Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/26/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no visurgājējai tehnikai uzstādāmiem iekšdedzes dzinējiemDokuments attiecas uz EEZ.



CS.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

ET.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

HU.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

LT.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

LV.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

MT.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

PL.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

SK.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445

SL.ES Nodaļa 13 Sējums 34 Lpp. 341 - 445



Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/26/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no visurgājējai tehnikai uzstādāmiem iekšdedzes dzinējiem (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [1], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [2], tā kā: (1) Ar Direktīvu 97/68/EK [3] attiecībā uz kompresijaizdedzes dzinējiem ievieš divus emisijas robežvērtību posmus un aicina Komisiju ierosināt emisijas limitu samazinājuma turpināšanu, ņemot vērā kompresijaizdedzes dzinēju radītās gaisu piesārņojošās emisijas kontroles metožu vispārējo pieejamību un esošo gaisa kvalitāti. (2) Automašīnu degvielas programmas secinājumos minēta vajadzība veikt turpmākus pasākumus, lai nākotnē uzlabotos gaisa kvalitāte Kopienā, jo īpaši attiecībā uz ozona veidošanos un daļiņu emisiju. (3) Jau tagad lielā mērā ir pieejamas augstās tehnoloģijas autotransporta līdzekļu kompresijaizdedzes dzinēju radītās emisijas samazināšanai, un šādām tehnoloģijām daudzējādi jābūt piemērojamām arī visurgājējas tehnikas nozarē. (4) Vēl joprojām ir dažas neskaidrības attiecībā uz tādu pēcapstrādes iekārtu rentabilitāti, ko izmanto, lai samazinātu daļiņu (PM) un slāpekļa oksīdu (NOX) emisiju. Līdz 2007. gada 31. decembrim jāveic tehnisks pārskats un vajadzības gadījumā jāparedz izņēmumi vai vēlāki spēkā stāšanās datumi. (5) Attiecībā uz šāda veida mehānismu ekspluatācijas nosacījumiem reālos darba apstākļos jāparedz testa izmēģinājuma procedūra. Tādēļ testā samērīgā apjomā jāņem vērā arī neiesiluša dzinēja radītā emisija. (6) Pēc nejaušības principa izvēlētos slodzes apstākļos un noteiktā darbības diapazonā robežvērtības nedrīkst būt pārsniegtas vairāk kā par attiecīgu procentuālu daudzumu. (7) Turklāt jānovērš pārveidošanas ierīču un iracionālu emisijas kontroles stratēģiju izmantošana. (8) Ierosinātā robežvērtību pakete pēc iespējas jāsaskaņo ar tiesību aktiem, kas ir sagatavošanā Amerikas Savienotajās Valstīs, lai par dzinēju koncepcijām izgatavotājiem būtu pieejams pasaules tirgus. (9) Emisijas standarti jāpiemēro arī dzelzceļa un iekšējo ūdensceļu nozarē, lai palīdzētu šos transporta veidus virzīt kā videi draudzīgus. (10) Ja visurgājēja tehnika jau pirms noteiktā termiņa atbilst nākotnē piemērojamām robežvērtībām, tad jābūt iespējamam norādīt, ka tas tā ir. (11) Tās tehnoloģijas dēļ, kas vajadzīga, lai ievērotu PM un NOX emisijas limitus III B un IV posmā, daudzās dalībvalstīs jāsamazina esošais sēra saturs degvielā. Jānosaka standartdegviela, kas norāda uz stāvokli degvielas tirgū. (12) Svarīgs ir emisijas raksturojums visā dzinēja lietderīgās lietošanas laikā. Lai novērstu emisijas raksturojuma pasliktināšanos, jāparedz ilgizturīguma prasības. (13) Jānosaka īpaša kārtība attiecībā uz iekārtu ražotājiem, lai dotu tiem laiku, kas vajadzīgs produkcijas projektēšanai un ar mazu sēriju ražošanu saistītu problēmu atrisināšanai. (14) Tā kā šīs direktīvas mērķi, proti, gaisa kvalitātes uzlabošanos nākotnē, nevar pietiekami sekmīgi sasniegt dalībvalstu līmenī, jo attiecībā uz produkciju vajadzīgie emisijas ierobežojumi jāparedz Kopienas līmenī, tad Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā paredzēto proporcionalitātes principu šī direktīva nenosaka neko tādu, kas nav vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai. (15) tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 97/68/EK, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvu 97/68/EK groza šādi: 1. Direktīvas 2. pantā pievieno šādus ievilkumus: - ""iekšējo ūdensceļu kuģis". ir kuģis, kurš paredzēts izmantošanai iekšējos ūdensceļos un kura garums ir 20 metri vai lielāks, un kura tilpums pēc formulas, kas noteikta I pielikuma 2. iedaļas 2.8.a punktā, ir 100 m3 vai lielāks, vai velkonis vai stūmējkuģis, kurš būvēts, lai vilktu vai stumtu vai grūstu 20 un vairāk metru garus kuģus vai lai peldētu tiem līdzās. Šī definīcija neietver: - kuģus, kas paredzēti pasažieru pārvadājumiem un papildus apkalpei ved ne vairāk kā 12 cilvēkus, - izpriecu kuģus, kuru garums ir mazāks nekā 24 metri (kā noteikts 1. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 16. jūnija Direktīvā 94/25/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz izpriecu kuģiem [4]), - uzraudzības iestādēm piederošos dienesta kuģus, - ugunsdzēsības dienesta kuģus, - jūras spēku kuģus, - zvejas kuģus, kas ir Kopienas zvejas kuģu reģistrā, - jūras kuģus, tostarp jūras velkoņus un stūmējkuģus, kas darbojas vai ir bāzēti plūdmaiņu ūdeņos vai – uz laiku – iekšējos ūdensceļos, ja vien tiem ir derīgs navigācijas vai drošības sertifikāts, kā noteikts I pielikuma 2. iedaļas 2.8.b punktā; - "pamatiekārtu ražotājs". (OEM) ir kāda noteikta tipa visurgājējas tehnikas ražotājs; - "elastīguma sistēma". ir procedūra, kas laika periodā starp diviem secīgiem robežvērtību piemērošanas posmiem ļauj dzinēju ražotājam ierobežotā daudzumā laist tirgū visurgājējai tehnikai uzstādāmus iekšdedzes dzinējus, kas atbilst tikai iepriekšējam posmam noteiktajām emisijas robežvērtībām.". 2. Direktīvas 4. pantu groza šādi: a) minētā panta 2. punkta beigās pievieno šādu tekstu: "Šīs direktīvas VIII pielikumu groza saskaņā ar 15. pantā minēto procedūru."; b) pievieno šādu punktu: "6. Kompresijaizdedzes dzinējus, ko nelieto kā galvenos dzinējus lokomotīvēs, drezīnās un iekšējo ūdensceļu kuģos, drīkst laist tirgū, izmantojot elastīguma sistēmu saskaņā ar procedūru, kura minēta XIII pielikumā un papildina 1. līdz 5. punktu.". 3. Direktīvas 6. pantā pievieno šādu punktu: "5. Kompresijaizdedzes dzinējus, ko tirgū laiž atbilstīgi "elastīguma sistēmai"., marķē saskaņā ar XIII pielikumu.". 4. Pēc 7. panta iestarpina šādu pantu: "7.a pants Iekšējo ūdensceļu kuģi 1. Turpmākie noteikumi attiecas uz iekšējo ūdensceļu kuģos uzstādāmiem dzinējiem. Šā panta 2. un 3. punktu nepiemēro, iekams Reinas Kuģniecības centrālā komisija (še turpmāk – "RKCK".) nav atzinusi ar šo direktīvu noteikto prasību un to prasību līdzvērtīgumu, kas paredzētas saistībā ar Manheimas Konvenciju par kuģošanu Reinā, un iekams Komisija nav par to informēta. 2. Līdz 2007. gada 30. jūnijam (ieskaitot) dalībvalstis nedrīkst atteikties laist tirgū dzinējus, kas atbilst RKCK I posma prasībām un kam atbilstīgās emisijas robežvērtības ir noteiktas XIV pielikumā. 3. No 2007. gada 1. jūlija un līdz laikam, kad stājas spēkā cits no turpmākiem šīs direktīvas grozījumiem izrietošs robežvērtību kopums, dalībvalstis nedrīkst atteikties laist tirgū dzinējus, kas atbilst RKCK II posma prasībām un kam atbilstīgās emisijas robežvērtības ir noteiktas XV pielikumā. 4. Saskaņā ar 15. pantā minēto procedūru VII pielikumu pielāgo, tajā iestrādājot papildu informāciju un konkrētu informāciju, kas var būt vajadzīga attiecībā uz iekšējo ūdensceļu kuģiem uzstādāmu dzinēju tipa apstiprinājuma apliecību. 5. Šajā direktīvā, ciktāl to piemēro iekšējo ūdensceļu kuģiem, uz visiem papildu dzinējiem, kuru jauda pārsniedz 560 kW, attiecina tādas pašas prasības kā uz galvenajiem dzinējiem.". 5. Direktīvas 8. pantu groza šādi: a) virsrakstu aizstāj ar šādu: "Laišana tirgū"; b) minētā panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Dalībvalstis nedrīkst atteikties laist tirgū tādus uzstādītus vai neuzstādītus dzinējus, kas atbilst šīs direktīvas prasībām."; c) aiz 2. punkta iestarpina šādu punktu: "2.a Kopienas sertifikātu kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem, kurš paredzēts ar Padomes 1982. gada 4. oktobra Direktīvu 82/714/EK, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšējo ūdensceļu kuģiem [5], dalībvalstis neizdod kuģiem, kuru dzinēji neatbilst šīs direktīvas prasībām.". 6. Direktīvas 9. pantu groza šādi: a) minētā panta 3. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: "Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu dzinēja tipam vai dzinēju saimei un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu, kā arī nepiešķir nekādu citu tipa apstiprinājumu visurgājējai tehnikai, kurā uzstādīts dzinējs, kas vēl nav laists tirgū."; b) pēc 3. punkta iestarpina šādus punktus: "3.a TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIA POSMA DZINĒJIEM (DZINĒJU KATEGORIJA H, I, J un K) Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu, kā arī nepiešķir nekādu citu tipa apstiprinājumu visurgājējai tehnikai, kurā uzstādīts dzinējs, kas vēl nav laists tirgū: - H – pēc 2005. gada 30. jūnija – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW; - I – pēc 2005. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 75 kW ≤ P < 130 kW; - J – pēc 2006. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 37 kW ≤ P < 75 kW; - K – pēc 2005. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 19 kW ≤ P < 37 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.4. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.b TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIA POSMA DZINĒJIEM AR NEMAINĪGU APGRIEZIENU SKAITU (DZINĒJU KATEGORIJA H, I, J un K) Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā norādīto dokumentu, kā arī nepiešķir nekādu citu tipa apstiprinājumu visurgājējai tehnikai, kurā uzstādīts dzinējs, kas vēl nav laists tirgū: - H kategorijas dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu – pēc 2009. gada 31. decembra – dzinējiem ar šādu jaudu – 130 kW ≤ P < 560 kW; - I kategorijas dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu – pēc 2009. gada 31. decembra – dzinējiem ar šādu jaudu – 75 kW ≤ P < 130 kW; - J kategorijas dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu – pēc 2010. gada 31. decembra – dzinējiem ar šādu jaudu – 37 kW ≤ P < 75 kW; - K kategorijas dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu – pēc 2009. gada 31. decembra – dzinējiem ar šādu jaudu – 19 kW ≤ P < 37 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.4. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.c TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIB POSMA DZINĒJIEM (DZINĒJU KATEGORIJA L, M, N un P) Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu, kā arī nepiešķir nekādu citu tipa apstiprinājumu visurgājējai tehnikai, kurā uzstādīts dzinējs, kas vēl nav laists tirgū: - L – pēc 2009. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW; - M – pēc 2010. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 75 kW ≤ P < 130 kW; - N – pēc 2010. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 56 kW ≤ P < 75 kW; - P – pēc 2011. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 37 kW ≤ P < 56 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.5. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.d TIPA APSTIPRINĀJUMS IV POSMA DZINĒJIEM (DZINĒJU KATEGORIJA Q un R) Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu, kā arī nepiešķir nekādu citu tipa apstiprinājumu visurgājējai tehnikai, kurā uzstādīts dzinējs, kas vēl nav laists tirgū: - Q – pēc 2012. gada 31. decembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW; - R – pēc 2013. gada 30. septembra – dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu un kam ir šāda jauda – 56 kW ≤ P < 130 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.6. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.e TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIA POSMA GALVENAJIEM DZINĒJIEM, KO IZMANTO IEKŠĒJO ŪDENSCEĻU KUĢOS (DZINĒJU KATEGORIJA V) Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu: - V1:1 – pēc 2005. gada 31. decembra – dzinējiem, kuru jauda ir lielāka vai vienāda ar 37 kW un darba tilpums ir mazāks par 0,9 litriem uz cilindru; - V1:2 – pēc 2005. gada 30. jūnija – dzinējiem, kuru darba tilpums ir lielāks vai vienāds ar 0,9, bet mazāks par 1,2 litriem uz cilindru; - V1:3 – pēc 2005. gada 30. jūnija – dzinējiem, kuru darba tilpums ir lielāks vai vienāds ar 1,2, bet mazāks par 2,5 litriem uz cilindru un kuru jauda ir šāda – 37 kW ≤ P < 75 kW; - V1:4 – pēc 2006. gada 31. decembra – dzinējiem, kuru darba tilpums ir lielāks vai vienāds ar 2,5, bet mazāks par 5 litriem uz cilindru; - V2 – pēc 2007. gada 31. decembra – dzinējiem, kuru darba tilpums ir lielāks vai vienāds ar 5 litriem uz cilindru, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.4. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.f TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIA POSMA GALVENAJIEM DZINĒJIEM, KO IZMANTO DREZĪNĀS Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu: - RC A – pēc 2005. gada 30. jūnija – dzinējiem, kuru jauda ir lielāka nekā 130 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.4. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.g TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIB POSMA GALVENAJIEM DZINĒJIEM, KO IZMANTO DREZĪNĀS Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu: - RC B – pēc 2010. gada 31. decembra – dzinējiem, kuru jauda ir lielāka nekā 130 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.5. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. 3.h TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIA POSMA GALVENAJIEM DZINĒJIEM, KO IZMANTO LOKOMOTĪVĒS Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu: - RL A – pēc 2005. gada 31. decembra – dzinējiem ar šādu jaudu – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW; - RH A – pēc 2007. gada 31. decembra – dzinējiem ar šādu jaudu – 560 kW < P, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.4. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. Šā punkta noteikumus uz minētajiem dzinēju tipiem vai saimēm neattiecina tad, ja līgums par dzinēja pirkšanu ir noslēgts līdz 2004. gada 20. maijam un ja dzinēju laiž tirgū ne vēlāk kā divus gadus pēc piemērošanas dienas, kas noteikta attiecīgās kategorijas lokomotīvēm. 3.i TIPA APSTIPRINĀJUMS IIIB POSMA GALVENAJIEM DZINĒJIEM, KO IZMANTO LOKOMOTĪVĒS Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu turpmāk uzskaitītajiem dzinēju tipiem vai saimēm un neizsniedz VII pielikumā aprakstīto dokumentu: - R B – pēc 2010. gada 31. decembra – dzinējiem, kuru jauda ir lielāka par 130 kW, ja dzinējs neatbilst šīs direktīvas prasībām un ja daļiņveida vai gāzveida piesārņotāju emisija no dzinēja neatbilst I pielikuma 4.1.2.5. punkta tabulā noteiktajām robežvērtībām. Šā punkta noteikumus uz minētajiem dzinēju tipiem vai saimēm neattiecina tad, ja līgums par dzinēja pirkšanu ir noslēgts līdz 2004. gada 20. maijam un ja dzinēju laiž tirgū ne vēlāk kā divus gadus pēc piemērošanas dienas, kas noteikta attiecīgās kategorijas lokomotīvēm." c) minētā panta 4. punkta virsrakstu aizstāj ar šādu: "LAIŠANA TIRGŪ – DZINĒJU IZLAIDES DATUMI"; d) iestarpina šādu punktu: "4.a Neierobežojot 7.a pantu un 9. panta 3.g un 3.h punktu un izņemot eksportam uz trešām valstīm paredzētus mehānismus un dzinējus, pēc turpmāk minētajiem datumiem dalībvalstis mehānismos uzstādītus vai neuzstādītus dzinējus tirgū laist atļauj tikai tad, ja tie atbilst šīs direktīvas prasībām un ja dzinējs ir apstiprināts atbilstīgi kādai no 2. un 3. punktā noteiktajām kategorijām. IIIA posma dzinēji, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu: - H kategorija – 2005. gada 31. decembris - I kategorija – 2006. gada 31. decembris - J kategorija – 2007. gada 31. decembris - K kategorija – 2006. gada 31. decembris IIIA posma dzinēji, ko izmanto iekšējo ūdensceļu kuģos: - V1:1 kategorija – 2006. gada 31. decembris - V1:2 kategorija – 2006. gada 31. decembris - V1:3 kategorija – 2006. gada 31. decembris - V1:4 kategorija – 2008. gada 31. decembris - V2 kategorijas – 2008. gada 31. decembris IIIA posma dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu: - H kategorija – 2010. gada 31. decembris - I kategorija – 2010. gada 31. decembris - J kategorija – 2011. gada 31. decembris - K kategorija – 2010. gada 31. decembris IIIA posma dzinēji, ko izmanto drezīnās: - RC A kategorija – 2005. gada 31. decembris IIIA posma dzinēji, ko izmanto lokomotīvēs: - RL A kategorija – 2006. gada 31. decembris - RH A kategorija – 2008. gada 31. decembris IIIB posma dzinēji, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu: - L kategorija – 2010. gada 31. decembris - M kategorija – 2011. gada 31. decembris - N kategorija – 2011. gada 31. decembris - P kategorija – 2012. gada 31. decembris IIIB posma dzinēji, ko izmanto drezīnās: - RC B kategorija – 2011. gada 31. decembris IIIB posma dzinēji, ko izmanto lokomotīvēs: - R B kategorija – 2011. gada 31. decembris IV posma dzinēji, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu: - Q kategorija – 2013. gada 31. decembris - R kategorija – 2014. gada 30. septembris Katrā kategorijā iepriekš minēto prasību piemērošanu atliek uz diviem gadiem, ja dzinēja izlaides datums ir pirms norādītā termiņa. Attiecībā uz emisijas robežvērtību posmu piešķirtā atļauja zaudē spēku brīdī, no kura obligāti jāpiemēro nākamā posma robežvērtības."; e) pievieno šādu punktu: "4.b Marķējums, ar ko norāda pirmstermiņa atbilstību IIIA, IIIB un IV posma standartiem Attiecībā uz dzinēju tipiem vai dzinēju saimēm, kas I pielikuma 4.1.2.4., 4.1.2.5. un 4.1.2.6. punkta tabulā norādītajām robežvērtībām atbilst jau pirms šā panta 4. punktā noteiktajiem termiņiem, dalībvalstis ļauj izmantot īpašu marķējumu un simbolus, lai parādītu to, ka konkrētās iekārtas atbilst prasītajām robežvērtībām jau pirms to piemērošanai noteiktajiem termiņiem.". 7. Direktīvas 10. pantu groza šādi: a) minētā panta 1. un 1.a punktu aizstāj ar šādiem punktiem: "1. Šīs direktīvas 8. panta 1. un 2. punkta, 9. panta 4. punkta un 9.a panta 5. punkta prasības neattiecas uz: - dzinējiem, ko izmanto militarizēti dienesti; - dzinējiem, uz kuriem attiecas atbrīvojums saskaņā ar 1.a un 2. punktu; - dzinējiem, ko izmanto mehānismos, kuri paredzēti galvenokārt glābšanas laivu nolaišanai ūdenī un izcelšanai no tā; - dzinējiem, ko izmanto mehānismos, kuri paredzēti galvenokārt no krasta ūdenī nolaižamu kuģošanas līdzekļu nolaišanai un izcelšanai. 1.a Neierobežojot 7.a pantu un 9. panta 3.g un 3.h punktu, rezerves dzinējiem, izņemot drezīnu, lokomotīvju un iekšējo ūdensceļu kuģu galvenos dzinējus, jāatbilst tām robežvērtībām, kas attiecās uz nomaināmo dzinēju tad, kad to sākotnēji laida tirgū. Uz dzinēja plāksnītes jābūt uzrakstam "REZERVES DZINĒJS"; vai arī šāda norāde jāietver lietotāja rokasgrāmatā."; b) pievieno šādus punktus: "5. Dzinējus var laist tirgū saskaņā ar "elastīguma sistēmu". atbilstīgi XIII pielikuma noteikumiem. 6. Šā panta 2. punktu nepiemēro iekšējo ūdensceļu kuģos uzstādāmajiem galvenajiem dzinējiem. 7. Dalībvalstis atļauj dzinējus, kas noteikti I pielikuma A punkta i) apakšpunktā un A punkta ii) apakšpunktā, laist tirgū saskaņā ar "elastīguma sistēmu". atbilstīgi XIII pielikuma noteikumiem.". 8. Pielikumus groza šādi: a) direktīvas I, III, V, VII un XII pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu; b) direktīvas VI pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas II pielikumu; c) pievieno jaunu, XIII pielikumu, kā paredzēts šīs direktīvas III pielikumā; d) pievieno jaunu, XIV pielikumu, kā paredzēts šīs direktīvas IV pielikumā; e) pievieno jaunu, XV pielikumu, kā paredzēts šīs direktīvas IV pielikumā, un attiecīgi groza pielikumu sarakstu. 2. pants Komisija ne vēlāk kā 2007. gada 31. decembrī: a) atkārtoti novērtē provizoriskos pārskatus par emisiju no visurgājējas tehnikas un konkrēti izskata iespējamās kontrolpārbaudes un korekcijas koeficientus; b) izvērtē pieejamo tehnoloģiju, tostarp izmaksas/ieguvumus, lai apstiprinātu III B un IV posma robežvērtības un novērtētu iespējamo vajadzību pēc papildu pielāgojamības, atbrīvojumiem vai vēlākiem ieviešanas datumiem dažu tipu iekārtām vai dzinējiem, un ņemot vērā dzinējus, kas uzstādīti sezonas darbos izmantotajai visurgājējai tehnikai; c) novērtē testa ciklu piemērošanu drezīnu un lokomotīvju dzinējiem un – lokomotīvju dzinēju gadījumā – izmaksas un ieguvumus, kas saistīti ar turpmāku emisijas robežvērtību samazināšanu, piemērojot NOX pēcapstrādes tehnoloģiju; d) izvērtē vajadzību ieviest robežvērtību papildu kopumu, ko attiecina uz iekšējo ūdensceļu kuģos izmantojamiem dzinējiem, jo īpaši ņemot vērā sekundārā samazinājuma iespēju tehnisko un ekonomisko īstenojamību šāda pielietojuma gadījumā; e) izvērtē vajadzību pēc emisijas robežvērtību ieviešanas dzinējiem, kuru jauda ir mazāka kā 19 kW vai lielāka nekā 560 kW; f) izvērtē to degvielu pieejamību, kas paredzētas tehnoloģijās, kuras izmanto, lai nodrošinātu atbilstību III B un IV posma standartiem; g) izvērtē dzinēju darbības apstākļus, kuros drīkst pārsniegt maksimālo procentuālo daudzumu, kas noteikts attiecībā uz I pielikuma 4.1.2.5. un 4.1.2.6. punktā paredzēto emisijas robežvērtību pārsniegšanu, un pēc vajadzības iesniedz priekšlikumus, lai direktīvu tehniski pielāgotu saskaņā ar Direktīvas 97/68/EK 15. pantā minēto procedūru; h) novērtē vajadzību pēc "lietošanā esošu iekārtu atbilstības" sistēmas un izskata iespējamos risinājumus tās īstenošanā; i) paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai novērstu manipulācijas ar testa cikliem un to apiešanu, un attiecīgā gadījumā iesniedz priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei. 3. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2005. gada 20. maijam. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāmas šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 4. pants Dalībvalstis nosaka sankcijas, ko piemēro atbilstīgi šai direktīvai pieņemto valsts tiesību aktu pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus minēto sankciju īstenošanai. Noteiktajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām. Dalībvalstis šos tiesību aktus Komisijai paziņo līdz 2005. gada 20. maijam un iespējami īsā laikā paziņo visas turpmākās to izmaiņas. 5. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 6. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Strasbūrā, 2004. gada 21. aprīlī Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētājs P. Cox Padomes vārdā — priekšsēdētājs D. Roche [1] OV C 220, 16.9.2003., 16. lpp. [2] Eiropas Parlamenta 2003. gada 21. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2004. gada 30. marta Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). [3] OV L 59, 27.2.1998., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/88/EK (OV L 35, 11.2.2003., 28. lpp.). [4] OV L 164, 30.6.1994., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.). [5] OV L 301, 28.10.1982., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS 1. DIREKTĪVAS I PIELIKUMU GROZA ŠĀDI: 1. Pielikuma 1. punktu groza šādi: a) minētā punkta a) punktu aizstāj ar šādu punktu: "a) paredzēti un piemēroti, lai pārvietotos vai lai tiku pārvietoti pa ceļu vai bezceļa apstākļos, un ir aprīkoti ar kādu no šādiem dzinējiem: i) kompresijaizdedzes dzinējs, kura jauda saskaņā ar 2.4. punktu ir lielāka nekā vai vienāda ar 19 kW, bet nepārsniedz 560 kW, un kura apgriezienu skaits ir mainīgs, nevis pastāvīgs; ii) kompresijaizdedzes dzinējs, kura jauda saskaņā ar 2.4. punktu ir 19 kW, bet nepārsniedz 560 kW, un kura apgriezienu skaits ir pastāvīgs. Ierobežojumi ir spēkā tikai no 2006. gada 31. decembra; iii) ar benzīnu darbināms dzirksteļaizdedzes dzinējs, kura jauda saskaņā ar 2.4. punktu nepārsniedz 19 kW; vai iv) dzinēji, kas projektēti kā galvenie dzinēji drezīnās, kuras ir pašpiedziņas dzelzceļa transportlīdzekļi, kas īpaši projektēti preču un/vai pasažieru pārvadāšanai; v) dzinēji, kas projektēti kā galvenie dzinēji lokomotīvēs, kuras ir pašpiedziņas dzelzceļa iekārtas, kas projektētas, lai pārvietotu vai dzītu uz priekšu vagonus, kuri projektēti kravas, pasažieru, kā arī citu iekārtu pārvadāšanai, bet kuras pašas par sevi nav projektētas vai paredzētas kravas, pasažieru (kas nav lokomotīves apkalpe), kā arī citu iekārtu pārvadāšanai. Uz papildu dzinējiem vai dzinējiem, kas paredzēti, lai darbinātu dzelzceļa apkopes darbiem vai būvdarbiem projektētas iekārtas, neattiecina šo, bet gan a) punkta i) apakšpunktu."; b) minētā punkta b) punktu aizstāj ar šādu punktu: "b) kuģi, izņemot kuģošanas līdzekļus, kas paredzēti izmantošanai iekšējos ūdensceļos"; c) svītro c) punktu. 2. Pielikuma 2. punktu groza šādi: a) iestarpina šādu tekstu: "2.8.a: "100 m3 vai lielāks tilpums"; attiecībā uz kuģošanas līdzekli, kas paredzēts izmantošanai iekšējos ūdensceļos, ir minētā kuģošanas līdzekļa tilpums, kuru aprēķina pēc formulas L×B×T, kur "L"; ir korpusa maksimālais garums metros bez virzienstūres un bugsprita, "B"; ir korpusa maksimālais platums metros, mērīts pa apšuvuma ārmalu (neņemot vērā dzenratus, aizsargapmales u.c.), un "T"; ir vertikālais attālums no korpusa vai ķīļa teorētiskā zemākā punkta līdz maksimālās iegrimes līnijai. 2.8.b: "Derīgs navigācijas vai drošības sertifikāts"; ir: a) sertifikāts, kas apliecina atbilstību grozītajai 1974. gada Starptautiskajai konvencijai par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS) vai līdzvērtīgai konvencijai; vai b) sertifikāts, kas apliecina atbilstību grozītajai 1966. gada Starptautiskajai konvencijai par kravas zīmi vai līdzvērtīgai konvencijai, un IOPP sertifikāts, kas apliecina atbilstību grozītajai 1973. gada Starptautiskajai konvencijai par kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu (MARPOL). 2.8.c: "Pārveidošanas ierīce"; ir ierīce, ar ko mēra vai uztver darbības parametrus vai reaģē uz tiem nolūkā aktivizēt, modulēt, aizkavēt vai dezaktivizēt kādu emisijas regulēšanas sistēmas sastāvdaļu vai funkciju un ar ko parastos visurgājējas tehnikas ekspluatācijas apstākļos šādi samazina kontroles sistēmas efektivitāti, ja vien šādas ierīces izmantošana nav noteikti paredzēta piemērotajā emisijas testa sertifikācijas procedūrā. 2.8.d: "Iracionāla kontroles stratēģija"; ir stratēģija vai pasākums, ar ko parastos visurgājējas tehnikas ekspluatācijas apstākļos samazina emisijas regulēšanas sistēmas efektivitāti līdz līmenim, kurš ir zemāks par piemērotajā emisijas testa procedūrā paredzēto līmeni."; b) iestarpina šādu punktu: "2.17. "Testa cikls"; ir secīgi testa punkti, kurus katru raksturo noteikts dzinēja apgriezienu skaits un griezes moments un kuros dzinēja atbilstību prasībām pārbauda visurgājējas tehnikas dzinēja testā stacionārā fāzē (NRSC tests) vai visurgājējas tehnikas dzinēja testā pārejas fāzē (NRTC tests)."; c) esošo 2.17. punktu pārnumurē par 2.18. punktu, un to aizstāj ar šādu: "2.18. Simboli un saīsinājumi 2.18.1. Testa parametru simboli Simbols | Mērvienība | Termins | A/Fst | – | Gaisa/degvielas stehiometriskā attiecība | AP | m2 | Izokinētiskās zondes šķērsgriezuma laukums | AT | m2 | Izplūdes caurules šķērsgriezuma laukums | Aver | | Svērtās vidējās vērtības: | | m3/h | tilpuma plūsmai | | kg/h | masas plūsmai | C1 | – | 1 oglekļa atomam ekvivalents ogļūdeņradis | Cd | – | SSV izplūdes koeficients | Conc | ppm | Koncentrācija (ar norādi uz attiecīgo sastāvdaļu) | Concc | ppm | Attiecībā pret fonu koriģētā koncentrācija | Concd | ppm | Sašķidrināšanai izmantotajā gaisā mērītā piesārņotāja koncentrācija | Conce | ppm | Sašķidrinātajās izplūdes gāzēs mērītā piesārņotāja koncentrācija | d | m | Diametrs | DF | – | Sašķidrinājuma pakāpe | fa | – | Laboratorijas gaisa korekcijas koeficients | GAIRD | kg/h | Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums (sausa gāze) | GAIRW | kg/h | Ieplūdes gaisa masas plūsmas ātrums (sašķidrināta gāze) | GDILW | kg/h | Sašķidrināšanai izmantotā gaisa masas plūsmas ātrums (sašķidrināta gāze) | GEDFW | kg/h | Sašķidrinātu izplūdes gāzu ekvivalenta masas plūsmas ātrums (sašķidrināta gāze) | GEXHW | kg/h | Izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums (sašķidrināta gāze) | GFUEL | kg/h | Degvielas masas plūsmas ātrums | GSE | kg/h | Izplūdes gāzu parauga masas plūsmas ātrums | GT | cm3/min | Marķiergāzes plūsmas ātrums | GTOTW | kg/h | Sašķidrinātu izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums (sašķidrināta gāze) | Ha | g/kg | Ieplūdes gaisa absolūtais mitrums | Hd | g/kg | Sašķidrināšanai izmantotā gaisa absolūtais mitrums | HREF | g/kg | Absolūtā mitruma standartvērtība (10,71 g/kg) | i | – | Apakšējais indekss, ar ko apzīmē testa režīmu (NRSC testā) vai momentāno vērtību (NRTC testā) | KH | – | NOX mitruma korekcijas koeficients | KP | – | Daļiņu mitruma korekcijas koeficients | KV | – | CFV kalibrēšanas funkcija | KW,a | – | Korekcijas koeficients ieplūdes gaisa pārrēķināšanai no sausa uz sašķidrinātu | KW,d | – | Korekcijas koeficients sašķidrināšanai izmantotā gaisa pārrēķināšanai no sausa uz sašķidrinātu | KW,e | – | Korekcijas koeficients sašķidrināto izplūdes gāzu pārrēķināšanai no sausām uz sašķidrinātām | KW,r | – | Korekcijas koeficients sašķidrināto izplūdes gāzu pārrēķināšanai no sausām uz sašķidrinātām | L | % | Griezes moments procentos no maksimālā griezes momenta, kas rodas, ja testā izmanto konkrētu dzinēja apgriezienu skaitu | Md | mg | Sašķidrināšanai izmantotajā gaisā ievāktā daļiņu parauga masa | MDIL | kg | Caur daļiņu paraugu ņemšanas filtriem izfiltrētā sašķidrināšanai izmantotā gaisa parauga masa | MEDFW | kg | Sašķidrinātu izplūdes gāzu ekvivalenta masa visā ciklā | MEXHW | kg | Kopējā izplūdes gāzu masas plūsma visā ciklā | Mf | mg | Ievāktā daļiņu parauga masa | Mf,p | mg | Uz galvenā filtra ievāktā daļiņu parauga masa | Mf,b | mg | Uz papildu filtra ievāktā daļiņu parauga masa | Mgas | g | Gāzveida piesārņotāja kopējā masa visā ciklā | MPT | g | Daļiņu kopējā masa visā ciklā | MSAM | kg | Caur daļiņu paraugu ņemšanas filtriem izfiltrētā sašķidrināto izplūdes gāzu parauga masa | MSE | kg | Ievākto izplūdes gāzu paraugu masa visā ciklā | MSEC | kg | Otrās pakāpes sašķidrināšanā izmantotā gaisa masa | MTOT | kg | Divkārt sašķidrināto izplūdes gāzu kopējā masa visā ciklā | MTOTW | kg | Kopējā masa sašķidrinātajām izplūdes gāzēm, kas visā ciklā izplūst caur sašķidrināšanas tuneli (sašķidrināta gāze) | MTOTW,I | kg | Momentānā masa sašķidrinātajām izplūdes gāzēm, kas plūst caur sašķidrināšanas tuneli (sašķidrināta gāze) | mass | g/h | Apakšējais indekss, ar ko apzīmē emisijas masas plūsmas ātrumu | NP | – | Kopējais PDP apgriezienu skaits visā ciklā | nref | apgr./min | Dzinēja apgriezienu atskaites ātrums NRTC testā | nsp | s−2 | Dzinēja apgriezienu skaita atvasinājums | P | kW | Lietderīgā jauda bez korekcijas | p1 | kPa | Spiediena kritums zem atmosfēras spiediena pie ieplūdes PDP | PA | kPa | Absolūtais spiediens | Pa | kPa | Piesātinātā tvaika spiediens dzinēja ieplūdes gaisā (ISO 3046: psy = PSY testa vide) | PAE | kW | Deklarētā kopējā jauda, ko absorbē testa veikšanai uzmontētās papildierīces, kuras nav prasītas šā pielikuma 2.4. punktā | PB | kPa | Kopējais atmosfēras spiediens (ISO 3046: PX = PX, kopējais atmosfēras spiediens uz vietas; PY = PY, kopējais atmosfēras spiediens testa laikā) | Pd | kPa | Piesātinātā tvaika spiediens sašķidrināšanai izmantotajā gaisā | PM | kW | Maksimālā jauda testā izmantotajā apgriezienu skaitā un testa apstākļos (sk. VII pielikuma 1. papildinājumu) | Pm | kW | Jauda, kas izmērīta izmēģinājumu stendā | Ps | kPa | Sausas atmosfēras spiediens | q | – | Sašķidrinājuma attiecība | Qs | m3/s | Konstanta tilpuma mērītāja (CVS) tilpuma plūsmas ātrums | r | – | Absolūtā statiskā spiediena attiecība starp SSV atveri un ieplūdi | r | m3/s | Izokinētiskās zondes un izplūdes caurules šķērsgriezuma laukumu attiecība | Ra | % | Ieplūdes gaisa relatīvais sašķidrinātums | Rd | % | Sašķidrināšanai izmantotā gaisa relatīvais mitrums | Re | – | Reinoldsa skaitlis | Rf | – | FID reakcijas koeficients | T | K | Absolūtā temperatūra | t | s | Mērīšanas laiks | Ta | K | Ieplūdes gaisa absolūtā temperatūra | TD | K | Rasas punkta absolūtā temperatūra | Tref | K | Sadedzināšanas gaisa standarttemperatūra (298 K) | Tsp | N·m | Pārejas ciklā prasītais griezes moments | t10 | s | Laiks no ieplūdes sākuma, kurā sasniedz 10 % no beigu rādījuma | t50 | s | Laiks no ieplūdes sākuma, kurā sasniedz 50 % no beigu rādījuma | t90 | s | Laiks no ieplūdes sākuma, kurā sasniedz 90 % no beigu rādījuma | Δti | s | Momentānās CFV plūsmas laika intervāls | V0 | m3/apgr. | PDP tilpuma plūsmas ātrums faktiskajos apstākļos | Wact | kWh | Faktiskais ciklā paveiktais darbs NRTC testā | WF | – | Svēruma koeficients | WFE | – | Efektīvais svēruma koeficients | X0 | m3/apgr. | PDP tilpuma plūsmas ātruma kalibrēšanas funkcija | ΘD | kg·m2 | Virpuļstrāvas dinamometra rotācijas inerce | β | – | SSV atveres diametra d un ieplūdes caurules iekšējā diametra attiecība | λ | – | Gaisa un degvielas relatīvā attiecība, ko iegūst, faktisko A/F dalot ar stehiometrisko A/F | ρEXH | kg/m3 | Izplūdes gāzes blīvums | 2.18.2. Ķīmisko sastāvdaļu simboli CH4 | Metāns | C3H8 | Propāns | C2H6 | Etāns | CO | Oglekļa monoksīds | CO2 | Oglekļa dioksīds | DOP | Dioktilftalāts | H2O | Ūdens | HC | Ogļūdeņraži | NOX | Slāpekļa oksīdi | NO | Slāpekļa oksīds | NO2 | Slāpekļa dioksīds | O2 | Skābeklis | PT | Daļiņas | PTFE | Politetrafluoretilēns | 2.18.3. Saīsinājumi CFV | Kritiskās plūsmas Venturi caurule | CLD | Hemiluminiscences detektors | CI | Kompresijaizdedze | FID | Liesmas jonizācijas detektors | FS | Pilna skala | HCLD | Karsēts hemiluminiscences detektors | HFID | Karsētas liesmas jonizācijas detektors | NDIR | Nedispersīvs infrasarkanais analizators | NG | Dabasgāze | NRSC | Visurgājējas tehnikas dzinēja tests stacionārā fāzē | NRTC | Visurgājējas tehnikas dzinēja tests pārejas fāzē | PDP | Pozitīva darba tilpuma sūknis. | SI | Dzirksteļaizdedze | SSV | Zemskaņas Venturi caurule". | 3. Pielikuma 3. punktā pievieno šādu punktu: "3.1.4. Etiķetes atbilstīgi XIII pielikumam, ja dzinēju tirgū laiž saskaņā ar elastīguma sistēmu.". 4. Pielikuma 4. punktu groza šādi: a) minētā punkta 4.1.1. punkta beigās pievieno šādu tekstu: "Visiem dzinējiem, kas izplūdes gāzes izdala sajaukumā ar ūdeni, dzinēja izplūdes sistēmā lejpus dzinēja un augšpus vietas, kurā izplūdes gāzes saskaras ar ūdeni (vai citu dzesējošu/attīrošu vidi) ierīko pieslēguma vietu, kas vajadzīga, lai uz laiku pievienotu gāzveida vai daļiņveida emisijas paraugu ņemšanas iekārtu. Svarīgi, lai šā pieslēguma novietojums ļautu ievākt labi sajaukušos reprezentatīvu izplūdes gāzu paraugu. Minētā pieslēguma iekšpusē jābūt standarta caurules vītnei, kuras izmērs nepārsniedz puscollu, un, ja pieslēgumu neizmanto, tas jānoslēdz ar aizbāzni (atļauts izmantot līdzvērtīgus savienojumus)."; b) pievieno šādu punktu: "4.1.2.4. Oglekļa monoksīda emisija, ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summārā emisija un daļiņu emisija III A posmā nedrīkst pārsniegt turpmāk tabulā norādītās vērtības. Dzinēji, kurus izmanto citādi kā iekšējo ūdensceļu kuģu, lokomotīvju un drezīnu piedziņai Kategorija – lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (HC+NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | H – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 4,0 | 0,2 | I – 75 kW ≤ P < 130 kW | 5,0 | 4,0 | 0,3 | J – 37 kW ≤ P < 75 kW | 5,0 | 4,7 | 0,4 | K – 19 kW ≤ P < 37 kW | 5,5 | 7,5 | 0,6 | Dzinēji, ko izmanto iekšējo ūdensceļu kuģu piedziņai Kategorija – darba tilpums/ lietderīgā jauda (SV/P) (litri uz cilindru/kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (HC+NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | V1:1 SV < 0,9 un P ≥ 37 kW | 5,0 | 7,5 | 0,40 | V1:2 0,9 ≤ SV < 1,2 | 5,0 | 7,2 | 0,30 | V1:3 1,2 ≤ SV < 2,5 | 5,0 | 7,2 | 0,20 | V1:4 2,5 ≤ SV < 5 | 5,0 | 7,2 | 0,20 | V2:1 5 ≤ SV < 15 | 5,0 | 7,8 | 0,27 | V2:2 15 ≤ SV < 20 un P < 3300 kW | 5,0 | 8,7 | 0,50 | V2:3 15 ≤ SV < 20 un P = 3300 kW | 5,0 | 9,8 | 0,50 | V2:4 20 ≤ SV < 25 | 5,0 | 9,8 | 0,50 | V2:5 25 ≤ SV < 30 | 5,0 | 11,0 | 0,50 | Dzinēji, ko izmanto lokomotīvju piedziņai Kategorija – lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (HC+NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | | | RL A – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 4,0 | 0,2 | | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņraži (HC) (g/kWh) | Slāpekļa oksīdi (NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | RH A – P > 560 kW | 3,5 | 0,5 | 6,0 | 0,2 | RH A dzinēji ar P > 2000 kW un SV > 5 litri uz cilindru | 3,5 | 0,4 | 7,4 | 0,2 | Dzinēji, ko izmanto drezīnu piedziņai Kategorija – lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (HC+NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | RC A – 130 kW < P | 3,5 | 4,0 | 0,20"; | c) iestarpina šādu punktu: "4.1.2.5. Oglekļa monoksīda emisija, ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu emisija (vai – attiecīgā gadījumā – summārā emisija) un daļiņu emisija III B posmā nedrīkst pārsniegt turpmāk tabulā norādītās vērtības. Dzinēji, kurus izmanto citādi kā lokomotīvju, drezīnu un iekšējo ūdensceļu kuģu piedziņai Kategorija – lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņraži (HC) (g/kWh) | Slāpekļa oksīdi (NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | L – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 0,19 | 2,0 | 0,025 | M – 75 kW ≤ P < 130 kW | 5,0 | 0,19 | 3,3 | 0,025 | N – 56 kW ≤ P < 75 kW | 5,0 | 0,19 | 3,3 | 0,025 | | | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (HC+NOX) (g/kWh) | | P – 37 kW ≤ P < 56 kW | 5,0 | 4,7 | 0,025 | Dzinēji, ko izmanto drezīnu piedziņai Kategorija – lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņraži (HC) (g/kWh) | Slāpekļa oksīdi (NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | RC B – 130 kW < P | 3,5 | 0,19 | 2,0 | 0,025 | Dzinēji, ko izmanto lokomotīvju piedziņai Kategorija: lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (HC+NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | RC B – 130 kW < P | 3,5 | 4,0 | 0,025"; | d) pēc jaunā, 4.1.2.5. punkta iestarpina šādu punktu: "4.1.2.6. Oglekļa monoksīda emisija, ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu emisija (vai – attiecīgā gadījumā – summārā emisija) un daļiņu emisija IV posmā nedrīkst pārsniegt turpmāk tabulā norādītās vērtības. Dzinēji, kurus izmanto citādi kā lokomotīvju, drezīnu un iekšējo ūdensceļu kuģu piedziņai Kategorija – lietderīgā jauda (P) (kW) | Oglekļa monoksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņraži (HC) (g/kWh) | Slāpekļa oksīdi (NOX) (g/kWh) | Daļiņas (PT) (g/kWh) | Q – 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 0,19 | 0,4 | 0,025 | R – 56 kW ≤ P < 130 kW | 5,0 | 0,19 | 0,4 | 0,025" | e) iestarpina šādu punktu: "4.1.2.7. Robežvērtībās, kas minētas 4.1.2.4., 4.1.2.5. un 4.1.2.6. punktā, ietver pasliktinājumu, kuru aprēķina saskaņā ar III pielikuma 5. papildinājumu. Attiecībā uz robežvērtību standartiem, kas minēti 4.1.2.5. un 4.1.2.6. punktā, visos pēc nejaušības principa izraudzītos slodzes apstākļos, kas ietilpst noteiktā kontroles jomā, un izņemot īpašus dzinēja darbības apstākļus, uz kuriem šāds noteikums neattiecas, emisija paraugos, kas ievākti tik neilgā laika posmā kā 30 s, nedrīkst pārsniegt iepriekš tabulās norādītās vērtības par vairāk kā 100 %. Kontroles jomu, uz ko attiecas procentuālais daudzums, kuru nedrīkst pārsniegt, un dzinēja darbības apstākļus, uz ko šāda prasība neattiecas, nosaka saskaņā ar 15. pantā minēto procedūru."; f) pielikuma 4.1.2.4. punktu pārnumurē par 4.1.2.8. punktu. 2. DIREKTĪVAS II PIELIKUMU GROZA ŠĀDI: 1. Pielikuma 1. punktu groza šādi: a) pielikuma 1.1. punktu papildina ar šādu tekstu: "Ir divi testa cikli, ko piemēro saskaņā ar I pielikuma 1. punkta noteikumiem: - NRSC (visurgājējas tehnikas dzinēja tests stacionārā fāzē), ko izmanto I, II un III A posmā un dzinējiem ar nemainīgu apgriezienu skaitu, kā arī III B un IV posmā gāzveida piesārņotāju gadījumā, - NRTC (visurgājējas tehnikas dzinēja tests pārejas fāzē), ko izmanto daļiņveida emisijas mērīšanai III B un IV posmā un dzinējiem, kas nav dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu. Pēc ražotāja izvēles šo testu var izmantot arī III A posmā un attiecībā uz gāzveida piesārņotājiem III B un IV posmā. - Attiecībā uz dzinējiem, kurus paredzēts lietot iekšējo ūdensceļu kuģos, izmanto ISO testa procedūru, kā noteikts ar ISO 8178–4:2002[E] un IMO MARPOL 73/78 VI pielikumā (NOx kodekss). - Gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisijas mērīšanai no dzinējiem, kas paredzēti drezīnu piedziņai, III A un III B posmā izmanto NRSC testu. - Gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisijas mērīšanai no dzinējiem, kas paredzēti lokomotīvju piedziņai, III A un III B posmā izmanto NRSC testu." b) pievieno šādu punktu: "1.3. Mērīšanas princips Mērāmā dzinēja gāzu emisija ietver gāzveida sastāvdaļas (oglekļa monoksīds, ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa) un daļiņas. Turklāt oglekļa dioksīdu bieži izmanto par marķiergāzi, lai noteiktu parciālās un pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmas sašķidrinājuma attiecību. Labā inženierijas praksē vispārējus oglekļa dioksīda mērījumus iesaka kā izcilu līdzekli ar mērījumiem saistītu problēmu noteikšanai testa norisē. 1.3.1. NRSC tests Iepriekš noteiktos darbības apstākļos, kad dzinējs ir iesilis, pastāvīgi kontrolē iepriekš minētās gāzu emisijas apjomu, šai nolūkā ņemot nesašķidrināto izplūdes gāzu paraugu. Testa ciklā ir noteikts daudzums apgriezienu skaita un griezes momenta (slodzes) režīmu, kas aptver parastos dīzeļdzinēju ekspluatācijas apstākļus. Katrā režīmā nosaka ikviena atsevišķa gāzveida piesārņotāja koncentrāciju, izplūdi un jaudu, un izmērītās vērtības vērtē ar koeficientu. Daļiņu paraugu sašķidrina ar kondicionētu apkārtējo gaisu. Visā testa procedūras norisē ņem vienu paraugu, ko ievāc, izmantojot piemērotus filtrus. Cita iespēja ir paraugu ņemt, izmantojot atsevišķus filtrus – katram režīmam vienu, un aprēķināt ciklam atbilstīgo svērto rezultātu. Konkrēta piesārņotāja emisiju gramos uz kilovatstundu aprēķina, kā noteikts šā pielikuma 3. papildinājumā. 1.3.2. NRTC tests Pārejas fāzei paredzēto testu, kurā stingri ievēroti visurgājējai tehnikai uzstādītu dīzeļdzinēju darbības apstākļi, veic divas reizes: - pirmo reizi (aukstā palaišana) pēc tam, kad dzinējs ir sasilis līdz istabas temperatūrai un dzinēja dzesēšanas šķidruma un eļļas, pēcapstrādes sistēmu un visu dzinēja kontroles papildu ierīču temperatūra ir stabilizējusies intervālā starp 20 un 30 °C; - otro reizi (siltā palaišana) pēc divdesmit minūšu ilgas turēšanas siltumā, laika atskaiti sākot tūlīt pēc aukstās palaišanas cikla beigām. Šajā testā nosaka iepriekš minētos piesārņotājus. Izmantojot dzinēja griezes momenta un apgriezienu skaita signālus no dzinēja dinamometra, nosaka jaudas attiecību pret cikla ilgumu un šādi iegūst darbu, ko dzinējs veicis cikla norisē. Gāzveida sastāvdaļu koncentrācijas nosaka visā cikla norisē vai nu nesašķidrinātās izplūdes gāzēs, integrējot analizatora signālu saskaņā ar šā pielikuma 3. papildinājumu, vai sašķidrinātās izplūdes gāzēs CVS pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmā, integrējot vai izmantojot paraugu ņemšanas maisu saskaņā ar šā pielikuma 3. papildinājumu. Attiecībā uz daļiņām ņem proporcionālu paraugu no sašķidrinātām izplūdes gāzēm, šo paraugu ievācot uz noteikta filtra un tālab sašķidrinot vai nu parciālo, vai pilno plūsmu. Atkarībā no izmantotās metodes visā cikla norisē nosaka sašķidrinātu vai nesašķidrinātu izplūdes gāzu plūsmas ātrumu, lai aprēķinātu piesārņotāju masas emisijai atbilstīgās vērtības. Masas emisijas vērtības un dzinēja veiktā darba attiecība raksturo to, cik gramus konkrētā piesārņotāja dzinējs izdala vienā kilovatstundā. Emisiju (g/kWh) mēra gan aukstās palaišanas, gan siltās palaišanas ciklā. Kopējo ar koeficientu vērtēto emisiju aprēķina, aukstās palaišanas rezultātam piešķirot 10 % svērumu un siltās palaišanas rezultātam piešķirot 90 % svērumu. Kopējai ar koeficientu vērtētajai emisijai jāatbilst standartam. Pirms uzsākt apvienoto testu ar auksto vai silto palaišanu, modificē simbolus (I pielikuma 2.18. punkts), testa kārtību (III pielikums) un aprēķinos izmantojamos vienādojumus (III pielikuma 3. papildinājums) atbilstīgi 15. pantā minētajai procedūrai.". 2. Pielikuma 2. punktu groza šādi: a) minētā pielikuma 2.2.3. punktu aizstāj ar šādu punktu: "2.2.3. Dzinēji ar uzpūtes gaisa dzesēšanu Uzpūtes gaisa temperatūru reģistrē, un deklarētajā nominālajā apgriezienu skaitā un pilnā slodzē tā ir ± 5 K no uzpūtes gaisa maksimālās temperatūras, ko noteicis ražotājs. Dzesētājvides temperatūra ir vismaz 293 K (20 °C). Ja izmanto pārbaudes darbnīcas sistēmu vai ārēju ventilatoru, tad uzpūtes gaisa temperatūru deklarētajā maksimālajā apgriezienu skaitā un pilnā slodzē noregulē ± 5 K robežās no uzpūtes gaisa maksimālās temperatūras, ko noteicis ražotājs. Uzpūtes gaisa dzesētājā iepriekš iestatīto dzesēšanas šķidruma temperatūru un plūsmas ātrumu atstāj nemainīgu visā testa ciklā. Uzpūtes gaisa dzesētāja tilpumu nosaka, pamatojoties uz labu inženierijas praksi un parastajiem transportlīdzekļos un iekārtās izmantotajiem lielumiem. Cita iespēja ir uzpūtes gaisa dzesētāja iestatīšanu veikt saskaņā ar 1995. gada janvārī publicēto standartu SAE J 1937."; b) pielikuma 2.3. punktu aizstāj ar šādu: "Testējamo dzinēju aprīko ar gaisa ieplūdes sistēmu, kurai gaisa ieplūdes ierobežojums ir ± 300 Pa no vērtības, ko ražotājs paredzējis tīram gaisa filtram ražotāja noteiktos dzinēja darbības apstākļos, kuri rada maksimālu gaisa plūsmu. Ierobežojumi jānosaka nominālajā apgriezienu skaitā un pilnā slodzē. Var izmantot darbnīcas pārbaudes sistēmu, ja tā dublē faktiskos dzinēja darbības apstākļus."; c) pielikuma 2.4. punktu "Dzinēja gāzu izplūdes sistēma" aizstāj ar šādu: "Testējamo dzinēju aprīko ar izplūdes sistēmu, kuras izplūdes pretspiediens ir ± 650 Pa no ražotāja noteiktās vērtības dzinēja darbības apstākļos, kas atbrīvo maksimālo deklarēto jaudu. Ja dzinējs ir aprīkots ar izplūdes pēcapstrādes ierīci, tad izplūdes caurules diametram jābūt tādam pašam, kāds ir vismaz četrus caurules diametrus augšpus ieplūdes vietai tās caurules paplašinātās daļas sākumā, kam pievienota pēcapstrādes ierīce. Attālumam starp izplūdes kolektora atloku vai turbokompresora izplūdi un izplūdes pēcapstrādes ierīci jābūt tādam pašam, kāds ir iekārtas konfigurācijā, vai arī tam jāiekļaujas ražotāja noteiktajās attāluma specifikācijās. Izplūdes pretspiedienam vai ierobežojumam arī jāatbilst iepriekšminētajiem kritērijiem, un tos var regulēt ar vārstu. Pēcapstrādes ierīci ietverošo vienību uz izmēģinājuma testa un dzinēja kartēšanas laiku var noņemt un aizstāt ar tai līdzvērtīgu vienību ar neaktīvu katalizatoru."; d) pielikuma 2.8. punktu svītro. 3. Pielikuma 3. punktu groza šādi: a) minētā pielikuma 3. punkta nosaukumu aizstāj ar šādu: "3. TESTA NORISE (NRSC TESTS)"; b) iestarpina šādu punktu: "3.1. Dinamometra iestatījumu noteikšana Īpatnējo emisiju mērījumu pamatā ir nekoriģēta bremžu jauda atbilstīgi standartam ISO 14396:2002. Veicot pārbaudi, jānomontē papildierīces, kuras var būt uzmontētas dzinējam un ir vajadzīgas tikai iekārtas darbam. Piemēri (neizsmeļošs uzskaitījums) ir šādi: - bremžu gaisa kompresors, - stūres pastiprinātāja kompresors, - gaisa kondicionēšanas kompresors, - hidraulisko izpildmehānismu pumpji. Ja papildierīces nenomontē, tad jānosaka to absorbētā jauda pie konkrētā apgriezienu skaita, un tas vajadzīgs, lai aprēķinātu dinamometra iestatījumus, izņemot gadījumus, kad papildierīces ir dzinēja sastāvdaļa (piemēram, dzesēšanas ventilatori dzinējiem ar gaisa dzesēšanu). Ieplūdes ierobežojuma un izplūdes caurules pretspiediena iestatījumu noregulē atbilstīgi ražotāja norādītajām augšējām robežām saskaņā ar 2.3. un 2.4. punktu. Maksimālo griezes momenta vērtību konkrētajā apgriezienu skaitā nosaka eksperimentāli, un tas vajadzīgs, lai aprēķinātu griezes momenta vērtību testa režīmā. Dzinējiem, kurus nav paredzēts darbināt maksimālajam griezes momentam atbilstošā diapazonā, maksimālo griezes momentu testā izmantotajā apgriezienu skaitā norāda ražotājs. Dzinēja iestatījumu katrā no testa režīmiem aprēķina pēc šādas formulas: S = P + P L 100 – P AE Ja attiecība ≥ 0,03 , tad PAE vērtību var pārbaudīt tehniskā iestāde, kas piešķir tipa apstiprinājumu."; c) esošo 3.1. līdz 3.3. punktu pārnumurē par 3.2. līdz 3.4. punktu; d) esošo 3.4. punktu pārnumurē par 3.5. punktu, un tā tekstu aizstāj ar šādu tekstu: "3.5. Sašķidrinājuma attiecības koriģēšana Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu saskaņā ar viena filtra metodi iedarbina un lieto, izmantojot apvada ierīci (vairāku filtru metodes gadījumā tas nav obligāti). Sašķidrināšanai izmantotajā gaisā daļiņu fona koncentrāciju var noteikt, laižot sašķidrināšanai izmantoto gaisu cauri daļiņu filtriem. Ja sašķidrināšanai lieto filtrētu gaisu, tad pietiek ar vienu mērījumu, ko veic pirms testa, tā laikā vai pēc tā. Ja sašķidrināšanai izmantoto gaisu nefiltrē, tad mērījums jāveic vienam paraugam, kas ņemts testa norisē. Sašķidrināšanai izmantotajam gaisam jābūt tādam, lai visos režīmos temperatūra uz filtra virsmas būtu starp 315 K (42 °C) un 325 K (52 °C). Kopējā sašķidrinājuma attiecība nedrīkst būt mazāka par četri. Piezīme: Stabila režīma procedūrā tā vietā, lai ievērotu temperatūras diapazonu no 42 °C līdz 52 °C, filtra temperatūru var uzturēt maksimālajā 325 K (52 °C) vai zemākā temperatūrā. Izmantojot viena vai vairāku filtru metodi, parauga masas plūsmas ātrumu caur filtru uztur nemainīgā attiecībā pret sašķidrināto izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu pilnās plūsmas sistēmās visos režīmos. Šī masas attiecība ir ± 5 % robežās no režīma vidējās vērtības, izņemot pirmās 10 režīma darbības sekundes sistēmās bez apvada ierīces. Parciālās plūsmas sašķidrināšanas sistēmām ar viena filtra metodi masas plūsma caur filtru ir nemainīga ± 5 % robežās no režīma vidējās vērtības, izņemot pirmās 10 režīma darbības sekundes sistēmās bez apvada ierīces. Sistēmām ar CO2 vai NOX koncentrācijas regulēšanu CO2 vai NOX saturs sašķidrināšanai izmantotajā gaisā jāmēra katra testa sākumā un beigās. Pirms un pēc testa veikto fona koncentrācijas mērījumu rezultāti attiecībā uz CO2 vai NOX saturu sašķidrināšanai izmantotajā gaisā nedrīkst atšķirties vairāk kā par attiecīgi 100 ppm vai 5 ppm. Ja izmanto sašķidrinātu izplūdes gāzu analīzes sistēmu, tad attiecīgās fona koncentrācijas nosaka, visā testa laikā paraugu maisā krājot sašķidrināšanai izmantotā gaisa paraugu. Pastāvīgo fona koncentrāciju (neizmantojot paraugu maisu) mēra vismaz trijos punktos – cikla sākumā, beigās un aptuveni tā vidū – un aprēķina tās vidējo vērtību. Pēc ražotāja pieprasījuma fona mērījumus var neveikt."; e) esošo 3.5. līdz 3.6. punktu pārnumurē par 3.6. līdz 3.7. punktu; f) esošo 3.6.1. punktu aizstāj ar šādu punktu: "3.7.1. Iekārtu specifikācija saskaņā ar I pielikuma 1.A punktu 3.7.1.1. A specifikācija Attiecībā uz dzinējiem, kas minēti I pielikuma 1.A punkta i) apakšpunktā un A punkta iv) apakšpunktā, darbinot dinamometru ar testējamo dzinēju, ievēro šādu 8 režīmu ciklu (1): Režīma Nr. | Dzinēja apgriezienu skaits | Slodze | Svēruma koeficients | 1. | Nominālais | 100 | 0,15 | 2. | Nominālais | 75 | 0,15 | 3. | Nominālais | 50 | 0,15 | 4. | Nominālais | 10 | 0,10 | 5. | Starpātrums | 100 | 0,10 | 6. | Starpātrums | 75 | 0,10 | 7. | Starpātrums | 50 | 0,10 | 8. | Brīvgaita | – | 0,15 | 3.7.1.2. B specifikācija Attiecībā uz dzinējiem, kas minēti I pielikuma 1.a punkta ii) apakšpunktā, darbinot dinamometru ar testējamo dzinēju, ievēro šādu 5 režīmu ciklu (2): Režīma Nr. | Dzinēja apgriezienu skaits | Slodze | Svēruma koeficients | 1. | Nominālais | 100 | 0,05 | 2. | Nominālais | 75 | 0,25 | 3. | Nominālais | 50 | 0,30 | 4. | Nominālais | 25 | 0,30 | 5. | Nominālais | 10 | 0,10 | Slodzes rādītāji izteikti procentos no griezes momenta, kurš atbilst sākotnējai nominālajai jaudai, kas noteikta kā tā maksimālā pieejamā jauda mainīgas jaudas ciklā, kuras izmantošanas ilgums paredzētajos vides apstākļos gadā ir neierobežots, ja tehnisko apkopi veic saskaņā ar ražotāja instrukcijām. 3.7.1.3. C specifikācija Attiecībā uz galvenajiem dzinējiem (3), kurus paredzēts lietot iekšējo ūdensceļu kuģos, izmanto ISO testa procedūru, kā noteikts ar ISO 8178–4:2002[E] un IMO MARPOL 73/78 VI pielikumā (NOX kodekss). Galvenos dzinējus, kas darbojas atbilstīgi fiksēta soļa dzenskrūves līknei, testē ar dinamometru, izmantojot šādu 4 režīmu pastāvīgo ciklu (4), kas izstrādāts, lai reprezentētu tirdzniecības kuģu dīzeļdzinējus normālos darbības apstākļos: Režīma Nr. | Dzinēja apgriezienu skaits | Slodze | Svēruma koeficients | 1. | 100 % (Nominālais) | 100 | 0,20 | 2. | 91 % | 75 | 0,50 | 3. | 80 % | 50 | 0,15 | 4. | 63 % | 25 | 0,15 | Iekšējo ūdensceļu kuģu galvenos dzinējus ar nemainīgu apgriezienu skaitu un regulējamu soli vai elektriski savienotām dzenskrūvēm testē ar dinamometru, izmantojot šādu 4 režīmu pastāvīgo ciklu (5), kuru raksturo tāda pati slodze un svēruma koeficients kā iepriekšējo ciklu, bet kurā dzinēju visos režīmos darbina ar nominālo apgriezienu skaitu: Režīma Nr. | Dzinēja apgriezienu skaits | Slodze | Svēruma koeficients | 1. | 100 % (Nominālais) | 100 | 0,20 | 2. | 91 % | 75 | 0,50 | 3. | 80 % | 50 | 0,15 | 4. | 63 % | 25 | 0,15 | 3.7.1.4. D specifikācija Attiecībā uz dzinējiem, kas minēti I pielikuma 1.a punkta v) apakšpunktā, darbinot dinamometru ar testējamo dzinēju, ievēro šādu 3 režīmu ciklu (6): "() "Identisks C1 ciklam, kas aprakstīts 8.3.1.1. punktā standartā ISO 8178–4:2002[E]. "() "Identisks D2 ciklam, kas aprakstīts 8.4.1. punktā standartā ISO 8178–4:2002[E]. "() "Papildu dzinēji ar nemainīgu apgriezienu skaitu jāsertificē atbilstīgi ISO D2 jaudas ciklam, t.i., 5 režīmu pastāvīgajam ciklam, kas norādīts 3.7.1.2. punktā, bet papildu dzinēji ar mainīgu apgriezienu skaitu jāsertificē atbilstīgi ISO C1 jaudas ciklam, t.i., 8 režīmu pastāvīgajam ciklam, kas norādīts 3.7.1.1. punktā. "() "Identisks E3 ciklam, kas aprakstīts 8.5.1., 8.5.2. un 8.5.3. punktā standartā ISO 8178–4:2002[E]. Visi četri režīmi atbilst vidējai dzenskrūves līknei, kas iegūta dzinēja darbības gaitā veiktos mērījumos. "() "Identisks E2 ciklam, kas aprakstīts 8.5.1., 8.5.2. un 8.5.3. punktā standartā ISO 8178–4:2002[E]. "() "Identisks ISO 8178–4:2002[E] standarta F ciklam. Režīma Nr. | Dzinēja apgriezienu skaits | Slodze | Svēruma koeficients | 1. | Nominālais | 100 | 0,25 | 2. | Starpātrums | 50 | 0,15 | 3. | Brīvgaita | – | 0,60" | g) esošo 3.7.3. punktu aizstāj ar šādu punktu: "Sāk testu. To veic tādā režīmu kārtas numuru secībā, kā iepriekš norādīts attiecībā uz testa cikliem. Katrā konkrētā testa cikla režīmā, kad beidzies sākotnējais pārejas posms, norādīto apgriezienu skaitu uztur ± 1 % robežās no nominālā apgriezienu skaita vai ± 3 min–1 robežās, izvēloties lielāko no abiem, izņemot mazāko brīvgaitas režīmu, uz kuru attiecina ražotāja noteiktās pielaides. Norādīto griezes momentu uztur tādu, lai tā vidējā vērtība mērījumu veikšanas posmā būtu ± 2 % no maksimālā griezes momenta, kas atbilst testā izmantotajam dzinēja apgriezienu skaitam. Katram mērījumu punktam jāatvēl vismaz 10 minūtes. Ja dzinēja testēšanā pietiekamas daļiņu masas iegūšanai uz mērījumu filtra ir vajadzīgi ilgāki paraugu ņemšanas laiki, tad testa režīma laiku pēc vajadzības var pagarināt. Režīma ilgumu reģistrē un norāda testa protokolā. Gāzu emisijas koncentrācijas vērtības mēra un reģistrē attiecīgā režīma trijās pēdējās minūtēs. Daļiņu paraugu ņemšanu un gāzu emisijas mērījumus nesāk, pirms nav panākta dzinēja stabilizācija atbilstīgi ražotāja norādījumiem, un minētās darbības jābeidz vienlaicīgi. Degvielas temperatūru mēra degvielas iesmidzināšanas sūkņa ieejā vai atbilstīgi ražotāja norādījumiem un reģistrē mērījuma vietu."; h) esošo 3.7. punktu pārnumurē par 3.8. punktu. 4. Iestarpina šādu punktu: "4. TESTA NORISE (NRTC TESTS) 4.1. Ievads Visurgājējas tehnikas dzinēja cikls pārejas fāzē (NRTC) ir ietverts III pielikuma 4. papildinājumā, pa sekundēm norādot normalizētā apgriezienu skaita un griezes momenta vērtības, kas jāpiemēro visiem dīzeļdzinējiem, uz kuriem attiecas šī direktīva. Lai varētu veikt testu dzinēja testkamerā, normalizētās vērtības pārveido faktiskajās vērtībās, kas atbilst testā izmantotajam konkrētajam dzinējam, un to veic, par pamatu ņemot dzinēja kartēšanas līkni. Šo pārveidošanu sauc par denormalizāciju, un izveidoto testa ciklu sauc par testējamā dzinēja standartciklu. Izmantojot minētās apgriezienu skaita un griezes momenta standartvērtības, testkamerā veic testa ciklu un reģistrē testā iegūtās apgriezienu skaita un griezes momenta vērtības. Lai validētu testa norisi, pēc tā pabeigšanas veic regresijas analīzi, kurā salīdzina apgriezienu skaita un griezes momenta standartvērtības un testā noteiktās vērtības. 4.1.1. Aizliegts izmantot pārveidošanas ierīces vai iracionālas kontroles stratēģijas vai iracionālas emisiju kontroles stratēģijas. 4.2. Dzinēja kartēšanas procedūra NRTC testu veicot testkamerā, pirms testa cikla uzsākšanas dzinēju kartē, lai noteiktu apgriezienu skaita un griezes momenta attiecības līkni. 4.2.1. Kartējamā apgriezienu skaita diapazona noteikšana Kartējamā apgriezienu skaita minimālo un maksimālo vērtību nosaka šādi: Kartējamā apgriezienu skaita minimālā vērtība = brīvgaita. Kartējamā apgriezienu skaita maksimālā vērtība = nhi × 1,02 vai apgriezienu skaits, kurā pilnai slodzei atbilstošais griezes moments ir nulle, izvēloties mazāko no abām vērtībām (kur nhi ir ātras darbības apgriezienu skaits, ko nosaka kā lielāko dzinēja apgriezienu skaitu, kurā atbrīvo 70 % no nominālās jaudas). 4.2.2. Dzinēja kartēšanas līkne Dzinēju iesilda ar maksimālo jaudu, lai stabilizētu dzinēja tehniskās īpašības saskaņā ar ražotāja ieteikumiem un labu inženierijas praksi. Kad dzinējs ir stabilizēts, veic dzinēja kartēšanu saskaņā ar turpmāko procedūru. 4.2.2.1. Kartēšana pārejas fāzē a) Dzinēju atslogo un darbina brīvgaitā; b) dzinēju pie minimālā kartējamā apgriezienu skaita darbina ar pilnu slodzi degvielas sūknim; c) dzinēja apgriezienu skaitu palielina vidēji par 8 ± 1 apgr./min–1 no minimālā līdz maksimālajam kartējamam apgriezienu skaitam. Dzinēja apgriezienu skaitu un griezes momentu reģistrē vismaz ik sekundi. 4.2.2.2. Kartēšana darbībā a) Dzinēju atslogo un darbina brīvgaitā; b) dzinēju pie minimālā kartējamā apgriezienu skaita darbina ar pilnu slodzi degvielas sūknim; c) pilnā slodzē vismaz 15 sekundes uztur minimālo kartējamo apgriezienu skaitu, un pēdējās 5 šā laikposma sekundēs reģistrē vidējo griezes momentu. Maksimālā griezes momenta līknei vajadzīgos nolasījumus no minimālā līdz maksimālajam kartējamam apgriezienu skaitam veic ar soli, kas nepārsniedz 100 ± 20 apgriezienus minūtē. Katrā šādā testa punktā vismaz 15 sekundes uztur attiecīgo apgriezienu skaitu, un pēdējās 5 šā laikposma sekundēs reģistrē vidējo griezes momentu. 4.2.3. Kartēšanas līknes izveide Saskaņā ar 4.2.2. punktu reģistrētajiem datiem atbilstošos punktus savieno, veicot lineāro interpolāciju šo punktu starpā. Iegūtā griezes momenta līkne ir kartēšanas līkne, un to izmanto, lai normalizētās griezes momenta vērtības, kas norādītas dzinēja dinamometra grafikā IV pielikumā, pārvērstu faktiskajās testa cikla griezes momenta vērtībās, kā aprakstīts 4.3.3. punktā. 4.2.4. Alternatīvās kartēšanas metodes Ja ražotājs uzskata, ka iepriekš minētās kartēšanas metodes nav drošas vai reprezentatīvas attiecībā uz konkrētu dzinēju, tad var izmantot alternatīvas kartēšanas metodes. Šīm alternatīvajām kartēšanas metodēm jāatbilst norādīto kartēšanas metožu pielietošanas mērķim – noteikt maksimālo pieejamo griezes momentu attiecībā pret jebkuru testa ciklā sasniegtu dzinēja apgriezienu skaitu. Iesaistītajām pusēm drošības un reprezentativitātes apsvērumu dēļ jāapstiprina šajā punktā paredzētās atkāpes no kartēšanas metodēm un jāpamato alternatīvo metožu izmantošana. Tomēr nekādā gadījumā griezes momenta līkni nesastāda, šajā procesā samazinot regulējamu vai turbopūtes dzinēju apgriezienu skaitu. 4.2.5. Atkārtotie testi Dzinējs nav jākartē pirms katra testa cikla. Dzinēja atkārtota kartēšana pirms testa cikla jāveic tad, ja: - kopš iepriekšējās kartēšanas ir pagājis no inženierijas viedokļa nesamērīgi ilgs laiks vai - dzinējā izdarītas fiziskas izmaiņas vai atkārtota kalibrēšana, kas var ietekmēt dzinēja darbību. 4.3. Testa standartcikla izveide 4.3.1. Apgriezienu atskaites ātrums Apgriezienu atskaites ātrums (nref) atbilst 100 % normalizētām apgriezienu skaita vērtībām, kas norādītas dzinēja dinamometra grafikā III pielikuma 4. papildinājumā. Ir acīmredzams, ka faktiskais dzinēja darbības cikls, ko iegūst, denormalizējot apgriezienu atskaites ātrumu, ir lielā mērā atkarīgs no pareizas apgriezienu atskaites ātruma izvēles. Apgriezienu atskaites ātrumu nosaka pēc šādas definīcijas: n = lēnas darbības apgriezienu skaits + 0,95 × . (Ātras darbības apgriezienu skaits ir lielākais dzinēja apgriezienu skaits, kurā atbrīvo 70 % no nominālās jaudas, bet lēnas darbības apgriezienu skaits ir mazākais dzinēja apgriezienu skaits, kurā atbrīvo 50 % no nominālās jaudas.) 4.3.2. Dzinēja apgriezienu skaita denormalizācija Apgriezienu skaitu denormalizē, izmantojot šādu vienādojumu: Faktiskais apgriezienu skaits = % apgriezienu skaits × + brīvgaita 4.3.3. Dzinēja griezes momenta denormalizācija Griezes momenta vērtības, kas norādītas dzinēja dinamometra grafikā III pielikuma 4. papildinājumā, normalizē līdz maksimālajam griezes momentam attiecīgajā apgriezienu skaitā. Griezes momenta vērtības standartciklā denormalizē šādi, izmantojot saskaņā ar 4.2.2. punktu iegūto kartēšanas līkni. Faktiskais griezes moments = % griezes moments × maksimālais griezes moments1005 attiecīgajam faktiskajam apgriezienu skaitam, kā noteikts 4.3.2. punktā. 4.3.4. Denormalizācijas procedūras piemērs Piemēram, denormalizēsim šādu testa punktu: % apgriezienu skaits = 43 % % griezes moments = 82 % Ņemot vērā, ka: apgriezienu atskaites ātrums = 2200 apgr./min. un brīvgaita = 600 apgr./min., iegūstam šādu vērtību: Faktiskais apgriezienu skaits = 43 × + 600 = 1288 apgr./min. Tā kā kartēšanas līknē apgriezienu skaitam 1288 apgr./min. atbilstošais maksimālais griezes moments ir 700 Nm, tad iegūstam šādu vērtību: Faktiskais griezes moments = = 574 Nm 4.4. Dinamometrs 4.4.1. Ja izmanto slodzes devēju, tad griezes momenta signālu pārraida uz dzinēja asi un ņem vērā dinamometra inerci. Faktiskais dzinēja griezes moments ir slodzes devēja uzrādītais griezes moments, kam pieskaitīts bremžu inerces momenta reizinājums ar leņķisko paātrinājumu. Šie aprēķini regulēšanas sistēmai jāveic reālajā laikā. 4.4.2. Ja dzinēju testē ar virpuļstrāvas dinamometru, tad ieteicams, lai to punktu skaits, kuros starpība +++++ TIFF +++++ ir mazāka par –5 % no maksimālā griezes momenta, nepārsniegtu 30 (Tsp ir prasītais griezes moments, +++++ TIFF +++++ ir dzinēja apgriezienu skaita atvasinājums un ΘD ir virpuļstrāvas dinamometra rotācijas inerce). 4.5. Emisiju testa norise Turpmākā plūsmkarte ataino testa kārtību. +++++ TIFF +++++ Pirms mērījumu cikla uzsākšanas var veikt vienu vai vairākus izmēģinājuma ciklus, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu to, kā darbojas dzinēja, testkameras un emisiju sistēma. 4.5.1. Paraugu ņemšanas filtru sagatavošana Vismaz stundu pirms testa katru filtru ievieto Petri trauciņā, kas ir aizsargāts pret piesārņojumu ar putekļiem un nodrošina gaisa apmaiņu, un ievieto svēršanas kamerā, lai stabilizētu. Stabilizācijas perioda beigās katru filtru nosver un reģistrē tā svaru. Līdz izmantošanai testā filtru glabā slēgtā Petri trauciņā vai noslēgtā filtru turētājā. Pēc filtra izņemšanas no svēršanas kameras tas jāizmanto astoņās stundās. Reģistrē taras svaru. 4.5.2. Mēriekārtas uzstādīšana Pēc vajadzības uzstāda aprīkojumu un paraugu ņemšanas zondes. Ja izmanto pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, tad tai pievieno izpūtēju. 4.5.3. Sašķidrināšanas sistēmas un dzinēja palaišana un pirmapstrāde Iedarbina un iesilda sašķidrināšanas sistēmu un dzinēju. Paraugu ņemšanas sistēmas pirmapstrādi veic, vismaz 20 minūtes dzinēju darbinot ar nominālo apgriezienu skaitu un 100 % griezes momentu un vienlaikus darbinot vai nu parciālās plūsmas paraugu ņemšanas sistēmu, vai pilnās plūsmas konstanta tilpuma mērītāju ar otrās pakāpes sašķidrināšanas sistēmu. Pēc tam ievāc daļiņu emisijas izmēģinājuma paraugus. Daļiņu paraugu ņemšanas filtri nav jāstabilizē vai jāsver, un tos var izmest. Pirmapstrādes laikā filtrus var mainīt, ja kopējais paraugu ņemšanas laiks caur filtriem un paraugu ņemšanas sistēmu pārsniedz 20 minūtes. Plūsmas ātrumu noregulē testēšanai pārejas fāzē izraudzītā aptuvenā plūsmas ātruma līmenī. Griezes momentu samazina, sākot no 100 % un vienlaikus uzturot tādu nominālo apgriezienu skaitu, kāds vajadzīgs, lai nepārsniegtu 191 °C maksimālo temperatūru paraugu ņemšanas zonā. 4.5.4. Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmas palaišana Daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu palaiž un darbina apvedrežīmā. Daļiņu koncentrācijas fona līmeni sašķidrināšanai izmantotajā gaisā var noteikt, ņemot paraugus no sašķidrināšanai izmantotā gaisa, pirms izplūdes gāzes nonāk sašķidrināšanas tunelī. Ja ir pieejama vēl cita daļiņu paraugu ņemšanas sistēma, ieteicams daļiņu fona koncentrācijas paraugu ievākt pārejas fāzē. Pretējā gadījumā var izmantot to pašu sistēmu, ko lieto daļiņu paraugu ņemšanai pārejas fāzē. Ja sašķidrināšanai lieto filtrētu gaisu, tad pietiek ar vienu mērījumu, ko veic pirms vai pēc testa. Ja sašķidrināšanai izmantoto gaisu nefiltrē, tad mērījumi jāveic pirms cikla sākuma un pēc tā beigām un jāaprēķina vidējā vērtība. 4.5.5. Sašķidrināšanas sistēmas pielāgošana Kopējo sašķidrināto izplūdes gāzu plūsmu pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmā vai sašķidrināto izplūdes gāzu plūsmu parciālās plūsmas sašķidrināšanas sistēmā noregulē tā, lai novērstu ūdens kondensēšanos sistēmā un lai filtra virsmas temperatūra būtu diapazonā no 315 K (42 °C) līdz 325 K (52 °C). 4.5.6. Analizatoru pārbaudīšana Emisijas analizatorus nostāda uz nulli un kalibrē. Ja izmanto paraugu ņemšanas maisus, tad tie jāiztīra. 4.5.7. Dzinēja iedarbināšanas procedūra Stabilizēto dzinēju, izmantojot tā starteri vai dinamometru, iedarbina 5 minūtēs pēc tam, kad pabeigta dzinēja iesildīšana atbilstīgi sākuma procedūrai, ko ražotājs iesaka lietošanas rokasgrāmatā. Cita iespēja ir testu sākt 5 minūtēs pēc pirmsapstrādes fāzes, dzinēju iepriekš neapstādinot, bet sākot darbināt brīvgaitā. 4.5.8. Cikla norise 4.5.8.1. Testa kārtība Testu sāk pēc tam, kad pēc pirmapstrādes fāzes apstādinātu dzinēju atkal iedarbina vai kad tas darbojas brīvgaitā, ja testu sāk tieši pēc pirmsapstrādes fāzes, dzinēju neapstādinot. Testu veic atbilstīgi standartciklam, kas norādīts III pielikuma 4. papildinājumā. Dzinēja apgriezienu skaita un griezes momenta regulējuma punktus noteicošās komandas dod 5 Hz vai lielākā frekvencē (ieteicams 10 Hz). Regulējuma punktus aprēķina, veicot lineāru interpolāciju starp 1 Hz regulējuma punktiem standartciklā. Izmērīto dzinēja apgriezienu skaitu un griezes momentu testa ciklā reģistrē vismaz reizi sekundē, un signālus var elektroniski filtrēt. 4.5.8.2. Analizatoru darbība Iedarbinot dzinēju vai uzsākot testu, ja ciklu sāk tieši pēc pirmapstrādes, ar mērierīcēm vienlaikus: - sāk ievākt vai analizēt sašķidrināšanai izmantoto gaisu, ja lieto pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, - atkarībā no izmantotās metodes sāk ievākt vai analizēt nesašķidrinātās vai sašķidrinātās izplūdes gāzes, - sāk mērīt sašķidrināto izplūdes gāzu daudzumu, kā arī vajadzīgo temperatūru un spiedienu, - sāk mērīt izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, ja veic nesašķidrināto izplūdes gāzu analīzi, - sāk reģistrēt dinamometra izmērītos datus par apgriezienu skaitu un griezes momentu. Ja veic nesašķidrinātu izplūdes gāzu mērījumus, tad emisiju (HC, CO un NOX) koncentrācijas un izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu mēra pastāvīgi un datorsistēmā glabā mērījumu rezultātus, kam atbilstošā diskretizācijas frekvence ir vismaz 2 Hz. Visus pārējos datus var reģistrēt ar diskretizācijas frekvenci vismaz 1 Hz. Analogo analizatoru rādījumus reģistrē, un datu izvērtēšanā tiešsaistē vai autonomā režīmā var piemērot kalibrēšanas datus. Ja izmanto pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, tad sašķidrināšanas tunelī pastāvīgi mēra HC un NOX ar frekvenci vismaz 2 Hz. Vidējās koncentrācijas nosaka, integrējot visā testa ciklā saņemtos analizatora signālus. Sistēmas reakcijas laiks nedrīkst būt ilgāks par 20 sekundēm, un vajadzības gadījumā tas jāsaskaņo ar konstanta tilpuma mērītāja plūsmas svārstībām un paraugu ņemšanas laika/testa cikla nobīdēm. CO un CO2 nosaka integrējot vai arī analizējot koncentrācijas paraugā, kas visā cikla norisē savākts paraugu ņemšanas maisā. Gāzveida piesārņotāju koncentrācijas sašķidrināšanai izmantotajā gaisā nosaka integrējot vai arī izmantojot fona paraugu ņemšanas maisu. Visu pārējo mērāmo parametru reģistrēšanas regularitāte ir vismaz viens mērījums sekundē (1 Hz). 4.5.8.3. Daļiņu paraugu ņemšana Iedarbinot dzinēju vai sākot testu, ja ciklu sāk tieši pēc pirmsapstrādes, daļiņu paraugu ņemšanas sistēmu pārslēdz no apvedrežīma uz daļinu vākšanas režīmu. Ja izmanto parciālās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, tad paraugu ņemšanas sūkņi (-us) noregulē tā, lai plūsmas ātrums caur daļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli saglabātos proporcionāls izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumam. Ja izmanto pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, tad paraugu ņemšanas sūkņus noregulē tā, lai plūsmas ātrums caur daļiņu paraugu ņemšanas zondi vai pārvades cauruli saglabātos ± 5 % robežās no paredzētā plūsmas ātruma. Ja izmanto plūsmas kompensatoru (t.i., veic paraugu plūsmas proporcionālu kontroli), tad jāpierāda tas, ka plūsmas ātruma caur galveno tuneli un daļiņu parauga plūsmas ātruma attiecība no tai paredzētās vērtības neatšķiras vairāk kā par ± 5 % (izņemot paraugu ņemšanas pirmajās 10 sekundēs). Piezīme: Divkāršajā sašķidrināšanā parauga plūsma ir neto starpība, ko veido plūsmas ātrums caur paraugu ņemšanas filtriem un otrās pakāpes sašķidrināšanā izmantotā gaisa plūsmas ātrums. Reģistrē vidējo temperatūru un spiedienu pie ieplūdes gāzes skaitītājos vai plūsmas mērinstrumentos. Ja uz filtra esošās lielās daļiņu slodzes dēļ nav iespējams visā cikla norisē uzturēt paredzēto plūsmas ātrumu (± 5 % robežās), tad testa rezultātu anulē. Testu atkārto, noregulējot mazāku plūsmas ātrumu un/vai izmantojot filtru ar lielāku diametru. 4.5.8.4. Dzinēja apstāšanās Ja dzinējs testa cikla norisē apstājas, tad tam jāveic pirmapstrāde un tas jāiedarbina no jauna, un tests jāatkārto. Ja testa cikla norisē rodas kļūme kādā no nepieciešamajām testa iekārtām, tad testa rezultātu anulē. 4.5.8.5. Darbības pēc testa Pabeidzot testu, pārtrauc mērīt izplūdes gāzu masas plūsmas ātrumu, sašķidrināto izplūdes gāzu tilpumu un gāzu ieplūdi paraugu ņemšanas maisā un daļiņu paraugu ņemšanas sūknī. Integrētā analizatoru sistēmā paraugu ņemšanu turpina tik ilgi, līdz beidzas sistēmas reakcijas laiks. Ja izmanto paraugu ņemšanas maisus, tad tajos esošo gāzu koncentrācijas analīzi veic iespējami drīz un ne vēlāk kā 20 minūtes pēc testa cikla beigām. Pēc emisijas testa analizatoru atkārtotai pārbaudei izmanto nullpunkta gāzi un to pašu kalibrēšanas gāzi. Testu uzskata par pieņemamu, ja pirms un pēc testa iegūto rezultātu starpība ir mazāka par 2 % no kalibrēšanas gāzei atbilstošās vērtības. Daļiņu filtrus ne vēlāk kā vienā stundā pēc testa pabeigšanas nogādā atpakaļ svēršanas kamerā. Tos vismaz stundu kondicionē Petri trauciņā, kas ir aizsargāts pret piesārņojumu ar putekļiem un nodrošina gaisa apmaiņu, un pēc tam nosver. Reģistrē filtru bruto svaru. 4.6. Testa norises verificēšana 4.6.1. Datu nobīde Lai līdz minimumam samazinātu nobīdes efektu, ko rada laika atstarpe starp izmērītajām un standartcikla vērtībām, dzinēja apgriezienu skaita un griezes momenta mērījumu signālu virkni kā kopumu var nobīdīt uz priekšu vai atpakaļ laikā attiecībā pret apgriezienu skaita un griezes momenta standartvirkni. Ja mērījumu signālus nobīda, tad gan apgriezienu skaita, gan griezes momenta nobīdes apmēram un virzienam jābūt vienādam. 4.6.2. Ciklā paveiktā darba aprēķināšana Faktisko paveikto darbu Wact (kWh) aprēķina katram reģistrēto vērtību pārim, ko veido dzinēja apgriezienu skaits un griezes moments. Faktisko paveikto darbu Wact izmanto salīdzinājumam ar standartciklā paveikto darbu Wref un bremžu īpatnējo emisiju aprēķināšanai. Šo pašu metodoloģiju izmanto dzinēja standartjaudas un faktiskās jaudas integrēšanai. Ja vērtības jānosaka intervālā starp blakus esošām standartvērtībām vai blakus esošām izmērītajām vērtībām, tad izmanto lineāro interpolāciju. Integrējot standartciklā paveikto darbu un faktisko paveikto darbu, visas negatīvās griezes momenta vērtības pielīdzina nullei un iekļauj integrētajā vērtībā. Ja integrācijas frekvence ir mazāka nekā 5 Hz un ja noteiktā laika segmentā griezes momenta vērtība mainās no pozitīvas uz negatīvu vai no negatīvas uz pozitīvu, tad aprēķina šīs vērtības negatīvo daļu un pielīdzina to nullei. Pozitīvo daļu iekļauj integrētajā vērtībā. Wact vērtībai jābūt diapazonā starp – 15 % un + 5 % no Wref vērtības. 4.6.3. Testa cikla validācijas statistika Izmērīto vērtību lineāro regresiju attiecībā pret standartvērtībām nosaka apgriezienu skaitam, griezes momentam un jaudai. To veic pēc izmērīto vērtību nobīdes, ja izvēlēta šī iespēja. Izmanto mazāko kvadrātu metodi, un vienādojums ir šāds: , kur: y = izmērītā (faktiskā) vērtība apgriezienu skaitam (apgr./min–1), griezes momentam (N·m) vai jaudai (kW); m = regresijas līnijas slīpums; x = standartvērtība apgriezienu skaitam (apgr./min–1), griezes momentam (N·m) vai jaudai (kW); b = y vērtībai atbilstošā vērtība uz regresijas līnijas. Katrai regresijas līnijai aprēķina y standartkļūdu (SE) attiecībā pret x un noteikšanas koeficientu (r2). Šo analīzi ieteicams veikt 1 Hz frekvencē. Lai testa rezultātus uzskatītu par derīgiem, jābūt izpildītiem 1. tabulā norādītajiem kritērijiem. 1. tabula. Regresijas līnijas pielaides | Apgriezienu skaits | Griezes moments | Jauda | y aprēķina standartkļūda (SE) attiecībā pret x | ne vairāk kā 100 apgr./min–1 | ne vairāk kā 13 % no jaudas kartēšanā noteiktās dzinēja maksimālā griezes momenta vērtības | ne vairāk kā 8 % no jaudas kartēšanā noteiktās dzinēja maksimālās jaudas vērtības | regresijas līnijas slīpums, m | 0,95 līdz 1,03 | 0,83 – 1,03 | 0,89 – 1,03 | noteikšanas koeficients, r2 | vismaz 0,9700 | vismaz 0,8800 | vismaz 0,9100 | y vērtībai atbilstošā vērtība uz regresijas līnijas, b | ± 50 apgr./min–1 | ± 20 N·m vai ± 2 % no maksimālā griezes momenta, izvēloties lielāko no abām vērtībām | ± 4 kW vai ± 2 % no maksimālās jaudas, izvēloties lielāko no abām vērtībām | Ja to dara vienīgi regresijas analīzes vajadzībām, tad atbilstīgi 2. tabulas norādēm pirms regresijas aprēķināšanas drīkst dzēst mērījumu punktus. Tomēr ciklā paveiktā darba un emisiju aprēķinā šos punktus dzēst nedrīkst. Brīvgaitas punktu nosaka kā punktu, kurā normalizētā griezes momenta standartvērtība ir 0 % un normalizētā apgriezienu skaita standartvērtība ir 0 %. Punktu dzēšanu var veikt visā ciklā vai kādā tā daļā. 2. tabula. Punkti, kurus pieļaujams dzēst regresijas analīzē (dzēstie punkti jākonkretizē) Nosacījumi | Apgriezienu skaita un/vai griezes momenta, un/vai jaudas punkti, kurus drīkst dzēst kreisās puses slejā norādītajos apstākļos | Pirmās 24 (±1) un pēdējās 25 sekundes | Apgriezienu skaits, griezes moments un jauda | Plaši atvērts droseļvārsts un izmērītais griezes moments < 95 % no griezes momenta standartvērtības | Griezes moments un/vai jauda | Plaši atvērts droseļvārsts un izmērītais apgriezienu skaits < 95 % no apgriezienu skaita standartvērtības | Apgriezienu skaits un/vai jauda | Aizvērts droseļvārsts; izmērītais apgriezienu skaits > brīvgaita + 50 apgr./min; izmērītais griezes moments > 105 % no griezes momenta standartvērtības | Griezes moments un/vai jauda | Aizvērts droseļvārsts; izmērītais apgriezienu skaits ≤ brīvgaita + 50 apgr./min–1; izmērītais griezes moments = ražotāja noteiktais/izmērītais griezes moments brīvgaitā ± 2 % no maksimālā griezes momenta | Apgriezienu skaits un/vai jauda | Aizvērts droseļvārsts un izmērītais apgriezienu skaits > 105 % no apgriezienu skaita standartvērtības | Apgriezienu skaits un/vai jauda" | 5. Pielikuma 1. papildinājumu aizstāj ar šādu: " 1. PAPILDINĀJUMS MĒRĪŠANAS UN PARAUGU ŅEMŠANAS PROCEDŪRAS 1. MĒRĪŠANAS UN PARAUGU ŅEMŠANAS PROCEDŪRAS (NRSC TESTS) Gāzveida un daļiņveida emisijas no testējamā dzinēja mēra pēc VI pielikumā aprakstītajām metodēm. Tajās raksturotas ieteicamās gāzveida emisijas analīzes sistēmas (1.1. punkts) un ieteicamās daļiņu sašķidrināšanas un paraugu ņemšanas sistēmas (1.2. punkts). 1.1. Dinamometra specifikācija Izmanto dzinēja dinamometru, kura īpašības ir piemērotas III pielikuma 3.7.1. punktā aprakstītā testa cikla veikšanai. Instrumentiem griezes momenta un apgriezienu skaita mērīšanai jānodrošina jaudas mērījumi noteiktajās robežās. Iespējams jāveic papildu aprēķini. Mēriekārtu precizitātei jābūt tādai, lai nepārsniegtu 1.3. punktā norādīto pieļaujamo noviržu skaitliskos lielumus. 1.2. Izplūdes gāzu plūsma Izplūdes gāzu plūsmu nosaka ar kādu no 1.2.1. līdz 1.2.4. punktā minētajām metodēm. 1.2.1. Tiešās mērīšanas metode Izplūdes gāzu plūsmas tieša mērīšana ar caurplūduma sprauslu vai līdzvērtīgu mērīšanas sistēmu (sīkāk sk. 1505167:2000). Piezīme: Tieša gāzes plūsmas mērīšana ir grūts uzdevums. Jāpiesargās, lai novērstu mērījumu kļūdas, kas ietekmē emisijas vērtību kļūdas. 1.2.2. Gaisa un degvielas mērīšanas metode Gaisa plūsmas un degvielas plūsmas mērīšana. Izmanto gaisa plūsmas mērītājus un degvielas plūsmas mērītājus, kuru precizitāte noteikta 1.3. punktā. Izplūdes gāzu plūsmu aprēķina šādi: G = G + G . 1.2.3. Oglekļa bilances metode Izplūdes gāzu masas aprēķināšana no degvielas patēriņa un izplūdes gāzu koncentrācijas, izmantojot oglekļa bilances metodi (III pielikuma 3. papildinājums). 1.2.4. Mērīšanas metode ar marķiergāzi Šī metode ietver marķiergāzes koncentrācijas mērīšanu izplūdes gāzēs. Izplūdes gāzu plūsmā kā marķiergāzi ievada zināmu daudzumu inertas gāzes (piemēram, tīra hēlija). Šo gāzi sajauc un sašķidrina ar izplūdes gāzēm, bet tā nedrīkst reaģēt izplūdes caurulē. Pēc tam mēra šīs gāzes koncentrāciju izplūdes gāzu paraugā. Lai nodrošinātu marķiergāzes pilnīgu sajaukšanos ar izplūdes gāzēm, izplūdes gāzu paraugu ņemšanas zondi novieto vismaz 1 m vai 30 izplūdes caurules diametru attālumā lejpus marķiergāzes ievadīšanas punkta, izvēloties lielāko no abiem minētajiem attālumiem. Paraugu ņemšanas zondi var novietot tuvāk ievadīšanas punktam tad, ja gāzu pilnīgu sajaukšanos apliecina marķiergāzes koncentrācijas salīdzinājums ar standarta koncentrāciju, ko iegūst, marķiergāzi pievienojot augšpus dzinēja. Marķiergāzes plūsmas ātrumu noregulē tā, lai marķiergāzes koncentrācija, motoram darbojoties brīvgaitā, pēc sajaukšanās būtu mazāka nekā marķiergāzes analizatora pilnā skala. Izplūdes gāzu plūsmu aprēķina šādi: G = conc − conc , kur: GEXHW = momentānā izplūdes gāzu masas plūsma (kg/s); GT = marķiergāzes plūsma (cm3/min); concmix = marķiergāzes momentānā koncentrācija pēc sajaukšanās (ppm); ρEXH = izplūdes gāzu blīvums (kg/m3); conca = marķiergāzes fona koncentrācija ieplūdes gaisā (ppm). Marķiergāzes fona koncentrāciju (conca) var noteikt, aprēķinot vidējo vērtību fona koncentrācijai, ko izmēra tieši pirms un tūlīt pēc testa norises. Ja fona koncentrācija maksimālā izplūdes gāzu plūsmā ir mazāka nekā 1 % no marķiergāzes koncentrācijas pēc sajaukšanās (concmix), tad fona koncentrāciju var neņemt vērā. Sistēmai kā kopumam jāatbilst precizitātes specifikācijām attiecībā uz izplūdes gāzu plūsmu, un tai jābūt kalibrētai saskaņā ar 2. papildinājuma 1.11.2. punktu. 1.2.5. Gaisa plūsmas un gaisa un degvielas attiecības mērīšanas metode Šī metode ietver izplūdes gāzu masas aprēķināšanu, izmantojot gaisa plūsmai un gaisa un degvielas attiecībai atbilstošos lielumus. Izplūdes gāzu masas momentāno plūsmu aprēķina šādi: G = G × 1 A/F × λ , kur A/F = 14,5 λ = 100 – conc × 10 – conc × 10 0,45 × 1 – 2 × conc × 10 3,5 × conc 1 + conc × 10 3,5 × conc conc + conc × 10 conc + conc × 10 + conc × 10 -4 kur: A/Fst = gaisa un degvielas stehiometriskā attiecība (kg/kg); λ = gaisa un degvielas relatīvā attiecība; concCO2 = CO2 koncentrācija (sausa gāze) (%); concCO = CO koncentrācija (sausa gāze) (ppm); concHC = HC koncentrācija (ppm). Piezīme: Aprēķins attiecas uz dīzeļdegvielu, kurai H/C attiecība ir 1,8. Gaisa caurplūdes mērītājam jāatbilst 3. tabulā norādītajām precizitātes specifikācijām, izmantotajam CO2 analizatoram jāatbilst 1.4.1. punkta specifikācijām, un sistēmai kā kopumam jāatbilst izplūdes gāzu plūsmai paredzētajām precizitātes specifikācijām. Gaisa un degvielas attiecības mēriekārtas, piemēram, cirkona tipa zondi, pēc izvēles var izmantot gaisa un degvielas relatīvās attiecības mērīšanai saskaņā ar 1.4.4. punkta specifikācijām. 1.2.6. Kopējā sašķidrināto izplūdes gāzu plūsma Izmantojot pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, sašķidrināto izplūdes gāzu kopējo plūsmu (GTOTW) mēra ar PDP vai CFV, vai SSV (VI pielikuma 1.2.1.2. punkts). Mērījumu precizitātei jāatbilst III pielikuma 2. papildinājuma 2.2. punkta noteikumiem. 1.3. Precizitāte Visu mērinstrumentu kalibrēšanai jābūt izsekojamai līdz valsts vai starptautiskajiem standartiem un jāatbilst 3. tabulā noteiktajām prasībām. 3. tabula. Mērinstrumentu precizitāte Nr. | Mērāmais lielums | Mērinstrumenta precizitāte | 1. | Dzinēja apgriezienu skaits | ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 1 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 2. | Griezes moments | ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 1 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 3. | Degvielas patēriņš | ± 2 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības | 4. | Gaisa patēriņš | ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 1 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 5. | Izplūdes gāzu plūsma | ± 2,5 % no nolasījuma vērtības vai ± 1,5 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 6. | Temperatūras ≤ 600 K | ± 2 K no absolūtās vērtības | 7. | Temperatūras > 600 K | ± 1 % no nolasījuma vērtības | 8. | Izplūdes gāzu spiediens | ± 0,2 kPa no absolūtās vērtības | 9. | Ieplūdes gaisa retinājums | ± 0,05 kPa no absolūtās vērtības | 10. | Atmosfēras spiediens | ± 0,1 kPa no absolūtās vērtības | 11. | Cita veida spiediens | ± 0,1 kPa no absolūtās vērtības | 12. | Absolūtais mitrums | ± 5 % no nolasījuma vērtības | 13. | Sašķidrināšanai izmantotā gaisa plūsma | ± 2 % no nolasījuma vērtības | 14. | Sašķidrināto izplūdes gāzu plūsma | ± 2 % no nolasījuma vērtības | 1.4. Gāzveida sastāvdaļu noteikšana 1.4.1. Vispārīgi norādījumi par analizatoriem Analizatoru mērījumu diapazonam jāatbilst precizitātei, kas nepieciešama izplūdes gāzu sastāvdaļu koncentrāciju mērīšanai (1.4.1.1. punkts). Ieteicams analizatorus izmantot tā, lai mērāmā koncentrācija būtu starp 15 % un 100 % no pilnas skalas vērtības. Ja pilnas skalas vērtība ir 155 ppm (vai ppm C) vai mazāka vai ja izmanto nolasīšanas sistēmas (datori, datu reģistratori), kuru precizitāte un izšķirtspēja ir pietiekama diapazonā, kas ir mazāks nekā 15 % no pilnas skalas, tad var mērīt arī koncentrācijas, kuru vērtība ir mazāka nekā 15 % no pilnas skalas. Šādā gadījumā jāveic papildu kalibrēšana, lai nodrošinātu kalibrēšanas līkņu precizitāti (III pielikuma 2. papildinājuma 1.5.5.2. punkts). Iekārtas elektromagnētiskajai savietojamībai (EMC) jābūt tādā līmenī, lai līdz minimumam samazinātu papildu kļūdas. 1.4.1.1. Mērījumu kļūda Analizatora novirze no nominālā kalibrēšanas punkta nedrīkst pārsniegt ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 0,3 % no skalas pilnās vērtības, izvēloties lielāko no abām šīm vērtībām. Piezīme: Šā standarta nolūkā precizitāti nosaka kā analizatora nolasījuma novirzi no nominālajām kalibrēšanas vērtībām, kuras iegūst, izmantojot kalibrēšanas gāzi (patiesā vērtība). 1.4.1.2. Atkārtojamība Atkārtojamība, ko nosaka kā 10 secīgu, konkrētai kalibrēšanas gāzei atbilstošu mērījumu standartnovirzes reizinājumu ar 2,5, nedrīkst būt lielāka par ± 1 % no pilnas skalas koncentrācijas, ja izmantotajā diapazonā koncentrācija ir lielāka par 155 ppm (vai ppm C), vai ± 2 %, ja izmantotajā diapazonā koncentrācija ir mazāka par 155 ppm (vai ppm C). 1.4.1.3. Troksnis Nulles punkta gāzes un kalibrēšanas gāzes vērtība no maksimuma līdz maksimumam, ko nosaka ar analizatoru, nevienā 10 sekunžu ilgā laika posmā nevienā izmantotajā diapazonā nedrīkst pārsniegt 2 % no pilnas skalas. 1.4.1.4. Nulles dreifs Nulles dreifam stundā jābūt mazākam par 2 % no pilnas skalas mazākajā izmantotajā diapazonā. Nulles mērījums ir vidējā vērtība nulles gāzes mērījumam 30 sekunžu intervālā, ieskaitot troksni. 1.4.1.5. Kalibrēšanas lieluma dreifs Kalibrēšanas lieluma dreifam stundā jābūt mazākam par 2 % no pilnas skalas mazākajā izmantotajā diapazonā. Kalibrēšanas lielums ir kalibrēšanas mērījuma un nulles mērījuma starpība. Kalibrēšanas mērījums ir 30 sekunžu intervālā veikta kalibrēšanas gāzes mērījuma vidējā vērtība, ieskaitot troksni. 1.4.2. Gāzes žāvēšana Neobligātās gāzu žāvēšanas ierīces ietekmei uz mērāmo gāzu koncentrāciju jābūt minimālai. Ūdens atdalīšanai no parauga nedrīkst izmantot ķīmiskās žāvēšanas metodes. 1.4.3. Analizatori Izmantojamie mērīšanas principi aprakstīti šā papildinājuma 1.4.3.1. līdz 1.4.3.5. punktā. Mērīšanas sistēmu sīks apraksts dots VI pielikumā. Mērāmās gāzes analizē ar turpmāk minētajiem instrumentiem. Attiecībā uz nelineāriem analizatoriem atļauts izmantot linearizējošas shēmas. 1.4.3.1. Oglekļa monoksīda (CO) analīze Oglekļa monoksīda analizators ir nedispersīvās infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 1.4.3.2. Oglekļa dioksīda (CO2) analīze Oglekļa dioksīda analizators ir nedispersīvās infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 1.4.3.3. Ogļūdeņražu (HC) analīze Ogļūdeņražu analizators ir karsētas liesmas jonizācijas detektora (HFID) tipa analizators ar detektoru, ventiļiem, cauruļu sistēmu utt., kas ir tā karsējams, lai uzturētu gāzu temperatūru 463 K (190 °C) ± 10 K. 1.4.3.4. Slāpekļa oksīdu (NOX) analīze Slāpekļa oksīdu analizators ir hemiluminiscences detektora (CLD) vai sildāma hemiluminiscences detektora (HCLD) tipa analizators ar NO2/NO pārveidotāju, ja mēra sausas gāzes. Ja mēra sašķidrinātas gāzes, izmanto HCLD ar pārveidotāju, kura temperatūru uztur virs 328 K (55 °C), ar nosacījumu, ka pārbaudes rezultāti slāpēšanai ar ūdens tvaiku (III pielikuma 2. papildinājuma 1.9.2.2. punkts) ir apmierinoši. Ja izmanto CLD un HCLD detektorus, tad sieniņu temperatūru paraugu ņemšanas ceļā līdz konvertoram (sausas gāzes) vai līdz analizatoram (sašķidrinātas gāzes) uztur 328 K līdz 473 K (55 °C līdz 200 °C) robežās. 1.4.4. Gaisa un degvielas attiecības mērīšana Gaisa un degvielas attiecības mērīšanas iekārta, ko izmanto, lai noteiktu izplūdes gāzu plūsmu, kā paredzēts 1.2.5. punktā, ir plaša spektra gaisa un degvielas attiecības sensors vai cirkona tipa lambda zonde. Ja izplūdes gāzu temperatūra ir pietiekami augsta, lai novērstu ūdens kondensēšanos, tad sensoru uzmontē tieši uz izplūdes caurules. Sensora un iebūvētās elektronikas precizitātei jābūt šādās robežās: ± 3 % no nolasījuma vērtības, < 2 ± 5 % no nolasījuma vērtības, 2 ≤ λ < 5 ± 10 % no nolasījuma vērtības, 5 ≤ λ Lai nodrošinātu iepriekš norādīto precizitāti, sensoru kalibrē saskaņā ar instrumenta ražotāja norādījumiem. 1.4.5. Gāzveida emisijas paraugu ņemšana Gāzveida emisijas paraugu ņemšanas zondes jāuzstāda vismaz 0,5 m attālumā vai triju izplūdes caurules diametru attālumā – izvēloties lielāko no abiem – augšpus izplūdes gāzu sistēmas izejas, ciktāl tas ir piemērojami un atrodas pietiekami tuvu dzinējam, lai izplūdes gāzu temperatūra pie zondes būtu vismaz 343 K (70 °C). Ja daudzcilindru dzinējā ir sazarots izplūdes kolektors, tad zondes ieplūdi izvieto pietiekami tālu plūsmas virzienā, lai nodrošinātu to, ka paraugs ir reprezentatīvs attiecībā uz izplūdes gāzu vidējo emisiju no visiem cilindriem. Ja daudzcilindru dzinējā ir atšķirīgas kolektoru grupas, piemēram, tādas kā "V" veida dzinējos, tad ir pieļaujams paraugu ņemt katrā grupā atsevišķi un aprēķināt izplūdes gāzu vidējo emisiju. Var izmantot citas metodes, ja ir pierādīts, ka tās korelē ar iepriekšminētajām metodēm. Izplūdes gāzu emisijas aprēķinā jāizmanto dzinēja kopējā izplūdes gāzu masas plūsma. Ja izplūdes gāzu sastāvu ietekmē izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, tad I posma testos izplūdes gāzu paraugs jāņem augšpus šīs ierīces, bet II posma testos – lejpus tās. Ja daļiņu noteikšanai izmanto pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmu, tad arī gāzveida emisiju drīkst noteikt sašķidrinātajās izplūdes gāzēs. Paraugu ņemšanas zondes novieto tuvu daļiņu paraugu ņemšanas zondei sašķidrināšanas tunelī (VI pielikuma 1.2.1.2. punkta DT un 1.2.2. punkta PSP). CO un CO2 var pēc izvēles noteikt, paraugus ņemot paraugu ņemšanas maisā un pēc tam tajā izmērot koncentrāciju. 1.5. Daļiņu noteikšana Daļiņu noteikšanai ir vajadzīga sašķidrināšanas sistēma. Sašķidrināšanu var veikt parciālās plūsmas sašķidrināšanas sistēmā vai pilnās plūsmas sašķidrināšanas sistēmā. Sašķidrināšanas sistēmas plūsmas caurlaidībai jābūt pietiekami lielai, lai pilnībā novērstu ūdens kondensāciju sašķidrināšanas un paraugu ņemšanas sistēmās un lai tieši augšpus filtru turētājiem saglabātu sašķidrinātās izplūdes gāzes temperatūrā no 315 K (42 °C) līdz 325 K (52 °C). Sašķidrināšanai izmantotā gaisa atbrīvošana no mitruma pirms ievadīšanas sašķidrināšanas sistēmā ir pieļaujama tad, ja šā gaisa mitrums ir liels. Ja apkārtējā temperatūra ir zemāka par 293 K (20 °C), tad ieteicams sašķidrināšanai izmantoto gaisu iepriekš sasildīt līdz temperatūrai virs 303 K (30 °C). Tomēr sašķidrināšanai izmantotā gaisa temperatūra pirms izplūdes gāzu ievadīšanas sašķidrināšanas tunelī nedrīkst pārsniegt 325 K (52 °C). Piezīme: Stabila režīma procedūrā tā vietā, lai ievērotu temperatūras diapazonu no 42 °C līdz 52 °C, filtra temperatūru var uzturēt maksimālajā 325 K (52 °C) vai zemākā temperatūrā. Parciālās plūsmas sašķidrināšanas sistēmā daļiņu paraugu ņemšanas zonde jāuzstāda gāzveida paraugu ņemšanas zondes tuvumā un augšpus tās, kā noteikts 4.4. punktā un saskaņā ar VI pielikuma 1.2.1.1. punkta 4.–12. attēlu (EP un SP). Parciālās plūsmas sašķidrināšanas sistēma jākonstruē tā, lai izplūdi sadalītu divās daļās, no kurām mazāko sašķidrina ar gaisu un pēc tam izmanto daļiņu mērījumiem. No tā izriet, ka ir būtiski svarīgi sašķidrinājuma attiecību noteikt ar lielu precizitāti. Var lietot dažādas dalīšanas metodes, turklāt izmantotais dalīšanas veids lielā mērā nosaka izmantojamo paraugu ņemšanas aparatūru un procedūras (VI pielikuma 1.2.1.1. punkts). Lai noteiktu daļiņu masu, ir vajadzīga daļiņu paraugu ņemšanas sistēma, daļiņu paraugu ņemšanas filtri, mikrogramu svari un svēršanas kamera ar regulējamu temperatūru un mitrumu. Daļiņu paraugu ņemšanā var lietot divas metodes: - viena filtra metode, kurā izmanto vienu filtru pāri (šā papildinājuma 1.5.1.3. punkts) visiem testa cikla režīmiem. Ievērojama uzmanība jāveltī paraugu ņemšanas laikiem un plūsmām testa paraugu ņemšanas fāzē. Tomēr testa ciklā vajadzīgs tikai viens filtru pāris; - vairāku filtru metode, kurā izmanto vienu filtru pāri (šā papildinājuma 1.5.1.3. punkts) katram no testa cikla režīmiem. Ar šo metodi var pielietot saudzīgākas paraugu ņemšanas procedūras, bet tiek izlietots vairāk filtru. 1.5.1. Daļiņu paraugu ņemšanas filtri 1.5.1.1. Filtru specifikācija Sertifikācijas testiem vajadzīgi ar perfluorogļūdeņražiem pārklātas stikla šķiedras filtri vai membrānfiltri, kas satur perfluorogļūdeņražus. Īpašiem izmantošanas veidiem var lietot citus filtru materiālus. Visu tipu filtriem 0,3 µm DOP (dioktilftalāta) savākšanas efektivitātei jābūt vismaz 99 %, ja gāzes plūsmas ātrums ir no 35 līdz 100 cm/s. Laboratorijām vai ražotājam un apstiprinātājai iestādei veicot savstarpējas korelācijas testus, jāizmanto identiskas kvalitātes filtri. 1.5.1.2. Filtru izmērs Daļiņu filtru minimālajam diametram jābūt 47 mm (37 mm plankuma diametrs). Ir pieņemami izmantot lielāka diametra filtrus (1.5.1.5. punkts). 1.5.1.3. Galvenais un papildu filtrs Sašķidrināto izplūdes gāzu paraugu testā ņem ar tādu filtru pāri, kas novietoti viens aiz otra (viens galvenais un viens papildu filtrs). Papildu filtru novieto ne tālāk kā 100 mm lejpus galvenā filtra, un tie nedrīkst saskarties. Filtrus var svērt atsevišķi vai kā pāri, novietojot tos ar kopā ar pusēm, uz kurām ir plankumi. 1.5.1.4. Plūsmas ātrums caur filtru Gāzes plūsmas ātrumam caur filtru jāsasniedz 35 līdz 100 cm/s. Spiediena krituma palielinājums laikā starp testa sākumu un beigām nedrīkst būt lielāks par 25 kPa. 1.5.1.5. Filtra slodze Turpmāk tabulā norādītas ieteicamās minimālās filtra slodzes parastāko izmēru filtriem. Lielāku izmēru filtriem minimālā filtra slodze ir 0,065 mg uz 1000 mm2 filtra laukuma. Filtra diameters (mm) | Ieteicamais plankuma diameters (mm) | Ieteicamā minimālā slodze (mg) | 47 | 37 | 0,11 | 70 | 60 | 0,25 | 90 | 80 | 0,41 | 110 | 100 | 0,62 | Vairāku filtru metodē ieteicamā minimālā filtra slodze visu filtru summai ir attiecīgā iepriekš dotā lieluma reizinājums ar kvadrātsakni no režīmu kopskaita. 1.5.2. Svēršanas kameras un analītisko svaru specifikācija 1.5.2.1. Apstākļi svēršanas kamerā Temperatūra kamerā (vai telpā), kurā kondicionē un sver daļiņu filtrus, visā filtru kondicionēšanas un svēršanas laikā jāuztur 295 K (22 °C) ± 3 K robežās. Mitrums jāuztur ap rasas punktu 282,5 K (9,5 °C) ± 3 K, un relatīvajam mitrumam jābūt 45 ± 8 %. 1.5.2.2. Standartfiltru svēršana Kameras (vai telpas) videi jābūt brīvai no apkārtnes piesārņotājiem (piemēram, putekļiem), kas varētu nosēsties daļiņu filtriem to stabilizācijas laikā. Atkāpes no 1.5.2.1. punktā norādītajām svēršanas kameras specifikācijām ir pieļaujamas tad, ja šo atkāpju ilgums nepārsniedz 30 minūtes. Svēršanas kamerai jāatbilst prasītajām specifikācijām vēl pirms tajā ieiet personāls. Četrās stundās pirms paraugu filtru (filtru pāru) svēršanas nosver vismaz divus nelietotus standartfiltrus vai standartfiltru pārus, tomēr vēlams visus filtrus svērt vienlaikus. Standartfiltriem jābūt tāda paša izmēra un no tāda paša materiāla kā paraugu filtriem. Ja standartfiltru (standartfiltru pāru) vidējais svars par vairāk nekā 10 µg atšķiras no paraugu filtru svēruma, tad visus paraugu filtrus izmet un emisiju testu atkārto. Ja nav izpildīti 1.5.2.1. punktā norādītie svēršanas kameras stabilitātes kritēriji, bet standartfiltru (standartfiltru pāru) svērums atbilst iepriekšminētajiem kritērijiem, tad dzinēja ražotājam ir iespēja pieņemt paraugu filtru svērumu vai noraidīt testa rezultātus, noregulēt svēršanas kameras regulēšanas sistēmu un atkārtot testu. 1.5.2.3. Analītiskie svari Visu filtru svara noteikšanai izmantoto analītisko svaru precizitāte (standartnovirze) ir 2 µg un izšķirtspēja 1 µg (1 cipars = 1 µg) atbilstīgi svaru ražotāja norādījumiem. 1.5.2.4. Statiskās elektrības ietekmes novēršana Lai novērstu statiskās elektrības ietekmi, filtrus pirms svēršanas neitralizē, piemēram, ar polonija neitralizatoru vai ar ierīci, kam ir līdzīga ietekme. 1.5.3. Papildu specifikācijas daļiņu mērījumiem Visas sašķidrināšanas sistēmas un paraugu ņemšanas sistēmas daļas – no izplūdes caurules līdz filtra turētājam –, kas saskaras ar nesašķidrinātām un sašķidrinātām izplūdes gāzēm, ir jāizveido tā, lai pēc iespējas samazinātu daļiņu nogulsnēšanos vai pārveidošanu. Visām daļām jābūt izgatavotām no elektrību vadošiem materiāliem, kas nereaģē ar izplūdes gāzu sastāvdaļām, un jābūt elektriski iezemētām, lai novērstu elektrostatisku ietekmi. 2. MĒRĪŠANAS UN PARAUGU ŅEMŠANAS PROCEDŪRAS (NRTC TESTS) 2.1. Ievads Gāzveida un daļiņveida emisijas no testējamā dzinēja mēra pēc VI pielikumā aprakstītajām metodēm. Tajās raksturotas ieteicamās gāzveida emisijas analīzes sistēmas (1.1. punkts) un ieteicamās daļiņu sašķidrināšanas un paraugu ņemšanas sistēmas (1.2. punkts). 2.2. Dinamometrs un testkameras aprīkojums Dzinēju emisijas testos izmanto šādu dzinēja dinamometra aprīkojumu: 2.2.1. Dzinēja dinamometrs Izmanto dzinēja dinamometru, kura īpašības ir piemērotas šā pielikuma 4. papildinājumā aprakstītā testa cikla norisei. Instrumentiem griezes momenta un apgriezienu skaita mērīšanai jānodrošina jaudas mērījumi noteiktajās robežās. Var būt jāveic papildu aprēķini. Mēriekārtu precizitātei jābūt tādai, lai nepārsniegtu 3. tabulā norādīto pieļaujamo noviržu skaitliskos lielumus. 2.2.2. Citi instrumenti Pēc vajadzības izmanto mērinstrumentus, ko lieto, lai izmērītu degvielas patēriņu, gaisa patēriņu, dzesēšanas šķidruma un eļļošanas līdzekļa temperatūru, izplūdes gāzu spiedienu un ieplūdes retinājumu kolektorā, izplūdes gāzu temperatūru, ieplūdes gaisa temperatūru, atmosfēras spiedienu, mitrumu un degvielas temperatūru. Šiem instrumentiem jāatbilst 3. tabulā norādītajām prasībām. 3. tabula. Mērinstrumentu precizitāte Nr. | Mērāmais lielums | Mērinstrumenta precizitāte | 1. | Dzinēja apgriezienu skaits | ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 1 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 2. | Griezes moments | ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 1 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 3. | Degvielas patēriņš | ± 2 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības | 4. | Gaisa patēriņš | ± 2 % no nolasījuma vērtības vai ± 1 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 5. | Izplūdes gāzu plūsma | ± 2,5 % no nolasījuma vērtības vai ± 1,5 % no dzinējam atbilstošās maksimālās vērtības, izvēloties lielāko vērtību | 6. | Temperatūras ≤ 600 K | ± 2 K no absolūtās vērtības | 7. | Temperatūras > 600 K | ± 1 % no nolasījuma vērtības | 8. | Izplūdes gāzu spiediens | ± 0,2 kPa no absolūtās vērtības | 9. | Ieplūdes gaisa retinājums | ± 0,05 kPa no absolūtās vērtības | 10. | Atmosfēras spiediens | ± 0,1 kPa no absolūtās vērtības | 11. | Cita veida spiediens | ± 0,1 kPa no absolūtās vērtības | 12. | Absolūtais mitrums | ± 5 % no nolasījuma vērtības | 13. | Sašķidrināšanai izmantotā gaisa