Oficiālais Vēstnesis L 074 , 27/03/1972 Lpp. 0001 - 0083

Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(I) Lpp. 0149

Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(I) Lpp. 0159

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 05 Sējums 1 Lpp. 0138

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 05 Sējums 1 Lpp. 0156

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 05 Sējums 1 Lpp. 0156

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 5 Sējums 1 Lpp. 0106

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 5 Sējums 1 Lpp. 0106



Padomes Regula (EEK) Nr. 574/72 (1972. gada 21. marts), ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 2., 7. un 51. pantu, ņemot vērā Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1408/71 [1] par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, un jo īpaši tās 97. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas pieņemts pēc apspriešanās ar Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma administratīvo komisiju, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu, ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, tā kā, aizstājot Regulu Nr. 3 [2] par migrējošo darba ņēmēju sociālo nodrošinājumu ar Regulu (EEK) Nr. 1408/71, tās 99. pants atceļ arī Regulu Nr. 4 [3], ar kuru nosaka īstenošanas kārtību un papildina noteikumus Regulai Nr. 3 par migrējošo darba ņēmēju sociālo nodrošinājumu, ir jāparedz īstenošanas kārtība, kas pielāgota jaunajiem pamatnoteikumiem un ņem vērā pieredzi, kura gūta, piemērojot šos dokumentus divpadsmit gadu laikposmā; tā kā, cita starpā, ir jāizraugās kompetentās institūcijas katrā dalībvalstī, jānosaka, kādi dokumenti jāuzrāda un kādas formalitātes jāievēro ieinteresētajām personām, lai saņemtu pabalstus, jānosaka procedūras administratīvo pārbaužu un medicīniskās izmeklēšanas veikšanai, kā arī nosacījumi, atbilstīgi kuriem atlīdzina pabalstus, kurus vienas dalībvalsts institūcija ir piešķīrusi citas dalībvalsts institūcijas vārdā, un jāprecizē Revīzijas padomes pienākumi, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I SADAĻA VISPĀRĒJI NOTEIKUMI 1. pants Definīcijas Šajā regulā: a) "Regula" ir Regula (EEK) Nr. 1408/71; b) "Īstenošanas regula" ir šī regula; c) Regulas 1. panta definīcijām ir tāda nozīme, kādu tām piešķir minētais pants. 2. pants Veidlapu paraugi — Informācija par valstu tiesību aktiem — Norādījumi 1. Apliecību, izziņu, paziņojumu, pieteikumu un citu tādu dokumentu paraugus, kuri ir vajadzīgi Regulas un Īstenošanas regulas piemērošanai, sagatavo Administratīvā komisija. Divas dalībvalstis vai to kompetentās iestādes, abpusēji vienojoties un pēc Administratīvās komisijas atzinuma saņemšanas, savstarpējai lietošanai var apstiprināt vienkāršotas veidlapas. 2. Ņemot vērā katras dalībvalsts kompetento valsts iestāžu vajadzības, Administratīvā komisija var apkopot informāciju par valstu tiesību aktiem, kas attiecas uz Regulas darbības jomu. 3. Administratīvā komisija sagatavo norādījumus, lai sniegtu ieteikumus ieinteresētajām personām par viņu tiesībām un administratīvajām formalitātēm, kas jāievēro, izmantojot šīs tiesības. Pirms šādu norādījumu sagatavošanas tā apspriežas ar Padomdevēju komiteju. 3. pants Sadarbības organizācijas — Sazināšanās institūciju starpā, kā arī starp pabalstu saņēmējiem un iestādēm 1. Kompetentās iestādes var izraudzīties sadarbības organizācijas, kas ir tiesīgas tieši sazināties savā starpā. 2. Jebkura dalībvalsts institūcija un jebkura persona, kas dzīvo vai uzturas kādā dalībvalstī, drīkst tieši vai ar sadarbības organizāciju starpniecību iesniegt pieteikumu citas dalībvalsts institūcijai. 4. pants Pielikumi 1. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde vai iestādes ir norādītas 1. pielikumā. 2. Katras dalībvalsts kompetentās iestādes ir uzskaitītas 2. pielikumā. 3. Katras dalībvalsts dzīvesvietas institūcija un uzturēšanās vietas ir uzskaitītas 3. pielikumā. 4. Sadarbības organizācijas, kas izvēlētas, ievērojot Īstenošanas regulas 3. panta 1. punktu, ir uzskaitītas 4. pielikumā. 5. Īstenošanas regulas 5. pantā, 53. panta 3. punktā, 104. pantā, 105. panta 2. punktā, 116. un 120. pantā minētie noteikumi ir izklāstīti 5. pielikumā. 6. Pabalstu izmaksas kārtība, ko izvēlas par pabalstu izmaksu atbildīgās institūcijas katrā dalībvalstī, ievērojot Īstenošanas regulas 53. panta 1. punktu, ir izklāstīta 6. pielikumā. 7. Īstenošanas regulas 55. panta 1. punktā minēto banku nosaukumi un atrašanās vietas ir uzskaitītas 7. pielikumā. 8. Dalībvalstis, uz kuru savstarpējiem norēķiniem attiecas Īstenošanas regulas 10. panta 2. punkta d) apakšpunkta noteikumi, ir norādītas 8. pielikumā. 9. Sistēmas, kas ir jāņem vērā, aprēķinot vidējās gada izmaksas pabalstiem natūrā saskaņā ar Īstenošanas regulas 94. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 95. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ir uzskaitītas 9. pielikumā. 10. Institūcijas vai organizācijas, ko kompetentās iestādes izraudzījušās, ievērojot, cita starpā, šādus Īstenošanas regulas pantus: 6. panta 1. punktu, 11. panta 1. punktu, 13. panta 2. un 3. punktu, 14. panta 1., 2. un 3. punktu, 38. panta 1. punktu, 70. panta 1. punktu, 80. panta 2. punktu, 81. pantu, 82. panta 2. punktu, 85. panta 2. punktu, 89. panta 1. punktu, 91. panta 2. punktu, 102. panta 2. punktu, 110. pantu, 113. panta 2. punktu, ir uzskaitītas 10. pielikumā. II SADAĻA REGULAS VISPĀRĒJO NOTEIKUMU IZPILDE Regulas 6. un 7. panta izpilde 5. pants Konvencijas īstenošanas nolīgumu aizstāšana ar Īstenošanas regulu Īstenošanas regulas noteikumi aizstāj tos konvencijas īstenošanas nolīgumus, kas ir minēti Regulas 6. pantā; tie aizstāj arī noteikumus saistībā ar Regulas 7. panta 2. punkta c) apakšpunktā minēto konvenciju noteikumu izpildi, ja tie nav iekļauti Regulas 5. pielikumā. Regulas 9. panta izpilde 6. pants Iesaistīšanās brīvprātīgajā apdrošināšanā vai brīvprātīgajā tālākapdrošināšanā 1. Ja, ņemot vērā Regulas 9. pantu un 15. panta 3. punktu, persona atbilst nosacījumiem, kas reglamentē iesaistīšanos brīvprātīgās apdrošināšanas vai brīvprātīgās tālākapdrošināšanas sistēmā, kura nodrošina invaliditātes, vecuma un pēcnāves pabalstu (pensiju) saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem, un ja persona nav iesaistīta obligātajā apdrošināšanā pēc vienas no šīm sistēmām savā pēdējā darbavietā, tā saskaņā ar minēto pantu var iesaistīties brīvprātīgās apdrošināšanas vai brīvprātīgās tālākapdrošināšanas sistēmā, ko paredz attiecīgās dalībvalsts tiesību akti, vai, ja tādas nav, pašas personas izvēlētajā sistēmā. 2. Lai izmantotu Regulas 9. panta 2. punkta noteikumos paredzētās tiesības, persona iesniedz attiecīgās dalībvalsts institūcijai izziņu par apdrošināšanas laikposmiem, kad ir veiktas iemaksas saskaņā ar jebkuras citas dalībvalsts tiesību aktiem. Šādu izziņu, pēc ieinteresētās personas pieprasījuma, izdod institūcija vai institūcijas, kas piemēro tiesību aktus, saskaņā ar kuriem persona ir veikusi iemaksas šajā apdrošināšanas laikposmā. Regulas 12. panta izpilde 7. pants Vispārējās normas, kas skar noteikumu izpildi sakarā ar pabalstu pārklāšanās novēršanu — Šo noteikumu piemērošana invaliditātes, vecuma un pēcnāves pabalstiem (pensijām) 1. Ja personai, kam ir tiesības saņemt pabalstu, kas pienākas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem, ir tiesības saņemt pabalstus arī saskaņā ar kādas citas vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, piemēro šādus noteikumus: a) ja Regulas 12. panta 2. vai 3. punkta piemērošana paredz šo pabalstu samazināšanu vai vienlaicīgu apturēšanu, nevienu no tiem nedrīkst samazināt vai apturēt par summu, kas pārsniedz summu, ko iegūst, izdalot kopsummu, kuru paredzēts samazināt vai apturēt saskaņā ar tiesību aktiem, pēc kuriem pienākas šis pabalsts, ar to pabalstu skaitu, kurus paredzēts samazināt vai apturēt un uz kuriem ieinteresētajai personai ir tiesības; b) attiecībā uz invaliditātes, vecuma vai pēcnāves pabalstiem (pensijām), ko saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punktu ir piešķīrusi dalībvalsts institūcija, šī institūcija ņem vērā jebkurus citus pabalstus, kā arī jebkurus ienākumus vai atalgojumu, kura dēļ var samazināt vai apturēt pabalstu, kas pienākas no šīs institūcijas, nevis lai aprēķinātu Regulas 46. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto teorētisko summu, bet tikai lai samazinātu vai apturētu Regulas 46. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto summu. Tomēr ņem vērā tikai daļu no šāda pabalsta, ienākuma vai atalgojuma kopējās summas, un šo daļu nosaka proporcionāli pabeigto apdrošināšanas laikposmu ilgumam, saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punkta b) apakšpunktu; c) attiecībā uz invaliditātes, vecuma vai pēcnāves pabalstiem (pensijām), ko saskaņā ar Regulas 46. panta 1. punkta pirmo daļu ir piešķīrusi dalībvalsts institūcija, šī institūcija, ja ir piemērojami Regulas 46. panta 3. punkta noteikumi, ņem vērā jebkurus citus pabalstus, kā arī jebkuru ienākumu vai atalgojumu, kura dēļ var samazināt vai apturēt pabalstu, kas pienākas no šīs institūcijas, nevis lai aprēķinātu Regulas 46. panta 1. punktā minēto summu, bet tikai lai veiktu šīs summas samazināšanu vai apturēšanu, kas izriet no Regulas 46. panta 3. punkta piemērošanas. Tomēr ņem vērā tikai daļu no šo pabalstu, ienākumu vai atalgojuma summas; šo daļu nosaka, piemērojot šai summai koeficientu, kas ir vienāds ar attiecību starp pabalsta summu, kas paredzēta, ja piemēro Regulas 46. panta 3. punktu, un summu, kas paredzēta, ja piemēro Regulas 46. panta 1. punkta pirmo daļu. 2. Attiecīgās kompetentās institūcijas pēc pieprasījuma apmainās ar visu vajadzīgo informāciju saistībā ar Regulas 12. panta 2., 3. un 4. punktu. 8. pants Noteikumi, kas piemērojami gadījumos, kad pārklājas tiesības uz maternitātes pabalstiem saskaņā ar dažādu dalībvalstu tiesību aktiem Ja darba ņēmējam vai viņa ģimenes loceklim ir tiesības pieprasīt maternitātes pabalstus saskaņā ar divu vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, šos pabalstus piešķir tikai saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kuras teritorijā notikušas dzemdības, vai, ja dzemdības nav notikušas nevienā no šīm dalībvalstīm, tikai saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kuras tiesību subjekts darba ņēmējs bijis pēdējā laikā. 9. pants Noteikumi, kas piemērojami gadījumos, kad pārklājas tiesības uz apbedīšanas pabalstiem saskaņā ar dažādu dalībvalstu tiesību aktiem 1. Ja nāve iestājas dalībvalstī, saglabājas tikai tiesības uz apbedīšanas pabalstu, kas iegūtas saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem, turpretim tiesības, kuras iegūtas saskaņā ar jebkuras citas dalībvalsts tiesību aktiem, zaudē spēku. 2. Nāvei iestājoties kādā dalībvalstī, ja ir iegūtas tiesības uz apbedīšanas pabalstu saskaņā ar divu vai vairāku citu dalībvalstu tiesību aktiem, vai, nāvei iestājoties ārpus dalībvalstu teritorijas, un minētās tiesības ir iegūtas saskaņā ar divu vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, saglabājas tikai tiesības, kas iegūtas saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, atbilstīgi kuriem darba ņēmējs ir pabeidzis savu pēdējo apdrošināšanas laikposmu, turpretim tiesības, kas iegūtas saskaņā ar jebkuras citas dalībvalsts tiesību aktiem, zaudē spēku. 10. pants Noteikumi, kas piemērojami gadījumos, kad pārklājas tiesības uz ģimenes pabalstiem vai ģimenes piemaksām, vai ja tajā pašā laikā vai kādā tā posmā darba ņēmējs ir secīgi bijis vairāku dalībvalstu tiesību subjekts 1. Ja tajā pašā laikposmā divām personām sakarā ar vienu un to pašu ģimenes locekli pienākas ģimenes pabalsti vai ģimenes piemaksas saskaņā ar Regulas 73. panta 1. vai 2. punktu vai 74. panta 1. vai 2. punktu, kā arī saskaņā ar šā ģimenes locekļa dzīvesvietas valsts tiesību aktiem, pārklājoties tiesībām uz ģimenes piemaksām vai ģimenes pabalstiem, piemēro tos noteikumus, kurus paredz ģimenes locekļa dzīvesvietas valsts tiesību akti. Tālab ņem vērā tiesības uz ģimenes pabalstiem vai ģimenes piemaksām saskaņā ar Regulas 74. panta 1. vai 2. punktu tā, it kā tās būtu tiesības, kas ir iegūtas saskaņā ar attiecīgā ģimenes locekļa dzīvesvietas valsts tiesību aktiem. 2. Ja darba ņēmējs ir secīgi bijis divu dalībvalstu tiesību subjekts laikposmā starp diviem ģimenes pabalstu vai ģimenes piemaksu izmaksas datumiem, kā to paredz vienas vai abu attiecīgo dalībvalstu tiesību akti, piemēro šādus noteikumus: a) ģimenes pabalsti vai ģimenes piemaksas, ko šis darba ņēmējs var pieprasīt saskaņā ar katras šīs valsts tiesību aktiem, atbilst tādam dienas pabalstu vai piemaksu skaitam, kas pienākas saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem. Ja šie tiesību akti neparedz dienas pabalstus vai piemaksas, ģimenes pabalstus vai piemaksas piešķir proporcionāli laikam, kurā šis darba ņēmējs ir bijis katras no šo dalībvalstu tiesību subjekts, ņemot vērā attiecīgajos tiesību aktos noteikto laikposmu; b) ja ģimenes pabalstus vai piemaksas ir piešķīrusi kāda institūcija laikposmā, kurā tos vajadzējis piešķirt citai institūcijai, minētās institūcijas veic savstarpējus norēķinus; c) ja, piemērojot a) un b) apakšpunktu, nodarbinātības laikposmu, kas reģistrēts saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem, nosaka vienībās, kuras atšķiras no tām, ko izmanto, aprēķinot ģimenes pabalstus vai ģimenes piemaksas saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, kuras tiesību subjekts tajā pašā laikposmā bijis šis darba ņēmējs, pārrēķinu veic saskaņā ar Īstenošanas regulas 15. panta 3. punktu; d) atkāpjoties no a) apakšpunkta noteikumiem, saistībā ar Īstenošanas regulas 8. pielikumā noteiktajiem norēķiniem starp dalībvalstīm, institūcija, kas uzņemas ģimenes pabalstu vai piemaksu izmaksu sakarā ar pirmo nodarbinātību attiecīgajā laikposmā, uzņemas segt šos izdevumus visā tagadējā laikposmā. 3. Ja darba ņēmēja, Francijas tiesību subjekta, ģimenes locekļi vai tāda bezdarbnieka ģimenes locekļi, kurš saņem bezdarbnieka pabalstus saskaņā ar Francijas tiesību aktiem, maina savu dzīvesvietu vienas dalībvalsts teritorijā pret citas dalībvalsts teritoriju vienā kalendārajā mēnesī, institūcija, kas atbild par ģimenes piemaksu piešķiršanu mēneša sākumā, turpina tās piešķirt visu šo mēnesi. III SADAĻA TO REGULAS NOTEIKUMU IZPILDE, KAS NOSAKA PIEMĒROJAMOS TIESĪBU AKTUS Regulas 13. līdz 16. panta izpilde 11. pants Formalitātes komandējuma gadījumā 1. Regulas 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2. punkta a) apakšpunktā minētajos gadījumos institūcija, ko izraudzījusies kompetentā iestāde dalībvalstī, kuras tiesību aktus turpina piemērot, izdod, ja ir ievēroti vajadzīgie nosacījumi, darba ņēmējam pēc viņa paša vai darba devēja pieprasījuma komandējuma apliecību, kas apliecina, ka viņš līdz noteiktam datumam paliek šīs valsts tiesību subjekts. 2. Regulas 14. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktā paredzēto atļauju pieprasa darba devējs. 12. pants Īpaši noteikumi attiecībā uz apdrošināšanu saskaņā ar Vācijas sociālā nodrošinājuma sistēmu 1. Ja saskaņā ar Regulas 14. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta vai 2. punkta a) apakšpunkta nosacījumiem Vācijas tiesību akti ir piemērojami darba ņēmējam, ko algo uzņēmums vai darba devējs, kura juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta atrodas ārpus Vācijas teritorijas, šos tiesību aktus piemēro tā, it kā darba ņēmēju algotu viņa dzīvesvietā Vācijas teritorijā. 2. Ja noteiktā laikposmā ir veiktas iemaksas, ievērojot citas dalībvalsts, nevis Vācijas, tiesību aktus, saskaņā ar obligāto invaliditātes, vecuma vai pēcnāves (pensijas) sistēmu, šajā pašā laikposmā var veikt arī papildiemaksas tālākapdrošināšanai saskaņā ar Vācijas tiesību aktiem (Höherversicherung). 13. pants Izvēles tiesības, ko izmanto diplomātisko pārstāvniecību un konsulāro iestāžu algotas personas 1. Regulas 16. panta 2. punktā paredzētās izvēles tiesības pirmo reizi jāizmanto triju mēnešu laikā pēc dienas, kad darba ņēmējs ir pieņemts darbā attiecīgajā diplomātiskajā pārstāvniecībā vai konsulārajā iestādē vai kurā viņš stājies darba attiecībās ar šādas pārstāvniecības vai iestādes pārstāvjiem. Izvēle stājas spēkā darba attiecību nodibināšanas dienā. Darba ņēmējam atjaunojot savas izvēles tiesības kalendārā gada beigās, izvēle stājas spēkā nākamā kalendārā gada pirmajā dienā. 2. Darba ņēmējs, kas izmanto savas izvēles tiesības, informē kompetentās iestādes izraudzīto institūciju dalībvalstī, par labu kuras tiesību aktiem viņš ir izdarījis izvēli, vienlaikus paziņojot par to savam darba devējam. Vajadzības gadījumā minētā institūcija nosūta šo informāciju visām pārējām šīs dalībvalsts institūcijām saskaņā ar minētās dalībvalsts kompetentās iestādes izdotajiem norādījumiem. 3. Institūcija, ko izraudzījusies kompetentā iestāde dalībvalstī, par labu kuras tiesību aktiem darba ņēmējs ir izdarījis izvēli, izdod viņam izziņu, kas apliecina, ka viņš ir šīs dalībvalsts tiesību subjekts, kamēr viņu algo attiecīgā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde, šādas pārstāvniecības vai iestādes pārstāvji. 4. Ja darba ņēmējs ir izdarījis izvēli par labu Vācijas tiesību aktu piemērošanai, šos tiesību aktus piemēro tā, it kā šo darba ņēmēju algotu tur, kur atrodas Vācijas valdība. Kompetentā iestāde izraugās kompetento veselības apdrošināšanas institūciju. 14. pants Izvēles tiesības, ko izmanto Eiropas Kopienu papildu darba ņēmēji 1. Regulas 16. panta 3. punktā paredzētās izvēles tiesības jāizmanto darba līguma noslēgšanas brīdī. Valsts iestāde, kam piešķirtas pilnvaras slēgt šādu līgumu, informē kompetentās iestādes izraudzīto institūciju dalībvalstī, par labu kuras tiesību aktiem papildu darba ņēmējs ir izdarījis izvēli. Vajadzības gadījumā minētā institūcija nodod šo informāciju visām pārējām šīs dalībvalsts institūcijām. 2. Institūcija, ko izraudzījusi kompetentā iestāde dalībvalstī, par labu kuras tiesību aktiem papildu darba ņēmējs ir izdarījis izvēli, izdod viņam izziņu, kas apliecina, ka viņš ir šīs dalībvalsts tiesību subjekts, kamēr viņu kā papildu darba ņēmēju algo Eiropas Kopienas. 3. Vajadzības gadījumā dalībvalstu kompetentās iestādes izraugās institūcijas, kas ir kompetentas attiecībā uz Eiropas Kopienu papildu darba ņēmējiem. 4. Ja papildu darba ņēmējs, ko algo citā dalībvalstī, nevis Vācijā, ir izdarījis izvēli par labu tam, ka viņam piemēro Vācijas tiesību aktus, šos tiesību aktus piemēro tā, it kā šo papildu darba ņēmēju algotu tur, kur atrodas Vācijas valdība. Kompetentā iestāde norāda kompetento veselības apdrošināšanas institūciju. IV SADAĻA TO REGULAS NOTEIKUMU IZPILDE, KAS SKAR DAŽĀDUS PABALSTU VEIDUS 1. NODAĻA APDROŠINĀŠANAS LAIKPOSMU SUMMĒŠANAS VISPĀRĒJI NOTEIKUMI 15. pants 1. Regulas 18. panta 1. punktā, 38. pantā, 45. panta 1. un 2. punktā, 64. pantā un 67. panta 1. un 2. punktā minētajos gadījumos apdrošināšanas laikposmu summēšanu veic saskaņā ar šādiem noteikumiem: a) apdrošināšanas laikposmiem, kuri pabeigti saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem, pievieno apdrošināšanas laikposmus, kuri pabeigti saskaņā ar jebkuras citas dalībvalsts tiesību aktiem, ciktāl ir vajadzība tos izmantot, lai pagarinātu apdrošināšanas laikposmus, kuri pabeigti saskaņā ar pirmās minētās dalībvalsts tiesību aktiem, ar mērķi iegūt, saglabāt vai atgūt tiesības saņemt pabalstus, ja vien šie apdrošināšanas laikposmi nepārklājas. Ja pabalstus sakarā ar invaliditātes, vecuma vai pēcnāves (pensiju) piešķir divu vai vairāku dalībvalstu institūcijas saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punktu, katra no attiecīgajām institūcijām veic summēšanu atsevišķi, ņemot vērā visus apdrošināšanas laikposmus, kurus darba ņēmējs pabeidzis saskaņā ar to visu dalībvalstu tiesību aktiem, kuru tiesību subjekts viņš ir bijis, neskarot attiecīgi Regulas 45. panta 2. punkta un 46. panta 2. punkta c) apakšpunkta noteikumus; b) ja obligātās apdrošināšanas laikposms, kas pabeigts saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem, sakrīt ar brīvprātīgās apdrošināšanas vai brīvprātīgās tālākapdrošināšanas laikposmu saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, ņem vērā tikai pirmo laikposmu; c) ja apdrošināšanas laikposms, kas nav pielīdzināms laikposmam, kurš pabeigts saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem, sakrīt ar laikposmu, kurš ir pielīdzināms apdrošināšanas laikposmam saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, ņem vērā tikai pirmo laikposmu; d) jebkuru laikposmu, kas pielīdzināms apdrošināšanas laikposmam saskaņā ar divu vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, ņem vērā tikai institūcija dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem apdrošinātā persona pēdējoreiz iesaistīta obligātajā apdrošināšanā pirms minētā laikposma; ja pirms minētā laikposma apdrošinātā persona nav bijusi iesaistīta obligātajā apdrošināšanā saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, šo laikposmu ņem vērā institūcija dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem tā pirmoreiz iesaistīta obligātajā apdrošināšanā pēc minētā laikposma; e) ja nav iespējams precīzi noteikt laikposmu, kurā konkrēti apdrošināšanas laikposmi pabeigti saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem, pieņem, ka šie apdrošināšanas laikposmi nepārklājas ar apdrošināšanas laikposmiem, kuri pabeigti saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, un, ja tas ir izdevīgi, tos ņem vērā; f) ja saskaņā ar vienas dalībvalsts tiesību aktiem konkrētus apdrošināšanas laikposmus ņem vērā tikai tad, ja tie ir pabeigti noteiktā laikposmā, institūcija, kas piemēro šos tiesību aktus: i) ņem vērā apdrošināšanas laikposmus, kuri pabeigti saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, vienīgi tad, ja tie ir pabeigti minētajā laikposmā, vai ii) pagarina šo laikposmu par to apdrošināšanas laikposmu pilnu ilgumu, kuri minētajā termiņā pilnībā vai daļēji pabeigti saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, ja — saskaņā ar otrās minētās dalībvalsts tiesību aktiem — attiecīgie apdrošināšanas laikposmi vienīgi pārtrauc termiņu, kurā jāpabeidz šie apdrošināšanas laikposmi. 2. Apdrošināšanas laikposmi, kas pabeigti saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, uz kuriem neattiecas Regula, bet kurus ņem vērā saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, uz kuru Regula attiecas, uzskata par apdrošināšanas laikposmiem, kas būtu jāņem vērā, veicot summēšanu. 3. Ja apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem, norāda vienībās, kas atšķiras no tām, kuras izmanto citas dalībvalsts tiesību aktos, pārrēķinu, kas vajadzīgs summēšanai, veic, ievērojot šādus noteikumus: a) ja darba ņēmējam ir sešu darbadienu nedēļa: i) viena diena ir līdzvērtīga astoņām stundām un otrādi; ii) sešas dienas ir līdzvērtīgas vienai nedēļai un otrādi; iii) divdesmit sešas dienas ir līdzvērtīgas vienam mēnesim un otrādi; iv) trīs mēneši jeb trīspadsmit nedēļas jeb septiņdesmit astoņas dienas ir līdzvērtīgas vienam ceturksnim un otrādi; v) pārrēķinot nedēļas mēnešos un otrādi, nedēļas un mēnešus pārrēķina dienās; vi) piemērojot iepriekš minētos noteikumus, nevar iegūt vienā kalendārajā gadā pabeigtu apdrošināšanas laikposmu kopsummu, kas pārsniedz trīssimt divpadsmit dienas jeb piecdesmit divas nedēļas, jeb divpadsmit mēnešus, jeb četrus ceturkšņus; b) ja darba ņēmējam ir piecu darbadienu nedēļa: i) viena diena ir līdzvērtīga deviņām stundām un otrādi; ii) piecas dienas ir līdzvērtīgas vienai nedēļai un otrādi; iii) divdesmit divas dienas ir līdzvērtīgas vienam mēnesim un otrādi; iv) trīs mēneši jeb trīspadsmit nedēļas jeb sešdesmit sešas dienas ir līdzvērtīgas vienam ceturksnim un otrādi; v) pārrēķinot nedēļas mēnešos un otrādi, nedēļas un mēnešus pārrēķina dienās; vi) piemērojot iepriekš minētos noteikumus, nevar iegūt vienā kalendārajā gadā pabeigtu apdrošināšanas laikposmu kopsummu, kas pārsniedz divsimt sešdesmit četras dienas jeb piecdesmit divas nedēļas, jeb divpadsmit mēnešus, jeb četrus ceturkšņus. 2. NODAĻA SLIMĪBAS UN MATERNITĀTE Regulas 18. panta izpilde 16. pants Apdrošināšanas laikposmu apstiprinājums 1. Lai izmantotu Regulas 18. panta noteikumus, darba ņēmējs iesniedz kompetentajai institūcijai izziņu, kurā norādītiapdrošinā-šanas laikposmi, kas pabeigti saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, kuras tiesību subjekts viņš ir bijis pēdējā laikā. 2. Šo izziņu pēc darba ņēmēja pieprasījuma izdod institūcija vai institūcijas dalībvalstī, kuras tiesību subjekts viņš ir bijis pēdējā laikā. Ja viņš nav iesniedzis minēto izziņu, kompetentā institūcija saņem to tieši no attiecīgās institūcijas vai institūcijām. 3. Pēc analoģijas piemēro 1. un 2. punkta noteikumus, ja ir jāņem vērā apdrošināšanas laikposmi, kas iepriekš pabeigti saskaņā ar jebkuras citas dalībvalsts tiesību aktiem, lai panāktu atbilstību attiecīgās kompetentās valsts tiesību aktos ietvertajiem nosacījumiem. Regulas 19. panta izpilde 17. pants Pabalsti natūrā, ja saņēmējs dzīvo dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 19. pantu, darba ņēmējam jāreģistrējas pašam un jāreģistrē ģimenes locekļi dzīvesvietas institūcijā, iesniedzot izziņu, kas apliecina, ka viņam un viņa ģimenes locekļiem ir tiesības saņemt iepriekš minētos pabalstus. Šādu izziņu izdod kompetentā institūcija, vajadzības gadījumā ņemot vērā darba devēja sniegtās ziņas. Ja darba ņēmējs vai viņa ģimenes locekļi nav iesnieguši iepriekš minēto izziņu, dzīvesvietas institūcija saņem to tieši no kompetentās institūcijas. 2. Šī izziņa ir derīga, kamēr dzīvesvietas institūcijai nav paziņots par tās anulēšanu. Tomēr, ja minēto izziņu izdevusi Francijas institūcija, tā ir derīga tikai trīs mēnešus no izdošanas dienas un ir atjaunojama ik pēc trim mēnešiem. 3. Ja darba ņēmējs ir sezonas strādnieks, 1. punktā minētā izziņa ir derīga visu paredzamo sezonas darba laikposmu, ja vien kompetentā institūcija pa to laiku nav paziņojusi dzīvesvietas institūcijai par šīs izziņas anulēšanu. 4. Dzīvesvietas institūcija informē kompetento institūciju par jebkuru reģistrāciju, ko tā veikusi saskaņā ar 1. punktu. 5. Iesniedzot pieteikumu pabalstiem natūrā, ieinteresētā persona iesniedz dokumentārus pierādījumus, kas ir vajadzīgi, lai piešķirtu pabalstus natūrā saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kuras teritorijā šī persona dzīvo. 6. Hospitalizācijas gadījumā dzīvesvietas institūcija trīs dienu laikā no dienas, kad tā ir uzzinājusi par hospitalizāciju, paziņo kompetentajai institūcijai par slimnieka uzņemšanas datumu, hospitalizācijas iespējamo ilgumu un slimnieka izrakstīšanas datumu. Tomēr paziņojumam nav nozīmes, ja izdevumus saistībā ar pabalstiem natūrā atmaksā, veicot vienreizēju maksājumu dzīvesvietas institūcijai. 7. Dzīvesvietas institūcija informē kompetento institūciju, iekams pieņemt jebkuru lēmumu piešķirt pabalstus natūrā, kas ietverti Regulas 24. panta 2. punktā minētajā sarakstā. Kompetentās institūcijas rīcībā ir piecpadsmit dienas no dienas, kurā šī informācija ir izsūtīta, lai celtu iebildumus un pamatotu šo iebildumu iemeslus; ja, beidzoties šim termiņam, nekādi iebildumi nav celti, dzīvesvietas institūcija piešķir pabalstus natūrā. Ja šie pabalsti jāpiešķir īpašas steidzamības gadījumā, dzīvesvietas institūcija nekavējoties dara to zināmu kompetentajai institūcijai. Paziņot par iebildumiem, pamatojot savu iebildumu iemeslus, tomēr nav vajadzības, ja izdevumus saistībā ar pabalstiem natūrā atmaksā, veicot vienreizēju maksājumu dzīvesvietas institūcijā. 8. Darba ņēmējs vai viņa ģimenes locekļi informē dzīvesvietas institūciju par visām izmaiņām dzīves apstākļos, kas var skart viņu tiesības saņemt pabalstus natūrā, jo īpaši par darba attiecību izbeigšanu vai maiņu, kā arī par jebkuru darba ņēmēja vai viņa ģimenes locekļa dzīvesvietas un uzturēšanās vietas maiņu. Tāpat, ja darba ņēmējam beidzas apdrošināšana vai viņam vairs nepienākas pabalsti natūrā, kompetentā institūcija attiecīgi informē dzīvesvietas institūciju. Dzīvesvietas institūcija var jebkurā laikā pieprasīt kompetentajai institūcijai jebkuras ziņas par darba ņēmēja apdrošināšanu vai viņa tiesībām saņemt pabalstus natūrā. 9. Divas vai vairākas dalībvalstis vai šo dalībvalstu kompetentās iestādes pēc Administratīvās komisijas atzinuma saņemšanas var vienoties par īstenošanas noteikumiem. 18. pants Naudas pabalsti, ja to saņēmējs dzīvo dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts 1. Lai saņemtu naudas pabalstus saskaņā ar Regulas 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu, darba ņēmējs, iestājoties darba nespējai, triju dienu laikā iesniedz dzīvesvietas institūcijai paziņojumu par darba pārtraukšanu vai, ja to paredz tiesību akti, kurus piemēro kompetentā institūcija vai dzīvesvietas institūcija, darba nespējas izziņu, ko izsniedzis attiecīgā darba ņēmēja ārstējošais ārsts. 2. Ja attiecīgā darba ņēmēja ārstējošie ārsti dzīvesvietas valstī neizsniedz darba nespējas izziņas, darba ņēmējs vēršas tieši dzīvesvietas institūcijā, ievērojot tās piemērojamajos tiesību aktos noteikto termiņu. Šī institūcija nekavējoties nodrošina darba nespējas medicīnisku apstiprinājumu un 1. punktā minētās izziņas sagatavošanu. Šajā izziņā norāda varbūtējo darba nespējas ilgumu un tūlīt nosūta to kompetentajai institūcijai. 3. Gadījumos, uz kuriem neattiecas 2. punkts, dzīvesvietas institūcija, cik vien ātri iespējams, bet katrā ziņā ne vēlāk kā triju dienu laikā pēc dienas, kurā darba ņēmējs pie tās vērsies, nodrošina darba ņēmēja medicīnisko izmeklēšanu tā, it kā viņš būtu apdrošināts šajā institūcijā. Izmeklējošā ārsta ziņojumā jo īpaši norāda varbūtējo darba nespējas ilgumu, un dzīvesvietas institūcija trīs dienās pēc medicīniskās izmeklēšanas dienas nosūta to kompetentajai institūcijai. 4. Turpmāk dzīvesvietas institūcija veic visas vajadzīgās darba ņēmēja administratīvās pārbaudes vai medicīnisko izmeklēšanu tā, it kā viņš būtu apdrošināts šajā institūcijā. Tiklīdz tā noskaidro, ka darba ņēmējs spēj atsākt darbu, tā nekavējoties par to paziņo darba ņēmējam un kompetentajai institūcijai, norādot datumu, kurā beidzas darba ņēmēja darba nespēja. Neskarot 6. punkta noteikumus, paziņojums darba ņēmējam ir uzskatāms par lēmumu, kas pieņemts kompetentās institūcijas vārdā. 5. Visos gadījumos kompetentā institūcija patur tiesības pieprasīt, lai darba ņēmēju izmeklē tās izvēlēts ārsts. 6. Ja kompetentā institūcija nolemj neizmaksāt naudas pabalstus, tādēļ ka darba ņēmējs neievēro dzīvesvietas valsts tiesību aktos noteiktās formalitātes, vai ja tā konstatē, ka darba ņēmējs spēj atsākt darbu, tā paziņo darba ņēmējam savu lēmumu un vienlaikus nosūta šā lēmuma norakstu dzīvesvietas institūcijai. 7. Darba ņēmējam atsākot darbu, viņš nosūta attiecīgo paziņojumu kompetentajai institūcijai, ja šādu paziņojumu pieprasa minētās institūcijas piemērojamie tiesību akti. 8. Kompetentā institūcija izmaksā naudas pabalstus pieņemamā veidā, piemēram, kā starptautisku naudas pārvedumu, un attiecīgi informē dzīvesvietas institūciju un darba ņēmēju. Ja naudas pabalstus kompetentās institūcijas vārdā izmaksā dzīvesvietas institūcija, pirmā institūcija informē darba ņēmēju par viņa tiesībām un paziņo dzīvesvietas institūcijai naudas pabalstu summu, izmaksas datumus, kā arī maksimālo laikposmu, kurā tie būtu jāpiešķir, saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. 9. Divas vai vairākas dalībvalstis vai šo valstu kompetentās iestādes pēc Administratīvās komisijas atzinuma saņemšanas var vienoties par īstenošanas noteikumiem. Regulas 20. panta izpilde 19. pants Īpaši noteikumi pārrobežu darba ņēmējiem un viņu ģimenes locekļiem Pārrobežu darba ņēmējiem vai viņu ģimenes locekļiem drīkst izsniegt medikamentus, pārsējus, brilles un nelielas palīgierīces, kā arī veikt laboratorijas analīzes un pārbaudes tikai dalībvalstī, kuras teritorijā tie ir parakstīti vai ieteikti, un saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem. Regulas 22. panta izpilde 20. pants Pabalsti natūrā, ja saņēmējs uzturas dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts — Īpašs gadījums, kas skar darba ņēmējus, kuri atrodas komandējumā, kā arī starptautisko pārvadājumu darba ņēmējus un viņu ģimenes locekļus 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā sev vai saviem ģimenes locekļiem, kas viņu pavada komandējuma laikā, darba ņēmējs, uz kuru attiecas Regulas 14. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts vai 2. punkta a) apakšpunkts, iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas Īstenošanas regulas 11. pantā paredzēto apliecību. Pieņem, ka darba ņēmējs, kas ir iesniedzis šo apliecību, atbilst nosacījumiem, kuri jāievēro, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstus natūrā. 2. Lai saņemtu pabalstus natūrā sev vai saviem ģimenes locekļiem, kas viņu pavada, starptautisko pārvadājumu darba ņēmējs, uz kuru attiecas Regulas 14. panta 1. punkta b) apakšpunkts un kurš darba gaitā dodas uz tādu dalībvalsti, kas nav kompetentā valsts, cik vien ātri iespējams iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas īpašu izziņu, kuru izdevis darba devējs vai viņa pārstāvis kārtējā kalendārā mēneša vai divu kalendāro mēnešu laikā pirms tās iesniegšanas. Šajā izziņā jo īpaši norāda, no kura datuma šo darba ņēmēju algo minētais darba devējs, kā arī kompetentās institūcijas nosaukumu un adresi; ja saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem darba devējam tomēr nav obligāti jāzina kompetentā institūcija, darba ņēmējs rakstiski uzrāda šīs institūcijas nosaukumu un adresi, iesniedzot pieteikumu institūcijai pēc uzturēšanās vietas. Pieņem, ka darba ņēmējs, kas ir iesniedzis izziņu, atbilst nosacījumiem, kuri jāievēro, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstus natūrā. Ja darba ņēmējs pirms ārstnieciskās palīdzības saņemšanas nevar sazināties ar institūciju pēc uzturēšanās vietas, viņš neatkarīgi no tā saņem šo palīdzību, uzrādot minēto izziņu, tā, it kā viņš būtu apdrošināts šajā institūcijā. 3. Institūcija pēc uzturēšanās vietas triju dienu laikā noskaidro kompetentajā institūcijā, vai attiecīgā persona atbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstus natūrā. Šī institūcija nodrošina pabalstus natūrā, līdz tā saņem atbildi no kompetentās institūcijas, bet ne ilgāk kā trīsdesmit dienas. 4. Kompetentā institūcija nosūta atbildi institūcijai pēc uzturēšanās vietas desmit dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas no šīs institūcijas. Ja atbilde ir apstiprinoša, kompetentā institūcija, vajadzības gadījumā, norāda maksimālo laiku, kurā drīkst piešķirt pabalstus natūrā saskaņā ar tās piemērojamajiem tiesību aktiem, un institūcija pēc uzturēšanās vietas turpina nodrošināt minētos pabalstus. 5. Attiecīgi 1. un 2. punktā paredzētās apliecības vai izziņas vietā, darba ņēmēji, uz kuriem attiecas šie punkti, var iesniegt institūcijai pēc uzturēšanās vietas izziņu, kas apliecina atbilstību nosacījumiem, kuri jāievēro, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstus natūrā. Vajadzības gadījumā šajā izziņā, ko izdod kompetentā institūcija, cita starpā, norāda maksimālo laikposmu, kurā drīkst piešķirt pabalstus natūrā saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. Šajā gadījumā nepiemēro 1., 2., 3. un 4. punktu. 6. Pēc analoģijas piemēro Īstenošanas regulas 17. panta 6., 7. un 9. punktu. 7. Pabalstus natūrā, kurus nodrošina, pamatojoties uz 1. vai 2. punktā paredzēto pieņēmumu, atlīdzina tā, kā tas paredzēts Regulas 36. panta 1. punktā. 21. pants Pabalsti natūrā, ja to saņēmējs uzturas dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts — Darba ņēmēji, uz kuriem neattiecas Īstenošanas regulas 20. pants 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta 1. punktu, izņemot Īstenošanas regulas 20. pantā minētos gadījumus, darba ņēmējs iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas izziņu, kas apliecina, ka viņam ir tiesības saņemt pabalstus natūrā. Vajadzības gadījumā šajā izziņā, ko pēc darba ņēmēja pieprasījuma izdod kompetentā institūcija, ja iespējams, pirms viņš ir atstājis tās dalībvalsts teritoriju, kurā viņš dzīvo, cita starpā, norāda maksimālo laikposmu, kurā drīkst piešķirt pabalstus natūrā, saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. Ja darba ņēmējs nav iesniedzis minēto izziņu, institūcija pēc uzturēšanās vietas to saņem tieši no kompetentās institūcijas. 2. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 17. panta 6., 7. un 9. punktu. 22. pants Pabalsti natūrā darba ņēmējiem, kas maina dzīvesvietu vai atgriežas dzīvesvietas valstī, un darba ņēmējiem, kam ir atļauja saņemt ārstniecisko palīdzību citā dalībvalstī 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 22. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktu, darba ņēmējs iesniedz dzīvesvietas institūcijas izziņu, kas apliecina, ka viņam ir tiesības arī turpmāk saņemt minētos pabalstus. Vajadzības gadījumā šajā izziņā, ko izdod kompetentā institūcija, cita starpā, norāda maksimālo laikposmu, kurā drīkst arī turpmāk piešķirt pabalstus, saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. Pēc darba ņēmēja pieprasījuma izziņu var izdot pēc viņa aizbraukšanas, ja force majeureapstākļu dēļ to nevar sagatavot iepriekš. 2. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 17. panta 6., 7. un 9. punktu. 3. Līdzīgi piemēro 1. un 2. punktu, nodrošinot ar pabalstiem natūrā gadījumā, kas minēts Regulas 22. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punktā. 23. pants Pabalsti natūrā ģimenes locekļiem Atkarībā no apstākļiem, līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 21. vai 22. panta noteikumus, piešķirot pabalstus natūrā ģimenes locekļiem, kā tas paredzēts Regulas 23. panta 3. punktā. 24. pants Naudas pabalsti darba ņēmējiem, ja viņi uzturas dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 18. panta noteikumus, ja saņem naudas pabalstus saskaņā ar Regulas 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu. Tomēr, neskarot prasību iesniegt darba nespējas izziņu, darba ņēmējam, kas uzturas dalībvalstī, bet neveic tur nekādu profesionālo darbību, nav jāiesniedz Īstenošanas regulas 18. panta 1. punktā minētais paziņojums par darba pārtraukšanu. Regulas 23. panta 3. punkta izpilde 25. pants Izziņa par ģimenes locekļiem, kuri jāņem vērā, aprēķinot naudas pabalstus 1. Lai saņemtu pabalstus saskaņā ar Regulas 23. panta 3. punktu, darba ņēmējs iesniedz kompetentajai institūcijai izziņu par saviem ģimenes locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī, nevis tur, kur atrodas minētā institūcija. 2. Šo izziņu izsniedz institūcija pēc ģimenes locekļu dzīvesvietas. Tā ir derīga divpadsmit mēnešus pēc izdošanas dienas. To var pagarināt, šajā gadījumā tā ir derīga no tās pagarināšanas dienas. Darba ņēmējs nekavējoties brīdina kompetento institūciju par visiem faktiem, kuru dēļ būtu jāgroza minētā izziņa. Šie grozījumi stājas spēkā no dienas, kurā noticis šis fakts. 3. Kompetentā institūcija var pieprasīt, ka 1. punktā minētās izziņas vietā darba ņēmējam jāuzrāda jauni civilstāvokli apliecinoši dokumenti sakarā ar saviem ģimenes locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī, nevis tajā, kur atrodas minētā institūcija. Regulas 25. panta 1. punkta izpilde 26. pants Pabalsti bezdarbniekiem, kas dodas darba meklējumos uz citu dalībvalsti, kura nav kompetentā valsts 1. Lai saņemtu naudas pabalstus un pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 25. panta 1. punktu sev un saviem ģimenes locekļiem, bezdarbnieks iesniedz veselības apdrošināšanas institūcijai savā jaunajā atrašanās vietā izziņu, kura viņam pirms aizbraukšanas jāpieprasa kompetentajā veselības apdrošināšanas institūcijā. Ja viņš nav iesniedzis minēto izziņu, institūcija viņa jaunajā atrašanās vietā saņem to no kompetentās institūcijas. Šai izziņai jāapliecina, ka pastāv tiesības saņemt minētos pabalstus saskaņā ar Regulas 69. panta 1. punkta a) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem, jānorāda šo tiesību ilgums, ņemot vērā Regulas 69. panta 1. punkta c) apakšpunktu, un, atkarībā no apstākļiem, jānosaka piešķiramo naudas pabalstu summa saistībā ar veselības apdrošināšanu iepriekš minētajā laikposmā darba nespējas vai hospitalizācijas gadījumā. 2. Bezdarbnieku apdrošināšanas institūcija bezdarbnieka jaunajā atrašanās vietā apliecina — uz Īstenošanas regulas 83. pantā minētās izziņas kopijas, kuru nosūta veselības apdrošināšanas institūcijai pēc atrašanās vietas — ka ir ievēroti Regulas 69. panta 1. punkta b) apakšpunktā ietvertie nosacījumi, un norāda dienu, no kuras tie ievēroti, kā arī dienu, no kuras bezdarbnieks var pretendēt uz bezdarbnieku apdrošināšanas pabalstiem, saņemot tos no kompetentās institūcijas. Šī izziņa ir derīga Regulas 69. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteiktajā laikā, kamēr tiek ievēroti nosacījumi. Bezdarbnieku apdrošināšanas institūcija bezdarbnieka jaunajā atrašanās vietā triju dienu laikā informē minēto veselības apdrošināšanas institūciju, ja nosacījumi vairs netiek ievēroti. 3. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 17. panta 6. un 7. punktu. Regulas 25. panta 3. punkta izpilde 27. pants Pabalsti natūrā bezdarbnieku ģimenes locekļiem, ja viņi dzīvo dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 17. pantu, piešķirot pabalstus natūrā bezdarbnieku ģimenes locekļiem, ja šie ģimenes locekļi dzīvo dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts. Reģistrējot to bezdarbnieku ģimenes locekļus, kas saņem pabalstus saskaņā ar Regulas 69. panta 1. punktu, jāuzrāda Īstenošanas regulas 26. panta 1. punktā minētā izziņa. Šī izziņa ir derīga laikposmā, kurā drīkst piešķirt pabalstus saskaņā ar Regulas 69. panta 1. punktu. Regulas 26. panta izpilde 28. pants Pabalsti natūrā pensijas pieprasījuma iesniedzējiem un viņu ģimenes locekļiem 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā savas dzīvesvietas dalībvalstī saskaņā ar Regulas 26. panta 1. punktu, pieprasījuma iesniedzējs un viņa ģimenes locekļi reģistrējas dzīvesvietas institūcijā, iesniedzot izziņu, kas apliecina, ka gan viņam pašam, gan viņa ģimenes locekļiem ir tiesības saņemt minētos pabalstus saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem. Šo izziņu izsniedz tās citas dalībvalsts institūcija, kas atbild par pabalstiem natūrā. 2. Dzīvesvietas institūcija informē institūciju, kas izsniegusi izziņu, par jebkuru reģistrāciju, kas veikta saskaņā ar 1. punktu. Regulas 28. panta izpilde 29. pants Pabalsti natūrā pensionāriem un viņu ģimenes locekļiem, kas dzīvo dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem viņiem ir tiesības saņemt pabalstus 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā savas dzīvesvietas dalībvalstī saskaņā ar Regulas 28. panta 1. punktu, pensionārs un viņa ģimenes locekļi reģistrējas dzīvesvietas institūcijā, iesniedzot izziņu, kas apliecina, ka viņam pašam un viņa ģimenes locekļiem ir tiesības saņemt minētos pabalstus saskaņā ar vienas valsts vai vienas no valstu tiesību aktiem, kuri paredz pensijas izmaksu. 2. Šo izziņu pēc pensionāra pieprasījuma izsniedz par pensiju izmaksu atbildīgā institūcija vai institūcijas vai, atkarībā no apstākļiem, institūcija, kura pilnvarota noteikt tiesības saņemt pabalstus natūrā, līdzko pensionārs atbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai iegūtu tiesības saņemt šādus pabalstus. Ja pensionārs nav iesniedzis izziņu, dzīvesvietas institūcija saņem to tieši no institūcijas vai institūcijām, kas atbildīgas par pensijas izmaksu, vai, atkarībā no apstākļiem, no institūcijas, kura ir pilnvarota izsniegt šādu izziņu. Kamēr šī izziņa nav saņemta, dzīvesvietas institūcija var, ņemot vērā tās pieņemtās dokumentārās liecības, veikt pensionāra un viņa ģimenes locekļu provizorisku reģistrāciju. Šādu reģistrāciju neveic institūcija, kas atbild par pabalstu natūrā izmaksu, kamēr dzīvesvietas institūcija nav nosūtījusi 1. punktā paredzēto izziņu. 3. Dzīvesvietas institūcija informē institūciju, kas ir izsniegusi 1. punktā paredzēto izziņu, par jebkuru reģistrāciju, kas veikta saskaņā ar minētā punkta noteikumiem. 4. Iesniedzot jebkuru pieteikumu sakarā ar pabalstiem natūrā, pensionāram ar pēdējā maksājuma naudas pārveduma kvīti vai pasakni jāpierāda dzīvesvietas institūcijai, ka viņam vēl arvien ir tiesības saņemt pensiju. 5. Pensionārs vai viņa ģimenes locekļi informē dzīvesvietas institūciju par visām dzīves apstākļu izmaiņām, kas var ietekmēt viņu tiesības saņemt pabalstus natūrā, jo īpaši par pensijas apturēšanu vai anulēšanu, kā arī par jebkuru dzīvesvietas maiņu. Institūcijas, kas atbild par pensiju, arī informē par visām šādām izmaiņām institūciju pēc pensionāra dzīvesvietas. 6. Regulas 28. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajā gadījumā Administratīvā komisija, ja rodas vajadzība, nosaka procedūru, pēc kuras izvēlas institūciju, kas sedz izdevumus saistībā ar pabalstu natūrā izmaksu. Regulas 29. panta izpilde 30. pants Pabalsti natūrā ģimenes locekļiem, kuru dzīvesvietas dalībvalsts nav valsts, kurā dzīvo pensionārs 1. Lai saskaņā ar Regulas 29. panta 1. punktu saņemtu pabalstus natūrā dalībvalstī, kurā viņi dzīvo, ģimenes locekļi reģistrējas dzīvesvietas institūcijā, iesniedzot dokumentāro pierādījumu, kas paredzēts šīs institūcijas piemērojamajos tiesību aktos sakarā ar šādu pabalstu piešķiršanu pensionāra ģimenes locekļiem, kā arī izziņu, kura apliecina, ka gan pensionāram, gan viņa ģimenes locekļiem ir tiesības saņemt pabalstus natūrā. Šī izziņa, ko izsniedz institūcija pēc pensionāra dzīvesvietas, ir derīga tik ilgi, kamēr institūcijai pēc viņa ģimenes locekļu dzīvesvietas nav paziņots par tās anulēšanu. Tomēr, ja minēto izziņu ir izsniegusi Francijas institūcija, tā ir derīga tikai divpadsmit mēnešus pēc izsniegšanas dienas un ir atjaunojama ik pēc gada. 2. Piesakoties pabalstiem natūrā, ģimenes locekļi iesniedz institūcijai pēc savas dzīvesvietas 1. punktā minēto izziņu, ja šīs institūcijas piemērojamie tiesību akti paredz, ka šādam pieteikumam jāpievieno pierādījums, ka viņiem ir tiesības saņemt pensiju. 3. Institūcija pēc pensionāra dzīvesvietas informē institūciju pēc ģimenes locekļu dzīvesvietas par pensijas apturēšanu vai anulēšanu un par katru pensionāra dzīvesvietas maiņu. Institūcija pēc ģimenes locekļu dzīvesvietas var jebkurā laikā pieprasīt institūcijai pēc pensionāra dzīvesvietas sniegt tai jebkuras ziņas saistībā ar tiesībām saņemt pabalstus natūrā. 4. Ģimenes locekļi informē institūciju pēc savas dzīvesvietas par visām dzīves apstākļu izmaiņām, kas var skart viņu tiesības saņemt pabalstus natūrā, jo īpaši par katru dzīvesvietas maiņu. Regulas 31. panta izpilde 31. pants Pabalsti natūrā pensionāriem un viņu ģimenes locekļiem, kas uzturas dalībvalstī, kura nav viņu dzīvesvietas valsts 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 31. pantu, pensionārs iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas izziņu, kas apliecina, ka viņam ir tiesības saņemt minētos pabalstus. Vajadzības gadījumā šajā izziņā, kuru izsniedz institūcija pēc pensionāra dzīvesvietas, ja iespējams, pirms viņš ir atstājis savas dzīvesvietas dalībvalsti, cita starpā, norāda maksimālo laikposmu, kurā drīkst piešķirt pabalstus natūrā, saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem. Ja pensionārs nav iesniedzis minēto izziņu, institūcija pēc uzturēšanās vietas saņem to tieši no dzīvesvietas institūcijas. 2. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 17. panta 6., 7. un 9. punktu. Šajā gadījumā institūcija pēc pensionāra dzīvesvietas ir uzskatāma par kompetento institūciju. 3. Līdzīgi piemēro 1. un 2. punktu, piešķirot pabalstus natūrā ģimenes locekļiem, uz kuriem attiecas Regulas 31. pants. Regulas 35. panta 1. punkta izpilde 32. pants sInstitūcijas, kurās var vērsties raktuvju un līdzīgu uzņēmumu strādnieki un viņu ģimenes locekļi, uzturoties vai dzīvojot dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts 1. Regulas 35. panta 1. punktā minētajos gadījumos un ja uzturēšanās vai dzīvesvietas valstī pabalsti, kurus piešķir saskaņā ar veselības vai maternitātes apdrošināšanas sistēmu, kas attiecas uz fiziska darba strādniekiem tērauda rūpniecībā, ir vienādi ar pabalstiem, kurus piešķir saskaņā ar īpašo sistēmu raktuvju un līdzīgu uzņēmumu strādniekiem, šai kategorijai piederošie strādnieki un viņu ģimenes locekļi var vērsties Īstenošanas regulas 3. pielikumā norādītajā tuvākajā institūcijā uzturēšanās vai dzīvesvietas dalībvalstī pat tad, ja tā ir institūcija, kura pārvalda sistēmu, kas attiecas uz fiziska darba strādniekiem tērauda rūpniecībā, un tad minētajai institūcijai ir jānodrošina pabalsti. 2. Ja pabalsti, kurus piešķir saskaņā ar īpašo sistēmu raktuvju un līdzīgu uzņēmumu strādniekiem, dod lielākas priekšrocības, šie strādnieki var izvēlēties, vai viņiem vērsties institūcijā, kas atbild par šīs sistēmas pārvaldīšanu, vai tuvākajā institūcijā viņu uzturēšanās vai dzīvesvietas dalībvalstī, kura pārvalda sistēmu fiziska darba strādniekiem tērauda rūpniecībā. Pēdējā gadījumā attiecīgā institūcija pievērš ieinteresētās personas uzmanību tam, ka, vēršoties institūcijā, kas atbild par iepriekš minētās īpašās sistēmas pārvaldīšanu, šī persona saņems izdevīgākus pabalstus; turklāt tā dara zināmu attiecīgās institūcijas nosaukumu un adresi. Regulas 35. panta 3. punkta izpilde 33. pants Kā ņem vērā laikposmu, kurā citas dalībvalsts institūcija jau ir nodrošinājusi pabalstus Sakarā ar Regulas 35. panta 3. punkta izpildi, dalībvalsts institūcija, kas aicināta nodrošināt pabalstus, var pieprasīt citas dalībvalsts institūcijai atsūtīt informāciju par laikposmu, kurā šī institūcija jau nodrošinājusi pabalstus saistībā ar šo pašu slimības vai maternitātes gadījumu. Kārtība, atbilstīgi kurai vienas dalībvalsts kompetentā institūcija atmaksā izdevumus saistībā ar uzturēšanos citā dalībvalstī 34. pants 1. Ja, darba ņēmējam uzturoties dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts, nav iespējams nokārtot Īstenošanas regulas 20. panta 1., 2. un 5. punktā, kā arī 21., 23. un 31. pantā paredzētās formalitātes, viņa izdevumus pēc pieteikuma iesniegšanas atmaksā kompetentā institūcija pēc uzturēšanās vietas. 2. Pēc kompetentās institūcijas pieprasījuma institūcija pēc uzturēšanās vietas nodod tai vajadzīgo informāciju par šiem tarifiem. 3. NODAĻA INVALIDITĀTES, VECUMA UN PĒCNĀVES PENSIJAS Pabalstu pieprasījumu iesniegšana un izskatīšana 35. pants Invaliditātes pabalstu pieprasījumi, ja darba ņēmējs ir apdrošināts tikai saskaņā ar Regulas III pielikumā norādīto valstu tiesību aktiem, kā arī Regulas 40. panta 2. punktā minētajā gadījumā 1. Lai saņemtu pabalstus saskaņā ar Regulas 37., 38. un 39. pantu, tostarp Regulas 40. panta 2. punktā un 42. panta 1. un 2. punktā minētajos gadījumos, darba ņēmējs iesniedz pieprasījumu institūcijai dalībvalstī, kuras tiesību subjekts viņš ir bijis, iestājoties darba nespējai, kam sekoja invaliditāte vai invaliditātes progresēšana, vai dzīvesvietas institūcijai, kas pārsūta pieprasījumu pirmajai institūcijai, norādot tā iesniegšanas datumu; šis datums uzskatāms par datumu, kurā pieprasījums ir iesniegts pirmajai institūcijai. Tomēr, ja ir piešķirti veselības apdrošināšanas pabalsti naudā, diena, kurā šādi naudas pabalsti vairs netiek piešķirti, piemērotā gadījumā ir uzskatāma par pensijas pieprasījuma iesniegšanas dienu. 2. Regulas 41. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajā gadījumā institūcija, kurā pieprasījuma iesniedzējs bijis pēdējoreiz apdrošināts, paziņo institūcijai, kas iepriekš bijusi atbildīga par pabalstu izmaksu, pabalstu summu un dienu, no kuras tie pienākas saskaņā ar tās piemērojamajiem tiesību aktiem. Sākot no šīs dienas, pabalstus, kas pienākas pirms invaliditātes progresēšanas, atceļ vai samazina līdz summai, kura nepārsniedz Regulas 41. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto piemaksu. 3. Regulas 41. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajā gadījumā 2. punktu nepiemēro. Šajā gadījumā institūcija, kurā pieprasījuma iesniedzējs bijis pēdējoreiz apdrošināts, vēršas Nīderlandes institūcijā, lai noskaidrotu, kāda summa pienākas no šīs institūcijas. 36. pants Pieprasījumi vecuma pabalstiem un pabalstiem apgādnieka zaudējuma gadījumā (izņemot bāreņu pabalstus), kā arī invaliditātes pabalstiem gadījumos, kas nav minēti Īstenošanas regulas 35. pantā 1. Lai saņemtu pabalstus saskaņā ar Regulas 40. līdz 51. pantu, izņemot Īstenošanas regulas 35. pantā minētos gadījumus, ieinteresētā persona iesniedz pieprasījumu dzīvesvietas institūcijai, ievērojot kārtību, ko paredz šīs institūcijas piemērojamie tiesību akti. Ja darba ņēmējs nav veicis visas apdrošināšanas laikposmu iemaksas saskaņā ar šiem tiesību aktiem, dzīvesvietas institūcija pārsūta pieprasījumu institūcijai dalībvalstī, kuras tiesību subjekts šis pieprasījuma iesniedzējs bijis pēdējā laikā, norādot dienu, kad ir iesniegts pieprasījums. Šo dienu uzskata par dienu, kurā pieprasījums ir iesniegts pēdējai no minētajām institūcijām. 2. Ja pieprasījuma dzīvo dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem darba ņēmējs nav veicis visas apdrošināšanas laikposmu iemaksas, viņš var nosūtīt savu pieprasījumu institūcijai dalībvalstī, kuras tiesību subjekts šis darba ņēmējs bijis pēdējā laikā. 3. Ja pieprasījuma iesniedzējs dzīvo tādā valstī, kas nav dalībvalsts, viņš iesniedz savu pieprasījumu kompetentajai institūcijai dalībvalstī, kuras tiesību subjekts šis darba ņēmējs bijis pēdējā laikā. Pieprasījuma iesniedzējam nosūtot savu pieprasījumu institūcijai dalībvalstī, kuras pilsonis viņš ir, tā pārsūta šo pieprasījumu kompetentajai institūcijai. 4. Pabalstu pieprasījuma nosūtīšana institūcijai kādā dalībvalstī automātiski paredz vienlaicīgu pabalstu piešķiršanu saskaņā ar visu attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem, kuru nosacījumiem atbilst pieprasījuma iesniedzējs, izņemot gadījumu, kad saskaņā ar Regulas 44. panta 2. punktu pieprasījuma iesniedzējs lūdz atlikt kādu vecuma pabalstu izmaksu, uz kuru saņemšanu viņam būtu tiesības. 37. pants Dokumenti un informācija, kas jāpievieno Īstenošanas regulas 36. pantā minēto pabalstu pieprasījumiem Iesniedzot pieprasījumus saskaņā ar Īstenošanas regulas 36. pantu, ievēro šādus noteikumus: a) pieprasījumam jāpievieno vajadzīgie pamatojuma dokumenti un tas jānoformē, izmantojot veidlapu, kas paredzēta tās dalībvalsts tiesību aktos, i) kurā dzīvo pieprasījuma iesniedzējs, gadījumā, kas minēts 36. panta 1. punktā; ii) kuras tiesību subjekts šis darba ņēmējs bijis pēdējā laikā, gadījumos, kas minēti 36. panta 2. un 3. punktā; b) pieprasījuma iesniedzēja sniegto ziņu patiesumu apliecina pieprasījuma veidlapai pievienotie oficiālie dokumenti vai to apstiprina kompetentās organizācijas dalībvalstī, kurā dzīvo pieprasījuma iesniedzējs; c) pieprasījuma iesniedzējam, ciktāl tas ir iespējams, jānorāda apdrošināšanas institūcija vai institūcijas jebkurā dalībvalstī, kas veic apdrošināšanu invaliditātes, vecuma vai pēcnāves pensiju gadījumā, kurās šis darba ņēmējs ir bijis apdrošināts, vai darba devējs vai darba devēji, pie kuriem viņš ir strādājis jebkurā dalībvalstī, uzrādot jebkādas izziņas par nodarbinātību, kas varētu būt viņa rīcībā; d) ja saskaņā ar Regulas 44. panta 2. punktu pieprasījuma iesniedzējs lūdz atlikt kādu vecuma pabalstu piešķiršanu, uz kuriem viņam būtu tiesības saskaņā ar vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, viņš var norādīt, saskaņā ar kuras valsts tiesību aktiem viņš pieprasa pabalstus. 38. pants Izziņas par ģimenes locekļiem, kuri jāņem vērā, nosakot pabalsta summu 1. Lai saņemtu pabalstus saskaņā ar Regulas 39. panta 4. punktu vai 47. panta 3. punktu, pieprasījuma iesniedzējs iesniedz izziņu par saviem ģimenes locekļiem, izņemot bērnus, kas dzīvo citā dalībvalstī, nevis tur, kur atrodas institūcija, kura atbild par pabalstu piešķiršanu. Šo izziņu izsniedz veselības apdrošināšanas institūcija pēc ģimenes locekļu dzīvesvietas vai cita institūcija, ko izraudzījusies kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā viņi dzīvo. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 25. panta 2. punkta otro un trešo daļu. Institūcija, kas atbild par pabalstu piešķiršanu, var pieprasīt, ka pirmajā daļā minētās izziņas vietā pieprasījuma iesniedzējam jāiesniedz jauni civilstāvokli apliecinoši dokumenti par saviem ģimenes locekļiem, izņemot bērnus, kuri dzīvo citā dalībvalstī, nevis valstī, kurā atrodas minētā institūcija. 2. Gadījumā, kas minēts 1. punktā, ja attiecīgās institūcijas piemērojamie tiesību akti paredz, ka ģimenes locekļiem būtu jādzīvo ar pensionāru zem viena jumta, tas, ka šie ģimenes locekļi, kuri neievēro šo nosacījumu, tomēr ir galvenokārt materiāli atkarīgi no pieprasījuma iesniedzēja, jāpierāda ar dokumentiem, kas apliecina, ka pieprasījuma iesniedzējs viņiem regulāri sūta daļu savu ienākumu. 39. pants Invaliditātes pabalstu pieprasījumu izskatīšana gadījumā, ja darba ņēmējs ir apdrošināts tikai saskaņā ar Regulas III pielikumā norādīto valstu tiesību aktiem 1. Ja darba ņēmējs iesniedz invaliditātes pabalstu pieprasījumu, un institūcija noskaidro, ka var piemērot Regulas 37. panta 1. punkta noteikumus, šī institūcija, vajadzības gadījumā, saņem no institūcijas, kurā darba ņēmējs bijis pēdējā laikā apdrošināts, izziņu par pabeigtajiem apdrošināšanas laikposmiem saskaņā ar pēdējās institūcijas piemērojamajiem tiesību aktiem. 2. Līdzīgi piemēro 1. punkta noteikumus, ja ir jāņem vērā apdrošināšanas laikposmi, kas iepriekš pabeigti saskaņā ar jebkuras citas dalībvalsts tiesību aktiem, lai panāktu atbilstību kompetentās valsts tiesību aktos ietvertajiem nosacījumiem. 3. Regulas 39. panta 3. punktā minētajā gadījumā institūcija, kas izskata pieprasījuma iesniedzēja gadījumu, pārsūta viņa lietu institūcijai, kurā darba ņēmējs bijis pēdējā laikā apdrošināts. 4. Īstenošanas regulas 41. līdz 50. pantu nepiemēro, izskatot 1., 2. un 3. punktā minētos pieprasījumus. 40. pants Invaliditātes pakāpes noteikšana Lai noteiktu invaliditātes pakāpi, dalībvalsts institūcija ņem vērā dokumentus un ārstu ziņojumus, kā arī administratīva rakstura informāciju, kas ir jebkuras citas dalībvalsts institūcijas rīcībā. Katra institūcija tomēr patur tiesības pieprasīt, ka pieprasījuma iesniedzēju izmeklē tās izvēlēts ārsts, izņemot gadījumus, kuriem piemēro Regulas 40. panta 3. punktu. Pieprasījumu izskatīšana attiecībā uz invaliditātes, vecuma pabalstiem un pabalstiem apgādnieka zaudējuma gadījumos, kas paredzēti Īstenošanas regulas 36. pantā 41. pants Institūcijas, kas izskata pieprasījumus 1. Pabalstu pieprasījumus izskata institūcija (turpmāk "pieprasījumu izskatītāja institūcija"), kurai tie ir nosūtīti vai pārsūtīti saskaņā ar Īstenošanas regulas 36. pantu. 2. Pieprasījumu izskatītāja institūcija, izmantojot īpašu veidlapu, tūlīt paziņo visām attiecīgajām institūcijām par pabalstu pieprasījumiem, lai tos varētu vienlaikus un nekavējoties izskatīt visas šīs institūcijas. 42. pants Veidlapas, kas ir jāizmanto, izskatot pabalstu pieprasījumus 1. Izskatot pabalstu pieprasījumus, pieprasījumu izskatītāja institūcija izmanto veidlapu, kas, cita starpā, ietver to apdrošināšanas laikposmu uzskaitījumu un kopsavilkumu, kurus darba ņēmējs pabeidzis saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. 2. Šīs veidlapas, tās pārsūtot jebkuras citas dalībvalsts institūcijai, aizstāj pamatojuma dokumentus. 43. pants Kārtība, kas jāievēro institūcijām, kuras piedalās pieprasījuma izskatīšanā 1. Pieprasījumu izskatītāja institūcija ieraksta Īstenošanas regulas 42. panta 1. punktā paredzētajā veidlapā apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar tās piemērojamajiem tiesību aktiem, un nosūta veidlapas eksemplāru jebkuras dalībvalsts institūcijai, kas veic apdrošināšanu sakarā ar invaliditātes, vecuma vai pēcnāves pensijām, kurā darba ņēmējs ir apdrošināts, pievienojot, vajadzības gadījumā, jebkādu pieteikuma iesniedzēja uzrādītu izziņu par nodarbinātību. 2. Ja izskatīšanā piedalās vēl tikai viena institūcija, tā aizpilda minēto veidlapu, norādot: a) apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar tās piemērojamajiem tiesību aktiem; b) pabalsta summu, kuru varētu pieprasīt pieprasījuma iesniedzējs, ņemot vērā tikai minētos apdrošināšanas laikposmus; c) pabalstu teorētisko un faktisko summu, kas aprēķināta saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punktu. Šādi aizpildītu veidlapu nosūta atpakaļ pieprasījumu izskatītājai institūcijai. Ja tiesības saņemt pabalstus ir iegūtas, ņemot vērā tikai apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar tiesību aktiem, kurus piemēro otrās dalībvalsts institūcija, un ja var nekavējoties noteikt pabalsta summu, kas atbilst šiem apdrošināšanas laikposmiem, turpretim c) apakšpunktā minētā aprēķinu metode prasa ievērojami ilgāku laiku, šo veidlapu nosūta atpakaļ pieprasījumu izskatītājai institūcijai kopā ar a) un b) apakšpunktā minētajām ziņām; c) apakšpunktā minētās ziņas, cik vien ātri iespējams, nosūta pieprasījumu izskatītājai institūcijai. 3. Ja izskatīšanā piedalās divas vai vairākas institūcijas, katra no tām aizpilda minēto veidlapu, norādot apdrošināšanas laikposmus, kad veiktas iemaksas saskaņā ar tiesību aktiem, ko tās piemēro, un nosūta to atpakaļ pieprasījumu izskatītājai institūcijai. Ja tiesības saņemt pabalstu ir iegūtas, ņemot vērā tikai apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar tiesību aktiem, kurus piemēro viena vai vairākas šīs institūcijas, un ja var nekavējoties noteikt pabalsta summu, kas atbilst šiem apdrošināšanas laikposmiem, pieprasījumu izskatītājai institūcijai vienlaikus paziņo šo summu un apdrošināšanas laikposmus; ja summas noteikšana prasa laiku, pieprasījumu izskatītājai institūcijai šo summu paziņo, tiklīdz tā ir noteikta. Pēc visu to veidlapu saņemšanas, kas sniedz ziņas par apdrošināšanas laikposmiem un, attiecīgā gadījumā, par summu vai summām, kuras pienākas saskaņā ar vienas vai vairāku attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem, pieprasījumu izskatītāja institūcija nosūta pa vienam šādi aizpildīto veidlapu eksemplāram katrai attiecīgajai institūcijai; katra no šīm institūcijām tajā norāda pabalstu teorētisko un faktisko summu, kas aprēķināta saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punktu, un nosūta veidlapu atpakaļ pieprasījumu izskatītājai institūcijai. 4. Tiklīdz pieprasījumu izskatītāja institūcija pēc 2. un 3. punkta minēto ziņu saņemšanas konstatē, ka būtu jāpiemēro Regulas 40. panta 2. punkts vai 48. panta 2. vai 3. punkts, tā atbilstīgi informē pārējās attiecīgās institūcijas. 5. Īstenošanas regulas 37. panta d) punktā paredzētajā gadījumā institūcijas dalībvalstīs, kuru tiesību subjekts ir pieprasījuma iesniedzējs, bet kurām viņš iesniedzis pieteikumu atlikt pabalstu piešķiršanu, ieraksta Īstenošanas regulas 42. panta 1. punktā paredzētajā veidlapā tikai apdrošināšanas laikposmus, ko pieprasījuma iesniedzējs pabeidzis saskaņā ar tiesību aktiem, kurus tās piemēro. 44. pants Institūcija, kas pilnvarota pieņemt lēmumu par invaliditātes pakāpi 1. Ievērojot 2. un 3. punkta noteikumus, tikai pieprasījumu izskatītāja institūcija ir pilnvarota pieņemt Regulas 40. panta 3. punktā minēto lēmumu par pieprasījuma iesniedzēja invaliditātes pakāpi. Tā pieņem šo lēmumu, tiklīdz tai izdodas noskaidrot, vajadzības gadījumā ņemot vērā Regulas 45. pantu, ka ir izpildīti tās piemērojamo tiesību aktu nosacījumi attiecībā uz šādām tiesībām. Tā tūlīt dara šo lēmumu zināmu pārējām attiecīgajām institūcijām. 2. Ja, ņemot vērā Regulas 45. panta noteikumus, nav izpildīti pieprasījumu izskatītājas institūcijas piemērojamo tiesību aktu nosacījumi attiecībā uz šīm tiesībām (izņemot tos, kas skar invaliditātes pakāpi), tā dara to zināmu institūcijai, kas ir kompetenta invaliditātes jautājumos tajā dalībvalstī, kuras tiesību subjekts darba ņēmējs bijis pēdējā laikā. Ja tās piemērojamo tiesību aktu nosacījumi attiecībā uz šīm tiesībām ir izpildīti, šī institūcija ir pilnvarota pieņemt lēmumu par pieprasījuma iesniedzēja invaliditātes pakāpi, un tā tūlīt dara šo lēmumu zināmu pārējām attiecīgajām institūcijām. 3. Vajadzības gadījumā šo lietu saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem var nodot atpakaļ institūcijai, kas ir kompetenta invaliditātes jautājumos dalībvalstī, kuras tiesību subjekts darba ņēmējs bijis iepriekš. 45. pants Pabalstu provizoriska izmaksa un pabalstu izmaksa avansā 1. Ja pieprasījumu izskatītāja institūcija konstatē, ka pieprasījuma iesniedzējam ir tiesības saņemt pabalstus saskaņā ar tiesību aktiem, ko tā piemēro, neņemot vērā apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar citu dalībvalstu tiesību aktiem, tā tūlīt provizoriski izmaksā šos pabalstus. 2. Ja pieprasījuma iesniedzējam nav tiesību saņemt pabalstus saskaņā ar 1. punktu, bet no informācijas, kas, ievērojot Īstenošanas regulas 43. panta 2. vai 3. punktu, nodota pieprasījumu izskatītājai institūcijai, izriet, ka tiesības saņemt pabalstus ir iegūtas saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, ņemot vērā tikai apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar tās tiesību aktiem, institūcija, kura piemēro minētos tiesību aktus, provizoriski izmaksā šos pabalstus, tiklīdz pieprasījumu izskatītāja institūcija to informējusi par tās pienākumu tos izmaksāt. 3. Ja 2. punktā minētajā gadījumā tiesības saņemt pabalstu ir iegūtas saskaņā ar vairāk nekā vienas dalībvalsts tiesību aktiem, ņemot vērā tikai tos apdrošināšanas laikposmus, kas pabeigti saskaņā ar katras valsts tiesību aktiem atsevišķi, pienākums provizoriski izmaksāt pabalstus ir institūcijai, kura pirmā informējusi pieprasījumu izskatītāju institūciju par to, ka šādas tiesības pastāv; pārējo attiecīgo institūciju informēšana ir pieprasījumu izskatītājas institūcijas pienākums. 4. Institūcija, kurai jāmaksā pabalsti saskaņā ar 1., 2. vai 3. punktu, tūlīt dara šo faktu zināmu pieprasījuma iesniedzējam, skaidri pievēršot viņa uzmanību tam, ka veiktajam pasākumam ir provizorisks raksturs un ka šis lēmums nav apstrīdams. 5. Ja pieprasījuma iesniedzējam nepienākas pabalsta provizoriska izmaksa saskaņā ar 1., 2. vai 3. punktu, bet no saņemtās informācijas izriet, ka ir iegūtas tiesības saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punktu, pieprasījumu izskatītāja institūcija viņam izmaksā atbilstīgu atgūstamu avansu, kura summa, cik vien iespējams, atbilst summai, ko viņam visticamāk piešķirs saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punktu. 6. Divas dalībvalstis vai to kompetentās iestādes var vienoties par citiem pabalstu provizoriskas izmaksas veidiem gadījumos, kad tas attiecas tikai uz šo valstu institūcijām. Par jebkuru tādu vienošanos, kas panākta šajā jautājumā, paziņo Administratīvajai komisijai. 46. pants Pabalstu aprēķināšana, ja pārklājas apdrošināšanas laikposmi 1. Aprēķinot pabalsta teorētisko un faktisko summu saskaņā ar Regulas 46. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu, piemēro Īstenošanas regulas 15. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā paredzētos noteikumus. Šādi noteiktā faktiskā summa palielinās par summu, kas atbilst brīvprātīgās apdrošināšanas vai brīvprātīgās tālākapdrošināšanas laikposmiem, un to nosaka atbilstīgi tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem pabeigti šie apdrošināšanas laikposmi. 2. Saistībā ar Regulas 46. panta 3. punktu neņem vērā pabalsta summas, kas atbilst brīvprātīgās apdrošināšanas vai brīvprātīgās tālākapdrošināšanas laikposmiem. 3. Regulas 15. panta 3. punkta otrajā daļā minētās brīvprātīgās komplementārās apdrošināšanas gadījumā 1. un 2. punktu piemēro pēc analoģijas. Vācijas tiesību aktos, iemaksas, kuras neņem vērā saskaņā ar Īstenošanas regulas 15. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ņem vērā aprēķinot brīvprātīgās komplementārās apdrošināšanas papildu summas. Šā panta 1. un 2. punktu piemēro pēc analoģijas. 47. pants To pabalstu summu, kas pienākas no institūcijām, kuras piemēro Regulas 46. panta 3. punktu, galīgais aprēķins Regulas 46. panta 3. punkta otrajā daļā minētajā gadījumā pieprasījumu izskatītāja institūcija aprēķina un paziņo katrai attiecīgajai institūcijai pabalstu galīgo summu, kas jāpiešķir katrai institūcijai. 48. pants Institūciju lēmumu paziņošana pieprasījuma iesniedzējam 1. Galīgo lēmumu, ko pieņēmusi katra attiecīgā institūcija, vajadzības gadījumā ņemot vērā Īstenošanas regulas 47. pantā minēto paziņojumu, nosūta pieprasījumu izskatītājai institūcijai. Katrā lēmumā jānorāda lēmuma apstrīdēšanas kārtība un termiņi, kas paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos. Pēc visu minēto lēmumu saņemšanas pieprasījumu izskatītāja institūcija dara tos zināmus pieprasījuma iesniedzējam viņa valodā sagatavota kopsavilkuma veidā, kuram pievieno minētos lēmumus. Lēmuma apstrīdēšanai paredzētos termiņus sāk skaitīt no dienas, kurā pieprasījuma iesniedzējs ir saņēmis kopsavilkumu. 2. Nosūtot pieprasījuma iesniedzējam 1. punktā paredzēto kopsavilkumu, pieprasījumu izskatītāja institūcija vienlaikus nosūta tā eksemplāru katrai attiecīgajai institūcijai, pievienojot tam pārējo institūciju lēmumu kopijas. 49. pants Pabalstu pārrēķins 1. Piemērojot Regulas 49. panta 2. un 3. punktu un 51. panta 2. punktu, pēc analoģijas piemēro Īstenošanas regulas 45. un 47. panta noteikumus. 2. Veicot pabalsta pārrēķinu, anulēšanu vai apturēšanu, institūcija, kas ir pieņēmusi lēmumu, tūlīt dara šo faktu zināmu ieinteresētajai personai un katrai institūcijai, no kuras minētajai personai ir tiesības saņemt pabalstu, vajadzības gadījumā ar pieprasījumu izskatītājas institūcijas starpniecību. Lēmumā jānorāda lēmuma apstrīdēšanas kārtība un termiņi, kas paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos. Lēmuma apstrīdēšanai paredzētos termiņus sāk skaitīt no dienas, kurā ieinteresētā persona ir saņēmusi lēmumu. 50. pants Pasākumi, kuru mērķis ir paātrināt pabalstu piešķiršanu 1. a) i) Ja darba ņēmējs, kas ir vienas dalībvalsts pilsonis, kļūst par citas dalībvalsts tiesību subjektu, institūcija otrajā dalībvalstī, kura ir kompetenta pensiju jautājumos, izmantojot visus tās rīcībā esošos līdzekļus, minētā darba ņēmēja reģistrācijas brīdī nosūta tās pašas dalībvalsts (nodarbinātības valsts) kompetentās iestādes norādītajai organizācijai visu darba ņēmēja identifikācijas informāciju, norādot dienu, kurā viņš iestājies darbā, kā arī minētās kompetentās institūcijas nosaukumu un tās piešķirto apdrošināšanas numuru. ii) Turklāt i) apakšpunktā minētā kompetentā institūcija, ciktāl tas ir iespējams, nosūta saskaņā ar i) apakšpunktu norādītajai institūcijai jebkuras citas ziņas, kas var atvieglot un paātrināt pensiju galīgo piešķiršanu. iii) Šīs ziņas nosūta attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes norādītajai organizācijai, ievērojot Administratīvās komisijas noteiktos nosacījumus. iv) Lai izpildītu i), ii) un iii) apakšpunkta noteikumus, bezvalstniekus un bēgļus uzskata par tās dalībvalsts pilsoņiem, kuras tiesību subjekti viņi bijuši iepriekš. b) Attiecīgās institūcijas pēc darba ņēmēja vai tās institūcijas pieprasījuma, kurā viņš pašreiz ir apdrošināts, sastāda darba ņēmēja apdrošināšanas vēsturi, sākot vismaz gadu pirms dienas, kurā viņš sasniegs pensijas vecumu. 2. Administratīvā komisija nosaka 1. punkta piemērošanas veidus. Administratīvās pārbaudes un medicīniskā izmeklēšana 51. pants 1. Ja persona, kas saņem pabalstus, proti: a) invaliditātes pabalstus, b) vecuma pabalstus, kas piešķirti darba nespējas gadījumā, c) vecuma pabalstus, kas piešķirti gados veciem bezdarbniekiem, d) vecuma pabalstus, kas piešķirti profesionālās darbības izbeigšanas gadījumā, b) pabalstus apgādnieka zaudējuma gadījumā, kas piešķirti invaliditātes vai darba nespējas gadījumā, f) pabalstus, kas piešķirti ar noteikumu, ka saņēmēja līdzekļi nepārsniedz noteiktu robežu, uzturas vai dzīvo dalībvalstī, kas nav valsts, kurā atrodas par pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija, administratīvās pārbaudes un medicīnisko izmeklēšanu veic institūcija pēc saņēmēja uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas saskaņā ar tās piemērojamajos tiesību aktos noteikto kārtību pēc iepriekšējās institūcijas pieprasījuma. Par pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija tomēr patur tiesības prasīt, lai pabalstu saņēmēju izmeklē tās izvēlēts ārsts. 2. Ja tiek konstatēts, ka 1. punktā minētajam pabalstu saņēmējam ir darbs vai līdzekļi, kas pārsniedz noteikto robežu, bet viņš tajā pašā laikā saņem pabalstus, institūcija pēc uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas nosūta ziņojumu par pabalstu izmaksu atbildīgajai institūcijai, kura lūgusi veikt administratīvo pārbaudi vai medicīnisko izmeklēšanu. Šajā ziņojumā, cita starpā, norāda nodarbošanās raksturu, ienākumu vai citu līdzekļu apjomu, kas bijis attiecīgās personas rīcībā pēdējā pilnajā ceturksnī, atalgojumu, ko tajā pašā teritorijā parasti maksā darba ņēmējam, kam ir vienāds amats ar attiecīgo personu, strādājot profesijā, kurā tā strādājusi, pirms kļuvusi par invalīdu, bāzes laikposmā, kurš ir jānosaka par pabalstu izmaksu atbildīgajai institūcijai, un, vajadzības gadījumā, mediķa atzinumu par attiecīgās personas veselības stāvokli. 52. pants Ja pēc izmaksājamo pabalstu apturēšanas ieinteresētā persona atgūst tiesības saņemt pabalstus, tajā laikā dzīvojot dalībvalstī, kura nav kompetentā valsts, attiecīgās institūcijas apmainās ar visu informāciju, kas attiecas uz minēto pabalstu nodrošināšanas atsākšanu. Pabalstu izmaksa 53. pants Pabalstu izmaksas kārtība 1. Ja institūcija, kas ir atbildīga par izmaksu attiecīgajā dalībvalstī, pati neizmaksā personām, kurām ir tiesības saņemt pabalstus un kuras dzīvo citā dalībvalstī, tām pienākošos pabalstus, šos pabalstus pēc tās institūcijas pieprasījuma, kas atbild par maksājumiem, izmaksā sadarbības organizācija citā dalībvalstī vai institūcija pēc minētās personas dzīvesvietas, kurai ir tiesības saņemt pabalstus saskaņā ar Īstenošanas regulas 54. līdz 58. pantā paredzēto kārtību; ja par izmaksu atbildīgā institūcija pati izmaksā pabalstus personām, kam ir tiesības tos saņemt, tā dara šo faktu zināmu dzīvesvietas institūcijai. Izmaksas kārtība, kas jāievēro dalībvalstu institūcijām, ir noteikta 6. pielikumā. 2. Divas vai vairākas dalībvalstis vai šo valstu kompetentās iestādes var vienoties par citu pabalstu izmaksas kārtību gadījumos, ja tas skar tikai šo dalībvalstu kompetentās institūcijas. Par jebkuru vienošanos, kas panākta šajā jautājumā, paziņo Administratīvajai komisijai. 3. Vienošanos noteikumus saistībā ar pabalstu izmaksu, kurus piemēro dienā pirms Regulas stāšanās spēkā, turpina piemērot, ja tie ir minēti 5. pielikumā. 54. pants Sīki izstrādātā paredzamo maksājumu grafika paziņošana maksātājai organizācijai Par pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija nosūta sadarbības organizācijai dalībvalstī, kurā dzīvo persona, kam ir tiesības saņemt pabalstus, vai dzīvesvietas institūcijai (še turpmāk abas dēvē par "maksātāju organizāciju") sīki izstrādātu paredzamo maksājumu grafiku, kas maksātājai organizācijai būtu jāsaņem ne vēlāk kā divdesmit dienas pirms datuma, kurā pienākas šie pabalsti. 55. pants Paredzēto summu iemaksa maksātājas organizācijas kontā 1. Desmit dienas pirms pabalstu maksājuma termiņa, par izmaksu atbildīgā institūcija izmaksā tās dalībvalsts valūtā, kurā tā atrodas, summu, kura nepieciešama Īstenošanas regulas 54. pantā paredzētajā grafikā noteiktajiem maksājumiem. Maksājumu caur Valsts banku vai caur citu banku dalībvalstī, kurā atrodas par izmaksu atbildīgā institūcija, maksātājai organizācijai veic Valsts bankas vai citas bankas uzdevumā atvērtajā kontā dalībvalstī, kurā atrodas šī organizācija. Šis maksājums atbrīvo no attiecīgajām saistībām. Par izmaksu atbildīgā institūcija vienlaikus nosūta maksātājai organizācijai paziņojumu par maksājumu. 2. Banka, kuras kontā veikts maksājums, ieskaita maksātājas organizācijas aktīvā maksājuma ekvivalentu tās dalībvalsts valūtā, kurā atrodas šī organizācija. 3. Šā panta 1. punktā minēto banku nosaukumi un atrašanās vietas ir uzskaitītas 7. pielikumā. 56. pants To summu izmaksa, kuras maksātājai organizācijai jāizmaksā personām, kam ir tiesības saņemt pabalstus 1. Īstenošanas regulas 54. pantā paredzētajā grafikā noteiktos maksājumus personām, kam ir tiesības saņemt pabalstus, veic maksātāja organizācija par izmaksu atbildīgās institūcijas vārdā. Šos maksājumus veic saskaņā ar kārtību, kas noteikta tiesību aktos, ko piemēro maksātāja organizācija. 2. Tiklīdz maksātāja organizācija vai jebkura cita tās norādīta organizācija uzzina par jebkādiem pabalstu apturēšanu vai anulēšanu attaisnojošiem apstākļiem, tā pārtrauc visus maksājumus. Tas pats notiek arī gadījumā, ja persona, kam ir tiesības saņemt pabalstus, pārceļas uz jaunu dzīvesvietu citas valsts teritorijā. 3. Maksātāja organizācija informē par pabalstu izmaksu atbildīgo institūciju par visiem izmaksu pārtraukšanas iemesliem. Personas, kam ir tiesības saņemt pabalstus, nāves gadījumā vai tās laulātā nāves gadījumā, kā arī atraitnes vai atraitņa atkārtotas laulības gadījumā maksātāja organizācija paziņo minētajai institūcijai attiecīgo datumu. 57. pants Norēķinu salīdzināšana attiecībā uz Īstenošanas regulas 56. pantā minētajiem maksājumiem 1. Norēķinus attiecībā uz Īstenošanas regulas 56. pantā minētajiem maksājumiem salīdzina katra maksājumu termiņa beigās, lai noteiktu summas, kas ir faktiski izmaksātas personām, kam ir tiesības saņemt pabalstus, vai to likumīgajiem vai pilnvarotajiem pārstāvjiem, kā arī neizmaksātās summas. 2. Apstiprina, ka kopējā ciparos un vārdos norādītā summa tās dalībvalsts valūtā, kurā atrodas par izmaksu atbildīgā institūcija, atbilst maksātājas organizācijas veiktajiem maksājumiem, un šīs organizācijas pārstāvis apliecina to ar savu parakstu. 3. Maksātāja organizācija garantē šādi noteikto maksājumu pareizību. 4. Starpību starp summām, ko izmaksājusi par izmaksu atbildīgā institūcija un kas norādītas tās dalībvalsts valūtā, kurā tā atrodas, un tajā pašā valūtā norādīto maksājumu summu, ko uzrādījusi maksātāja institūcija, atskaita no summām, kuras vēlāk ir jāizmaksā par izmaksu atbildīgajai institūcijai saskaņā ar to pašu pozīciju. 58. pants Izdevumi, kas ir radušies, veicot pabalstu izmaksu Izdevumus, kas ir radušies, veicot pabalstu izmaksu, piemēram, maksu par pasta un banku pakalpojumiem, maksātāja organizācija var ieturēt no pabalstu saņēmējiem saskaņā ar nosacījumiem, ko paredz tās piemērojamie tiesību akti. 59. pants Paziņošana par tās personas dzīvesvietas maiņu, kam ir tiesības saņemt pabalstus Ja persona, kam ir tiesības saņemt pabalstus saskaņā ar vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, pārceļas uz jaunu dzīvesvietu no vienas valsts uz citu valsti, tā dara šo faktu zināmu institūcijai vai institūcijām, kas atbild par šo pabalstu izmaksu, un maksātājai organizācijai. 4. NODAĻA NELAIMES GADĪJUMI DARBĀ UN ARODSLIMĪBAS Regulas 52. un 53. panta izpilde 60. pants Pabalsti natūrā, ja to saņēmējs dzīvo dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 52. panta a) punktu, darba ņēmējs iesniedz dzīvesvietas institūcijai izziņu, kas apliecina, ka viņam ir tiesības saņemt šos pabalstus natūrā. Šo izziņu, kas balstās uz darba devēja sniegtām ziņām, attiecīgā gadījumā izsniedz kompetentā institūcija. Turklāt, ja to paredz kompetentās valsts tiesību akti, darba ņēmējs iesniedz dzīvesvietas institūcijai kompetentās institūcijas izziņu par to, ka ir saņemts paziņojums par nelaimes gadījumu darbā vai arodslimību. Ja darba ņēmējs nav iesniedzis šos dokumentus, dzīvesvietas institūcija saņem tos tieši no kompetentās institūcijas un, kamēr tie nav saņemti, tā piešķir viņam pabalstus natūrā sakarā ar veselības apdrošināšanu, ja viņš atbilst nosacījumiem, kas paredz tādas tiesības. 2. Šī izziņa ir derīga, kamēr dzīvesvietas institūcija nav saņēmusi paziņojumu par tās anulēšanu. Ja minēto izziņu ir izsniegusi Francijas institūcija, tā tomēr ir derīga tikai trīs mēnešus pēc izsniegšanas dienas un ir atjaunojama ik pēc trim mēnešiem. 3. Ja darba ņēmējs ir sezonas strādnieks, 1. punktā minētā izziņa ir derīga visu paredzamo sezonas darba laiku, ja vien kompetentā institūcija pa to laiku nav paziņojusi dzīvesvietas institūcijai par tās anulēšanu. 4. Iesniedzot pieteikumu pabalstiem natūrā, darba ņēmējs iesniedz pamatojuma dokumentus, kas ir vajadzīgi, lai piešķirtu pabalstus natūrā saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā viņš dzīvo. 5. Hospitalizācijas gadījumā dzīvesvietas institūcija trīs dienu laikā no dienas, kad tā ir uzzinājusi par šo faktu, paziņo kompetentajai institūcijai slimnieka uzņemšanas datumu, hospitalizācijas varbūtējo ilgumu, kā arī datumu, kurā slimnieks izrakstīts no slimnīcas. 6. Dzīvesvietas institūcija jau iepriekš brīdina kompetento institūciju par jebkuru lēmumu piešķirt pabalstus natūrā, kas iekļauti Regulas 24. panta 2. punktā minētajā sarakstā, pievienojot vajadzīgos pamatojuma dokumentus. Kompetentās institūcijas rīcībā ir piecpadsmit dienas, sākot no dienas, kad šī informācija ir izsūtīta, lai celtu iebildumus un pamatotu šo iebildumu iemeslus; ja, beidzoties šim termiņam, iebildumi nav celti, dzīvesvietas institūcija piešķir pabalstus natūrā. Ja šos pabalstus natūrā jāpiešķir īpašas steidzamības gadījumā, dzīvesvietas institūcija nekavējoties par to informē kompetento institūciju. 7. Darba ņēmējs informē dzīvesvietas institūciju par visām sava dzīves apstākļu izmaiņām, kas var ietekmēt viņa tiesības saņemt pabalstus natūrā, jo īpaši par darba attiecību izbeigšanu vai maiņu, kā arī par dzīvesvietas vai uzturēšanās vietas maiņu. Tāpat, ja darba ņēmējam beidzas apdrošināšana vai viņam vairs nepienākas pabalsti natūrā, kompetentā institūcija attiecīgi informē dzīvesvietas institūciju. Dzīvesvietas institūcija var jebkurā laikā pieprasīt kompetentajai institūcijai jebkuras ziņas par darba ņēmēja apdrošināšanu vai viņa tiesībām saņemt pabalstus natūrā. 8. Pārrobežu darba ņēmējiem drīkst izsniegt medikamentus, pārsējus, brilles un nelielas palīgierīces, kā arī veikt laboratorijas analīzes un pārbaudes tikai tajā dalībvalstī, kurā tie parakstīti vai ieteikti, un saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem. 9. Divas vai vairākas dalībvalstis vai šo dalībvalstu kompetentās iestādes pēc Administratīvās komisijas atzinuma saņemšanas var vienoties par citu izpildes noteikumu ieviešanu. 61. pants Naudas pabalsti, izņemot pensijas, ja to saņēmēji dzīvo dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts 1. Lai saņemtu naudas pabalstus, izņemot pensijas, saskaņā ar Regulas 52. panta b) apakšpunktu, darba ņēmējs triju dienu laikā pēc darba nespējas iestāšanās vēršas dzīvesvietas institūcijā, iesniedzot paziņojumu par darba pārtraukšanu vai, ja to paredz tiesību akti, ko piemēro kompetentā institūcija vai dzīvesvietas institūcija, darba nespējas izziņu, kuru izsniedzis attiecīgā darba ņēmēja ārstējošais ārsts. 2. Ja attiecīgā darba ņēmēja ārstējošie ārsti dzīvesvietas valstī neizsniedz darba nespējas izziņas, darba ņēmējs vēršas tieši dzīvesvietas institūcijā, ievērojot termiņu, kas noteikts tās piemērojamajos tiesību aktos. Šī institūcija nekavējoties nodrošina darba nespējas medicīnisku apstiprināšanu, kā arī 1. punktā minētās izziņas noformēšanu. Šajā izziņā norāda varbūtējo darba nespējas ilgumu un tūlīt nosūta to kompetentajai institūcijai. 3. Gadījumos, uz kuriem neattiecas 2. punkts, dzīvesvietas institūcija, cik vien ātri iespējams, bet katrā ziņā ne vēlāk kā triju dienu laikā pēc dienas, kad pie tās vērsies darba ņēmējs, nodrošina darba ņēmēja medicīnisko izmeklēšanu tā, it kā viņš būtu apdrošināts šajā institūcijā. Izmeklējošā ārsta ziņojumā jo īpaši norāda varbūtējo darba nespējas ilgumu, un dzīvesvietas institūcija trīs dienās pēc izmeklēšanas dienas nosūta to kompetentajai institūcijai. 4. Turpmāk dzīvesvietas institūcija veic visas vajadzīgās darba ņēmēja administratīvās pārbaudes vai medicīnisko izmeklēšanu tā, it kā viņš būtu apdrošināts šajā institūcijā. Tiklīdz tā konstatē, ka darba ņēmējs spēj atsākt darbu, tā nekavējoties par to paziņo darba ņēmējam un kompetentajai institūcijai, norādot dienu, kad beigusies darba ņēmēja darba nespēja. Neskarot 6. panta noteikumus, paziņojums darba ņēmējam ir uzskatāms par lēmumu, kas pieņemts kompetentās institūcijas vārdā. 5. Visos gadījumos kompetentā institūcija patur tiesības pieprasīt, lai darba ņēmēju izmeklē tās izvēlēts ārsts. 6. Ja kompetentā institūcija izlemj neizmaksāt naudas pabalstus, jo darba ņēmējs nav ievērojis dzīvesvietas valsts tiesību aktos noteiktās formalitātes, vai ja tā konstatē, ka darba ņēmējs spēj atsākt darbu, tā paziņo darba ņēmējam par savu lēmumu un vienlaikus nosūta šā lēmuma norakstu dzīvesvietas institūcijai. 7. Darba ņēmējam atsākot darbu, viņš par to paziņo kompetentajai institūcijai, ja šādu paziņošanu pieprasa šīs institūcijas piemērojamie tiesību akti. 8. Kompetentā institūcija izmaksā naudas pabalstus pienācīgā veidā, piemēram, kā starptautisku naudas pārvedumu, un attiecīgi informē dzīvesvietas institūciju un darba ņēmēju. Ja naudas pabalstus kompetentās institūcijas vārdā izmaksā dzīvesvietas institūcija, pirmā institūcija informē darba ņēmēju par viņa tiesībām un paziņo dzīvesvietas institūcijai naudas pabalstu summu, maksājumu datumus, kā arī maksimālo laikposmu, kurā tie būtu jāpiešķir, saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. 9. Divas vai vairākas dalībvalstis vai to kompetentās iestādes pēc Administratīvās komisijas atzinuma saņemšanas var vienoties par citu izpildes noteikumu ieviešanu. Regulas 55. panta izpilde 62. pants Pabalsti natūrā, ja to saņēmēji uzturas dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā, darba ņēmējs, uz kuru attiecas Regulas 14. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkts vai 2. punkta a) apakšpunkts, iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas Īstenošanas regulas 11. pantā paredzēto apliecību. Pieņem, ka darba ņēmējs, kas ir iesniedzis šo apliecību, atbilst nosacījumiem, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstus natūrā. 2. Lai saņemtu pabalstus natūrā, starptautisko pārvadājumu darba ņēmējs, kā tas minēts Regulas 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā, kas darba gaitā dodas uz dalībvalsti, kura nav kompetentā valsts, cik vien ātri iespējams, iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas īpašu izziņu, ko izsniedzis darba devējs vai viņa pārstāvis kārtējā kalendārajā mēnesī vai divu iepriekšējo kalendāro mēnešu laikā. Šajā izziņā, cita starpā, norāda dienu, kad minētais darba devējs pieņēmis darba ņēmēju darbā, kā arī kompetentās institūcijas nosaukumu un adresi. Pieņem, ka darba ņēmējs, kas ir iesniedzis šo izziņu, atbilst nosacījumiem, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstu natūrā. Ja darba ņēmējs pirms ārstnieciskās palīdzības saņemšanas nevar sazināties ar institūciju pēc uzturēšanās vietas, viņš neatkarīgi no tā saņem šo palīdzību, uzrādot minēto izziņu, tā it kā viņš būtu apdrošināts šajā institūcijā. 3. Institūcija pēc uzturēšanās vietas triju dienu laikā noskaidro kompetentajā institūcijā, vai attiecīgais darba ņēmējs, uz kuru attiecas 1. vai 2. punkts, atbilst nosacījumiem, lai iegūtu tiesības saņemt pabalstus natūrā. Institūcija pēc uzturēšanās vietas nodrošina pabalstus natūrā, līdz tā saņem atbildi no kompetentās institūcijas, bet ne ilgāk kā trīsdesmit dienas. 4. Kompetentā institūcija nosūta atbildi institūcijai pēc uzturēšanās vietas desmit dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas no šīs institūcijas. Ja atbilde ir apstiprinoša, kompetentā institūcija, vajadzības gadījumā, norāda maksimālo laiku, kurā drīkst piešķirt pabalstus natūrā saskaņā ar tās piemērojamajiem tiesību aktiem, un institūcija pēc uzturēšanās vietas turpina nodrošināt minētos pabalstus. 5. Pabalstus natūrā, kurus nodrošina, pamatojoties uz 1. vai 2. punktā paredzēto pieņēmumu, atlīdzina, kā tas paredzēts Regulas 36. panta 1. punktā. 6. Attiecīgi 1. un 2. punktā paredzētās apliecības vai izziņas vietā, darba ņēmēji, uz kuriem attiecas šie punkti, var iesniegt institūcijai pēc uzturēšanās vietas 7. punktā paredzēto izziņu. 7. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktu, izņemot gadījumus, kad izdara pieņēmumus saskaņā ar 1. un 2. punktu, darba ņēmējs iesniedz institūcijai pēc uzturēšanās vietas izziņu, kas apliecina, ka viņam ir tiesības saņemt pabalstus natūrā. Vajadzības gadījumā šajā izziņā, ko izsniedz kompetentā institūcija, ja iespējams, pirms darba ņēmējs ir atstājis dalībvalsti, kurā viņš dzīvo, cita starpā, norāda maksimālo laikposmu, kurā drīkst piešķirt pabalstus natūrā, saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. Ja darba ņēmējs nav iesniedzis minēto izziņu, institūcija pēc uzturēšanās vietas saņem to no kompetentās institūcijas. 8. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 60. panta 5., 6. un 9. punktu. 63. pants Pabalsti natūrā darba ņēmējiem, kas maina dzīvesvietu vai atgriežas dzīvesvietas valstī, un darba ņēmējiem, kam ir tiesības saņemt ārstniecisko palīdzību citā dalībvalstī 1. Lai saņemtu pabalstus natūrā saskaņā ar Regulas 55. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktu, darba ņēmējs iesniedz dzīvesvietas institūcijai izziņu, kas apliecina, ka viņam ir tiesības arī turpmāk saņemt minētos pabalstus. Vajadzības gadījuma šajā izziņā, ko izsniedz kompetentā institūcija, cita starpā, norāda maksimālo laikposmu, kurā drīkst arī turpmāk piešķirt pabalstus, saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem. Izziņu pēc darba ņēmēja pieprasījuma var izsniegt pēc viņa aizbraukšanas, ja force majeureapstākļu dēļ to nevar noformēt iepriekš. 2. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 60. panta 5., 6. un 9. punktu. 3. Līdzīgi piemēro 1. un 2. punktu, nodrošinot ar pabalstiem natūrā Regulas 55. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punktā minētajā gadījumā. 64. pants Naudas pabalsti, izņemot pensijas, ja to saņēmēji uzturas dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 61. pantu, ja naudas pabalstus, izņemot pensijas, saņem saskaņā ar Regulas 55. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu. Tomēr, neskarot pienākumu iesniegt darba nespējas izziņu, darba ņēmējam, kas uzturas dalībvalstī, bet neveic tur nekādu profesionālo darbību, nav jāiesniedz paziņojums par darba pārtraukšanu, kurš minēts Īstenošanas regulas 61. panta 1. punktā. Regulas 52. līdz 56. panta izpilde 65. pants Ziņojumi, apstākļu noskaidrošana un informācijas apmaiņa starp institūcijām sakarā ar nelaimes gadījumu darbā, kas noticis, vai arodslimību, kas diagnosticēta dalībvalstī, kura nav kompetentā valsts 1. Ja nelaimes gadījums darbā ir noticis tajā dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts, vai tur pirmoreiz diagnosticēta arodslimība, jāsagatavo ziņojums par nelaimes gadījumu darbā vai arodslimību saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktos ietvertajiem noteikumiem, neierobežojot nevienu tiesību normu, kas ir spēkā tajā dalībvalstī, kurā noticis nelaimes gadījums darbā vai kurā pirmoreiz diagnosticēta arodslimība, un šos noteikumus piemēro arī šajā gadījumā. Šo ziņojumu nosūta kompetentajai institūcijai un vienu eksemplāru nosūta dzīvesvietas institūcijai vai institūcijai pēc uzturēšanās vietas. 2. Institūcija dalībvalstī, kuras teritorijā noticis nelaimes gadījums darbā vai kur sākotnēji diagnosticēta arodslimība, nosūta šajā teritorijā izsniegtās medicīniskās izziņas divos eksemplāros kompetentajai institūcijai, kā arī jebkuru attiecīgo informāciju, ko var pieprasīt pēdējā minētā institūcija. 3. Ja nelaimes gadījums ir noticis, ceļojot pa dalībvalsti, kura nav kompetentā valsts, un ir pamats veikt izmeklēšanu šīs dalībvalsts teritorijā, kompetentā institūcija var šim nolūkam iecelt izmeklētāju, par ko tā informē šīs dalībvalsts iestādes. Šīs valsts iestādes palīdz minētajam izmeklētājam, piemēram, norīkojot personu, kas palīdz viņam iepazīties ar oficiāliem ziņojumiem un jebkuru citu dokumentu saistībā ar nelaimes gadījumu. 4. Pēc ārstnieciskās palīdzības sniegšanas kompetentajai institūcijai nosūta sīki izstrādātu pārskatu kopā ar medicīniskajām izziņām par nelaimes gadījuma vai slimības izraisītajām sekām, un jo īpaši par cietušā pašreizējo stāvokli, kā arī par atveseļošanos vai stāvokļa stabilizēšanos pēc gūtajām traumām. Atkarībā no gadījuma, attiecīgos honorārus nomaksā dzīvesvietas institūcija vai institūcija pēc uzturēšanās vietas saskaņā ar šīs institūcijas piemērojamiem tarifiem, bet tie jāsedz kompetentajai institūcijai. 5. Atkarībā no gadījuma kompetentā institūcija pēc pieprasījuma paziņo dzīvesvietas institūcijai vai institūcijai pēc uzturēšanās vietas lēmumu, kurā noteikts atveseļošanās vai stāvokļa stabilizēšanās datums pēc gūtajām traumām, un, vajadzības gadījumā, lēmumu par pensijas piešķiršanu. 66. pants Strīdi par nelaimes gadījuma vai slimības saistību ar profesionālo darbību 1. Ja Regulas 52. pantā vai 55. panta 1. punktā minētajos gadījumos kompetentā institūcija apstrīd tiesību aktu piemērošanu saistībā ar nelaimes gadījumiem darbā vai arodslimībām, tā tūlīt dara šo faktu zināmu dzīvesvietas institūcijai vai institūcijai pēc uzturēšanās vietas, kas nodrošinājusi pabalstus natūrā; tad uzskata, ka šie pabalsti ir piešķirti saskaņā ar veselības apdrošināšanu un tos turpina tādā veidā nodrošināt pēc Īstenošanas regulas 20. un 21. pantā minēto izziņu uzrādīšanas. 2. Pieņemot galīgo lēmumu šajā jautājumā, kompetentā institūcija tūlīt dara šo faktu zināmu dzīvesvietas institūcijai vai institūcijai pēc uzturēšanās vietas, kas nodrošinājusi pabalstus natūrā. Ja attiecīgais gadījums nav saistīts ar nelaimes gadījumu darbā vai arodslimību, šī institūcija turpina nodrošināt minētos pabalstus natūrā saskaņā ar veselības apdrošināšanu, ja darba ņēmējam ir tiesības tos saņemt. Pārējos gadījumos pabalstus natūrā, ko darba ņēmējs ir saņēmis saskaņā ar veselības apdrošināšanu, uzskata par pabalstiem sakarā ar nelaimes gadījumu darbā vai arodslimību. Regulas 57. panta izpilde 67. pants Kārtība attiecībā uz personām, kas pakļautas arodslimības riskam vairākās dalībvalstīs 1. Gadījumā, uz kuru attiecas Regulas 57. panta 1. punkts, paziņojumu par arodslimību nosūta institūcijai, kas ir kompetenta attiecībā uz arodslimībām dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem persona, kas slimo ar šo slimību, pēdējoreiz veikusi darbību, kura var izraisīt attiecīgo slimību, vai dzīvesvietas institūcijai, kas pārsūta šo paziņojumu minētajai kompetentajai institūcijai. 2. Ja 1. punktā minētā kompetentā institūcija konstatē, ka darbība, kas būtu varējusi izraisīt attiecīgo arodslimību, pēdējoreiz veikta saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, tā nosūta paziņojumu un apliecinošos dokumentus attiecīgajai institūcijai šajā dalībvalstī. 3. Ja institūcija dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem persona, kas slimo, pēdējoreiz veikusi darbību, kura būtu varējusi izraisīt attiecīgo arodslimību, konstatē, ka šī persona vai viņu kā apgādnieku zaudējušas personas neatbilst šo tiesību aktu nosacījumiem, ņemot vērā Regulas 57. panta 2. punkta un 57. panta 3. punkta a) un b) apakšpunkta noteikumus, minētā institūcija: a) tūlīt nosūta institūcijai dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem persona, kas slimo, iepriekš veikusi darbību, kura būtu varējusi izraisīt attiecīgo slimību, paziņojumu un visus apliecinošos dokumentus, to skaitā pirmās institūcijas organizētās medicīniskās izmeklēšanas atzinumus un ziņojumus, kā arī b) apakšpunktā minētā lēmuma norakstu; b) vienlaikus paziņo savu lēmumu ieinteresētajai personai, konkrēti, norādot pabalstu atteikuma iemeslus, lēmuma apstrīdēšanas kārtību un termiņus, kā arī dienu, kad lieta ir nosūtīta a) apakšpunktā minētajai institūcijai. 4. Vajadzības gadījumā šī lieta, ievērojot tādu pašu kārtību, jānosūta atpakaļ attiecīgajai institūcijai dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem persona, kas slimo, pirmoreiz veikusi darbību, kura būtu varējusi izraisīt attiecīgo arodslimību. 68. pants Informācijas apmaiņa starp institūcijām, ja apstrīdēts lēmums, kas noraida prasījumu — Avansu izmaksa šādas apstrīdēšanas gadījumā 1. Ja tiek apstrīdēts lēmums, kas noraida prasījumu, ko pieņēmusi institūcija vienā no dalībvalstīm, saskaņā ar kuras tiesību aktiem persona, kas slimo, veikusi darbību, kura būtu varējusi izraisīt attiecīgo arodslimību, šī institūcija dara to zināmu institūcijai, kurai nosūtīts paziņojums saskaņā ar Īstenošanas regulas 67. panta 3. punktā noteikto kārtību, un turpmāk paziņo tai savu galīgo lēmumu. 2. Ja tiesības saņemt pabalstus iegūtas saskaņā ar tiesību aktiem, ko piemēro pēdējā institūcija, ņemot vērā Regulas 57. panta 2. punktu un 3. punkta a) un b) apakšpunktu, šī institūcija izmaksā avansus, kas nepārsniedz summu, kura vēl ir jānosaka, vajadzības gadījumā, pēc apspriešanās ar institūciju, kuras lēmums ticis apstrīdēts. Pēdējā institūcija atlīdzina izmaksāto avansu summu, ja lēmuma apstrīdēšanas iznākumā tai jānodrošina pabalsti. Šo summu pēc tam atrēķina no to pabalstu kopsummas, kas pienākas ieinteresētajai personai. 69. pants Naudas pabalstu izmaksu sadale sklerogēnās pneimokoniozes gadījumos Uz Regulas 57. panta 3. punkta c) apakšpunkta izpildi attiecas šādi noteikumi: a) kompetentā institūcija dalībvalstī, saskaņā ar kuras tiesību aktiem piešķir naudas pabalstus, ievērojot Regulas 57. panta 1. punktu (turpmāk "par naudas pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija"), izmanto veidlapu, kurā, cita starpā, iekļauts pārskats un kopsavilkums par visiem apdrošināšanas laikposmiem (vecuma apdrošināšana), kurus persona, kas slimo, pabeigusi saskaņā ar katras attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem; b) par naudas pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija nosūta šo veidlapu visām vecuma apdrošināšanas institūcijām katrā no šīm valstīm, kurās bijusi apdrošināta persona, kas slimo; katra no minētajām institūcijām ieraksta veidlapā apdrošināšanas laikposmus (vecuma apdrošināšana), kas pabeigti saskaņā ar tās piemērojamajiem tiesību aktiem, un nodod veidlapu atpakaļ par naudas pabalstu izmaksu atbildīgajai institūcijai; c) pēc tam par naudas pabalstu atbildīgā institūcija sadala izdevumus starp sevi un pārējām attiecīgajām kompetentajām institūcijām; tā nosūta pārējām institūcijām apstiprināšanai paziņojumu par šo sadali, kā arī atbilstīgus pamatojuma dokumentus, it īpaši attiecībā uz piešķirto naudas pabalstu kopējo summu un sadales procentuālo aprēķinu; d) katra kalendārā gada beigās par naudas pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija nosūta visām pārējām attiecīgajām kompetentajām institūcijām pārskatu par kārtējā saimnieciskajā gadā izmaksātajiem naudas pabalstiem, norādot summu, kas katrai no minētajām institūcijām jāmaksā saskaņā ar c) apakšpunktā paredzēto sadali; katra no šīm institūcijām, cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā, atmaksā par naudas pabalstu izmaksu atbildīgajai institūcijai summu, kas attiecīgajai institūcijai jāmaksā. Regulas 58. panta 3. punkta izpilde 70. pants Izziņa par ģimenes locekļiem, kas jāņem vērā, aprēķinot naudas pabalstus, to skaitā pensijas 1. Lai saņemtu pabalstus saskaņā ar Regulas 58. pantu, pieprasījuma iesniedzējs iesniedz izziņu par saviem ģimenes locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī, nevis tajā, kur atrodas institūcija, kas atbild par pabalstu piešķiršanu. Šo izziņu izsniedz veselības apdrošināšanas institūcija pēc ģimenes locekļu dzīvesvietas vai cita institūcija, kuru norādījusi kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā viņi dzīvo. Līdzīgi piemēro Īstenošanas regulas 25. panta 2. punkta otro un trešo daļu. Institūcija, kas atbild par naudas pabalstu piešķiršanu, var pieprasīt, ka pirmajā apakšdaļā paredzētās izziņas vietā pieprasījuma iesniedzējam jāiesniedz jauni civilstāvokli apliecinoši dokumenti par saviem ģimenes locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī, nevis tajā, kur atrodas minētā institūcija. 2. Šā panta 1. punktā minētajā gadījumā, ja attiecīgās institūcijas piemērojamie tiesību akti paredz, ka ģimenes locekļiem jādzīvo zem viena jumta ar pieprasījuma iesniedzēju, tas, ka minētie ģimenes locekļi, lai arī viņi neatbilst šim nosacījumam, tomēr ir galvenokārt materiāli atkarīgi no pieprasījuma iesniedzēja, ir jāpierāda ar dokumentiem, kas apliecina, ka daļa no pieprasījuma iesniedzēja ienākumiem tiek regulāri nodota viņiem. Regulas 60. panta izpilde 71. pants Arodslimības progresēšana 1. Gadījumos, uz kuriem attiecas Regulas 60. panta 1. punkts, darba ņēmējs nodrošina dalībvalsts institūcijai, pret kuru viņš ierosina prasību saistībā ar tiesībām saņemt pabalstus, visu informāciju par iepriekš piešķirtajiem pabalstiem sakarā ar attiecīgo slimību. Šī institūcija var vērsties jebkurā citā institūcijā, kas iepriekš bijusi kompetenta šajā jautājumā, lai saņemtu jebkuru informāciju, ko tā uzskata par vajadzīgu. 2. Gadījumā, uz kuru attiecas Regulas 60. panta 1. punkta c) apakšpunkts, kompetentā institūcija, kurai jāizmaksā naudas pabalsti, paziņo otrai attiecīgajai institūcijai, lai saņemtu tās piekrišanu, to izdevumu summu, kas jāsedz šai institūcijai arodslimības progresēšanas dēļ, kā arī atbilstīgu pamatojumu tam. Katra kalendārā gada beigās pirmā institūcija nosūta otrai institūcijai pārskatu par attiecīgajā saimnieciskajā gadā izmaksātajiem naudas pabalstiem, norādot summu, kas pienākas no otrās institūcijas, kura, cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā to atmaksā pirmajai institūcijai. 3. Regulas 60. panta 2. punkta b) apakšpunkta pirmajā teikumā minētajā gadījumā par naudas pabalstu izmaksu atbildīgā institūcija paziņo attiecīgajām kompetentajām institūcijām, lai saņemtu to piekrišanu, par izmaiņām iepriekšējā izdevumu sadalē un sniedz pietiekamu pamatojumu par šīm izmaiņām. 4. Regulas 60. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrajā teikumā minētajā gadījumā līdzīgi piemēro 2. punktu. Regulas 61. panta 5. punkta izpilde 72. pants Darba nespējas pakāpes novērtēšana, ja nelaimes gadījums darbā noticis vai arodslimība diagnosticēta iepriekš 1. Lai novērtētu darba nespējas pakāpi Regulas 6