Official Journal L 187 , 16/07/2002 P. 0044 - 0047



PADOMES LēMUMS (2002. gada 12. jūlijs) par Kopīgās konsulārās instrukcijas III un VIII daļas pielāgošanu (2002/585/EK) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 789/2001 (2001. gada 24. aprīlis), ar ko Padomei rezervē izpildu pilnvaras attiecībā uz dažiem sīki izstrādātiem noteikumiem un praktiskām procedūrām vīzu pieteikumu izskatīšanā[1], ņemot vērā Beļģijas Karalistes un Spānijas Karalistes iniciatīvu, tā kā: (1) Lai izvairītos no tirdzniecības ar vīzām un procedūras pārkāpumiem, jānodrošina pēc iespējas pilnīgāka to vīzas pieteikumu apstrādes saskaņošana, ko ar dažādu ceļojumu aģentūru starpniecību iesniedz dalībvalstu diplomātiskajās pārstāvniecībās un konsulātos. (2) Kopīgajā konsulārajā instrukcijā jāiekļauj noteikumi, kas detalizētāk papildina kārtību, kādā, apstrādājot vīzu pieteikumus, dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti sadarbojas ar privātām administratīvām aģentūrām, vietējām ceļojumu aģentūrām un ceļojumu kompleksu rīkotājiem, un šādu sadarbību uzrauga. (3) Nosacījumi sadarbībai ar ceļojumu aģentūrām netiek definēti, lai traucētu brīvu konkurenci to starpā, bet tikai un vienīgi, lai izveidotu nosacījumus, saskaņā ar kuriem diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti var sadarboties ar ceļojumu aģentūrām, apstrādājot vīzu pieteikumus. (4) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šī lēmuma pieņemšanā, tādējādi Dānijai tas nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šā lēmuma mērķis ir papildināt Šengenas acquis atbilstoši Eiropas Kopienas dibināšanas līguma IV sadaļas noteikumiem, Dānija saskaņā ar minētā protokola 5. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi šo lēmumu, nolemj, vai tā transponēs šo lēmumu savos tiesību aktos. (5) Attiecībā uz Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti šis lēmums papildina Šengenas acquis jomā, kas minēta 1. panta B punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem pasākumiem, lai piemērotu Eiropas Savienības Padomes, Islandes Republikas un Norvēģijas Karalistes Nolīgumu par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē[2]. (6) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādēļ tas nav saistošs un nav jāpiemēro, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Kopīgās konsulārās instrukcijas 4. punkta III daļu papildina ar šādu punktu: "VIII.5. daļā ietverti sīkāk izstrādāti noteikumi, kas attiecas uz vīzu pieteikumiem, kurus apstrādā privātas administratīvas aģentūras, ceļojumu aģentūras, ceļojumu rīkotāji un to pārstāvji." 2. pants Kopīgās konsulārās instrukcijas VIII daļai pievieno šādu iedaļu: "5. Vīzu pieteikumi, ko apstrādā privātas administratīvas aģentūras, ceļojumu aģentūras un ceļojuma kompleksa rīkotāji Galvenais noteikums attiecībā uz vīzu pieteikumiem paredz, ka jābūt iespējai rīkot individuālas pārrunas. Tomēr var iztikt bez pārrunām, ja nav pamatotu šaubu par pieteikuma iesniedzēja godprātību, ceļojuma mērķi vai pieteikuma iesniedzēja nodomu atgriezties izcelsmes valstī un ja maksātspējīgs uzņēmums ar labu reputāciju, kas organizē ceļojumus grupām, iesniedz diplomātiskai pārstāvniecībai vai konsulātam visus vajadzīgos dokumentus un kvītis, kas ļauj paļauties uz pieteikuma iesniedzēja godprātību, ceļojuma mērķi un pieteikuma iesniedzēja nodomu atgriezties (skat. III.4. punktu). Sevišķi teritoriāli lielās valstīs privātām administratīvām aģentūrām, ceļojumu aģentūrām, ceļojumu rīkotājiem un to pārstāvjiem ir ierasti un lietderīgi rīkoties kā pieteikuma iesniedzēja starpniekiem. Šie komerciālie starpnieki pēc savas būtības ir dažādi, arī to saistības attiecībā pret klientiem, kas tiem uztic vīzu kārtošanu, ir dažādas; tādējādi maksātspējas un uzticamības līmenis, ko no tiem sagaida, ir tieši proporcionāls tam, cik lielā mērā tie ir iesaistīti ceļojuma plānošanā, izmitināšanas nodrošināšanā, medicīniskajā un ceļojuma apdrošināšanā, un tā, kāda ir viņu atbildība par to, lai klients atgrieztos izcelsmes valstī. 5.1. Starpnieku veidi a) Vienkāršākais starpnieku veids ir privātas administratīvas aģentūras, kuru palīdzība klientam izpaužas tikai kā personu apliecinošo un citu apliecinošu dokumentu iesniegšana klienta vārdā. b) Otrs komerciāla uzņēmuma veids ir transporta uzņēmumi vai vietējās ceļojumu aģentūras, kas atsevišķos gadījumos ir saistītas ar aviopārvadātājiem, kuri var būt un var nebūt valstu uzņēmumi un ir iesaistīti regulārā pasažieru pārvadāšanā vai atsevišķu braucienu organizēšanā. Viņu palīdzība klientiem izpaužas kā apliecinošo dokumentu iesniegšana, kā arī vajadzības gadījumā biļešu tirdzniecība un viesnīcu rezervēšana. c) Trešais starpnieku veids ir ceļojumu organizētāji vai rīkotāji, fiziskas vai juridiskas personas, kas regulāri organizē ceļojuma kompleksus (gatavo ceļojumu dokumentus, gādā par transportu, izmitināšanu, citiem tūrisma pakalpojumiem, kas nav saistīti ar iepriekš minētajiem, medicīnisko un ceļojuma apdrošināšanu, pārsēšanos u.c.) un pārdod ceļojuma kompleksus, piedāvājot tos tieši vai ar tādu pārstāvju vai ceļojumu aģentūru starpniecību, kuras ir saistītas ar ceļojumu rīkotāju. Ceļojumu rīkotājam un aģentūrai, kas pārdod ceļojuma kompleksu, vīzas pieteikuma iesniedzējs ir tikai noorganizēta ceļojuma patērētājs, un piedāvājums apstrādāt vīzas pieteikumu ir daļa no piedāvātajiem pakalpojumiem. Trešais, sarežģītais starpniecības pakalpojumu veids ietver sevī vairākus posmus un aspektus, ko var pakļaut objektīvai uzraudzībai: uzņēmuma dokumenti, lietvedība, faktiskā ceļojuma pabeigšana un galamērķis, izmitināšana un grafikos paredzētā grupu ieceļošana un izceļošana. 5.2. Sadarbības ar privātām administratīvām aģentūrām, ceļojumu aģentūrām, ceļojumu rīkotājiem un to pārstāvjiem saskaņošana a) Visām diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem, kas atrodas vienā pilsētā, vietējā līmenī jācenšas panākt saskaņotu tālāk tekstā izklāstīto pamatnostādņu, kas balstītas uz attiecīgo iestāžu starpniecības veidu, piemērošanu. Kaut arī katrai diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulātam ir jāizlemj, vai tā sadarbosies ar aģentūrām, tām jābūt iespējai jebkurā laikā atsaukt akreditāciju, ja to prasa pieredze un kopējās vīzu politikas intereses. Ja diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulāts nolemj sadarboties ar aģentūru, tiem jāievēro šajā iedaļā izklāstītā darba prakse un procedūras. - Dalībvalstu konsulātiem jābūt īpaši modriem un cieši jāsadarbojas, vērtējot un izņēmuma kārtā piešķirot akreditāciju privātām administratīvām aģentūrām. Viņu vīzu pieteikumu apstrāde būs pakļauta rūpīgai pārbaudei, vienmēr pārbaudot vīzas turētāja apliecinošos dokumentus un dokumentus, kas saistīti ar privātās aģentūras licenci un reģistrāciju komercreģistrā. - Vērtējot pārvadātāju vai vietējo ceļojumu aģentūru iesniegtos vīzu pieteikumus, īpaša uzmanība jāpievērš pieteikuma iesniedzēja apstākļiem un atsevišķos gadījumos jāpārbauda apliecinošie dokumenti. Konsulātiem cieši jāsadarbojas, nostiprinot mehānismus aģentūru un pārvadātāju pārkāpumu atklāšanai, un, lai atbalstītu šos mehānismus, par aģentūru pārkāpumiem jāziņo vietējā un reģionālā konsulārās sadarbības līmenī. - Ceļojumu aģentūru (ceļojumu rīkotāju un viņu pārstāvju) akreditācijas kritēriji cita starpā ietver: tā brīža licenci, reģistrāciju komercreģistrā, uzņēmuma statūtus, līgumus ar bankām, kuru klienti tās ir, jaunākie līgumi ar tūrisma pakalpojumu saņēmējiem Kopienā, kuros jābūt ietvertiem visiem ceļojuma kompleksa elementiem (izmitināšana un ceļojuma kompleksa pakalpojumi), līgumi ar aviosabiedrībām, kuros jābūt iekļautiem gan ceļojumiem turp, gan garantētam ceļojumam atpakaļ ar noteiktu izbraukšanas laiku, kā arī vajadzīgo medicīnisko un ceļojuma apdrošināšanu. Šo ceļojumu aģentūru iesniegtie vīzu pieteikumi rūpīgi jāpārbauda. b) Vietējās konsulārās sadarbības līmenī diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti cenšas saskaņot darba praksi un procedūras, kā arī kritērijus, saskaņā ar kuriem kontrolē, vai privātās administratīvās aģentūras, ceļojumu aģentūras un ceļojumu organizētāji (ceļojumu rīkotāji un to pārstāvji) darbojas pareizi. Šādai kontrolei jāietver vismaz jebkurā laikā veicama akreditācijas dokumentu pārbaude, personiskās vai telefoniskās intervijas ar pieteikumu iesniedzējiem izlases veida pārbaude, ceļojumu un izmitināšanas pārbaude un vajadzības gadījumā arī ar grupas atgriešanos saistīto dokumentu pārbaude. c) Jābūt intensīvai būtiskas informācijas apmaiņai par privāto administratīvo aģentūru, ceļojumu aģentūru un ceļojumu organizētāju (ceļojumu rīkotāju un to pārstāvju) darbību: paziņojumi par atklātajiem pārkāpumiem, regulāra informācijas apmaiņa par atteiktajām vīzām, paziņojumi par atklātu viltotu ceļojumu dokumentu veidiem un gadījumiem, kad nav notikuši plānotie ceļojumi. Sadarbība ar privātām administratīvām aģentūrām, ceļojumu aģentūrām un ceļojumu organizētājiem (ceļojumu rīkotājiem un to pārstāvjiem) jāapspriež regulārās kopīgās konsulārās sadarbības sanāksmēs. d) Vietējās konsulārās sadarbības līmenī jāapmainās ar to privāto administratīvo aģentūru, ceļojumu aģentūru un ceļojumu organizētāju (ceļojumu rīkotāju un to pārstāvju) sarakstiem, kuriem katra diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulāts piešķīrusi akreditāciju vai kuru akreditācija ir atcelta, minot atcelšanas iemeslus. e) Privātajām administratīvajām aģentūrām, ceļojumu aģentūrām un ceļojumu organizētājiem (ceļojumu rīkotājiem un to pārstāvjiem) jāiesniedz diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem, kas tās akreditējušas, viena vai divu darbinieku vārdus, kas ir pilnvaroti darboties kā starpnieki, iesniedzot vīzu pieteikumus." 3. pants Šis lēmums ir spēkā no tā publicēšanas dienas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 4. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu. Briselē, 2002. gada 12. jūlijā Padomes vārdā - priekšsēdētājs T. Pedersen [1] OV L 116, 26.4.2001., 2. lpp. [2] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.