Oficiālais Vēstnesis L 351 , 29/12/1998 Lpp. 0001 - 0003



Padomes Vienotā Rīcība (1998. gada 21. decembris), kas pieņemta, pamatojoties uz K.3 pantu Līgumā par Eiropas Savienību, par dalības kriminālās organizācijās uzskatīšanu Eiropas Savienības dalībvalstīs par noziedzīgu nodarījumu [1] (98/733/TI) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, jo īpaši tā K.3 panta 2. punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā augsta līmeņa grupas cīņai pret organizētu noziedzību ziņojumu, ko Eiropadome apstiprinājusi 1997. gada 16. un 17. jūnija Amsterdamas tikšanās laikā, jo īpaši Rīcības plāna 17. ieteikumu, tā kā Padome uzskata, ka dažu organizētas noziedzības veidu smagums un pieaugums prasa stiprināt Eiropas dalībvalstu sadarbību, jo īpaši attiecībā uz tādiem noziegumiem kā narkotisku vielu kontrabanda, cilvēku tirdzniecība, terorisms, mākslas darbu kontrabanda, noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija, nopietni finansiālie noziegumi, izspiešana un citāda vardarbība, kas vērsta pret personas dzīvību, fizisko veselību vai brīvību vai rada personām kolektīvus draudus; tā kā, lai reaģētu uz dažādajiem draudiem, ar kuriem sastopas dalībvalstis, vajadzīga kopīga pieeja līdzdalībai kriminālu organizāciju darbībās; tā kā dalībvalstis, īstenojot šo vienoto rīcību, centīsies piemērot vai veicināt pasākumus, kas attiecas uz liecinieku un/vai to privātpersonu aizsardzību, kuras sadarbojas ar tiesas procesu cīņā pret starptautisko organizēto noziedzību, kas izklāstīta Padomes 1995. gada 23. novembra Rezolūcijā [2] un Padomes 1996. gada 20. decembra Rezolūcijā [3]; atkārtoti apliecinot uzticību visu dalībvalstu tiesību sistēmu uzbūvei un darbībai un spējai nodrošināt taisnīgu tiesu, tā kā dalībvalstīm ir nodoms gādāt par to, lai tie, kas piedalās kriminālu organizāciju darbībās, neizvairītos no izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības saistībā ar pārkāpumiem, uz ko attiecas šī vienotā rīcība; tālab dalībvalstis veicinās sadarbību ar tiesas procesu šādu pārkāpumu izmeklēšanā un ar tiem saistītā kriminālvajāšanā; atgādinot, ka Eiropas Savienība ievēro pamattiesības, kas aprakstītas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā, kurā visas dalībvalstis ir dalībnieces, — jo īpaši normas attiecībā uz izpausmes brīvību, miermīlīgu pulcēšanos un biedrošanās brīvību; izpētījušas Eiropas Parlamenta viedokļus pēc apspriešanās saskaņā ar Līguma K6. pantu [4], IR PIEŅĒMUSI ŠO VIENOTO RĪCĪBU. 1. pants Šajā vienotajā rīcībā par kriminālu organizāciju uzskata laika gaitā izveidojušos vismaz divu personu strukturētu apvienību, kas rīkojas ar mērķi izdarīt noziegumus, par kuriem soda ar brīvības atņemšanu vai aizturēšanu vismaz uz četriem gadiem vai smagāku sodu neatkarīgi no tā, vai pārkāpumi ir pašmērķis vai materiālu labumu gūšanas līdzeklis un — attiecīgā gadījumā — līdzeklis valsts varas iestāžu darbības neatbilstīgai ietekmēšanai. Pirmajā daļā minētie pārkāpumi ietver Eiropola Konvencijas 2. pantā un pielikumā minētos pārkāpumus, par kuriem paredzēts sods, kas ir vismaz līdzvērtīgs pirmajā daļā noteiktajam. 2. pants 1. Lai palīdzētu cīņā pret kriminālām organizācijām, katra dalībvalsts saskaņā ar 6. pantā izklāstīto procedūru apņemas nodrošināt, ka par vienu vai abiem tālāk aprakstītajiem darbības veidiem soda ar iedarbīgiem, samērīgiem un preventīviem kriminālsodiem: a) darbība, ko izdara ar nodomu un zināšanām par mērķi un vispārīgo organizācijas kriminālo darbību vai par organizācijas nolūku izdarīt attiecīgos pārkāpumus, un ko izdara persona, kura aktīvi piedalās: - organizācijas kriminālajās darbībās, kas noteiktas 1. pantā, pat ja attiecīgā persona nepiedalās faktiskajā attiecīgā pārkāpuma izpildē un, ievērojot vispārējos attiecīgās dalībvalsts krimināltiesību principus, pat ja attiecīgie pārkāpumi nav faktiski izdarīti, - citās organizācijas darbībās, apzinoties, ka tās līdzdalība sekmēs to organizācijas kriminālo darbību īstenošanu, kas noteiktas 1. pantā; b) jebkuras personas darbība, kas ir vienošanās ar vienu vai vairākām personām par to, ka jāpilda kāda darbība, kura, ja to īstenotu, būtu to pārkāpumu izdarīšana, kas noteikti 1. pantā, pat ja attiecīgā persona nepiedalās faktiskajā darbības izpildē. 2. Neatkarīgi no tā, vai dalībvalstis ir nolēmušas darbības veidu, kas minēts 1. punkta a) apakšpunktā vai b) apakšpunktā, atzīt par noziedzīgu nodarījumu, tās nodrošina cita citai iespējami plašu palīdzību attiecībā uz pārkāpumiem, uz ko attiecas šis pants, kā arī pārkāpumiem, uz ko attiecas Padomes 1996. gada 27. septembrī sastādītās Konvencijas 3. panta 4. punkts par izdošanu Eiropas Savienības dalībvalstu starpā. 3. pants Katra dalībvalsts nodrošina, ka juridiskās personas var saukt pie kriminālatbildības vai, ja tas nav iespējams, citādi saukt pie atbildības par šās juridiskās personas izdarītajiem pārkāpumiem, kas atbilst 2. panta 1. punktā aprakstītajiem, saskaņā ar procedūru, kas jānosaka valsts tiesību aktos. Šāda juridisko personu atbildība neskar to fizisko personu kriminālatbildību, kas bijušas vainīgas pārkāpumā vai to līdzdalībnieki. Katra dalībvalsts jo īpaši gādā par to, ka juridiskās personas var sodīt iedarbīgā, samērīgā un preventīvā veidā un ka tām var noteikt materiālas un mantiskas sankcijas. 4. pants Katra dalībvalsts nodrošina, ka par 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā vai b) apakšpunktā minētajiem darbības veidiem, kas notiek tās teritorijā, sauc pie atbildības neatkarīgi no tā, kuru dalībvalstu teritorijā organizācija atrodas vai izdara kriminālas darbības, un neatkarīgi no tā, kur notiek darbība, kas paredzēta ar 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto vienošanos. Ja vairāku dalībvalstu piekritībā ir jautājums par līdzdalību kriminālās organizācijās, tās apspriežas cita ar citu, lai koordinētu savas darbības ar mērķi efektīvi saukt pie atbildības, īpaši ņemot vērā organizācijas dažādo sastāvdaļu atrašanos attiecīgo dalībvalstu teritorijās. 5. pants 1. Gadījumos, kad piemēro Konvenciju, kas attiecas uz izdošanu Eiropas Savienības dalībvalstu starpā un kuru Padome sastādījusi 1996. gada 27. septembrī, šī vienotā rīcība nekādi neietekmē Konvencijā paredzētās saistības vai to interpretāciju. 2. Šī vienotā rīcība nekādi neliedz dalībvalstij atzīt par sodāmām darbības saistībā ar kriminālu organizāciju, kuras darbības joma pārsniedz 2. panta 1. punktā noteikto. 6. pants Nākamajā gadā pēc šās vienotās rīcības stāšanās spēkā katra dalībvalsts iesniedz kompetentajām iestādēm izskatīšanai atbilstīgus rīcības īstenošanas priekšlikumus ar nolūku tos pieņemt. 7. pants Šī kopīgā rīcība stājas spēkā tās publicēšanas dienā. 8. pants Šo vienoto rīcību publicē Oficiālajā Vēstnesī. Briselē, 1998. gada 21. decembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs M. Bartenstein [1] Beļģijas delegācijas atruna saistībā ar parlamentārajām procedūrām. [2] OV C 327, 7.12.1995., 5. lpp. [3] OV C 10, 11.1.1997., 1. lpp. [4] Atzinums sniegts 1997. gada 20. novembrī. --------------------------------------------------