Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/88/EK (2002. gada 9. decembris), ar ko groza Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai



Oficiālais Vēstnesis L 035 , 11/02/2003 Lpp. 0028 - 0081

CS.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

ET.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

HU.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

LT.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

LV.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

MT.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

PL.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

SK.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126

SL.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 73 - 126



Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/88/EK (2002. gada 9. decembris), ar ko groza Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju, rīkojoties saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 251. pantā [3], tā kā: (1) II Automašīnu degvielas programma ir vērsta uz ekonomiski izdevīgu stratēģiju identificēšanu Kopienas gaisa kvalitātes mērķu sasniegšanai. Komisijas pārskata ziņojumā par II Automašīnu degvielas programmu tika izdarīts secinājums, ka nepieciešams veikt papildu pasākumus, īpaši attiecībā uz ozona un daļiņu emisijām. Nesen paveiktais, izstrādājot valstu maksimālos emisijas apjomus, liecina, ka Kopienas tiesību aktos noteikto gaisa kvalitātes mērķu sasniegšanai vajadzīgi papildu pasākumi. (2) Pakāpeniski ir ieviesti stingri standarti emisijām no transportlīdzekļiem uz autostrādēm. Ir jau pieņemts lēmums, ka šie standarti jāpadara vēl stingrāki. Tādējādi turpmāk kopējā emisijā pieaugs to piesārņotājvielu daļa, kuras rada visurgājēja tehnika. (3) Direktīvā 97/68/EK [4] ir noteiktas robežvērtības gāzveida un daļiņveida piesārņotājvielu emisijām no visurgājējas tehnikas motoriem. (4) Lai gan Direktīva 97/68/EK sākotnēji attiecās tikai uz dažu veidu kompresijas aizdedzes motoriem, direktīvas 5. apsvērumā paredzēta tās darbības jomas paplašināšana, tajā iekļaujot arī benzīna motorus. (5) Emisijas no dažādiem mehānismiem ar nelielas jaudas dzirksteļaizdedzes (benzīna) motoriem jau rada un arī turpmāk būs par cēloni ievērojamai daļai identificēto problēmu, kas saistītas ar gaisa kvalitāti un īpaši ar ozona veidošanos. (6) Nelielas jaudas dzirksteļaizdedzes motoru emisijām ASV noteikti stingri vides standarti, kas liecina par iespējām emisijas ievērojami samazināt. (7) Ja nav pieņemti attiecīgi Kopienas tiesību akti, ir iespējams laist tirgū no vides aizsardzības viedokļa pēc novecojušām tehnoloģijām ražotus motorus, tādējādi apdraudot Kopienas gaisa kvalitātes mērķu sasniegšanu, vai arī šajā jomā ieviest tādus valstu tiesību aktus, kas var radīt šķēršļus tirdzniecībai. (8) Direktīva 97/68/EK ir precīzi saskaņota ar attiecīgajiem ASV tiesību aktiem, un pastāvīga saskaņošana ir gan izdevīga ražotājiem, gan arī palīdzēs uzlabot vides stāvokli. (9) Eiropas ražotājiem, jo īpaši tiem, kas vēl nedarbojas visā pasaulē, ir vajadzīgs zināms sagatavošanās laiks emisijas standartu ievērošanai. (10) Divpakāpju risinājums ir ievērots gan Direktīvā 97/68/EK par kompresijas aizdedzes motoriem, gan ASV pieņemtajos tiesību aktos par dzirksteļaizdedzes motoriem. Lai gan Kopienas tiesību aktos varētu izmantot "vienpakāpes" pieeju, taču tādējādi tiesiskā regulējuma attiecīgajā jomā varētu nebūt vēl četrus vai piecus gadus. (11) Lai nodrošinātu vajadzīgo elastīgumu saskaņošanai pasaules mērogā, ir iespējami izņēmumi, ko iekļauj saskaņā ar komitoloģijas procedūru. (12) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [5]. (13) atbilstīgi ir jāgroza Direktīva 97/68/EK, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvu 97/68/EK groza šādi. 1. Direktīvas 2. pantā: a) astoto ievilkumu aizstāj ar šādu tekstu: "laišana tirgū"; ir darbība, kad ražojumu par samaksu vai bez tās pirmo reizi dara pieejamu Kopienas tirgū izplatīšanai un/vai izmantošanai Kopienā,"; b) pievieno šādu ievilkumu tekstu: "aizstājējmotori" ir jauni motori, kas izgatavoti attiecīgo iekārtu esošo motoru nomaiņai un kas piegādāti tikai šim nolūkam, "pārnēsājams motors" a) motoram jābūt uzstādītam iekārtā, kuru nes lietotājs visā tai paredzēto funkciju izpildes laikā; b) motoram jābūt uzstādītam iekārtā, kura visā tai paredzēto funkciju izpildes laikā izmantojama dažādos stāvokļos, piemēram, otrādi apgrieztā veidā vai novietotu uz sāniem; c) motors jāizmanto iekārtā, kuras masa ar motoru bez degvielas nepārsniedz 20 kg un kurai ir vismaz viena šāda pazīme: i) operatoram iekārta jābalsta vai jānes visā tai paredzēto funkciju izpildes laikā; ii) operatoram iekārta jābalsta vai noteiktā pozīcijā jāvada visā tai paredzēto funkciju izpildes laikā; iii) motors jāizmanto ģeneratoram vai sūknim, "nepārnēsājams motors" ir motors, kas neatbilst pārnēsājama motora definīcijai, "daudzpozīciju pārnēsājams motors profesionālai lietošanai" ir pārnēsājams motors, kas atbilst pārnēsājamu motoru definīcijas a) un b) punktā noteiktajām prasībām un attiecībā uz kuru tā ražotājs apstiprinātājai iestādei apliecina, ka uz šo motoru ir attiecināms 3. kategorijas emisiju ilgizturības periods (saskaņā ar IV pielikuma 4. papildinājuma 2.1. iedaļu), "emisiju ilgizturības periods" ir IV pielikuma 4. papildinājumā norādītais stundu skaits, ko izmanto nolietošanās koeficientu noteikšanai, "mazas sērijas motoru saime" ir tādu dzirksteļaizdedzes (DA) motoru saime, kuru ražošanas apjoms nepārsniedz 5000 vienību gadā, "mazas sērijas DA motoru ražotājs" ir tāds ražotājs, kura kopējais ražošanas apjoms nepārsniedz 25000 vienību gadā." 2. Ar šo direktīvas 4. pantu groza šādi: a) 2. punktu groza šādi: i) pirmajā teikumā vārdus "VI pielikumā" aizstāj ar "VII pielikumā"; ii) otrajā teikumā vārdus "VII pielikumā" aizstāj ar "VIII pielikumā"; b) 4. punktu groza šādi: i) vārdus "VIII pielikumā" a) apakšpunktā aizstāj ar "IX pielikumā"; ii) vārdus "IX pielikumā" b) apakšpunktā aizstāj ar "X pielikumā"; c) 5. punktā vārdus "X pielikumā" aizstāj ar "XI pielikumā". 3. Direktīvas 7. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu: "2. Dalībvalstis akceptē tipa apstiprinājumus un attiecīgos gadījumos arī ar tiem saistītās apstiprinājuma zīmes, kuras uzskaitītas XII pielikumā, kā atbilstīgas šīs direktīvas prasībām." 4. Ar šo direktīvas 9. pantu groza šādi: a) virsrakstu "Grafiks" aizstāj ar virsrakstu "Grafiks — kompresijas aizdedzes motori"; b) 1. punktā vārdus "VI pielikumā" aizstāj ar "VII pielikumā"; c) 2. punktu groza šādi: i) vārdus "VI pielikumā" aizstāj ar "VII pielikumā"; ii) "I pielikuma 4.2.1. iedaļas" aizstāj ar "I pielikuma 4.1.2.1. iedaļas"; d) 3. punktu groza šādi: i) vārdus "VI pielikumā" aizstāj ar "VII pielikumā"; ii) "I pielikuma 4.2.3. iedaļas" aizstāj ar "I pielikuma 4.1.2.3. iedaļas"; e) 4. punkta pirmajā daļā frāzi "laist tirgū jaunus motorus" aizstāj ar "laist tirgū motorus". 5. Iekļauj šādu pantu: "9.a pants Grafiks — dzirksteļaizdedzes motori 1. IEDALĪJUMS KLASĒS S pamatklase H — motori pārnēsājamām iekārtām N — motori nepārnēsājamām iekārtām Klase/kategorija | Darba tilpums (cm3) | Pārnēsājamie motori SH:1 klase | < 20 | SH:2 klase | ≥ 20 < 50 | SH:3 klase | ≥ 50 | Nepārnēsājamie motori SN:1 klase | < 66 | SN:2 klase | ≥ 66 < 100 | SN:3 klase | ≥ 100 < 225 | SN:4 klase | ≥ 225 | 2. TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA 3. TIPA APSTIPRINĀJUMA I POSMS 4. TIPA APSTIPRINĀJUMA II POSMS Dalībvalstis nepiešķir tipa apstiprinājumu motora tipam vai motoru saimei un neizsniedz VII pielikumā norādītos dokumentus, kā arī nepiešķir jebkuru citu tipa apstiprinājumu visurgājējai tehnikai, kurai ir uzstādīts motors: pēc 2004. gada 1. augusta SN:1 vai SN:2 klases motors, pēc 2006. gada 1. augusta SN:4 klases motors, pēc 2007. gada 1. augusta SH:1, SH:2 vai SH:3 klases motors, pēc 2008. gada 1. augusta SH:3 klases motors, ja motors neatbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām un ja gāzveida piesārņojošo vielu emisijas no motora neatbilst tabulā I pielikuma 4.2.2.2. iedaļā norādītajām robežvērtībām. 5. LAIŠANA TIRGŪ — MOTORU IZLAIDES DATUMI 6. MARĶĒŠANA, LAI NORĀDĪTU PIRMSTERMIŅA ATBILSTĪBU II POSMA PRASĪBĀM 7. ATBRĪVOJUMI rokas motorzāģi ar ķēdi : pārnēsājamas ierīces, kas paredzētas koku zāģēšanai ar ķēdes zāģi un kas turamas ar abām rokām, un kuru motora tilpums pēc EN ISO 11681-1 ir lielāks par 45 cm3, no augšas turamas ierīces (piemēram, rokas urbjmašīnas un ķēdes zāģi koku sagarināšanai) : pārnēsājamas ierīces ar rokturi to augšdaļā, kuras paredzētas caurumu urbšanai un koku zāģēšanai ar ķēdes zāģi (saskaņā ar ISO 11681-2), rokas krūmgrieži ar iekšdedzes motoru : rokas instrumenti ar rotējošu disku, kas izgatavots no metāla vai plastmasas, kuri paredzēti nezāļu, krūmu, nelielu koku un tiem līdzīga augāja pļaušanai. To konstrukcijai jāatbilst EN ISO 11806 darbībai dažādos stāvokļos, piemēram, horizontāli vai otrādi apgrieztā stāvoklī, un to motoru tilpums ir lielāks par 40 cm3, dzīvžogu šķēres : rokas ierīces dzīvžogu un krūmu cirpšanai ar vienu vai vairākiem nažiem saskaņā ar EN 774, rokas griezējinstrumenti ar iekšdedzes motoru : rokas instrumenti cietu materiālu, piemēram, akmens, asfalta, betona vai tērauda griešanai ar rotējošu metāla griezni ar motora tilpumu virs 50 cm3 saskaņā ar EN 1454, un nepārnēsājami SN:3 klases : motori ar horizontālu asi: tikai tie SN:3 klases nepārnēsājamie motori ar horizontālu asi, kuru jauda nepārsniedz 2,5 kW un kurus izmanto galvenokārt īpašām vajadzībām, piemēram, kultivatori, rotācijas pļaujmašīnas, zālienu irdinātāji un ģeneratori. 8. IESPĒJAMĀ IEVIEŠANAS ATLIKŠANA Dalībvalstis tomēr var atlikt visus 3., 4. un 5. punktā minētos termiņus uz diviem gadiem attiecībā uz visu kategoriju motoriem, kuru izlaides datums ir pirms norādītajiem termiņiem." 6. Ar šo direktīvas 10. pantu groza šādi: a) 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: "1. Direktīvas 8. panta 1. un 2. punkts, 9. panta 4. punkts un 9.a panta 5. punkts neattiecas uz: - motoriem, ko izmanto militarizēti dienesti, - motoriem, uz kuriem attiecas atbrīvojums saskaņā ar 1.a un 2. punktu."; b) pantu papildina ar šādu punktu: "1. a. Aizstājējmotori atbilst robežvērtībām, kas bija jāievēro attiecībā uz motoriem, kurus ar tiem nomaina, tos sākotnēji laižot tirgū. Uzrakstam "AIZSTĀJĒJMOTORS"; jābūt uz motora plāksnītes, vai šis vārds jāiestarpina lietotāja rokasgrāmatā."; c) pievieno šādus punktus: "3. Prasības, kas noteiktas 9.a panta 4. un 5. punktā, mazas sērijas motoru ražotājiem atliek uz trijiem gadiem. 4. Prasības, kas noteiktas 9.a panta 4. un 5. punktā, aizstāj ar I posmam noteiktajām prasībām attiecībā uz mazas sērijas motoru saimēm, kurās ir līdz 25000 motoru, ja šādu dažādu motoru saimēm ir atšķirīgs motora tilpums." 7. Direktīvas 14. un 15. pantu aizstāj ar šādu tekstu: "14. pants Pielāgošana tehnikas attīstībai Visus grozījumus, kas vajadzīgi, lai šīs direktīvas pielikumus pielāgotu tehnikas attīstībai, izņemot I pielikuma 1. iedaļā, 2.1. līdz 2.8. iedaļā un 4. iedaļā noteiktās prasības, pieņem Komisija saskaņā ar 15. panta 2. punktā noteikto procedūru. 14.a pants Atbrīvojumu noteikšanas kārtība Komisija pēta iespējamās tehniskās grūtības II posma prasību ievērošanā konkrētiem motoru pielietojumiem, jo īpaši attiecībā uz mobilajām iekārtām, kurās uzstādīti SH:2 un SH:3 klases motori. Ja Komisija secina, ka tehnisku iemeslu dēļ attiecībā uz konkrētām mobilām iekārtām, jo īpaši profesionāli lietojamiem, daudzpozīciju un pārnēsājamiem motoriem, nevar šos termiņus ievērot, tai līdz 2003. gada 31. decembrim saskaņā ar 15. panta 2. punktā noteikto procedūru jāiesniedz ziņojums kopā ar piemērotiem priekšlikumiem 9.a panta 7. punktā minētā termiņa pagarināšanai un/vai papildus atbrīvojumiem šādām iekārtām uz laiku līdz pieciem gadiem, ja vien nepastāv ārkārtēji apstākļi. 15. pants Komiteja 1. Komisijai palīdz Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kas attiecas uz tehnisko šķēršļu likvidēšanu mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecībā (še turpmāk "Komiteja"). 2. Ja izdara atsauci uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK [6] 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši. 3. Komiteja pieņem savu reglamentu." 8. Pielikumu sākumā pievieno šādu pielikumu sarakstu: " Pielikumu saraksts I PIELIKUMS | Darbības joma, definīcijas, simboli un saīsinājumi, motoru apzīmējumi, specifikācijas un testi, norādījumi produkcijas atbilstības vērtēšanai, parametri motoru saimes definēšanai, standarta motora izvēle | II PIELIKUMS | Informācijas dokumenti | 1. papildinājums | Standarta motora būtiskie parametri | 2. papildinājums | Motoru saimes būtiskie parametri | 3. papildinājums | Saimei piederīga motora tipa būtiskie parametri | III PIELIKUMS | Kompresijas aizdedzes (KA) motoru testēšanas procedūra | 1. papildinājums | Mērījumu un paraugu ņemšanas kārtība | 2. papildinājums | Analītisko instrumentu kalibrēšana | 3. papildinājums | Datu novērtēšana un aprēķini | IV PIELIKUMS | Dzirksteļaizdedzes (DA) motoru testēšanas procedūra | 1. papildinājums | Mērījumu un paraugu ņemšanas kārtība | 2. papildinājums | Analītisko instrumentu kalibrēšana | 3. papildinājums | Datu novērtēšana un aprēķini | 4. papildinājums | Nolietošanās koeficienti | V PIELIKUMS | Apstiprinājuma testiem un produkcijas atbilstības pārbaudei noteiktās standartdegvielas tehniskās prasības. Visurgājējas tehnikas kompresijas aizdedzes motoru standartdegviela | VI PIELIKUMS | Analītiskā un paraugu ņemšanas sistēma | VII pielikums | Tipa apstiprinājuma sertifikāts | 1. papildinājums | KA motoru testa rezultāts | 2. papildinājums | DA motoru testa rezultāts | 3. papildinājums | Motora jaudas noteikšanai uzstādāmā iekārta un palīgierīces | VIII PIELIKUMS | Apstiprinājuma sertifikātu numerācijas sistēma | IX PIELIKUMS | Izsniegto motora/motoru saimes tipa apstiprinājumu saraksts | X PIELIKUMS | Izgatavoto motoru saraksts | XI PIELIKUMS | Tehniskie dati par motoriem, kam ir tipa apstiprinājums | XII PIELIKUMS | Alternatīvu tipa apstiprinājumu atzīšana. | " 9. Apstiprinājuma testiem un produkcijas atbilstības pārbaudei noteiktās standartdegvielas tehniskās prasības. 2. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2004. gada 11. augustam. Dalībvalstis tūlīt par to informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē ar šo direktīvu. 3. pants Līdz 2004. gada 11. augustam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, un, ja vajadzīgs, arī priekšlikumus par potenciālajām izmaksām, izdevīgumu un īstenošanas iespējām attiecībā uz: a) daļiņveida emisiju samazināšanu no mazas jaudas dzirksteļaizdedzes motoriem, īpašu vērību veltot divtaktu motoriem. Ziņojumā ņem vērā: i) aprēķinus par šādu motoru ieguldījumu daļiņveida emisijās un veidu, kā plānotie emisiju samazināšanas pasākumi varētu uzlabot gaisa kvalitāti un samazināt to kaitīgo iedarbību; ii) testus, mērījumus un iekārtas, kurus varētu izmantot daļiņveida emisiju noteikšanai no maziem dzirksteļaizdedzes motoriem to tipa apstiprināšanas laikā; iii) daļiņveida piesārņojuma noteikšanas programmā paveikto un tajā iegūtos secinājumus; iv) testēšanas metožu, motoru tehnoloģiju, atgāžu attīrīšanas paņēmienu izstrādes, kā arī degvielas un motoreļļu kvalitātes standartu paaugstināšanos; un v) mazo dzirksteļaizdedzes motoru daļiņveida emisiju samazināšanas izmaksas un plānoto pasākumu ekonomisko efektivitāti; b) emisiju samazināšanu tādai izklaidei paredzētajai visurgājējai tehnikai kā sniega motocikli un gokarti, kas pagaidām direktīvas darbības jomā nav iekļauti; c) izplūdes gāzu un daļiņveida emisiju samazināšanu no nelieliem kompresijas aizdedzes motoriem ar jaudu zem 18 KW; d) izplūdes gāzu un daļiņveida emisiju samazināšanu no lokomotīvju kompresijas aizdedzes motoriem. Šādu emisiju mērījumiem jāizstrādā testa cikls. 4. pants Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 5. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 2002. gada 9. decembrī Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētājs P. Cox Padomes vārdā — priekšsēdētājs H. C. Schmidt [1] OV C 180 E, 26.6.2001., 31. lpp. [2] OV C 260, 17.9.2001., 1. lpp. [3] Eiropas Parlamenta 2001. gada 2. oktobra atzinums (OV C 87 E, 11.4.2002., 18. lpp.), 2002. gada 25. marta Padomes kopējā nostāja (OV C 145 E, 18.6.2002., 17. lpp.) un 2002. gada 2. jūlija Eiropas Parlamenta lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). [4] OV L 59, 27.2.1998., 1. lpp. Direktīva, kas grozīta ar Komisijas Direktīvu 2001/63/EK (OV L 227, 23.8.1997., 41. lpp.). [5] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. [6] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS 1. Direktīvas I pielikumā izdara šādus grozījumus: a) 1. iedaļas "DARBĪBAS JOMA" pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu: "Šī direktīva attiecas uz visiem motoriem, kurus uzstāda visurgājējai tehnikai, un palīgmotoriem, ar kuriem aprīkoti pasažieru pārvadājumiem un kravu pārvadāšanai paredzētie autotransporta līdzekļi." ; b) 1. daļas A), B), C), D) un E)punktu groza šādi: "A. Paredzēti un piemēroti, lai pārvietotos vai tiktu pārvietoti pa sauszemi, pa ceļu vai bezceļa apstākļos, un ir aprīkoti ar: i) KA motoru, kura jauda saskaņā ar 2.4. iedaļu ir lielāka par 18 kW, bet nepārsniedz 560 kW (4), un kurš darbojas ar mainīgu ātrumu, nevis ar pastāvīgu ātrumu. Mehānismi, kuru motori … (bez izmaiņām līdz "— autoceltņi,"); vai ii) KA motoru, kura jauda saskaņā ar 2.4. iedaļu ir lielāka par 18 kW, bet nepārsniedz 560 kW, un kurš darbojas ar pastāvīgu ātrumu. Ierobežojumi ir spēkā tikai no 2006. gada 31. decembra. Mehānismi, kuru motori atbilst šai definīcijai, ir šādi: - gāzes kompresori, - ģeneratoriekārtas ar mainīgu slodzi, tostarp aukstumiekārtas un iekārtas metināšanai, - ūdenssūkņi, - pļāvēji, smalcinātāji, ierīces sniega novākšanai un slaucīšanai; vai iii) ar benzīnu darbināmi DA motori, kuru jauda saskaņā ar 2.4. iedaļu nepārsniedz 19 kW. Mehānismi, kuru motori atbilst šai definīcijai, ir šādi: - mauriņu pļāvēji, - motorzāģi ar ķēdi, - ģeneratori, - ūdenssūkņi, - krūmgrieži. Šī direktīva neattiecas uz: B. Kuģiem; C. Dzelzceļa lokomotīvēm; D. Lidaparātiem; E. Atpūtai un izklaidei paredzētajiem transportlīdzekļiem, piemēram: - sniega motocikliem, - apvidus motocikliem, - visurgājējiem transportlīdzekļiem;" ; c) 2. iedaļu groza šādi: - 2. zemsvītras piezīmi 2.4. iedaļā papildina ar vārdiem:"… izņemot dzesēšanas ventilatorus motoriem ar gaisa dzesēšanu, kuri tieši uzmontēti kloķvārpstai (sk. VII pielikuma 3. papildinājumu).", - 2.8. iedaļāpievieno šādu ievilkumu:"motoriem, kuri jātestē G1 ciklā, starpātrums ir 85 % no maksimālā nominālā ātruma (sk. IV pielikuma 3.5.1.2. iedaļu).", - pievieno šādas iedaļas: "2.9. Regulējams parametrs ir fiziski regulējama ierīce, sistēma vai elements, kura konstrukcija var izmainīt emisijas vai motora darbības parametrus emisiju testēšanas vai ekspluatācijas laikā. 2.10. Pēcapstrāde ir izplūdes gāzu laišana cauri ierīcei vai sistēmai, kas paredzētas gāzu pārveidošanai ar ķīmiskām vai fizikālām metodēm pirms to novadīšanas atmosfērā. 2.11. Dzirksteļaizdedzes (DA) motori ir motori, kas darbojas pēc dzirksteļu aizdedzes principa. 2.12. Emisiju samazināšanas papildierīce ir ierīce, kas dod signālus par motora darbības parametriem jebkuras emisiju kontroles sistēmas daļas darbības regulēšanai. 2.13. Emisiju kontroles sistēma ir jebkura ierīce, sistēma vai konstrukcijas elements, ar kuru kontrolē vai samazina emisijas. 2.14. Degvielas padeves sistēma ir visi komponenti, ko izmanto degvielas mērīšanai un degmaisījuma sagatavošanai. 2.15. Palīgmotors ir motors, kas iebūvēts mehāniskajā transportlīdzeklī vai uzstādīts uz tā, taču nav izmantojams transportlīdzekļa piedziņai. 2.16. Režīma pārejas ilgums ir laiks starp pāreju no apgriezienu skaita un/vai griezes momenta iepriekšējā režīmā vai sagatavošanās fāzē līdz nākamā režīma sākumam. Tajā ietilpst laiks, kurā notiek apgriezienu skaita un/vai griezes momenta izmaiņas un notiek stabilizācija katra režīma sākumā." - 2.9. iedaļa kļūst par 2.17. iedaļu, bet 2.9.1. līdz 2.9.3. iedaļa kļūst par 2.17.1. līdz 2.17.3. iedaļu; d) 3.iedaļu groza šādi: - 3.1. iedaļu aizstāj ar šādu: "3.1. Uz kompresijas aizdedzes motora, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, ir jābūt:" , - 3.1.3. iedaļugroza šādi:"VII pielikumā"aizstāj ar,"VIII pielikumā" - iestarpina šāduiedaļu: "3.2. Uz dzirksteļaizdedzes motora, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, ir jābūt: 3.2.1. motora izgatavotāja preču zīmei vai tirdzniecības nosaukumam; 3.2.2. EK tipa apstiprinājuma numuram, kā norādīts VIII pielikumā;" , - pielikuma 3.2. līdz 3.6. iedaļa kļūst par 3.3. līdz 3.7. iedaļu, - pielikuma 3.7. iedaļu groza šādi:"VI pielikumā" aizstāj ar"VII pielikumā"; e) pielikuma 4. iedaļu groza šādi: - iestarpina šādupozīciju:"4.1.KA motori", - esošā 4.1. iedaļa kļūst par 4.1.1. iedaļu, bet norādi uz 4.2.1. un 4.2.3. iedaļu aizstāj ar norādi uz 4.1.2.1. un 4.1.2.3. iedaļu, - esošā 4.2. iedaļa kļūst par 4.1.2. iedaļu,un to groza šādi:"V pielikums"visur aizstāj ar"VI pielikums", - esošā 4.2.1. iedaļa kļūst par 4.1.2.1. iedaļu; esošā 4.2.2. iedaļa kļūst par 4.1.2.2. iedaļu, bet norādi uz 4.2.1. iedaļu aizstāj ar norādi uz 4.1.2.1. iedaļu; esošā 4.2.3. un 4.2.4. iedaļa kļūst attiecīgi par 4.1.2.3. un 4.1.2.4. iedaļu; f) pievieno šādu punktu: "4.2. DA motori 4.2.1. Vispārīgi noteikumi Komponentus, kas var ietekmēt gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju, projektē, būvē un montē tā, lai motors, to normāli lietojot, neraugoties uz vibrāciju iedarbību, kurai tas var būt pakļauts, atbilstu šīs direktīvas prasībām. Izgatavotājam jāveic tādi tehniski pasākumi, lai nodrošinātu minētās emisijas efektīvu ierobežošanu saskaņā ar šo direktīvu visā motora parastajā lietderīgās izmantošanas laikā un ievērojot normālus lietošanas apstākļus saskaņā ar IV pielikuma 4. papildinājumu. 4.2.2. Specifikācijas attiecībā uz piesārņotāju emisiju Testam nodotā motora (un tā pēcapstrādes ierīču) emitētos gāzveida komponentus mēra ar VI pielikumā izklāstītajām metodēm. Var tikt akceptētas citas sistēmas vai analizatori, ja tie dod rezultātus, kas ir līdzvērtīgi ar šādām atsauces sistēmām iegūtiem rezultātiem: - gāzveida vielu emisijām, ko mēra neatšķaidītām izplūdes gāzēm — VI pielikuma 2. attēlā parādītajai sistēmai, - gāzveida emisijai, ko mēra pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmas atšķaidītām izplūdes gāzēm — VI pielikuma 3. attēlā parādītajai sistēmai. 4.2.2.1. Oglekļa oksīda, ogļūdeņražu, slāpekļa oksīdu un ogļūdeņražu summārā emisija I posmā nedrīkst pārsniegt tabulā norādītās vērtības: I posms Klase | Oglekļa oksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņraži (HC) (g/kWh) | Slāpekļa oksīdi (NOx) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (g/kWh) | HC + NOx | SH:1 | 805 | 295 | 5,36 | | SH:2 | 805 | 241 | 5,36 | | SH:3 | 603 | 161 | 5,36 | | SN:1 | 519 | | | 50 | SN:2 | 519 | | | 40 | SN:3 | 519 | | | 16,1 | SN:4 | 519 | | | 13,4 | 4.2.2.2. Oglekļa oksīda, slāpekļa oksīdu un ogļūdeņražu summārā emisija I posmā nedrīkst pārsniegt tabulā norādītās vērtības: II posms [1] Klase | Oglekļa oksīds (CO) (g/kWh) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu summa (g/kWh) | HC + NOx | SH:1 | 805 | 50 | SH:2 | 805 | 50 | SH:3 | 603 | 72 | SN:1 | 610 | 50,0 | SN:2 | 610 | 40,0 | SN:3 | 610 | 16,1 | SN:4 | 610 | 12,1 | Visu klašu motoriem NOx emisijas nedrīkst pārsniegt 10 g/kWh. 4.2.2.3. Neskarot "pārnēsājamā motora" definīciju šīs direktīvas 2. pantā, sniega tīrītāju piedziņai izmantojamajiem divtaktu motoriem jāatbilst tikai SH:1, SH:2 vai SH:3 standartam." g) pielikuma 6.3. līdz 6.9. iedaļu aizstāj ar šādu tekstu: "6.3. Cilindra tilpums, no 85 % līdz 100 % motoru saimes lielākā tilpuma 6.4. Gaisa aspirācijas metode 6.5. Degvielas tips - dīzeļdegviela - benzīns. 6.6. Degkameras tips/konstrukcija 6.7. Vārsti un atveres — konfigurācija, izmēri un skaits 6.8. Degvielas sistēma Dīzeļdegvielai: - smidzinātājs ar sūkni - rindu iesmidzes sūknis - sadalītājsūknis - vienelementa - vienības smidzinātājs. Benzīnam: - karburatora - ar iesmidzināšanu ieplūdes kanālos - ar iesmidzināšanu cilindrā. 6.9. Dažādas pazīmes - atgāzu recirkulācija - ūdens iesmidzināšana/emulģēšana - gaisa iesmidzināšana - turbopūtes dzesēšanas sistēma - aizdedzes veids (kompresijas aizdedze, dzirksteļaizdedze). 6.10. Izplūdes gāzu pēcapstrāde - oksidēšanas katalizators - reducēšanas katalizators - trīsceļu katalizators - siltumreaktors - daļiņu filtrs." 2. Direktīvas II pielikumu groza šādi: a) pielikuma 2. papildinājumā tabulas tekstu groza šādi:"Degvielas padeve virzuļa gājienam (mm3)" 3. un 6. rindā aizstāj ar"Degvielas padeve virzuļa gājienam (mm3) dīzeļmotoriem, degvielas plūsma (g/h) benzīna motoriem"; b) pielikuma 3. papildinājumu groza šādi: - 3. iedaļas virsrakstu aizstāj ar,"DEGVIELAS PADEVE DĪZEĻMOTORIEM" - iekļauj šādas iedaļas: "4. DEGVIELAS PADEVE BENZĪNA MOTORIEM 4.1. Karburators: … 4.1.1. Marka(-s): … 4.1.2. Tips(-i): … 4.2. Iesmidzināšana ieplūdes kanālos: vienpunkta vai daudzpunktu… 4.2.1. Marka(-s): … 4.2.2. Tips(-i): … 4.3. Iesmidzināšana cilindrā:… 4.3.1. Marka(-s): … 4.3.2. Tips(-i): … 4.4. Degvielas plūsma (g/h) un gaisa/degvielas attiecība pie nominālā apgriezienu skaita un plaši atvērta droseļvārsta," - esošā 4. iedaļa kļūst par 5. iedaļu, un tai pievieno šādus punktus: "5.3. Regulējama vārsta atvēršanas vai aizvēršanas sistēma (ja to izmanto, un ieplūdei un/vai izplūdei) 5.3.1. Tips: pastāvīgas darbības vai ieslēdzama/izslēdzama 5.3.2. Ekscentra fāzes nobīdes leņķis," - pievieno šādas iedaļas: "6. ATVERES KONFIGURĀCIJA 6.1. Vieta, lielums un skaits" "7. AIZDEDZES SISTĒMA 7.1. Indukcijas spole 7.1.1. Marka(-s): … 7.1.2. Tips(-i): … 7.1.3. Skaits: … 7.2. Aizdedzes svece(-s): … 7.2.1. Marka(-s): … 7.2.2. Tips(-i): … 7.3. Magneto: … 7.3.1. Marka(-s): … 7.3.2. Tips(-i): … 7.4. Aizdedzes laikiestate: … 7.4.1. Aizdedzes apsteidze attiecībā pret augšējo maiņas punktu (kloķvārpstas leņķis grādos) … 7.4.2. Apsteidzes izliekums, ja izmanto: …" . 3. Direktīvas III pielikumu groza šādi: a) pielikuma virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu:"KA MOTORU TESTA METODE"; b) pielikuma 2.7.iedaļu groza šādi:"VI pielikums" aizstāj ar"VII pielikums" un"IV pielikums" aizstāj ar"V pielikums"; c) pielikuma 3.6. iedaļu groza šādi: - 3.6.1. un 3.6.1.1.iedaļu groza šādi: "3.6.1. Iekārtu specifikācijas saskaņā ar I pielikuma 1. A iedaļu 3.6.1.1. A specifikācija: Motoriem, kas minēti I pielikuma 1. A iedaļas i) punktā, darbinot dinamometru ar pārbaudāmo motoru, rīkojas saskaņā ar šādu 8 režīmu ciklu [2]: (tabula bez izmaiņām)." , - pievieno šādu iedaļu: "3.6.1.2. B specifikācija. Motoriem, kas minēti I pielikuma 1. A iedaļas ii) punktā, darbinot dinamometru ar pārbaudāmo motoru, rīkojas saskaņā ar šādu 5 režīmu ciklu [1] Identisks ISO 8178-4: 1996(E) standarta D2 ciklam: Režīma numurs | Motora apgriezienu skaits | Slodze | Svēruma koeficients | 1 | Nominālais | 100 | 0,05 | 2 | Nominālais | 75 | 0,25 | 3 | Nominālais | 50 | 0,3 | 4 | Nominālais | 25 | 0,3 | 5 | Nominālais | 10 | 0,1 | Slodzes rādītāji izteikti procentos no griezes momenta, kas atbilst sākotnējai nominālajai jaudai, kas definēta kā maksimālā jauda ciklā ar mainīgu jaudu, pie kuras gada laikā noteiktajos apkārtējās vides apstākļos var darbināt neierobežotu stundu skaitu, ievērojot tehnisko apkopju periodiskumu, kuras veic saskaņā ar ražotāja instrukcijām [2] Labāku sākotnējās nominālās jaudas ilustrāciju skatīt 2. attēlā standartā ISO 8528-1: 1993(E).." , - 3.6.3. iedaļu groza šādi: "3.6.3. Testa secība Testa secību uzsāk. Testu izdara tādā pieaugošā režīmu numuru kārtībā, kāda iepriekš norādīta testa cikliem. Testa cikla katra režīma laikā" (tālāk bez izmaiņām); d) pielikuma 1. papildinājuma 1. iedaļu groza šādi:Vārdus"V pielikums"1. un 1.4.3.iedaļā visur aizstāj ar"VI pielikums". 4. Pievieno šādu pielikumu:" IV PIELIKUMS DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORU TESTA PROCEDŪRA 1. IEVADS 1.1. Šajā pielikumā aprakstīta gāzveida piesārņotājvielu emisiju noteikšanas metode pārbaudāmajiem motoriem. 1.2. Testu izdara motoram, kas uzmontēts izmēģinājumu stendam un pievienots dinamometram. 2. TESTA APSTĀKĻI 2.1. Motora testa apstākļi Motorā ieplūstošā gaisa absolūto temperatūru Ta, izteiktu kelvinos, un sausas atmosfēras spiedienu ps, izteiktu kPa, mēra un parametru fa nosaka saskaņā ar šādiem noteikumiem: f = 99 p × T 298 0,6 2.1.1. Testa derīgums Lai testu atzītu par derīgu, parametram ir jābūt: 0,93 ≤ f ≤ 1,07 2.1.2. Motori ar pūtes gaisa dzesēšanu Ir jāreģistrē dzesējošās vides un pūtes gaisa temperatūra. 2.2. Motora gaisa ieplūdes sistēma Pārbaudāmo motoru aprīko ar gaisa ieplūdes sistēmu, kurai ir gaisa ieplūdes ierobežojums pie augšējās robežas, ko noteicis izgatavotājs tīram gaisa filtram motora darbības apstākļos, kādus noteicis izgatavotājs un kādi rada maksimālo gaisa plūsmu attiecīgajā motora pielietojumā, kas neatšķiras vairāk par 10 %. Nelieliem dzirksteļaizdedzes motoriem (motora tilpums < 1000 cm3) jāizmanto uzstādīto motoru reprezentējoša sistēma. 2.3. Motora izplūdes sistēma Pārbaudāmais motors ir jāaprīko ar izplūdes sistēmu, kuras izplūdes pretspiediens no augšējās robežas, ko izgatavotājs ir noteicis motora darbības apstākļiem, kādos rodas maksimālā deklarētā jauda attiecīgajā motora lietojumā, neatšķiras vairāk par 10 %. Nelieliem dzirksteļaizdedzes motoriem (motora tilpums < 1000 cm3) jāizmanto uzstādīto motoru reprezentējoša sistēma. 2.4. Dzesēšanas sistēma Jāizmanto motora dzesēšanas sistēma ar pietiekamu spēju uzturēt izgatavotāja noteikto normālo motora darba temperatūru. Šis noteikums attiecas uz iekārtām, kuras jaudas mērījumiem jāatvieno, piemēram, lai piekļūtu kloķvārpstai, jānomontē gaisa turbopūtes kompresors vai dzesēšanas ventilators. 2.5. Smēreļļa Jālieto smēreļļa, kas atbilst ražotāja noteiktajām specifikācijām attiecīgajam motoram un tā konkrētajam lietojumam. Ražotājiem jālieto motoru eļļošanas materiāli, kas ir līdzvērtīgi nopērkamajām motoru eļļām un smērvielām. DA motoru testā lietoto smēreļļu specifikāciju pieraksta VII pielikuma 2. papildinājuma 1.2. iedaļā un iesniedz kopā ar testa rezultātiem. 2.6. Regulējami karburatori Motorus ar ierobežotiem regulējamiem karburatoriem jāpārbauda pie abiem galējiem iestādījumiem. 2.7. Testa degviela Degviela ir V pielikumā norādītā standartdegviela. DA motoru testam lietojamās standartdegvielas oktānskaitlis un blīvums jāpieraksta VII pielikuma 2. papildinājuma 1.1.1. iedaļā. Divtaktu motoriem izmanto degvielas/eļļas maisījumu, kura attiecību noteicis ražotājs. DA divtaktu motoru testiem izmantotā eļļa un degvielas/eļļas maisījuma attiecība, kā arī tādējādi iegūtās degvielas blīvums jāpieraksta VII pielikuma 2. papildinājuma 1.1.4. iedaļā. 2.8. Dinamometra iestatījumu noteikšana Emisiju mērījumi jāveic ar nekoriģētu bremzēšanas jaudu. Veicot testu, jānomontē tās papildierīces, kuras var būt uzmontētas motoram un ir vajadzīgas tikai iekārtas darbam. Ja papildierīces netiek nomontētas, jānosaka to patērētā jauda, kas vajadzīga dinamometra iestādījumu aprēķināšanai, izņemot gadījumus, kad papildierīces ir motora sastāvdaļa (piemēram, dzesēšanas ventilatori motoriem ar gaisa dzesēšanu). Ieplūdes ierobežojuma un izplūdes caurules pretspiediena iestatījumu noregulē atbilstīgi izgatavotāja norādītajām augšējām robežām saskaņā ar 2.2. un 2.3. iedaļu. Maksimālos griezes momenta lielumus pie noteiktiem testa apgriezieniem nosaka eksperimentāli, lai aprēķinātu griezes momenta lielumus noteiktiem testa režīmiem. Motoriem, kuriem nav paredzēts darboties ar maksimālajam griezes momentam atbilstošu apgriezienu skaitu, maksimālo griezes momentu pie visiem pārbaudāmajiem apgriezieniem norāda izgatavotājs. Motora iestatījumu katram testa režīmam aprēķina pēc formulas: S = P + P L 100 - P AE kur S ir dinamometra iestādījums (kW), PM ir maksimālā noteiktā vai deklarētā jauda pie pārbaudāmā apgriezienu skaita testa apstākļos (sk. VII pielikuma 2. papildinājumu) (kW), PAE ir deklarētā kopējā jauda, kuru patērē testa veikšanai uzmontētās papildierīces, kuras nav nepieciešamas saskaņā ar VII pielikuma 3. papildinājumu, L ir testa režīmam noteiktais griezes moments procentos. Ja attiecība ir: ≥ 0,03 PAE lielumu var pārbaudīt tehniskā iestāde, kas piešķir tipa apstiprinājumu. 3. TESTA GAITA 3.1. Mērīšanas iekārtas uzstādīšana Ierīces un paraugu ņemšanas zondes uzstāda pēc vajadzības. Ja izplūdes gāzu atšķaidīšanai izmanto pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, izplūdes cauruli pievieno sistēmai. 3.2. Atšķaidīšanas sistēmas un motora palaišana Atšķaidīšanas sistēmu un motoru palaiž un iesilda, līdz visas temperatūras un spiedieni ir nostabilizējušies pie pilnas slodzes un nominālā apgriezienu skaita (3.5.2. iedaļa). 3.3. Atšķaidījuma attiecības iestādīšana Kopējā atšķaidījuma attiecība nav mazāka par četri. Sistēmām ar CO2 vai NOx koncentrācijas regulēšanu CO2 vai NOx saturs atšķaidīšanas gaisā ir jāmēra katra testa sākumā un beigās. Atšķaidīšanas gaisa fona CO2 vai NOx koncentrācijas mērījumi pirms un pēc testa nedrīkst atšķirties vairāk par attiecīgi 100 ppm un 5 ppm. Izmantojot atšķaidītu izplūdes gāzu analīzes sistēmu, attiecīgās fona koncentrācijas nosaka, ņemot atšķaidīšanas gaisa paraugu parauga maisā visā testa laikā. Nepārtrauktu (bez parauga maisa) fona koncentrāciju var noteikt vismaz trijos punktos — cikla sākumā, beigās un tuvu tā viduspunktam — un aprēķināt vidējo lielumu. Atbilstīgi izgatavotāja norādījumiem fona mērījumus var neizdarīt. 3.4. Analizatoru pārbaude Emisijas analizatorus nostāda uz nulli un kalibrē. 3.5. Testa cikls 3.5.1. Iekārtu specifikācija c) saskaņā ar I pielikuma 1. A iedaļas iii) punktu. Attiecībā uz dinamometru atbilstoši konkrētajam iekārtas tipam jāizmanto šādi testa cikli: D cikls [1] : motori ar pastāvīgiem apgriezieniem un mainīgu slodzi, piemēram, ģeneratoriekārtas; G1 cikls : nepārnēsājamie lietojumi ar starpātrumu; G2 cikls : nepārnēsājamie lietojumi ar nominālo apgriezienu skaitu; G3 cikls : pārnēsājami lietojumi. 3.5.1.1. Testēšanas režīmi un korekcijas koeficienti D cikls | Režīma numurs | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | | | | | | | Motora apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Mazākais tukšgaitas apgriezienu skaits | Slodze [2]% | 100 | 75 | 50 | 25 | 10 | | | | | | | Korekcijas koeficients | 0,05 | 0,25 | 0,3 | 0,3 | 0,1 | | | | | | | G1 cikls | Režīma numurs | | | | | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Motora apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Mazākais tukšgaitas apgriezienu skaits | Slodze % | | | | | | 100 | 75 | 50 | 25 | 10 | 0 | Korekcijas koeficients | | | | | | 0,09 | 0,2 | 0,29 | 0,3 | 0,07 | 0,05 | G2 cikls | Režīma numurs | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | | | | | | | Motora apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Mazākais tukšgaitas apgriezienu skaits | Slodze % | 100 | 75 | 50 | 25 | 10 | | | | | | 0 | Korekcijas koeficients | 0,09 | 0,2 | 0,29 | 0,3 | 0,07 | | | | | | 0,05 | G3 cikls | Režīma numurs | 1 | | | | | | | | | | 2 | Motora apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Nominālais apgriezienu skaits | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Starpātrums | Mazākais tukšgaitas apgriezienu skaits | Slodze % | 100 | | | | | | | | | | 0 | Korekcijas koeficients | 0,85 [3] | | | | | | | | | | 0,15 [3] | 3.5.1.2. Piemērotā testa cikla izvēle Ja motora tipa galvenais izmantošanas veids ir zināms, testa ciklu var izvēlēties pēc 3.5.1.3. iedaļā dotajiem piemēriem. Ja motora galvenais galīgās izmantošanas veids nav skaidrs, piemērotāko testa ciklu izvēlas pēc motora tehniskajām specifikācijām. 3.5.1.3. Piemēri (uzskaitījums nav pilnīgs) Tipiskākie piemēri D ciklam: ģeneratoriekārtas ar mainīgu slodzi, tostarp kuģu un vilcienu ģeneratoriekārtas (izņemot vilces iekārtas), aukstumiekārtas, iekārtas metināšanai; gāzes kompresori; G1 ciklam: zālienu pļaujamo mašīnu frontālie vai aizmugurē uzstādāmie motori; golfa mašīnas; mauriņu tīrāmās mašīnas; gājēja vadītas rotācijas vai cilindriskās mauriņu pļaujmašīnas; sniega novākšanas tehnika; atkritumu savācēji; G2 ciklam: pārvietojami ģeneratori, sūkņi, metināšanas iekārtas un gaisa kompresori; var būt arī zālāju kopšanai un dārzkopībā izmantojamās iekārtas, kas darbojas ar motora nominālo apgriezienu skaitu; G3 ciklam: pūšanas ierīces; motorzāģi ar ķēdi; dzīvžogu šķēres; pārvietojamas gateru iekārtas; augsnes frēzes; smidzinātāji un miglotāji; vieglās motorizkaptis ar auklu; vakuumiekārtas. 3.5.2. Motora kondicionēšana Motoru un sistēmu uzsilda pie maksimālajiem apgriezieniem un griezes momenta, lai stabilizētu motora parametrus saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem. Piezīme: Kondicionēšanas posmam būtu jānovērš arī iepriekšējā testa nosēdumu ietekme izplūdes sistēmā. Jāievēro arī stabilizācijas periodi starp testa punktiem, kas jāparedz, lai samazinātu punktu ietekmi. 3.5.3. Testa secība Testa ciklus G1, G2 vai G3 jāizpilda attiecīgā cikla režīmu pieaugošā numuru secībā. Katrā režīmā paraugu ņemšanas laiks ir vismaz 180 s. Gāzveida emisijas koncentrācijas vērtības mēra un reģistrē attiecīgā paraugu ņemšanas laika pēdējās 120 s. Katrā mērīšanas punktā režīma ilgumam jābūt pietiekamam, lai pirms paraugu ņemšanas notiktu motora temperatūras režīma stabilizācija. Režīma ilgumu reģistrē un norāda pārskatā. a) Motoriem, kurus testē, regulējot apgriezienu skaitu ar dinamometru: testa cikla katra režīma laikā pēc sākotnējā pārejas posma norādīto apgriezienu skaitu uztur ± 1 % robežās no nominālā apgriezienu skaita vai ± 3 min– 1, izvēloties lielāko no abiem, izņemot apakšējo bezslodzes režīmu, kuram ievēro izgatavotāja noteiktās pielaides. Norādīto griezes momentu uztur tā, lai vidējais lielums mērījumu izdarīšanas posmā būtu ± 2 % no maksimālā griezes momenta pie testa ātruma. b) Motoriem, kurus testē, regulējot slodzi ar dinamometru: testa cikla katra režīma laikā pēc sākotnējā pārejas posma izraudzītajam apgriezienu skaitam jābūt ± 2 % robežās no nominālā apgriezienu skaita vai ± 3 min– 1, izvēloties lielāko no abiem, kas jebkurā gadījumā jāuztur ar precizitāti ± 5 %, izņemot apakšējo bezslodzes režīmu, kuram ievēro izgatavotāja noteiktās pielaides. Testa cikla visos režīmos, ja tiem norādītais griezes moments ir vismaz 50 % no maksimālā, pie apgriezienu skaita testa laikā izraudzītā griezes momenta vidējā vērtība datu vākšanas laikā jāuztur ar precizitāti ± 5 % no izraudzītā griezes momenta. Testa cikla visos režīmos, ja tiem norādītais griezes moments ir mazāks par 50 % no maksimālā, pie apgriezienu skaita testa laikā izraudzītā griezes momenta vidējā vērtība datu vākšanas laikā jāuztur ar precizitāti ± 10 % no izraudzītā griezes momenta vai ± 0, 5 Nm, izvēloties lielāko no abiem. 3.5.4. Analizatora jutība Analizatora izejas signālu reģistrē, pierakstot uz diagrammas lentas vai ar citu līdzvērtīgu datu savākšanas sistēmu, laižot izplūdes gāzu plūsmu caur analizatoru katra režīma pēdējo 180 s laikā. Ja CO un CO2 atšķaidīšanas mērījumiem izmanto paraugu ņemšanas maisu (sk. 1. papildinājuma 1.4.4. iedaļu), paraugu ieliek maisā katra režīma pēdējo 180 s laikā, paraugu analizē un reģistrē analīžu rezultātus. 3.5.5. Motora darbības apstākļi Kad motora darbība ir stabilizējusies, katrā režīmā mēra apgriezienu skaitu un slodzi, ieplūdes gaisa temperatūru un degvielas plūsmu. Reģistrē visus aprēķiniem vajadzīgos papildu datus (sk. 3. papildinājuma 1.1. un 1.2. iedaļu). 3.6. Analizatoru atkārtota pārbaude Pēc emisijas testa analizatoru starppārbaudei izmanto nulles gāzi un to pašu kalibrēšanas gāzi. Pārbaudi uzskata par pieņemamu, ja divu mērījumu rezultātu atšķirība ir mazāka par 2 %. 1. Papildinājums 1. MĒRĪJUMU UN PARAUGA ŅEMŠANAS KĀRTĪBA Pārbaudāmā motora emitētos gāzveida komponentus mēra pēc VI pielikumā aprakstītajām metodēm. Gāzu emisiju noteikšanai ieteicamās analītiskās sistēmas aprakstītas VI pielikumā (1.1. iedaļa). 1.1. Dinamometra specifikācija Izmanto motora dinamometru, kura īpašības ir atbilstīgas, lai izdarītu IV pielikuma 3.5.1. iedaļā aprakstīto testa ciklu. Instrumenti griezes momenta un apgriezienu skaita mērīšanai nodrošina mērīšanas iespējas vārpstas jaudu noteiktajās robežās. Var būt vajadzīgi papildu aprēķini. Mērīšanas iekārtu precizitātei jābūt tādai, lai nepārsniegtu 1.3. iedaļā noteiktās maksimālo pielaižu skaitliskās vērtības. 1.2. Degvielas plūsma un kopējā atšķaidītā plūsma Emisiju aprēķiniem (3. papildinājums) izmantojamās degvielas plūsmas mērījumus izdara ar degvielas plūsmas mērītājiem, kuru mērījumu precizitāte atbilst 1.3. iedaļā noteiktajai. Izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, atšķaidīto izplūdes gāžu kopējo plūsmu (GTOTW) mēra ar PDP vai CFV — VI pielikuma 1.2.1.2. iedaļa. Precizitātei jāatbilst III pielikuma 2. papildinājuma 2.2. iedaļas noteikumiem. 1.3. Precizitāte Visu mērinstrumentu kalibrēšanai jābūt izsekojamai līdz valsts (starptautiskajiem) standartiem, un tai jāatbilst 2. un 3. tabulā noteiktajām prasībām. 2. tabula. Motora parametru mērinstrumentu pieļaujamā kļūda Nr. | Parametrs | Pieļaujamā kļūda | 1 | Motora apgriezienu skaits | ± 2 % nolasījuma vērtības vai | 2 | Griezes moments | ± 2 % nolasījuma vērtības vai ± 1 % motora maksimālā apgriezienu skaita, izvēloties lielāko no minētajiem skaitļiem | 3 | Degvielas patēriņš [1] | ± 2 % motora maksimālā patēriņa ± 1 % motora maksimālā griezes momenta, izvēloties lielāko no minētajiem skaitļiem | 4 | Gaisa patēriņš [1] | ± 2 % nolasījuma vērtības vai ± 1 % motora maksimālā gaisa patēriņa, izvēloties lielāko no minētajiem skaitļiem | 3. tabula. Citu būtisko parametru mērinstrumentu pieļaujamā kļūda Nr. | Parametrs | Pieļaujamā kļūda | 1 | Temperatūras ≤ 600 K | ± 2 K | 2 | Temperatūras ≥ 600 K | ± 1 % nolasījuma vērtības | 3 | Izplūdes gāžu spiediens | ± 0, 2 kPa | 4 | Ieplūdes kolektora depresija | ± 0, 05 kPa | 5 | Atmosfēras spiediens | ± 0, 1 kPa | 6 | Citi spiediena mērījumi | ± 0, 1 kPa | 7 | Relatīvais mitrums | ± 3 % RM | 8 | Absolūtais mitrums | ± 5 % nolasījuma vērtības | 9 | Atšķaidīšanas gaisa plūsma | ± 2 % nolasījuma vērtības | 10 | Atšķaidīto izplūdes gāzu plūsma | ± 2 % nolasījuma vērtības | 1.4. Gāzveida komponentu noteikšana 1.4.1. Vispārīgi norādījumi par analizatoriem Analizatoru mērījumu diapazonam ir jābūt piemērotam precizitātei, kāda vajadzīga izplūdes gāzu sastāvdaļu koncentrāciju mērīšanai (1.4.1.1. iedaļa). Vēlams, lai ar analizatoru mērāmā koncentrācija būtu starp 15 % un 100 % no pilnas skalas vērtības. Ja pilnas skalas vērtība ir 155 ppm (vai ppm C) vai mazāka, ja izmanto nolasīšanas sistēmas (datorus, datu reģistrētājas ierīces), kurām zem 15 % no pilnas skalas ir pietiekama precizitāte un izšķiršanas spēja, var mērīt arī koncentrācijas, kuras ir zemākas par 15 % no pilnas skalas vērtības. Tādā gadījumā ir jāveic papildu kalibrēšana, lai nodrošinātu kalibrēšanas līkņu precizitāti — šā pielikuma 2. papildinājuma 1.5.5.2. iedaļa. Iekārtas elektromagnētiskajai savietojamībai (EMC) ir jābūt tādā līmenī, lai iespējami samazinātu papildu kļūdas. 1.4.1.1. Precizitāte Analizatora kļūda visā mērījumu intervālā, izņemot nulli, nedrīkst būt lielāka par ± 2 % no kalibrēšanas punkta nominālās vērtības un ± 0, 3 % no skalas pilnas vērtības skalas nulles punktā. Atkārtojamība jānosaka saskaņā ar 1.3. iedaļā noteiktajām prasībām attiecībā uz kalibrēšanu. 1.4.1.2. Atkārtojamība Atkārtojamība, kas definēta kā 2,5 standartnovirzes 10 atkārtotiem atbildes signāliem uz izmantoto kalibrēšanas gāzi vai kontroles gāzu maisījumu, nedrīkst būt lielāka par ± 1 % no pilnas skalas vērtībai atbilstošajai koncentrācijai mērījumu diapazoniem virs 100 ppm (vai ppm C) vai ± 2 % diapazoniem zem 100 ppm (vai ppm C). 1.4.1.3. Troksnis Analizatora pilnas amplitūdas atbildes signāls uz nulles gāzi un kalibrēšanas gāzēm laika posmā, kas ir lielāks par 10 sekundēm, nedrīkst pārsniegt 2 % no pilnas skalas visos izmantotajos diapazonos. 1.4.1.4. Nulles dreifs Nulles atbildes signāls ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz nulles gāzi 30 sekunžu laikā. Nulles dreifam vienas stundas laikā jābūt mazākam par 2 % no pilnas skalas vērtības mazākajā izmantojamajā koncentrāciju diapazonā. 1.4.1.5. Kalibrēšanas lieluma dreifs Kalibrēšanas atbildes signāls ir vidējais atbildes signāls, ieskaitot troksni, uz kontroles gāzu maisījumu 30 sekunžu laikā. Kalibrēšanas lieluma dreifam vienas stundas laikā jābūt mazākam par 2 % no pilnas skalas vērtības mazākajā izmantojamajā koncentrāciju diapazonā. 1.4.2. Gāzes žāvēšana Izplūdes gāzes var mērīt pēc žāvēšanas vai bez tās. Gāzu žāvēšanas ierīces ietekmei uz mērāmo gāzu koncentrāciju ir jābūt iespējami mazai. Paraugu žāvēšanai un ūdens saistīšanai no parauga nedrīkst izmantot ķīmiskās žāvēšanas metodes. 1.4.3. Analizatori Izmantojamie mērīšanas principi aprakstīti 1.4.3.1. līdz 1.4.3.5. iedaļā. Mērīšanas sistēmu sīks apraksts ir dots VI pielikumā. Mērāmās gāzes analizē ar šādiem instrumentiem. Nelineāriem analizatoriem ir atļauts lietot linearizējošas shēmas. 1.4.3.1. Oglekļa oksīda (CO) analīze Oglekļa oksīda analizators ir nedispersīvas infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 1.4.3.2. Oglekļa dioksīda (CO2) analīze Oglekļa dioksīda analizators ir nedispersīvas infrasarkanās (NDIR) absorbcijas tipa analizators. 1.4.3.3. Skābekļa (O2) analīze Skābekļa analizatoram jābūt ar paramagnētisko detektoru (PMD), cirkonija dioksīda (ZRDO) vai elektroķīmisko (ECS) detektoru. Piezīme: Cirkonija dioksīda detektorus nav ieteicams izmantot gadījumos, kad ir augstas ogļūdeņražu HC un CO koncentrācijas, piemēram, dzirksteļaizdedzes motoriem ar liesu degmaisījumu. Elektroķīmiskajiem detektoriem jābūt ar CO2 un NOx traucējošās ietekmes kompensāciju. 1.4.3.4. Ogļūdeņražu (HC) analīze Tiešai paraugu ņemšanai izmanto ogļūdeņražu analizatoru ar apsildāmu liesmas jonizācijas detektoru (HFID), ventiļiem, cauruļu sistēmu utt., kurā var uzturēt gāzu temperatūru 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C). Atšķaidītas gāzes analīžu paraugu ņemšanai izmanto analizatoru ar apsildāmu liesmas jonizācijas detektoru (HFID) vai liesmas jonizācijas detektoru (FID). 1.4.3.5. Slāpekļa oksīdu (NOx) analīze Slāpekļa oksīdu analizators ir ar hemiluminiscences detektoru (CLD) vai apsildāmu hemiluminiscences detektoru (HCLD) un NO2/NO pārveidotāju, ja mēra sausas gāzes. Ja mēra mitras gāzes, izmanto HCLD ar pārveidotāju, kura temperatūru uztur virs 328 K (55 °C) ar nosacījumu, ka testa rezultāti slāpēšanai ar ūdens tvaiku (III pielikuma 2. papildinājuma 1.9.2.2. iedaļa) ir apmierinoši. Izmantojot CLD un HCLD detektorus, analizējot sausas gāzes, paraugu ņemšanas trakta sieniņu temperatūru līdz konvertoram, bet, analizējot mitras gāzes — līdz analizatoram, uztur 328 K līdz 473 K (55 °C līdz 200 °C) robežās. 1.4.4. Gāzveida emisiju paraugu ņemšana Ja izplūdes gāzu sastāvs izmainās izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmā, paraugs jāņem aiz šādas ierīces. Izplūdes gāzu paraugu ņemšanas zonde pierīkojama no trokšņu slāpētāja augstspiediena puses iespējami tālu no motora izplūdes vietas. Motora izplūdes gāzu pilnīgas sajaukšanās nodrošināšanai pirms parauga ņemšanas starp trokšņu slāpētāja izeju un paraugu ņemšanas zondi var ievietot sajaukšanas kameru. Sajaukšanas kameras iekšējam tilpumam ir jābūt vismaz 10 reizes lielākam par pārbaudāmā motora darba tilpumu, un tās garumam, platumam un augstumam būtu jābūt apmēram vienādiem. Sajaukšanas kameras tilpumam jābūt iespējami mazam, un tā jāpievieno iespējami tuvu motoram. Izplūdes gāzu caurulei aiz trokšņu slāpētāja sajaukšanas kameras jābūt vismaz 610 mm garai, paraugu ņemšanas zondes izmēriem jābūt pietiekami lieliem, un tās novietojumam tādam, lai iespējami samazinātu pretspiedienu. Sajaukšanas kameras iekšējo sieniņu temperatūrai jābūt augstākai par izplūdes gāzu rasas punktu, un minimālā kameras sieniņu temperatūra, ko ieteicams uzturēt, ir 338 oK (65 oC). Visus komponentus var mērīt tieši sajaukšanas kanālā vai, ņemot paraugu maisā un pēc tam izmērot koncentrāciju parauga ņemšanas maisā. 2. Papildinājums 1. ANALĪTISKO INSTRUMENTU KALIBRĒŠANA 1.1. Ievads Analizatori jākalibrē tik bieži, cik ir vajadzīgs, lai tiktu ievērotas šā standarta prasības attiecībā uz precizitāti. Šajā punktā aprakstīta 1. papildinājuma 1.4.3. iedaļā norādītajiem analizatoriem izmantojamā kalibrēšanas metode. 1.2. Kalibrēšanas gāzes Ir jāņem vērā visu kalibrēšanas gāzu glabāšanas laiks. Jāreģistrē izgatavotāja noteiktais kalibrēšanas gāzu derīguma termiņš. 1.2.1. Tīras gāzes Gāzu vajadzīgo tīrību nosaka turpmāk noteiktās piemaisījumu robežvērtības. Darbam vajadzīgas šādas gāzes: - attīrīts slāpeklis (piesārņojums ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO), - attīrīts skābeklis (tīrība >99,5 tilp. % O2), - ūdeņraža maisījums ar hēliju (40 ± 2 % ūdeņraža, pārējais hēlijs); piesārņojums ≤ 1 ppm C, ≤ 400 ppm CO2, - attīrīts mākslīgais gaiss (piesārņojums ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO (skābekļa saturs no 18 % līdz 21 tilp. %). 1.2.2. Kalibrēšanas un pārbaudes gāzes Jāizmanto gāzu maisījums ar šādu ķīmisko sastāvu: - C3H8 un attīrīts mākslīgais gaiss (sk. 1.2.1. iedaļu), - CO un attīrīts slāpeklis, - NO un attīrīts slāpeklis (NO2 daudzums šajā kalibrēšanas gāzē nedrīkst pārsniegt 5 % no NO satura), - CO2 un attīrīts slāpeklis, - CH4 un attīrīts mākslīgais gaiss, - C2H6 un attīrīts mākslīgais gaiss. Piezīme: Var izmantot citus maisījumus, ja to sastāvā esošās gāzes savā starpā nereaģē. Kalibrēšanas un pārbaudes gāzes patiesajai koncentrācijai jābūt ± 2 % robežās no tās nominālās vērtības. Visas kalibrēšanas gāzu koncentrācijas ir dotas tilpuma vienībās (tilpuma procentos vai tilpuma daļās ppm). Kalibrēšanas un pārbaudes standartgāzes var iegūt arī ar precīzu sajaukšanas ierīci (gāzu dalītāji), atšķaidot ar attīrītu N2 vai ar attīrītu mākslīgo gaisu. Sajaukšanas ierīces precizitātei jābūt tādai, lai atšķaidīto kalibrēšanas gāzu koncentrāciju varētu noteikt ar precizitāti ± 1, 5 %. Šāda precizitāte nozīmē, ka jaukšanai izmantojamo gāzu koncentrācija noteikta vismaz ar precizitāti ± 1 %, kas ir izsekojama līdz attiecīgo gāzu valstu vai starptautiskajiem standartiem. Verificēšanu veic starp 15 % un 50 % no pilnas skalas vērtības, ja kalibrēšanai izmanto jaukšanas ierīci. Jaukšanas ierīci var pārbaudīt ar instrumentu, kura atsauce ir lineāra, piemēram, izmantojot NO ar CLD detektoru. Instrumenta rādījumu koriģē, izmantojot instrumentam tieši pievadītu pārbaudes gāzi. Jaukšanas ierīce jāpārbauda pie izmantotajiem iestatījumiem, un nominālā vērtība jāsalīdzina ar koncentrāciju, kas izmērīta ar instrumentu. Šī starpība nedrīkst pārsniegt ± 0, 5 % no nominālās vērtības. 1.2.3. Skābekļa traucējošās ietekmes pārbaude Skābekļa traucējošās ietekmes pārbaudes gāzes satur propānu ar 350 ppm C ± 75 ppm C ogļūdeņraža. Koncentrācijas vērtību nosaka pēc kalibrēšanas gāzes pielaides ar kopējo ogļūdeņražu satura hromatogrāfisko analīzi vai ar dinamisko atšķaidīšanu. Līdzsvara slāpekļa galvenajam atšķaidītājam ir jābūt slāpeklim. Maisījums, kas vajadzīgs benzīna motoru testiem, ir šāds: O2 traucējošā koncentrācija | Balasts | 10 (9 līdz 11) | Slāpeklis | 5 (4 līdz 6) | Slāpeklis | 0 (0 līdz 1) | Slāpeklis | 1.3. Analizatoru un paraugu ņemšanas sistēmas darbības procedūra Analizatoru darbības procedūra notiek saskaņā ar instrumentu izgatavotāja dotajām uzsākšanas un darbināšanas instrukcijām. Ņem vērā 1.4. līdz 1.9. iedaļā ietvertās minimālās prasības. Uz tādiem laboratorijas instrumentiem kā gāzes hromatogrāfi un augstas efektivitātes šķidruma hromatogrāfi attiecas tikai 1.5.4. iedaļas noteikumi. 1.4. Hermētiskuma tests Izdara sistēmas hermētiskuma testu. Zondi atvieno no izplūdes sistēmas un galu noslēdz. Ieslēdz analizatora sūkni. Pēc sākotnējās stabilizācijas visiem plūsmas mērītājiem ir jārāda nulle. Ja tā nav, pārbauda parauga ņemšanas līnijas un defektu izlabo. Maksimāli pieļaujamā noplūde vakuuma pusē ir 0,5 % no pārbaudāmās sistēmas daļas faktiskās plūsmas ātruma. Lai noteiktu faktiskos plūsmas ātrumus, var izmantot analizatora plūsmas un pārplūdes plūsmas. Otra iespēja ir sistēmu vakuumēt līdz vismaz 20 kPa vakuuma (80 kPa absolūtajam spiedienam). Pēc sākotnējās stabilizācijas spiediena paaugstināšanās sistēmā (kPa/min) nedrīkst pārsniegt: δp = p / V × 0,005 × fr kur Vsyst = sistēmastilpums (1), fr = plūsmas ātrums sistēmā (l/min). Cita metode ir koncentrācijas pakāpes maiņa paraugu ņemšanas līnijas sākumā, pārslēdzoties no nulles uz standarta gāzi. Ja pēc atbilstīga laika posma nolasījumi rāda mazāku koncentrāciju, salīdzinot ar ievadīto koncentrāciju, tas norāda uz kalibrēšanas vai noplūdes problēmu. 1.5. Kalibrēšanas procedūra 1.5.1. Instruments kopumā Instruments kopumā ir jākalibrē, un kalibrēšanas līknes jāpārbauda attiecībā uz standartgāzēm. Izmanto tos pašus gāzu plūsmas ātrumus, kā ņemot izplūdes gāzu paraugus. 1.5.2. Uzsildīšanas laiks Uzsildīšanas laikam jāatbilst izgatavotāja ieteikumiem. Ja nav īpaši noteikts, analizatorus ir ieteicams uzsildīt vismaz divas stundas. 1.5.3. NDIR un HFID analizators NDIR analizatoru noregulē pēc vajadzības un optimizē HFID analizatora liesmu (1.9.1. iedaļa). 1.5.4. GC un HPCL Abi instrumenti jākalibrē, ievērojot labu laboratoriju praksi un ražotāja norādījumus. 1.5.5. Kalibrēšanas līkņu konstruēšana 1.5.5.1. Vispārīgi norādījumi a) Kalibrē visus parasti izmantojamos darbības diapazonus. b) CO, CO2, NOx un HC analizatorus noregulē uz nulli, izmantojot attīrītu mākslīgo gaisu (vai slāpekli). c) Analizatoros ievada attiecīgās kalibrēšanas gāzes, lielumus pieraksta un saskaņā ar 1.5.6. iedaļu konstruē kalibrēšanas līkni. d) Visiem diapazoniem, izņemot zemāko, uzņem vismaz 10 kalibrēšanas punktus (izņemot nulli) ar vienādiem intervāliem. Instrumenta zemākajam koncentrāciju diapazonam kalibrēšanas līkni konstruē pēc vismaz 10 kalibrēšanas punktiem (izņemot nulli), kas novietoti tā, ka puse kalibrēšanas punktu ir zem 15 % no skalas pilnas vērtības, bet pārējie ir virs 15 % no analizatora skalas pilnas vērtības. Visos diapazonos augstākajai nominālajai koncentrācijai jābūt vienādai vai lielākai par 90 % no pilnas skalas vērtības. e) Kalibrēšanas līkni aprēķina pēc mazāko kvadrātu metodes. Var izmantot arī piemērotāko pirmās kārtas vai augstāku kārtu vienādojumus. f) Kalibrēšanas punkti no piemērotākās kalibrēšanas līnijas, kas aprēķināta pēc mazāko kvadrātu metodes, nedrīkst novirzīties vairāk nekā par ± 2 % nolasījuma vērtības vai ± 0, 3 % no pilnas skalas, izvēloties lielāko no minētajām vērtībām. g) Pēc vajadzības atkārtoti pārbauda nulles iestatījumu un atkārto kalibrēšanu. 1.5.5.2. Alternatīvas metodes Ja var parādīt, ka alternatīva tehnika (piem., dators, elektroniski regulēta diapazonu pārslēgšana utt.) var dot līdzvērtīgu precizitāti, tad var izmantot šīs alternatīvas. 1.6. Kalibrēšanas pārbaude Katru parasti izmantojamu darbības diapazonu pirms katras analīzes pārbauda šādi. Kalibrēšanu pārbauda, izmantojot nulles gāzi un pārbaudes gāzi, kuras nominālā koncentrācija ir lielāka par 80 % no mērīšanas diapazona pilnas skalas. Ja divos punktos noteiktā vērtība no dotā standartlieluma neatšķiras vairāk par ± 4 % no pilnas skalas, pieskaņošanas parametrus var mainīt. Ja tā nav, pārbauda pārbaudes gāzes koncentrāciju vai saskaņā ar 1.5.5.1. iedaļu konstruē jaunu kalibrēšanas līkni. 1.7. Iezīmēto gāzu analizatoru kalibrēšana izplūdes gāzu mērījumiem Analizatori iezīmēto gāzu koncentrāciju mērījumiem jākalibrē, izmantojot standartgāzi. Kalibrēšanas līkni konstruē pēc vismaz 10 kalibrēšanas punktiem (izņemot nulli), kas novietoti tā, ka puse kalibrēšanas punktu ir no 4 % līdz 20 % no skalas pilnas vērtības, bet pārējie ir no 20 % līdz 100 % no analizatora skalas pilnas vērtības. Kalibrēšanas līkni aprēķina pēc mazāko kvadrātu metodes. Kalibrēšanas līkne visos kalibrēšanas punktos intervālā no 20 % līdz 100 % pilnas skalas vērtības nedrīkst atšķirties vairāk par ± 1 % no pilnas skalas nominālās vērtības. Kalibrēšanas līkne visos kalibrēšanas punktos intervālā no 4 % līdz 20 % pilnas skalas vērtības nedrīkst atšķirties vairāk par ± 2 % no nolasījuma nominālās vērtības. Pirms testa mērījumiem analizatoru, izmantojot nulles gāzi un pārbaudes gāzi, kuras nominālā koncentrācija ir lielāka par 80 % no analizatora pilnas skalas, iestata uz nulli un pārbauda. 1.8. NOx pārveidotāja efektivitātes tests Izmantojamā pārveidotāja efektivitāti NO2 pārvēršanai par NO testē, kā norādīts 1.8.1. līdz 1.8.8. iedaļā (III pielikuma 2. papildinājums, 1. attēls). 1.8.1. Testa iekārtas montāža Izmantojot testa iekārtu, kas samontēta, kā parādīts III pielikuma 1. attēlā, un turpmāk aprakstīto procedūru, pārveidotāja efektivitāti var pārbaudīt ar ozonatoru. 1.8.2. Kalibrēšana CLD un HCLD kalibrē visbiežāk izmantotajā darbības diapazonā atbilstīgi izgatavotāja norādījumiem, izmantojot nulles un standarta gāzi (kurā NO saturam jābūt līdz aptuveni 80 % no darbības diapazona un NO2 koncentrācijai gāzu maisījumā — mazākai par 5 % no NO koncentrācijas). NOx analizatoram ir jābūt NO režīmā tā, lai standartgāze neietu caur pārveidotāju. Norādītā koncentrācija ir jāpieraksta. 1.8.3. Aprēķins NOx pārveidotāja efektivitāti aprēķina šādi: Efficiency = × 100 kur a = NOx koncentrācija saskaņā ar 1.8.6. iedaļu, b = NOx koncentrācija saskaņā ar 1.8.7. iedaļu, c = NO koncentrācija saskaņā ar 1.8.4. iedaļu, d = NO koncentrācija saskaņā ar 1.8.5. iedaļu. 1.8.4. Skābekļa pievienošana Gāzes plūsmā caur T-veida savienojumu nepārtraukti pievieno skābekli vai nulles gaisu, līdz parādītā koncentrācija ir par 20 % mazāka par 1.8.2. iedaļā norādīto kalibrēšanas koncentrāciju. (Analizators ir NO režīmā.) Ar (c) apzīmēto koncentrāciju pieraksta. Ozonatoru visā procesā uztur neaktivētu. 1.8.5. Ozonatora aktivēšana Ozonatoru tagad aktivē, lai tas radītu pietiekami daudz ozona NO koncentrācijas samazināšanai līdz aptuveni 20 % (minimāli 10 %) no 1.8.2. iedaļā noteiktās kalibrēšanas koncentrācijas. Ar (d) apzīmēto koncentrāciju pieraksta. (Analizators ir NO režīmā.) 1.8.6. NOx režīms Pēc tam NO analizatoru pārslēdz NOx režīmā tā, lai gāzu maisījums (kas sastāv no NO, NO2, O2 un N2) tagad ietu caur pārveidotāju. Ar (a) apzīmēto koncentrāciju pieraksta. (Analizators ir NOx režīmā.) 1.8.7. Ozonatora deaktivēšana Ozonatoru tagad deaktivē. 1.8.6. iedaļā aprakstītais gāzu maisījums caur pārveidotāju nonāk detektorā. Ar (b) apzīmēto koncentrāciju pieraksta. (Analizators ir NOx režīmā.) 1.8.8. NO režīms Pēc pārslēgšanas NO režīmā un pēc ozonatora deaktivēšanas noslēdz arī skābekļa vai sintezētā gaisa plūsmu. Analizatora NOx nolasījums vairāk par ± 5 % neatšķiras no lieluma, kas izmērīts saskaņā ar 1.8.2. iedaļu. (Analizators ir NOx režīmā.) 1.8.9. Testu intervāls Pārveidotāja darbības efektivitāte ir jāpārbauda reizi mēnesī. 1.8.10. Efektivitātes prasības Pārveidotāja efektivitāte nedrīkst būt mazāka par 90 %, bet ir ļoti ieteicama lielāka efektivitāte — 95 %. Piezīme: Ja, analizatoram darbojoties visbiežāk izmantotajā diapazonā, ozonators nevar dot samazinājumu no 80 % līdz 20 % saskaņā ar 1.8.5. iedaļu, tad izmanto augstāko diapazonu, kurā ozonators dod šo samazinājumu. 1.9. FID noregulēšana 1.9.1. Detektora atbildes signāla optimizēšana HFID ir jānoregulē saskaņā ar instrumenta izgatavotāja norādījumiem. Lai optimizētu atbildes signālu visvairāk izmantojamā darbības diapazonā, par standartgāzi izmanto propāna piedevu gaisā. Degvielas un gaisa plūsmas ātrumus noregulē atbilstīgi izgatavotāja ieteikumiem un analizatorā ievada 350 ± 75 ppm C standartgāzi. Atbildes signālu pie dotās degvielas plūsmas nosaka pēc starpības starp standartgāzes atbildes signālu un nulles gāzes atbildes signālu. Degvielas plūsmu noregulē nedaudz virs izgatavotāja norādītās un nedaudz zem tās. Pieraksta standarta un nulles atbildes signālus šīm degvielas plūsmām. Starpību starp standarta un nulles atbildes signālu atliek grafiski un degvielas plūsmu pielāgo līknes bagātākajai daļai. Tas ir sākotnējais plūsmas ātruma iestatījums, kas atkarībā no ogļūdeņražu atbildes signāla koeficienta un skābekļa traucējumu pārbaudes saskaņā ar 1.9.2 un 1.9.3. iedaļu var būt papildus jāoptimizē. Ja skābekļa traucējumu vai ogļūdeņražu atbildes signāla koeficienti neatbilst turpmāk noteiktajām prasībām, gaisa plūsmu pakāpeniski noregulē virs ražotāja noteiktā lieluma un zem tā; katram plūsmas ātrumam atkārto 1.9.2. un 1.9.3. iedaļā aprakstīto priekšrakstu izpildi. 1.9.2. Ogļūdeņražu atbildes signālu koeficienti Analizatoru kalibrē saskaņā ar 1.5. iedaļu, izmantojot propāna piedevu gaisā un attīrītu mākslīgo gaisu. Atbildes koeficientus nosaka, ievadot analizatoru darbā un pēc ilgāka darbības laika. Atbildes koeficients (Rf) noteiktam ogļūdeņradim ir FID C1 nolasījuma attiecība pret gāzes koncentrāciju balonā, izteiktu kā ppm C1. Testa gāzes koncentrācijas līmenim jābūt tādam, lai dotu atbildes signālu aptuveni 80 % no pilnas skalas. Koncentrācijai jābūt zināmai ar precizitāti ± 2 % attiecībā uz gravimetrisko standartu, kas izteikts tilpumā. Turklāt gāzes balonam jābūt iepriekš kondicionētam 24 stundas 298 K (25 °C) ± 5 K temperatūrā. Izmantojamās testa gāzes un ieteicamie relatīvie atbildes koeficienti ir šādi: - metāns un attīrīts mākslīgais gaiss: 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 - propilēns un attīrīts mākslīgais gaiss: 0,90 ≤ Rf ≤ 1,1 - toluols un attīrīts mākslīgais gaiss: 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10. Šie lielumi ir attiecināti pret propāna atbildes koeficientu (Rf) 1,00 un attīrītu mākslīgo gaisu. 1.9.3. Skābekļa traucējošās ietekmes pārbaude Skābekļa traucējošās ietekmes pārbaudi izdara, ievadot analizatoru darbā, un pēc ilgāka darbības laika. Izvēlas diapazonu, kurā skābekļa traucējošās ietekmes pārbaudes gāzes ir augšējos 50 %. Testu veic ar vajadzīgās krāsns temperatūras iestatījumu. Skābekļa traucējošās ietekmes noteikšanas gāzes norādītas 1.2.3. iedaļā. a) Analizatoram jāiestata nulle. b) Testējot benzīna motorus, analizatoru pārbauda ar 0 % skābekļa maisījumu. c) Atkārtoti pārbauda nulles atsauci. Ja tā izmainījusies vairāk nekā par 0,5 % no skalas pilnas vērtības, atkārto šīs iedaļas a) un b) punktos noteiktās darbības. d) Ievada 5 % un 10 % skābekļa traucējošās ietekmes pārbaudes gāzes. e) Atkārtoti pārbauda nulles atsauci. Ja tā izmainījusies vairāk nekā par 1 % no skalas pilnas vērtības, pārbaudi atkārto. f) Katram maisījumam d) jāaprēķina skābekļa traucējošā ietekme (% O2I): O I = × 100 ppm C = AD kur A = b) punktā izmantotās pārbaudes gāzes ogļūdeņražu koncentrācija (ppm C), B = d) punktā izmantotās skābekļa traucējošās ietekmes pārbaudes gāzes ogļūdeņražu koncentrācija (ppm C), C = analizatora atsauce, D = analizatora atsauce procentos no pilnas skalas vērtības uz A. g) Skābekļa traucējošai ietekmei % (% O2I) jābūt mazākai par ± 3 % visām vajadzīgajām skābekļa traucējošās ietekmes noteikšanas gāzēm pirms testa. h) Ja skābekļa traucējošā ietekme ir lielāka par ± 3 %, pakāpeniski palielina un pazemina gaisa plūsmu attiecībā pret ražotāja noteikto, katram plūsmas ātrumam atkārtojot 1.9.1. iedaļā noteiktās darbības. i) Ja skābekļa traucējošā ietekme ir lielāka par ± 3 %, pēc gaisa plūsmas noregulēšanas maina degvielas un pēc tam parauga plūsmu, katram jaunam iestatījumam atkārtojot 1.9.1. iedaļā noteiktās darbības. j) Ja skābekļa traucējošā ietekme joprojām ir lielāka par ± 3 %, pirms testa jānomaina vai jāizremontē FID degviela un deglis. Tad ar izremontēto vai nomainīto iekārtu vai gāzēm atkārto šajā iedaļā noteiktās darbības. 1.10. Traucējošā ietekme uz CO, CO2, NOX un O2 analizatoriem Izplūdē klātesošās gāzes, kas nav analizējamā gāze, var traucēt nolasījumus vairākos veidos. Traucējumi ar pozitīvu zīmi NDIR un PMD instrumentos rodas, ja traucējošā gāze dod tādu pašu ietekmi kā mērāmā gāze, bet mazākā mērā. Traucējumi ar negatīvu zīmi NDIR instrumentos rodas, ja traucējošā gāze paplašina mērāmās gāzes absorbcijas joslu, un CLD instrumentos — ja traucējošā gāze slāpē starojumu. Traucējumu testus atbilstīgi 1.10.1. un 1.10.2. iedaļai veic pirms analizatora izmantošanas sākuma un pēc lielākiem darbināšanas intervāliem, taču ne retāk kā reizi gadā. 1.10.1. CO analizatora traucējumu pārbaude CO analizatora darbību var traucēt ūdens un CO2. Tādēļ CO2 standartgāzi ar koncentrāciju no 80 līdz 100 % no pilnas skalas lielākajā testos izmantojamā darbības diapazonā barbotē caur ūdeni istabas temperatūrā un pieraksta analizatora atbildes signālu. Analizatora atbildes signāls nedrīkst būt lielāks par 1 % no pilnas skalas diapazonā, kas ir vienāds vai lielāks par 300 ppm, vai lielāks par 3 ppm diapazonā zem 300 ppm. 1.10.2. NOx analizatora slāpēšanas pārbaudes CLD (un HCLD) analizatoriem nozīmīgas ir divas gāzes — CO2 un ūdens tvaiks. Šo gāzu radītie slāpēšanas signāli ir proporcionāli to koncentrācijai, un tādēļ ir vajadzīgas testa metodes, lai noteiktu slāpēšanu pie lielākās testa laikā sagaidāmās koncentrācijas. 1.10.2.1. CO2 slāpēšanas pārbaude Caur NDIR analizatoru laiž cauri CO2 standarta gāzi, kuras koncentrācija ir 80 līdz 100 % no pilnas skalas lielākajā testos izmantojamā darbības diapazonā, un pieraksta CO2 lielumu, apzīmējot ar A. Pēc tam gāzi atšķaida aptuveni līdz 50 % ar NO standarta gāzi un laiž cauri NDIR un (H)CLD analizatoriem, pierakstot CO2 un NO lielumus, ko attiecīgi apzīmē ar B un C. CO2 noslēdz un cauri NDIR un (H)CLD analizatoriem laiž tikai NO standarta gāzi, NO lielumu pieraksta, apzīmējot ar D. Slāpēšanu, kas nedrīkst būt lielāka par 3 % no pilnas skalas vērtības, aprēķina šādi: % CO quench = - × 100 kur A : neatšķaidītas CO2 koncentrācija %, izmērīta ar NDIR, B : atšķaidītas CO2 koncentrācija %, izmērīta ar NDIR, C : atšķaidīta NO koncentrācija ppm, izmērīta ar CLD, D : neatšķaidīta NO koncentrācija ppm, izmērīta ar CLD. CO2 un NO standartgāzu atšķaidīšanai un vērtību noteikšanai var izmantot citas metodes, piemēram, dinamisko maisīšanu/sajaukšanu. 1.10.2.2. Slāpēšana ar ūdens tvaiku Šo pārbaudi veic, mērot tikai mitras gāzes koncentrāciju. Aprēķinot slāpēšanu ar ūdens tvaiku, ir jāņem vērā NO standartgāzes atšķaidīšana ar ūdens tvaiku un gāzu maisījuma ūdens tvaiku koncentrācijas attiecība pret noteikšanas laikā sagaidāmo koncentrāciju. NO standartgāzi ar koncentrāciju 80 līdz 100 % no pilnas skalas parastajā darbības diapazonā laiž caur (H)CLD un pieraksta NO vērtību, ko apzīmē ar D. NO gāzi barbotē caur ūdeni istabas temperatūrā, laiž caur (H)CLD un pieraksta NO vērtību, ko apzīmē ar C. Nosaka un pieraksta ūdens temperatūru, ko apzīmē ar F. Nosaka gāzu maisījuma piesātināta ūdens tvaika spiedienu temperatūrā, kas atbilst ūdens temperatūrai (F) skalotnē, ko apzīmē ar G. Ūdens tvaika koncentrāciju (%) maisījumā aprēķina pēc formulas: H = 100 × GpB un to apzīmē ar H. Sagaidāmo (ūdens tvaikā) atšķaidītas NO standartgāzes koncentrāciju aprēķina šādi: D = D × H 100 un pieraksta, apzīmējot ar De. Ūdens slāpēšanu, kas nedrīkst būt lielāka par 3 % no pilnas skalas vērtības, aprēķina šādi: % H O quench = 100 × D - C × HmH kur De : sagaidāmā atšķaidīta NO koncentrācija (ppm), C : atšķaidīta NO koncentrācija (ppm), Hm : ūdens tvaika maksimālā koncentrācija (%), H : ūdens tvaika faktiskā koncentrācija (%). Piezīme: Ir svarīgi, lai NO standartgāze šajā testā saturētu minimālu NO2 koncentrāciju, jo slāpēšanas aprēķinā nav ņemta vērā NO2 absorbcija ūdenī. 1.10.3. O2 analizatora traucējošā ietekme PMD analizatora instrumenta reakcija uz citām gāzēm, izņemot skābekli, ir relatīvi neliela. Parastāko izplūdes gāzu komponentu skābekļa ekvivalenti norādīti 1. tabulā. 1. tabula. Skābekļa ekvivalenti Gāze | O2 ekvivalents % | Oglekļa dioksīds (CO2) | – 0,623 | Oglekļa oksīds (CO) | – 0,354 | Slāpekļa oksīds (NO) | + 44,4 | Slāpekļa dioksīds (NO2) | + 28,7 | Ūdens (H2O) | – 0,381 | Precīziem mērījumiem novēroto skābekļa koncentrāciju koriģē pēc šādas formulas: Interference = Equivalent % O × Obs. conc. 100 1.11. Kalibrēšanas intervāli Analizatorus kalibrē saskaņā ar 1.5. iedaļu vismaz reizi trijos mēnešos vai arī tad, kad sistēma ir remontēta vai tajā izdarītas pārmaiņas, kas varētu ietekmēt kalibrēšanu. 3. Papildinājums 1. DATU NOVĒRTĒŠANA UN APRĒĶINI 1.1. Gāzveida emisijas datu novērtēšana Gāzveida emisijas novērtēšanai katrā režīmā ņem pēdējo 120 sekunžu nolasījumu no diagrammas vidējiem lielumiem un pēc vidējās HC, CO, NOx un CO2 diagrammas nolasījumiem un attiecīgiem kalibrēšanas datiem katra režīma laikā nosaka vidējo koncentrāciju (conc). Var izmantot citu pieraksta metodi, ja tā nodrošina līdzvērtīgu datu savākšanu. Vidējās fona koncentrācijas (concd) var noteikt pēc atšķaidīšanas gaisa paraugu, kas ņemti no maisiem, nolasījumiem vai pēc nepārtrauktiem (kas nav no maisiem) nolasījumiem un pēc attiecīgiem kalibrēšanas datiem. 1.2. Gāzveida emisijas aprēķins Testa rezultātus gala ziņojumam iegūst šādos posmos. 1.2.1. Korekcija pārejai no sausa stāvokļa uz mitru Izmērītā koncentrācija, ja nav izmērīta mitrai gāzei, tiek pārrēķināta uz mitru gāzi: conc = × conc sauss Neatšķaidītām izplūdes gāzēm: k = k = 1 + α × 0,005 × - 0,01 × % H + k w2 kur α ir ūdeņraža un oglekļa attiecība degvielā. Jāaprēķina H2 koncentrācija izplūdes gāzēs: H = 0,5 × α × % CO × % CO + 3 × % CO2sauss Jāaprēķina koeficients kw2: k = 1,608 × H 1000 + 1,608 × Ha Ha ieplūdes gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa. Atšķaidītām izplūdes gāzēm mitras CO2 mērījumiem: k = k = 200 - k w1 vai sausas CO2 mērījumiem: k = k = 1 - k 1 + α × %CO 2sauss200 kur α ir ūdeņraža un oglekļa attiecība degvielā. Koeficientu kw1 aprēķina pēc šādām formulām: k = 1,608 × 1 000 + 1,608 × Hd × 1 – 1 / DF+ Ha × 1 / DF kur Hd atšķaidīšanas gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa Ha ieplūdes gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa DF = % conc + × 10 -4 Atšķaidīšanas gaisam: k = 1 - kw1 Koeficientu k w1 aprēķina pēc šādām formulām: DF = % conc + × 10 -4 k = 1,608 × 1 000 + 1,608 × Hd × 1 - 1 / DF+ Ha × 1 / DF kur Hd atšķaidīšanas gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa Ha ieplūdes gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa DF = % conc + × 10 -4 Ieplūdes gaisam (ja tas ir atšķirīgs no atšķaidīšanas gaisa): k = 1 - kw2 Koeficientu kw2 aprēķina pēc šādām formulām: k = 1,608 × H 1000 + 1,608 × Ha kur Ha ir ieplūdes gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa. 1.2.2. NOx mitruma korekcija Tā kā NOx emisija ir atkarīga no atmosfēras apstākļiem, NOx koncentrāciju reizina ar koeficientu KH, lai ņemtu vērā mitrumu: K = 0,6272 + 44,030 × 10 × H - 0,862 × 10 × H a2četrtaktumotoriem K = 1 divtaktumotoriem kur Ha irieplūdes gaisa absolūtais mitrums, g ūdens uz kg sausa gaisa. 1.2.3. Emisijas masas plūsmas ātruma aprēķins Emisijas masas plūsmas ātrumus Gāzemasa (g/h) katram režīmam aprēķina šādi: a) neatšķaidītām izplūdes gāzēm [1]: Gāze = × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 kur GDEGVIELA (kg/h) degvielas masas plūsmas ātrums, MW Gāze (kg/kmol) 1. tabulā iekļauto atsevišķo gāzu molekulmasa. 1. tabula. Molekulmasa Gāze | MWGāze (kg/kmol) | NOx | 46,01 | CO | 28,01 | HC | MWHC = MWDEGVIELA | C02 | 44,01 | - MWDEGVIELA = 12,011 + α × 1,00794 + β × 15,9994 (kg/kmole) ir degvielas molekulmasa,kuras ūdeņraža/oglekļa attiecība ir α un skābekļa/oglekļa attiecība ir β [2]; - CO2GAISS ir CO2 koncentrācija ieplūdes gaisā (ja to nemēra, pieņem 0,04 %). b) atšķaidītām izplūdes gāzēm [3]: Gāze = u × concc × GTOTW kur - GTOTW (kg/h) atšķaidītu mitru izplūdes gāzu masas plūsmas ātrums, kuru, izmantojot pilnas plūsmas atšķaidīšanas sistēmu, nosaka saskaņā ar III pielikuma 1. papildinājuma 1.2.4. iedaļu, - concc ir koncentrācija, kas koriģēta uz fonu conc = conc - concd× 1 - 1 / DF kur DF = % conc + × 10 -4 Koeficienta u vērtības ir dotas 2. tabulā. 2. tabula. Koeficienta u vērtības Gāze | u | conc | NOx | 0,001587 | ppm | CO | 0,000966 | ppm | HC | 0,000479 | ppm | CO2 | 15,19 | % | Koeficients u aprēķināts, ņemot vērā, ka atšķaidītu izplūdes gāzu vidējā molekulmasa ir 29 (kg/kmol); koeficienta u vērtība ogļūdeņražiem (HC) pamatojas uz vidējo oglekļa attiecību pret ūdeņradi 1:1, 85. 1.2.4. Īpatnējās emisijas aprēķins Īpatnējo emisiju (g/kWh) visiem individuāliem komponentiem aprēķina šādi: Individuālā gāze = Gāze × WF P × WF i kur Pi = PM, i + PAE, i Gadījumos, kad testam sagatavotas tādas palīgierīces kā dzesinātāja ventilators vai turbopūtes kompresors, izņemot motorus, kuriem šādas palīgierīces ir motora sastāvdaļa, rezultātiem jāpieskaita to patērētā jauda. Dzesinātāja ventilatora vai turbopūtes kompresora jaudu nosaka pie apgriezienu skaita, ar kādu izdara motora testus ar aprēķinu metodi, izmantojot standarta parametrus, vai arī veicot praktiskus izmēģinājumus (VII pielikuma 3. papildinājums). Iepriekš minētajā aprēķinā izmantotie korekcijas koeficienti un režīmu skaits (n) ir saskaņā ar IV pielikuma 3.5.1.1. iedaļu. 2. PIEMĒRI 2.1. Neattīrītas izplūdes gāzes no četrtaktu dzirksteļaizdedzes motora Izmantojot eksperimentālos datus (3. tabula), izdarīti aprēķini 1. režīmam, un tad tie tādā pašā kārtībā izdarīti citiem testa režīmiem. 3. tabula. Eksperimentālie dati par četrtaktu dzirksteļaizdedzes motoru Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Motora apgriezienu skaits | min-1 | 2550 | 2550 | 2550 | 2550 | 2550 | 1480 | Jauda | kW | 9,96 | 7,5 | 4,88 | 2,36 | 0,94 | 0 | Slodze | % | 100 | 75 | 50 | 25 | 10 | 0 | Korekcijas koeficients | — | 0,090 | 0,200 | 0,290 | 0,300 | 0,070 | 0,050 | Barometriskais spiediens | kPa | 101,0 | 101,0 | 101,0 | 101,0 | 101,0 | 101,0 | Gaisa temperatūra | °C | 20,5 | 21,3 | 22,4 | 22,4 | 20,7 | 21,7 | Gaisa relatīvais mitrums | % | 38,0 | 38,0 | 38,0 | 37,0 | 37,0 | 38,0 | Gaisa absolūtais mitrums | gH20/kgair | 5,696 | 5,986 | 6,406 | 6,236 | 5,614 | 6,136 | CO sauss | ppm | 60995 | 40725 | 34646 | 41976 | 68207 | 37439 | NOx mitrs | ppm | 726 | 1541 | 1328 | 377 | 127 | 85 | HC mitrs | ppm C1 | 1461 | 1308 | 1401 | 2073 | 3024 | 9390 | CO2 sauss | tilp. % | 11,4098 | 12,691 | 13,058 | 12,566 | 10,822 | 9,516 | Degvielas masas plūsma | kg/h | 2,985 | 2,047 | 1,654 | 1,183 | 1,056 | 0,429 | Degvielas H/C attiecība α | — | 1,85 | 1,85 | 1,85 | 1,85 | 1,85 | 1,85 | Degvielas O/C attiecība β | | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2.1.1. Korekcijas koeficients kw pārrēķināšanai no sausa stāvokļa uz mitru Korekcijas koeficientu kw pārrēķināšanai no sausa stāvokļa uz mitru izmanto sausu CO un CO2 mērījumu rezultātu izteikšanai mitrās gāzēs: k = k = 1 + α × 0,005 × - 0,01 × % H + k w2 kur H = 0,5 × α × % CO × % CO + 3 × % CO2sauss un k = 1,608 × H a H = 0,5 × 1,85 × 6,0995 × 6,0995 + = 2,450 % k = 1000 + = 0,009 k = k = 1 + 1,85 × 0,005 × - 0,01 × 2,450 + 0,009 = 0,872 CO = CO × k = 60995 × 0,872 = 53198 ppm CO = CO × k = 11,410 × 0,872 = 9,951 % Vol 4 tabula. CO un CO2 mitrās vērtības dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | H2 sauss | % | 2,450 | 1,499 | 1,242 | 1,554 | 2,834 | 1,422 | kw2 | — | 0,009 | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,009 | 0,010 | kw | — | 0,872 | 0,870 | 0,869 | 0,870 | 0,874 | 0,894 | CO mitrs | ppm | 53198 | 35424 | 30111 | 36518 | 59631 | 33481 | CO2 mitrs | % | 9,951 | 11,039 | 11,348 | 10,932 | 9,461 | 8,510 | 2.1.2. Ogļūdeņražu HC emisijas HC = × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 kur MW = MW DEGVIELA MW = 12,011 + α × 1,00794 = 13,876 HC = × × 0,1461 × 2,985 × 1000 = 28,361 g / h 5. tabula. HC emisijas g/h dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | HCmasa | 28,361 | 18,248 | 16,026 | 16,625 | 20,357 | 31,578 | 2.1.3. NOx emisijas Vispirms aprēķina NOx emisiju korekcijas koeficientu KH: K = 0,6272 + 44,030 × 10 × H - 0,862 × 10 × H a2 K = 0,6272 + 44,030 × 10 × 5,696 - 0,862 × 10 × = 0,850 6. tabula. NOx emisiju mitruma korekcijas koeficients KH dažādos režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | KH | 0,850 | 0,860 | 0,874 | 0,868 | 0,847 | 0,865 | Pēc tam aprēķina NOxmasa (g/h): NO = NO × + % CO + % HC × % conc × K × G × 1000 NO = × × 0,073 × 0,85 × 2,985 × 1000 = 39,717 g / h 7. tabula. NOx emisijasg/h dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | NOxmasa | 39,717 | 61,291 | 44,013 | 8,703 | 2,401 | 0,820 | 2.1.4. CO emisijas CO = × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 CO = × × 9,951 × 2,985 × 1000 = 6126,806 g / h 8. tabula. CO emisijas g/h dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | COmasa | 2084,588 | 997,638 | 695,278 | 591,183 | 810,334 | 227,285 | 2.1.5. CO2 emisijas CO = CO × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 CO = × × 9,951 × 2,985 × 1000 = 6126,806 g / h 9. tabula. CO2 emisijas g/h dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | CO2masa | 6126,806 | 4884,739 | 4117,202 | 2780,662 | 2020,061 | 907,648 | 2.1.6. Īpatnējās emisijas Īpatnējo emisiju (g/kWh) visiem individuāliem komponentiem aprēķina šādi: Individuālā gāze = Gāze × WF P × WF i 10. tabula. Emisijas (g/h) un korekcijas koeficienti dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | HCmasa | g/h | 28,361 | 18,248 | 16,026 | 16,625 | 20,357 | 31,578 | NOxmasa | g/h | 39,717 | 61,291 | 44,013 | 8,703 | 2,401 | 0,820 | COmasa | g/h | 2084,588 | 997,638 | 695,278 | 591,183 | 810,334 | 227,285 | CO2masa | g/h | 6126,806 | 4884,739 | 4117,202 | 2780,662 | 2020,061 | 907,648 | Jauda PI | kW | 9,96 | 7,50 | 4,88 | 2,36 | 0,94 | 0 | Korekcijas koeficients WFI | — | 0,090 | 0,200 | 0,290 | 0,300 | 0,070 | 0,050 | HC = = 4,11 g/kWh NO = = 6,85 g / kWh CO = = 181,93 g/kWh CO = = 816,36 g / kWh 2.2. Neattīrītas izplūdes gāzes no divtaktu dzirksteļaizdedzes motora Izmantojot eksperimentālos datus (11. tabula), jāveic aprēķini 1. režīmam, un tad tie tādā pašā kārtībā jāizdara citiem testa režīmiem. 11. tabula. Eksperimentālie dati par divtaktu dzirksteļaizdedzes motoru Režīms | | 1 | 2 | Motora apgriezienu skaits | min-1 | 9500 | 2800 | Jauda | kW | 2,31 | 0 | Slodze | % | 100 | 0 | Korekcijas koeficients | — | 0,9 | 0,1 | Barometriskais spiediens | kPa | 100,3 | 100,3 | Gaisa temperatūra | °C | 25,4 | 25 | Gaisa relatīvais mitrums | % | 38,0 | 38,0 | Gaisa absolūtais mitrums | gH2O/kggaiss | 7,742 | 7,558 | CO sauss | ppm | 37086 | 16150 | NOx mitrs | ppm | 183 | 15 | HC mitrs | ppmCl | 14220 | 13179 | CO2 sauss | tilp. % | 11,986 | 11,446 | Degvielas masas plūsmai | kg/h | 1,195 | 0,089 | Degvielas H/C attiecība α | — | 1,85 | 1,85 | Degvielas O/C attiecība β | | 0 | 0 | 2.2.1. Korekcijas koeficients kw pārrēķināšanai no sausa stāvokļa uz mitru Korekcijas koeficientu pārrēķināšanai no sausa stāvokļa uz mitru jāizmanto sausu CO un CO2 mērījumu rezultātu izteikšanai mitrās gāzēs: k = k = 1 + α × 0,005 × - 0,01 × % H + k w2 kur H = 0,5 × α × % CO × % CO + 3 × % CO2sauss H = 0,5 × 1,85 × 3,7086 × 3,7086 + = 1,357 % k = 1,608 × H 1000 + 1,608 × Ha k = 1000 + = 0,012 k = k = 1 + 1,85 × 0,005 × - 0,01 × 1,357 + 0,012 = 0,874 CO = CO × k = 37086 × 0,874 = 32420 ppm CO = CO × k = 11,986 × 0,874 = 10,478 % Vol 12. tabula. CO un CO2 mitrās vērtības dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | H2 sauss | % | 1,357 | 0,543 | kw2 | — | 0,012 | 0,012 | kw | — | 0,874 | 0,887 | CO mitrs | ppm | 32420 | 14325 | CO2 mitrs | % | 10,478 | 10,153 | 2.2.2. Ogļūdeņražu HC emisijas HC = × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 kur MW = MW DEGVIELA MW = 12,011 + α × 1,00794 = 13,876 HC = × × 1,422 × 1,195 × 1000 = 112,520 g / h 13. tabula. HC emisijas g/h dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | HCmasa | 112,520 | 9,119 | 2.2.3. NOx emisijas Divtaktu motoriem NOx emisiju korekcijas koeficients KH =1: NO = NO × + % CO + % HC × % conc × K × G × 1000 NO = × × 0,0183 × 1 × 1,195 × 1000 = 4,800 g/h 14. tabula. NOx emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | NOxmasa | 4,800 | 0,034 | 2.2.4. CO emisijas CO = × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 CO = × × 3,2420 × 1,195 × 1000 = 517,851 g / h 15. tabula. CO emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | COmasa | 517,851 | 20,007 | 2.2.5. CO2 emisijas CO = CO × + % CO + % HC × % conc × G × 1000 CO = × × 10,478 × 1,195 × 1000 = 2629,658 g / h 16. tabula. CO2 emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | CO2masa | 2629,658 | 222,799 | 2.2.6. Īpatnējās emisijas Īpatnējo emisiju (g/kWh) visiem individuāliem komponentiem aprēķina šādi: Individuālā gāze = Gas × WF P × WF i 17. tabula. Emisijas (g/h) un korekcijas koeficienti dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | HCmasa | g/h | 112,520 | 9,119 | NOxmasa | g/h | 4,800 | 0,034 | COmasa | g/h | 517,851 | 20,007 | CO2masa | g/h | 2629,658 | 222,799 | Jauda PII | kW | 2,31 | 0 | Korekcijas koeficients WFi | — | 0,85 | 0,15 | HC = = 49,4 g/kWh NO = = 2,08 g/kWh CO = = 225,71 g/kWh CO = = 1155,4 g/kWh 2.3. Atšķaidītas izplūdes gāzes no četrtaktu dzirksteļaizdedzes motora Izmantojot eksperimentālos datus (18. tabula), jāveic aprēķini 1. režīmam, un tad tie tādā pašā kārtībā jāizdara citiem testa režīmiem. 18. tabula. Eksperimentālie dati par četrtaktu dzirksteļaizdedzes motoru Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Motora apgriezienu skaits | min-1 | 3060 | 3060 | 3060 | 3060 | 3060 | 2100 | Jauda | kW | 13,15 | 9,81 | 6,52 | 3,25 | 1,28 | 0 | Slodze | % | 100 | 75 | 50 | 25 | 10 | 0 | Korekcijas koeficients | — | 0,090 | 0,200 | 0,290 | 0,300 | 0,070 | 0,050 | Barometriskais spiediens | kPa | 980 | 980 | 980 | 980 | 980 | 980 | Ieplūdes gaisa temperatūra [4] | °C | 25,3 | 25,1 | 24,5 | 23,7 | 23,5 | 22,6 | Ieplūdes gaisa relatīvais mitrums [4] | % | 19,8 | 19,8 | 20,6 | 21,5 | 21,9 | 23,2 | Ieplūdes gaisa absolūtais mitrums [4] | gH20/kggaiss | 4,08 | 4,03 | 4,05 | 4,03 | 4,05 | 4,06 | CO sauss | ppm | 3681 | 3465 | 2541 | 2365 | 3086 | 1817 | NOx mitrs | ppm | 85,4 | 49,2 | 24,3 | 5,8 | 2,9 | 1,2 | HC mitrs | ppm C1 | 91 | 92 | 77 | 78 | 119 | 186 | CO2 sauss | % tilp. | 1,038 | 0,814 | 0,649 | 0,457 | 0,330 | 0,208 | CO sauss (fons) | ppm | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 3 | NOx mitrs (fons) | ppm | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | HC mitrs (fons) | ppm Cl | 6 | 6 | 5 | 6 | 6 | 4 | CO2 sauss (fons) | % tilp. | 0,042 | 0,041 | 0,041 | 0,040 | 0,040 | 0,040 | Atšķaidītu izplūdes gāzu masas plūsma GTOTW | kg/h | 625,722 | 627,171 | 623,549 | 630,792 | 627,895 | 561,267 | Degvielas H/C attiecība α | — | 1,85 | 1,85 | 1,85 | 1,85 | 1,85 | 1,85 | Degvielas O/C attiecība β | | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2.3.1. Korekcijas koeficients kw pārrēķināšanai no sausa stāvokļa uz mitru Korekcijas koeficientu kw pārrēķināšanai no sausa stāvokļa uz mitru jāizmanto sausu CO un CO2 mērījumu rezultātu izteikšanai mitrās gāzēs. Atšķaidītām izplūdes gāzēm: k = k = 1 - k 1 + α ×% CO 2sauss200 kur k = 1,608 × 1 000 + 1,608 × Hd × 1 - 1 / DF+ Ha × 1 / DF DF = % conc + × 10 -4 DF = 1,038 + × 10 = 9,465 k = 1,608 × 1 000 + 1,608 × = 0,007 k = k = 1 + 1,85 × = 0,984 CO = CO × k = 3681 × 0,984 = 3623 ppm CO = CO × k = 1,038 × 0,984 = 1,0219 % 19. tabula. CO un CO2 mitrās vērtības dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | DF | — | 9,465 | 11,454 | 14,707 | 19,100 | 20,612 | 32,788 | kw1 | — | 0,007 | 0,006 | 0,006 | 0,006 | 0,006 | 0,006 | kw | — | 0,984 | 0,986 | 0,988 | 0,989 | 0,991 | 0,992 | CO mitrs | ppm | 3623 | 3417 | 2510 | 2340 | 3057 | 1802 | CO2 mitrs | % | 1,0219 | 0,8028 | 0,6412 | 0,4524 | 0,3264 | 0,2066 | Atšķaidīšanas gaisam: kw, d = 1 - kw1 Kur koeficients kw1 ir tāds pats kā atšķaidītajām izplūdes gāzēm jau aprēķinātais. kw, d = 1 - 0,007 = 0,993 CO = CO × k = 3 × 0,993 = 3 ppm CO = CO × k = 0,042 × 0,993 = 0,0421 % Vol 20. tabula. CO un CO2 mitrās vērtības dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | kw1 | — | 0,007 | 0,006 | 0,006 | 0,006 | 0,006 | 0,006 | kw | — | 0,993 | 0,994 | 0,994 | 0,994 | 0,994 | 0,994 | CO mitrs | ppm | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 3 | CO2 mitrs | % | 0,0421 | 0,0405 | 0,0403 | 0,0398 | 0,0394 | 0,0401 | 2.3.2. Ogļūdeņražu (HC) emisijas HC = u x conc × G kur u = 0,000478 no 2. tabulas concc = conc - concd × (1–1/DF) concc = 91 - 6 × (1-1/9,465) = 86 ppm HCmasa = 0,000478 × 86 × 625,722 = 25,666 g/h 21. tabula. HC emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | HCmasa | 25,666 | 25,993 | 21,607 | 21,850 | 34,074 | 48,963 | 2.3.3. NOx emisijas Aprēķina NOx emisiju korekcijas koeficientu KH: K = 0,6272 + 44,030 × 10 × H - 0,862 × 10 × H a2 K = 0,6272 + 44,030 × 10 × 4,8 - 0,862 × 10 × = 0,79 22. tabula. NOx emisiju mitruma korekcijas koeficients KH dažādos režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | KH | 0,793 | 0,791 | 0,791 | 0,790 | 0,791 | 0,792 | NO = u × conc × K × G kur u = 0,001587 no 2. tabulas concc = conc - concd × (1-1/DF) concc = 85 - 0 × (1-1/9,465) = 85 ppm NOxmasa = 0,001587 × 85 × 0,79 × 625,722 = 67,168 g/h 23. tabula. NOx emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | NOxmasa | 67,168 | 38,721 | 19,012 | 4,621 | 2,319 | 0,811 | 2.3.4. CO emisijas CO = u × conc × G kur u = 0,000966 no 2. tabulas concc = conc - concd × (1-1/DF) concc = 3622 - 3 × (1 - 1/9,465) = 3620 ppm COmasa = 0,000966 × 3620 × 625,722 = 2188,001 g/h 24. tabula. CO emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | COmasa | 2188,001 | 2068,760 | 1510,187 | 1424,792 | 1853,109 | 975,435 | 2.3.5. CO2 emisijas CO = u × conc × G kur u = 15,19 no 2. tabulas concc = conc - concd × (1 - 1/DF) concc = 1,0219 - 0,0421 × (1 - 1/9,465) = 0,9842 % tilp. CO2masa = 15,19 × 0,9842 × 625,722 = 9354,488 g/h 25. tabula. CO2 emisijas (g/h) dažādos testa režīmos Režīms | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | CO2masa | 9354,488 | 7295,794 | 5717,531 | 3973,503 | 2756,113 | 1430,229 | 2.3.6. Īpatnējās emisijas Īpatnējo emisiju (g/kWh) visiem individuālajiem komponentiem aprēķina šādi: Individuālā gāze = Gāze × WF P × WF i 26. tabula. Emisijas (g/h) un korekcijas koeficienti dažādos testa režīmos Režīms | | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | HCmasa | g/h | 25,666 | 25,993 | 21,607 | 21,850 | 34,074 | 48,963 | NOxmasa | g/h | 67,168 | 38,721 | 19,012 | 4,621 | 2,319 | 0,811 | COmasa | g/h | 2188,001 | 2068,760 | 1510,187 | 1424,792 | 1853,109 | 975,435 | CO2masa | g/h | 9354,488 | 7295,794 | 5717,531 | 3973,503 | 2756,113 | 1430,229 | Jauda Pi | kW | 13,15 | 9,81 | 6,52 | 3,25 | 1,28 | 0 | Korekcijas koeficients WFI | — | 0,090 | 0,200 | 0,290 | 0,300 | 0,070 | 0,050 | HC = = 4,12 g/kWh NO = = 3,42 g /kWh CO = = 271,15 g/kWh CO = = 887,53 g / kWh 4. papildinājums 1. ATBILSTĪBA EMISIJAS STANDARTIEM Šis papildinājums attiecas tikai uz dzirksteļaizdedzes motoriem 2. posmā. 1.1. Izplūdes gāzu emisijas standarti 2. posmā motoriem I pielikumā (4.2.) attiecas uz motoru emisiju ilgizturības periodu EDP, kas noteikts saskaņā ar šo papildinājumu. 1.2. Visiem 2. posma motoriem, ja tie tiek pienācīgi testēti šajā direktīvā noteiktajā kārtībā, visiem pārbaudāmajiem motoriem, kas reprezentē motoru saimi, ir emisijas, kuras, ja tās koriģētas, reizinot ar nolietošanās koeficientu (DF), kas noteikts šajā papildinājumā, ir zemākas vai vienādas ar visiem 2. posma emisijas standartiem (saimes emisijas robežvērtība (FEL), ja tā noteikta) attiecīgajai motoru klasei, šī saime tiek uzskatīta par atbilstīgu šai motoru klasei noteiktajām normām. Ja pārbaudāmajam motoram, kas reprezentē motoru saimi, emisijas, kas koriģētas, reizinot ar šajā papildinājumā noteikto nolietošanās koeficientu, ir lielākas par jebkuru atsevišķo emisijas robežvērtību (FEL, ja tā noteikta) attiecīgajai motoru klasei, tiek uzskatīts, ka šī motoru saime neatbilst attiecīgajai motoru klasei noteiktajām emisijas normām. 1.3. Mazu sēriju motoru ražotāji pēc izvēles var lietot šīs iedaļas 1. un 2. tabulā noteiktos nolietošanās koeficientus HC + NOx un CO vai arī tos aprēķināt 1.3.1. iedaļā noteiktajā kārtībā. Tehnoloģijām, uz kurām šīs iedaļas 1. un 2. tabula neattiecas, ražotājam jāizmanto šā papildinājuma 1.4. iedaļā aprakstītais process. 1. tabula. Pārnēsājamajiem motoriem noteiktie HC + NOx un CO nolietošanās koeficienti, kas jāizmanto mazu sēriju motoru ražotājiem Motoru klase | Divtaktu motori | Četrtaktu motori | Motori ar izplūdes gāzu pēcapstrādi | HC + NOx | CO | HC + NOx | CO | SH:1 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | 1,1 | Nolietošanās koeficientus nosaka pēc 1.3.1. iedaļā dotās formulas | SH:2 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | 1,1 | SH:3 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | 1,1 | 2. tabula. Nepārnēsājamajiem motoriem noteiktie HC + NOx un CO nolietošanās koeficienti, kas jāizmanto mazu sēriju motoru ražotājiem Motoru klase | Motori vārstiem sānos | Motori vārstiem augšpusē | Motori ar izplūdes gāzu pēcapstrādi | HC + NOX | CO | HC + NOX | CO | SN:1 | 2,1 | 1,1 | 1,5 | 1,1 | Nolietošanās koeficientus nosaka pēc 1.3.1. iedaļā dotās formulas | SN:2 | 2,1 | 1,1 | 1,5 | 1,1 | SN:3 | 2,1 | 1,1 | 1,5 | 1,1 | SN:4 | 1,6 | 1,1 | 1,4 | 1,1 | 1.3.1. Formula nolietošanās koeficientu aprēķināšanai motoriem ar izplūdes gāzu pēcapstrādi: DF = / NE - CC kur DF = nolietošanās koeficients NE = jauna motora emisijas līmeņi pirms katalizatora (g/kWh) EDF = nolietošanās koeficients motoriem bez katalizatora no 1. tabulas CC = daudzums, kas pārvērsts pie 0 stundām, g/kWh F = visām motoru klasēm 0,8 ogļūdeņražiem (HC) un 0,0 attiecībā uz NOx F = visām motoru klasēm 0,8 oglekļa oksīdam CO 1.4. Visiem 2. posma motoriem ražotājiem jāiegūst piešķirtā nolietošanās koeficienta vērtība vai tā jāaprēķina. Šie nolietošanās koeficienti jāizmanto tipa apstiprināšanai un produkcijas atbilstības kontrolei. 1.4.1. Motoriem, kuriem neizmanto 1. vai 2. tabulā norādītos nolietošanās koeficientus, tos nosaka šādi: 1.4.1.1. Vismaz vienai pārbaudāmo motoru izraudzītajai konfigurācijai, kas visticamāk varētu pārsniegt HC + NOx emisijas normas (attiecīgos gadījumos FEL) un kura atzīstama par reprezentatīvu sērijveidā ražotajiem motoriem, veic pilnu emisiju testa procedūru saskaņā ar šo direktīvu pēc darba stundām, kuru laikā notiek emisiju stabilizācija. Testējot vairākus motorus, aprēķina rezultātu vidējo vērtību un to noapaļo līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds izmantots attiecīgajam normatīvam, paturot vienu papildus zīmīgo ciparu. 1.4.1.3. Emisiju testus atkārto pēc motora novecošanās. Novecošanās procedūrai jābūt tādai, kas ražotājam dod iespējas prognozēt emisiju pasliktināšanos visā motora ekspluatācijas laikā, ņemot vērā nolietojuma veidu un citus nolietošanās mehānismus, kādi iespējami laikā, kad to izmanto patērētājs, un var pasliktināt emisijas parametrus. Ja pārbauda vairākus motorus, aprēķina rezultātu vidējo vērtību un to noapaļo līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds izmantots attiecīgajam normatīvam, paturot vienu papildus zīmīgo ciparu. 1.4.1.4. Emisijas ekspluatācijas perioda beigās (attiecīgos gadījumos emisiju vidējās vērtības) katram regulētajam piesārņotājam dala ar stabilizētajām emisijām (attiecīgos gadījumos vidējām emisijām) un rezultātu noapaļo līdz diviem zīmīgajiem cipariem. Iegūtais skaitlis ir nolietošanās koeficients, ja tas nav mazāks par 1,00; šādā gadījumā nolietošanās koeficients ir 1,0. 1.4.1.5. Ražotājs pēc izvēles starp emisiju stabilizācijas punktu un emisiju ilgizturības periodu emisiju testiem var noteikt papildu punktus. Ja tiek plānoti šādi starptesti, testēšanas punktiem jābūt vienmērīgi izkliedētiem EDP laikā (plus vai mīnus divas stundas) un vienam šādam punktam jābūt EDP perioda vidū (plus vai mīnus divas stundas). Piesārņotājiem HC + NOx un CO datu punktiem jāatrodas uz taisnas līnijas, uzskatot, ka sākotnējais tests izdarīts nulles stundā, un jāizmanto mazāko kvadrātu metode. Nolietošanās koeficients ir ilgizturības perioda beigās aprēķinātās emisijas, kas dalītas ar nulles stundā aprēķinātajām emisijām. 1.4.1.6. Aprēķinātos nolietošanās koeficientus var attiecināt uz citām motoru saimēm papildus tai, kurai tie ir noteikti, ja ražotājs pirms tipa apstiprināšanas iesniedz valsts tipa apstiprinātājai iestādei pieņemamas liecības par to, ka, ņemot vērā konstrukciju un izmantoto tehnoloģiju, ir pietiekams pamats uzskatīt, ka tām būs līdzīgs emisiju nolietošanās koeficients. Attiecīgo konstrukciju un tehnoloģiju saimju neizsmeļošs saraksts ir šāds: - parastie divtaktu motori bez atgāzu papildattīrīšanas sistēmas, - parastie divtaktu motori ar keramikas katalizatoru ar tādu pašu aktīvo materiālu un nesēju un tādu pašu šūnu skaitu uz virsmas vienību (cm2), - parastie divtaktu motori ar metāla katalizatoru ar tādu pašu aktīvo materiālu un nesēju un tādu pašu šūnu skaitu uz virsmas vienību (cm2), - divtaktu motori ar stratificētu nopūšanas sistēmu, - četrtaktu motori ar katalizatoru (iepriekš minētajiem) ar tādu pašu vārstu tehnoloģiju un identisku eļļošanas sistēmu, - četrtaktu motori bez katalizatora ar tādu pašu vārstu tehnoloģiju un identisku eļļošanas sistēmu. 2. EMISIJU ILGIZTURĪBAS PERIODI 2. POSMA MOTORIEM 2.1. Tipa apstiprināšanas laikā ražotāji katrai motoru saimei deklarē EDP kategoriju. Šai kategorijai jābūt tādai, kas vislabāk aproksimē sagaidāmo iekārtu lietderīgās ekspluatācijas laiku, kurā sagaidāms, ka motori tiks uzstādīti ražotāju noteiktajā veidā. Ražotājs saglabā datus, kas vajadzīgi katrai motoru saimei izvēlētās EDP kategorijas pamatošanai. Šie dati pēc pieprasījuma jāiesniedz apstiprinātājai iestādei. 2.1.1. Pārnēsājamiem motoriem: ražotāji izvēlas EDP kategoriju pēc 1. tabulas. 1. tabula. EDP kategorijas pārnēsājamiem motoriem (stundas) Kategorija | 1 | 2 | 3 | SH:1 klase | 50 | 125 | 300 | SH:2 klase | 50 | 125 | 300 | SH:3 klase | 50 | 125 | 300 | 2.1.2. Nepārnēsājamiem motoriem: ražotāji izvēlas EDP kategoriju pēc 2. tabulas. 2. tabula. EDP kategorijas nepārnēsājamiem motoriem (stundas) Kategorija | 1 | 2 | 3 | SN:1 klase | 50 | 125 | 300 | SN:2 klase | 125 | 250 | 500 | SN:3 klase | 125 | 250 | 500 | SN:4 klase | 250 | 500 | 1000 | 2.1.3. Ražotājam apstiprinātājai iestādei jāsniedz apliecinājumi, ka deklarētais lietderīgais ekspluatācijas ilgums ir izraudzīts pamatoti. No datiem, kurus var izmantot ražotāja izvēlētās EDP kategorijas pamatošanai attiecīgajai motoru saimei, citu starpā var izmantot šādus: - pārskati par to iekārtu izmantošanas ilgumu, kurās attiecīgie motori ir uzstādīti, - reālos ekspluatācijas apstākļos izmantotu motoru tehnisks novērtējums, lai noskaidrotu motora darbības pasliktināšanos tiktāl, ka tā ekspluatācijas lietderības un/vai drošuma apsvērumu dēļ tas ir kapitāli jāremontē vai jānomaina, - garantijas saistības un garantijas termiņi, - mārketinga materiāli, kas attiecas uz motora ekspluatācijas ilgumu, - motoru lietotāju sūdzības par defektiem, un - tehniskais novērtējums par īpašu motora tehnoloģiju, motoru materiālu vai konstrukciju ilgizturību stundās. " 5. Direktīvas IV pielikums kļūst par V pielikumu un to groza šādi. Pašreizējo virsrakstu aizstāj ar šādu: "APSTIPRINĀJUMA TESTIEM UN PRODUKCIJAS ATBILSTĪBAS PĀRBAUDEI NOTEIKTĀS STANDARTDEGVIELAS TEHNISKĀS ĪPAŠĪBAS VISURGĀJĒJAS TEHNIKAS KOMPRESIJAS AIZDEDZES MOTORU STANDARTDEGVIELA (1)" Tabulā rindā "Neitralizācijas skaitlis" 2. ailē vārds"minimālais" aizstājams ar vārdu"maksimālais."Pievieno šādu tabulu un zemsvītras piezīmi: "VISURGĀJĒJAS TEHNIKAS DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORU STANDARTDEGVIELA Piezīme: Divtaktu motoru degviela ir ziežeļļas maisījums ar tādu benzīnu, kura specifikācijas norādītas turpmāk tabulā. Jāizmanto degvielas/eļļas maisījums ar ražotāja ieteikto attiecību, kas ir saskaņā ar IV pielikuma 2.7. iedaļu. Parametrs | Mērvienība | 1Robežvērtības () | Testa metode | Publicēšana | Minimāli | Maksimāli | Teorētiskais oktānskaitlis, RON | 95,0 | — | EN 25164 | 1993 | Motora oktānskaitlis, MON | | 85,0 | — | EN 25163 | 1993 | Blīvums 15 oC temperatūrā | kg/m3 | 748 | 762 | ISO 3675 | 1995 | Tvaika spiediens pēc Reida | kPa | 56,0 | 60,0 | EN 12 | 1993 | Destilācijas rādītāji | | | — | | | Viršanas sākuma punkts | oC | 24 | 40 | EN–ISO 3405 | 1988 | —pārtvaicējas 100 oC temperatūrā | % v/v | 49,0 | 57,0 | EN–ISO 3405 | 1988 | —pārtvaicējas 150 oC temperatūrā | % v/v | 81,0 | 87,0 | EN–ISO 3405 | 1988 | —viršanas beigu punkts | oC | 190 | 215 | EN–ISO 3405 | 1988 | Atlikums | % | – | 2 | EN–ISO 3405 | 1988 | Ogļūdeņražu sastāvs | — | | | | — | — olefīni | % v/v | — | 10 | ASTM D 1319 | 1995 | — aromātiskie ogļūdeņraži | % v/v | 28,0 | 40,0 | ASTM D 1319 | 1995 | — benzols | % v/v | — | 1,0 | EN 12177 | 1998 | — piesātinātie ogļūdeņraži | % v/v | — | pārējais | ASTM D 1319 | 1995 | Oglekļa/ūdeņraža attiecība | | jānorāda | jānorāda | | | Oksidēšanās stabilitāte (2) | min. | 480 | — | EN–ISO 7536 | 1996 | Skābekļa saturs | % m/m | — | 2,3 | EN 1601 | 1997 | Faktiskie sveķi | mg/ml | — | 0,04 | EN–ISO 6246 | 1997 | Sēra saturs | mg/kg | — | 100 | EN–ISO 14596 | 1998 | Vara korozija 50 oC temperatūrā | | — | 1 | EN–ISO 2160 | 1995 | Svina saturs | g/l | — | 0,005 | EN 237 | 1996 | Fosfora saturs | g/l | — | 0,0013 | ASTM D 3231 | 1994 | 1. piezīme: Specifikācijā norādītas "patiesās vērtības". To robežvērtības noteiktas saskaņā ar standartu ISO 4259 "Naftas produkti — precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm", un minimālā vērtība noteikta 2R virs nulles; nosakot minimālās un maksimālās vērtības, tām jāatšķiras vismaz par 4R (reproducējamība). Neskarot šo noteikumu, kas vajadzīgs ar statistiku saistītu apsvērumu dēļ, ražotājs var izmantot nulles vērtību gadījumos, kad noteiktā maksimālā vērtība ir 2R, vai vidējo vērtību tad, kad tiek norādītas augšējās un apakšējās robežvērtības. Vajadzības gadījumā jautājumu par to, vai degviela atbilst specifikācijās noteiktajām prasībām, noskaidro, piemērojot standarta ISO 4259 noteikumus. 2. piezīme: Degvielā var būt oksidēšanās inhibitori un metālu dezaktivatori, kurus naftas pārstrādes rūpnīcās parasti izmanto benzīna ražošanā, taču tajā nedrīkst būt detergentu/disperģējošu piedevu un šķīdinātāju." 6. Direktīvas V pielikumskļūst par VI pielikumu. 7. Direktīvas VI pielikums kļūst par VII pielikumu un to groza šādi. a) 1. papildinājumā izdara šādus grozījumus: - virsrakstu aizstāj ar šādu: "1. Papildinājums KOMPRESIJAS AIZDEDZES MOTORU TESTĒŠANAS REZULTĀTI" - papildinājuma 1.3.2. iedaļu aizstāj ar šādu iedaļu: "1.3.2. Pie norādītā motora apgriezienu skaita absorbētā jauda (saskaņā ar izgatavotāja norādījumiem) Iekārta | AE [5]Jauda P (kW), kas absorbēta pie motora dažāda apgriezienu skaita, ņemot vērā šā pielikuma 3. papildinājumu | Vidēji (ja vajadzīgs) | Nomināli | Kopā" | | | - papildinājuma 1.4.2. iedaļu aizstāj ar šādu iedaļu: "1.4.2. Motora jauda [6] Nosacījumi | Jaudas iestatījums (kW) pie motora dažāda apgriezienu skaita | Vidēji (ja vajadzīgs) | Nomināli | Testā izmērītā maksimālā jauda (PM) (kW) (a) | | | Ar motoru virzītā aprīkojuma absorbētā kopējā jauda saskaņā ar šī papildinājuma 1.3.2. iedaļu vai III pielikuma 2.8. iedaļu (PAE) (kW) (b) | | | Lietderīgā motora jauda, kas noteikta I pielikuma 2.4. iedaļā (kW) (c) | | | c = a + b" | | | - papildinājuma 1.5. iedaļu groza šādi: "1.5. Emisijas līmeņi 1.5.1. Dinamometra iestatījums (kW) Slodzes procenti | Dinamometra iestatījums (kW) pie motora dažāda apgriezienu skaita | Vidēji (ja vajadzīgs) | Nomināli | 10 (vajadzības gadījumā) | | | 25 (vajadzības gadījumā) | | | 50 | | | 75 | | | 100 | | | 1.5.2. Emisijas rezultāti testa ciklā:" ; b) pievieno šādu papildinājumu: " 2. Papildinājums DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORU TESTĒŠANAS REZULTĀTI 1. INFORMĀCIJA PAR TESTĒŠANU [1]: 1.1. Oktānskaitlis 1.1.1. Oktānskaitlis 1.1.2. Norāda eļļas daļu maisījumā, sajaucot smēreļļu ar benzīnu divtaktu motoriem 1.1.3. Benzīna blīvums četrtaktu motoriem un benzīna/eļļas mais