrēto darījumu iezīmes. 5. Ja tas nepieciešams lēmuma dēļ, kas pieņemts saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru, tad to ražojumu izcelsme, kam piemēro Kopienas uzraudzības pasākumus vai aizsargpasākumus, jāpierāda ar izcelsmes sertifikātu. Šis punkts neierobežo citus noteikumus, kas attiecas uz jebkāda šāda sertifikāta uzrādīšanu. 6. Ja ražojumiem, kas ir Kopienas iepriekšējā uzraudzībā, kādā dalībvalstī piemēro reģionālus aizsargpasākumus, tad šīs dalībvalsts piešķirta ievešanas atļauja var aizstāt ievešanas dokumentu. 15. pants Saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pati pēc savas iniciatīvas gadījumos, kad varētu rasties šīs regulas 12. panta 2. punktā minētā situācija, var: - saīsināt jebkura uzraudzības pasākumiem nepieciešama ievešanas dokumenta derīguma termiņu, - ievešanas dokumentu ļaut izdot, tikai ievērojot konkrētus nosacījumus, un kā ārkārtas pasākumu paredzēt arī atcelšanas klauzulu vai arī šīs regulas 6. un 8. pantā minētās iepriekšējas informēšanas un konsultēšanas procedūras, ko veic tik bieži un tik ilgi, kā nosaka Komisija. 16. pants Ja, galvenokārt pamatojoties uz šīs regulas 10., 11. un 12. pantā minētajiem faktoriem, izrādās, ka apstākļi, kas noteikti kā priekšnosacījums uzraudzības pasākumu vai aizsargpasākumu ieviešanai, pastāv tikai vienā vai vairākos Kopienas reģionos, tad Komisija, izvērtējusi dažādus risinājumus, izņēmuma kārtā var atļaut īstenot uzraudzības pasākumus vai aizsargpasākumus tikai attiecīgajā reģionā vai reģionos, ja tā uzskata, ka šādā līmenī īstenot pasākumus ir lietderīgāk nekā visā Kopienā. Tādiem pasākumiem jābūt īslaicīgiem un pēc iespējas mazāk jāiejaucas iekšējā tirgus darbībā. Par šādiem pasākumiem lemj saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. IIDAĻA IV SADAĻA Ierobežojumu noteikšana ievešanai Kopienā 17. pants 1. Dalībvalstu kompetentās iestādes ziņo Komisijai par to, cik pieteikumu par ievešanas atļaujām tām iesniegti. 2. Komisija ar paziņojumu apstiprina, ka pieprasītos daudzumus drīkst ievest hronoloģiskā secībā, kādā saņemti dalībvalstu paziņojumi. 3. Ja ir iemesls uzskatīt, ka paredzamie pieprasījumi varētu pārsniegt paredzētos kvantitātes ierobežojumus, tad Komisija saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru kvantitātes ierobežojumus var iedalīt daļās vai arī var fiksēt maksimāli pieļaujamos daudzumus uz vienu piešķīrumu. Saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru Komisija var rezervēt daļu no kāda noteikta kvantitātes ierobežojuma pieprasījumiem, kas pamatoti ar liecībām par ievešanas reālo izpildi pagātnē. 4. Parasti šā panta iepriekšējos punktos minētos paziņojumus nosūta elektroniski šim nolūkam izveidotā apvienotā tīklā, ja vien nepārvaramu tehnisku iemeslu dēļ uz laiku nav jāizmanto citi saziņas līdzekļi. 5. Kompetentās iestādes tūlīt pēc attiecīgas informācijas saņemšanas ziņo Komisijai par daudzumiem, kas ievešanas atļaujas derīguma termiņā nav izmantoti. Neizmantotos daudzumus automātiski pieskaita Kopienas kopējiem pāri palikušajiem kvantitātes ierobežojumiem. 6. Komisija saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru var veikt jebkādus pasākumus, lai nodrošinātu šā panta izpildi. 18. pants 1. Visi Kopienas importētāji neatkarīgi no tā, kurā vietā Kopienā tie darbojas, var iesniegt pieteikumus par ievešanas atļaujām pašu izvēlētas dalībvalsts kompetentā iestādē. 2. Lai varētu piemērot šīs regulas 17. panta 3. punkta otrā teikuma noteikumus, importētāju pieteikumiem vajadzības gadījumā pievieno dokumentārus pierādījumus par ievešanas vēsturi pa preču grupām no katras attiecīgās trešās valsts. 19. pants Dalībvalstu kompetentās iestādes ievešanas atļaujas izdod piecu darbdienu laikā pēc dienas, kad Komisija paziņojusi savu lēmumu, vai arī Komisijas noteiktā laikā. Minētās iestādes par ievešanas atļauju izdošanu ziņo Komisijai desmit dienu laikā pēc atļauju izdošanas dienas. 20. pants Vajadzības gadījumā un saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru par ievešanas atļaujas izdošanu var pieprasīt iemaksāt drošības naudu. 21. pants 1. Ciktāl tas nav pretrunā ar pasākumiem, ko veic saskaņā ar šīs regulas 16. pantu, tādus ražojumus ar ievešanas atļaujām, uz kuriem attiecas kvantitātes ierobežojumi, atļauj ievest visā teritorijā, kurā piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, saskaņā ar šā līguma noteikumiem, neatkarīgi no importētāju pieteikumos minētās ievešanas vietas. Gadījumos, kad Kopiena saskaņā ar šīs regulas 16. pantu ieviesusi pagaidu ierobežojumus vienam vai vairākiem tās reģioniem, šie ierobežojumi neliedz attiecīgajos reģionos ievest ražojumus, kas izsūtīti pirms dienas, kad iepriekšminētie ierobežojumi ieviesti. 2. Dalībvalstu kompetento iestāžu izdotu ievešanas atļauju derīguma termiņš ir seši mēneši. Derīguma termiņu vajadzības gadījumā var mainīt saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 3. Pieteikumus par ievešanas atļaujām aizpilda uz veidlapām, kas atbilst paraugam, kurš jāizstrādā saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 22. pants Ciktāl tas nav pretrunā ar īpašajiem noteikumiem, kuri jāpieņem saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru, persona, uz kuras vārda dokuments ticis izdots, nedrīkst nedz par maksu, nedz bez maksas ievešanas atļauju aizdot vai nodot īpašumā citiem. 23. pants 1. Ievešanas atļaujas, ko pilnībā vai daļēji neizmanto, jānodod attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei vēlākais piecpadsmit dienu laikā pēc to termiņa iztecēšanas, izņemot nepārvaramas varas gadījumos. Šo termiņu vajadzības gadījumā var mainīt saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 2. Ja par ievešanas atļaujas izsniegšanu tikusi pieprasīta drošības nauda, tad iepriekšminētā termiņa neievērošanas gadījumos to ietur, izņemot nepārvaramas varas gadījumos. 24. pants Dalībvalstu kompetentās iestādes 30 dienu laikā pēc katra mēneša beigām informē Komisiju par to, cik lielā apmērā iepriekšējā mēnesī ir ievesti ražojumi, kuriem piemēro Kopienas kvantitātes ierobežojumus. IIIDAĻA V SADAĻA Lēmumu pieņemšanas procedūras un nobeiguma noteikumi 25. pants 1. Komisijai asistē komiteja, kura sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem un kuru vada Komisijas pārstāvis. 2. Gadījumos, kad jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, priekšsēdētājs jautājumu izskatīšanai komitejā nodod vai nu pēc savas iniciatīvas, vai arī pēc kādas dalībvalsts pārstāvja pieprasījuma. 3. Ciktāl tas nav pretrunā ar šā panta 4. un 5. punktu: a) Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā noteikts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē saskaņā ar minēto pantu. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās; b) Komisija paredzētos pasākumus apstiprina, ja tie saskan ar komitejas atzinumu; c) ja paredzētie pasākumi ar komitejas atzinumu nesaskan vai ja atzinums netiek izteikts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei ierosinājumu attiecībā uz veicamajiem pasākumiem. Padome lemj ar kvalificētu balsu vairākumu; d) ja viena mēneša laikā kopš vēršanās pie Padomes tā nav rīkojusies, tad lēmumu par ierosinātajiem pasākumiem pieņem Komisija. 4. Gadījumos, kad attiecībā uz šīs regulas III B, IV, V un VI pielikumā uzskatītiem ražojumiem un valstīm pieņem liberalizācijas pasākumus, vai arī gadījumos, kad, ievērojot šīs regulas 13. pantu, tiek ieviesti ārkārtas aizsargpasākumi: a) Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu, un komiteja izsaka atzinumu saskaņā ar šā panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikto procedūru; b) Komisija apstiprina paredzētos pasākumus, ja tie saskan ar komitejas atzinumu; c) ja paredzētie pasākumi ar Komitejas atzinumu nesaskan vai ja atzinums netiek izteikts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei ierosinājumu attiecībā uz veicamajiem pasākumiem. Padome lemj ar kvalificētu balsu vairākumu; d) ja viena mēneša laikā kopš vēršanās pie Padomes tā nav rīkojusies, tad lēmumu par ierosinātajiem pasākumiem pieņem Komisija, izņemot gadījumus, kad Padome lēmumu pret minētajiem pasākumiem pieņēmusi ar vienkāršu balsu vairākumu. 5. Gadījumos, kad tiek ieviesti aizsargpasākumi, kas nav šā panta 4. punktā minētie ārkārtas pasākumi: a) pirms pieņemt lēmumu par aizsargpasākumu ieviešanu, Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu un komiteja izsaka atzinumu saskaņā ar šā panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikto procedūru; b) Komisija par jebkāda lēmuma pieņemšanu saistībā ar aizsargpasākumiem informē Padomi un dalībvalstis; c) jebkura dalībvalsts viena mēneša laikā kopš Komisijas lēmuma izziņošanas dienas lēmumu var nodot Padomei; d) Padome ar kvalificētu balsu vairākumu Komisijas pieņemto lēmumu var apstiprināt, grozīt vai atcelt. Ja Padome lēmumu nepieņem viena mēneša laikā kopš dienas, kad attiecīgā dalībvalsts Komisijas lēmumu nodevusi Padomei, tad lēmumu uzskata par atceltu. 6. Pēc priekšsēdētāja lūguma, priekšsēdētājam rīkojoties vai nu pēc savas iniciatīvas, vai pēc kāda dalībvalsts pārstāvja lūguma, komiteja izskata jebkādus citus jautājumus attiecībā uz šīs regulas piemērošanu. 26. pants 1. Šī regula neliedz pildīt saistības, ko uzliek starp Kopienu un trešām valstīm noslēgtu nolīgumu īpaši noteikumi. 2. a) Ciktāl tas nav pretrunā ar citiem Kopienas noteikumiem, šī regula neliedz dalībvalstīm pieņemt vai piemērot: - aizliegumus, kvantitātes ierobežojumus vai uzraudzības pasākumus, pamatojoties uz sabiedrības morāli, sabiedrisko kārtību vai valsts drošību, cilvēku, dzīvnieku vai augu veselības vai dzīvības aizsardzību, tāda valsts kultūras mantojuma aizsardzību, kuram ir īpaša mākslinieciska, vēsturiska vai arheoloģiska vērtība, vai industriāla un komerciāla īpašuma aizsardzību, - speciālas formalitātes attiecībā uz ārzemju valūtām, - formalitātes, kas ieviestas, ievērojot starptautiskus nolīgumus saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu; b) dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem vai formalitātēm, ko tās paredz ieviest vai grozīt saskaņā ar šo punktu. Ārkārtējas steidzamības gadījumā valstu paredzētos pasākumus vai formalitātes dara zināmas Komisijai tūlīt pēc to pieņemšanas. 27. pants 1. Ar šo regulu tiek atceltas Regulas (EEK) Nr. 288/82, (EEK) Nr. 1765/82, (EEK) Nr. 1766/82 un (EEK) Nr. 3420/83, ciktāl tās attiecas uz šīs regulas 1. pantā minētajiem tekstilizstrādājumiem. 2. Tādiem tekstilizstrādājumiem, uz kuriem attiecas šī regula, bet kuri tikuši izsūtīti ceļā pirms dienas, kad tas stājies spēkā, piemēro noteikumus, kādi bijuši spēkā izstrādājumu izsūtīšanas brīdī. 28. pants Šīs regulas pielikumu grozījumus, kas varētu būt nepieciešami, lai ņemtu vērā nolīgumu vai citu vienošanos ar trešām valstīm noslēgšanu, grozīšanu vai termiņa izbeigšanos, vai arī izmaiņas Kopienas noteikumos par statistiku, muitas procedūrām vai kopējiem ievešanas noteikumiem, pieņem saskaņā ar 25. pantā noteikto attiecīgo procedūru. 29. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1994. gada 7. martā Padomes vārdā — priekšsēdētājs Th. Pangalos [1] OV L 35, 9.2.1982., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 2875/92 (OV L 287, 2.10.1992., 1. lpp.). [2] OV L 195, 5.7.1982., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1013/93 (OV L 105, 30.4.1993., 1. lpp.). [3] OV L 195, 5.7.1982., 21. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1409/86 (OV L 128, 14.5.1986., 3. lpp.). [4] OV L 346, 8.12.1983., 6. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 848/92 (OV L 89, 4.4.1992., 1. lpp.). -------------------------------------------------- PIELIKUMU SARAKSTS I A pielikums | Regulas 1. panta 2. punktā minētie tekstilizstrādājumi | I B pielikums | Pārējie tekstilizstrādājumi, kas minēti 1. panta 1. punktā | II pielikums | Regulas 2. pantā minēto trešo valstu saraksts | III A pielikums | Regulas 2. panta 2. punktā minētie kvantitātes ierobežojumi, kas bijuši spēkā 1993. gada 31. decembrī | III B pielikums | Regulas 2. panta 1. punkta ceturtajā ievilkumā minētie Kopienas noteiktie gada kvantitātes ierobežojumi | IV pielikums | Regulas 3. panta 1. punktā minētie Kopienas noteiktie gada kvantitātes ierobežojumi | V pielikums | Regulas 3. panta 3. punktā minētais pielikums | VI pielikums | Ar ārējo apstrādi saistītā pārvadāšana – 4. pantā minētie Kopienas gada ierobežojumi | VII pielikums | Regulas 14. pantā minētais uzraudzības dokuments | --------------------------------------------------