Official Journal L 194 , 31/07/2000 P. 0045 - 0099



KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1623/2000 (2000. gada 25. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju ieviešanai, attiecībā uz tirgus mehānismiem EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr.1493/1999 par vīna tirgus kopēju organizāciju1 un jo īpaši tās 24., 25., 26., 33., 34., 35., 36. un 80. pantu, tā kā: (1) Regulas (EK) Nr.1493/1999 III sadaļa izklāsta vispārīgos noteikumus par tirgus mehānismiem un attiecībā uz pārējo atsaucas uz sīki izstrādātiem ieviešanas noteikumiem, kas jāpieņem Komisijai. (2) Līdz šim šie noteikumi bija ietverti vairākās Kopienas regulās. Gan Kopienas uzņēmēju, gan par Kopienas noteikumu piemērošanu atbildīgo iestāžu interesēs visi šie noteikumi būtu jāapkopo vienā regulā. (3) Šajā Regulā jāiekļauj pašlaik spēkā esošie noteikumi, un tie jāpielāgo Regulas (EK) Nr. 1493/1999 jaunajām prasībām. Tomēr tie ir arī jāvienkāršo un jāsaskaņo, kā arī jānovērš daži trūkumi, lai nodrošinātu to, ka Kopienas noteikumi šajā jomā ir pilnīgi. Turklāt daži noteikumi būtu jāprecizē, lai nodrošinātu lielāku juridisko skaidrību, tos piemērojot. (4) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta a) apakšpunkts paredz atbalsta shēmu par vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas, kas gatavota no Kopienā audzētām vīnogām, izmantošanu vīnogu sulas vai citu no šīs sulas gatavotu pārtikas produktu ražošanā. (5) Būtu jāprecizē citi šādi pārtikas produkti. (6) Atbalsta shēmas ekonomiskais mērķis ir veicināt Kopienas izcelsmes izejvielu, nevis importēto izejvielu izmantošanu vīnogu sulas vai citu no šīs sulas gatavotu pārtikas produktu ražošanā. Atbalsts attiecīgi būtu jāpiešķir izejvielu izmantotājiem, t.i., pārstrādātājiem. (7) Būtu jānosaka, ka atbalstu piešķir tikai par izejvielām, kuru kvalitātes īpašības atbilst prasībām, ko nosaka vīnogu sulā pārstrādājamām izejvielām. Jo īpaši attiecīgi būtu jāprecizē, ka pārskatā norādīto vīnogu un vīnogu misas blīvumam 20 °C temperatūrā jābūt no 1,055 līdz 1,100 g/cm3. (8) Atbalsta sistēmas piemērošanai vajadzīga administratīva sistēma, kas kontrolē to produktu izcelsmi un paredzēto izmantošanu, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu. (9) Lai nodrošinātu to, ka atbalsta shēma un pārbaudes darbojas pienācīgi, attiecīgajiem pārstrādātājiem būtu jāiesniedz rakstisks pārskats ar informāciju, kas vajadzīga darbību kontrolei. (10) Lai tomēr pārstrādātāji un attiecīgās iestādes neapgrūtinātu ar pārmērīgu administrēšanu, no pārstrādātājiem, kas katru vīna gadu izmanto tikai nelielu vīnogu vai vīnogu misas daudzumu, nebūtu jāprasa iepriekšējs rakstisks pārskats. Šis daudzums būtu jānosaka. Attiecīgajiem pārstrādātājiem katra vīna gada sākumā tomēr ir jāinformē savas dalībvalsts kompetentās iestādes par savu nodomu pārstrādāt konkrētu vīnogu vai vīnogu misas daudzumu. (11) Ja pārstrādātājs nav attiecīgā produkta izmantotājs un jo īpaši ja attiecīgā pārbaudītāja iestāde un pārstrādātājs atrodas dažādās dalībvalstīs, šai iestādei ne vienmēr ir viegli noskaidrot, vai pārskats attiecas uz vīnogu misu, par kuru nav saņemts atbalsts saskaņā ar šo regulu, vai arī uz vīnogu sulu, par kuru jau ir iesniegts atbalsta pieteikums. Tāpēc transporta dokumentā, ko pievieno attiecīgajam produktam, būtu jānorāda, vai ir iesniegts atbalsta pieteikums. (12) Lai atbalsta shēma ievērojami palielinātu Kopienas izejvielu izmantošanu, būtu jānosaka, ka atbalsta pieteikumi jāiesniedz par katra produkta noteiktu minimālo daudzumu. (13) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 5. punktu daļu no atbalsta izmanto, lai organizētu vīnogu sulas patēriņa veicināšanas kampaņas. Šim nolūkam atvēlētajam atbalsta procentam vajadzētu būt pietiekamam, lai iegūtu adekvātus līdzekļus efektīvu veicināšanas kampaņu finansēšanai. (14) Pārstrādi veic gan neregulāri pārstrādātāji, gan uzņēmumi, kas darbojas pastāvīgi. Šī struktūru atšķirība jāņem vērā atbalsta shēmas piemērošanas sīki izstrādātajos noteikumos. (15) Lai dalībvalstu kompetentās iestādes varētu veikt vajadzīgās pārbaudes, būtu jāprecizē pārstrādātāju pienākumi attiecībā uz krājumu uzskaiti. (16) Lai izvairītos no neattaisnojamiem izdevumiem un atvieglotu pārbaudes, būtu jānosaka izmantoto izejvielu un iegūtās vīnogu sulas maksimālā attiecība, par pamatu ņemot parastās pārstrādes metodes. (17) Daži uzņēmēji komerciālu apsvērumu dēļ iegūto vīnogu sulu pirms laišanas patēriņā ilgstoši glabā. Tādā gadījumā būtu jāievieš avansēšanas sistēma, lai uzņēmējiem var izmaksāt atbalstu avansā pret piemērotu drošības naudu, aizsargājot kompetentās iestādes no nepareizas līdzekļu izmaksāšanas riska. Tāpēc kopā ar sīki izstrādātiem noteikumiem par drošības naudas atmaksāšanu būtu jāprecizē avansa maksājumu termiņš. (18) Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, attiecīgajām personām jāiesniedz pieteikums kopā ar vairākiem pamatojuma dokumentiem. Lai nodrošinātu sistēmas vienotu darbību visās dalībvalstīs, būtu jānosaka termiņi pieteikumu iesniegšanai un atbalsta izmaksai pārstrādātājiem. (19) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1439/1999 44. panta 5. punktu vīnogu sulu nedrīkst pārvērst vīnā vai pievienot vīnam. Lai nodrošinātu šā noteikuma ievērošanu, būtu jāprecizē vīnogu sulas pārstrādātāju un pudeļu pildītāju pienākumi un īpašās pārbaudes, kas tiem jāuzņemas. (20) Regulas (EK) Nr. 1439/1999 34. pants paredz atbalsta shēmu attiecībā uz Kopienā ražotu koncentrētu misu un rektificētu koncentrētu misu, ko izmanto, lai palielinātu vīnu alkohola koncentrāciju. (21) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 36. pantu var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus, jo īpaši, lai noteiktu atbalsta piešķiršanas nosacījumus. Uz šā pamata būtu jāparedz noteikumi par pasākuma piemērošanu mazajiem ražotājiem. Būtu arī jānosaka, ka tikai tie ražotāji, kas ir izpildījuši savus Kopienas pienākumus konkrētā laika posmā, ir tiesīgi saņemt šo atbalstu. (22) Kompetentās iestādes jāinformē par vīna stiprināšanas darbībām, kas ietver koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas pievienošanu, kā arī par šādu uzglabāšanā esošu produktu daudzumiem. Tā kā to produktu daudzumi, ko izmanto vai kas ir izmantoti stiprināšanā, jāieraksta Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. panta 2. punktā paredzētajos reģistros, lai saņemtu atbalstu, papildu dokumenti nav jāiesniedz. (23) Lai nodrošinātu attiecīgās atbalsta shēmas vienotu piemērošanu, Kopienas līmenī būtu jāsaskaņo misas potenciālās alkohola koncentrācijas noteikšanas metode. (24) Koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas ražošanā izmantotās vīnogu misas cena ir atkarīga no tās potenciālās dabīgās alkohola koncentrācijas. Ņemot vērā šo faktu un izvairoties no esošā tirdzniecības modeļa izjaukšanas, atbalsts būtu jādiferencē tā, lai lielāku summu var piešķirt par koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu no Kopienas vistālākajiem dienvidu reģioniem, kas tradicionāli ražo misu ar vislielāko potenciālo dabīgo alkohola koncentrāciju. (25) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts paredz atbalsta shēmu par C III a) un C III b) vīnogulāju audzēšanas zonās ražotas vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas izmantošanu, lai Apvienotajā Karalistē un Īrijā izgatavotu produktus ar KN kodu 2206 00, kā arī par Kopienā ražotas koncentrētas vīnogu misas izmantošanu, lai ražotu dažus produktus, ko pārdod Lielbritānijā un Īrijā kopā ar lietošanas instrukcijām, kurās paskaidrots, kā iegūt dzērienu - vīna imitāciju. (26) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētos produktus ar KN kodu 2206 00 šobrīd ražo tikai no koncentrētas vīnogu misas. Tāpēc šajā posmā atbalsts būtu jānosaka tikai par koncentrētas vīnogu misas izmantošanu. (27) Atbalsta shēmas piemērošanai vajadzīga administratīva sistēma, kas kontrolē to produktu izcelsmi un paredzēto izmantošanu, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu. (28) Lai nodrošinātu to, ka atbalsta shēma un pārbaudes darbojas pienācīgi, attiecīgajiem uzņēmējiem būtu jāiesniedz rakstiski pieteikumi ar informāciju, kas vajadzīga produktu identificēšanai un darbību pārbaudei. (29) Lai atbalsta shēma ievērojami palielinātu Kopienas produktu izmantošanu, būtu jānosaka, ka pieteikumi jāiesniedz par noteiktu minimālo daudzumu. (30) Atbalstu piešķir tikai par produktiem, kuru minimālās kvalitātes īpašības ir tādas, lai tos varētu izmantot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā paredzētajiem mērķiem. (31) Lai dalībvalstu kompetentās iestādes varētu veikt vajadzīgās pārbaudes, būtu jāprecizē pārstrādātāju pienākumi attiecībā uz krājumu uzskaiti. (32) Tiesības uz atbalstu iegūst pēc pārstrādes darbību pabeigšanas. Ņemot vērā tehniskos zudumus, faktiski izmantotais daudzums varētu būt līdz 10 % mazāks par pieteikumā norādīto daudzumu. (33) Tehnisku iemeslu dēļ uzņēmēji pirms pārdodamo produktu ražošanas uzsākšanas ilgu laiku glabā savus krājumus. Tādā gadījumā būtu jāievieš avansēšanas sistēma, lai uzņēmējiem var izmaksāt atbalstu avansā pret piemērotu drošības naudu, tādējādi aizsargājot kompetentās iestādes no nepareizas līdzekļu izmaksāšanas riska. Tāpēc kopā ar sīki izstrādātiem noteikumiem par drošības naudas atmaksāšanu būtu jāprecizē avansa maksājuma termiņš. (34) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļas I nodaļu privātās uzglabāšanas atbalstu var piešķirt par galda vīnu, vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu. Saskaņā ar minētās regulas 24. panta 2. punktu atbalsta piešķiršana ir atkarīga no uzglabāšanas līgumu noslēgšanas. Būtu jāparedz sīki izstrādāti noteikumi par šādu līgumu noslēgšanu, saturu, spēkā esamības laiku un sekām. (35) Būtu jādefinē termins "ražotājs" un, ņemot vērā šādām personām uzliktos pienākumus, būtu jānosaka, ka ražotājiem jābūt to produktu īpašniekiem, uz ko attiecas uzglabāšanas līgums. (36) Jāveic to produktu efektīva pārbaude, uz kuriem attiecas uzglabāšanas līgums. Šajā sakarā dalībvalsts intervences iestādei būtu jāatļauj slēgt līgumus tikai par šīs dalībvalsts teritorijā glabātiem daudzumiem, un tā būtu jāinformē par visām produkta vai uzglabāšanas vietas izmaiņām. (37) Vienādības dēļ līgumi visā Kopienā būtu jāslēdz ar tiem pašiem nosacījumiem, un tiem jābūt pietiekami precīziem, lai varētu identificēt attiecīgo produktu. (38) Pieredze, kas saistīta ar dažādām lauksaimniecības produktu privātās uzglabāšanas sistēmām, ir parādījusi, ka jāprecizē, ciktāl piemēro Padomes Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1182/71, nosakot šādu sistēmu laiku, datumus un termiņus, un ka precīzi jānosaka datumi, kuros sākas un izbeidzas uzglabāšanas līgumi. (39) Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1182/71 3. panta 4. punkts paredz, ka tad, ja uzglabāšanas laika pēdējā diena ir valsts svētku diena, sestdiena vai svētdiena, šis laiks beidzas nākamās darbdienas pēdējā stundā. Šā noteikuma piemērošana uzglabāšanas līgumu gadījumos var nebūt uzņēmēju interesēs, jo, ja pārnes pēdējās uzglabāšanas dienas, var rasties nevienlīdzīga attieksme. Tāpēc jāparedz atkāpe gadījumiem, kad līgums nosaka pēdējo uzglabāšanas dienu. (40) Lai nodrošinātu to, ka līgumu sistēma ietekmē tirgus cenas, līgumi būtu jāslēdz tikai par ievērojamiem daudzumiem. (41) Atbalsts sakarā ar uzglabāšanu būtu jāattiecina tikai uz produktiem, kas ietekmē tirgus cenas. Attiecīgi atbalsts būtu jāpiešķir tikai par nefasētiem produktiem. Tā paša iemesla dēļ līgumiem būtu jāattiecas tikai uz pietiekami augstas kvalitātes produktiem. Galda vīna gadījumā līgumiem būtu jāattiecas uz vīniem ar augstāku gatavības pakāpi, bet līguma darbības laikā jābūt iespējai veikt jebkuru vīndarības procesu, kas vajadzīgs produkta saglabāšanai. (42) Lai veicinātu kvalitātes uzlabošanu, būtu jānosaka mazākā pieļaujamā alkohola koncentrācija vīnam un misai, uz ko var attiecināt uzglabāšanas pasākumus. Tādēļ arī, pamatojoties uz ražas kvalitāti, vajadzētu būt iespējai paredzēt stingrākus nosacījumus galda vīnam, uz ko attiecas uzglabāšanas līgumi. (43) Lai izvairītos no sistēmas ļaunprātīgas izmantošanas, saskaņā ar līgumu glabātos galda vīnus pēc tam nedrīkst atzīt par īpašos apvidos ražotiem kvalitatīviem vīniem. (44) Lai novērstu to, ka produkti, uz ko attiecas līgums, ietekmē tirgus situāciju, līgumā paredzētās uzglabāšanas laikā būtu jāaizliedz to tirgošana un dažas ar to saistītas sagatavošanas darbības. (45) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 26. panta 1. punkta trešo ievilkumu var pieņemt noteikumus, kas ļauj vīnogu misu, uz ko attiecas ilgtermiņa līgums, pārstrādāt koncentrētā vīnogu misā vai rektificētā koncentrētā vīnogu misā līguma spēkā esamības laikā. Tā kā šāda pārstrāde ir parasta darbība, tā būtu jāatļauj visu laiku. (46) Intervences iestādes būtu jāinformē par visiem gadījumiem, kad vīnogu misu pārstrādā uzglabāšanas līguma laikā, lai tās varētu veikt vajadzīgās pārbaudes. (47) Vīnogu misas pārstrāde koncentrētā vīnogu misā un rektificētā koncentrētā vīnogu misā samazina glabājamā produkta tilpumu un līdz ar to samazina uzglabāšanas izmaksas. Tā kā iegūtajam produktam tomēr ir lielāka vērtība, uzglabāšanas izmaksu samazinājumu kompensē procentu palielinājums. Tādēļ gadījumos, kad produktu pārstrādā uzglabāšanas laikā, visā līguma spēkā esamības laikā ir pamatoti saglabāt atbalstu tajā līmenī, kas aprēķināts, balstoties uz līgumā paredzēto vīnogu misas daudzumu pirms pārstrādes. Turklāt iegūtajiem produktiem jāpiemīt Kopienas noteikumos paredzētajām īpašībām. (48) Nosakot atblasta summu privātai uzglabāšanai, būtu jāņem vērā uzglabāšanas tehniskās izmaksas un procenti. Uzglabāšanas tehniskās izmaksas var atšķirties atkarībā no produkta veida, bet procentu summa mainās atkarībā no produkta vērtības. Tādēļ, lai atvieglotu administrēšanu, atsevišķām galda vīnu un vīnogu misas grupām atbalsta summa būtu jānosaka par hektolitru dienā. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 25. panta 4. punktu koncentrētas vīnogu misas gadījumā atbalsta summai vajadzētu būt 1,5 reizes lielākai nekā vīnogu misas gadījumā. Tomēr šajā regulā noteiktās summas var grozīt, ņemot vērā ievērojamas tirgus cenu vai procentu likmju svārstības. (49) Jābūt arī iespējai saīsināt uzglabāšanas laiku gadījumos, kad produktus pēc uzglabāšanas ir paredzēts eksportēt. Produktu eksporta pierādījums būtu jāiesniedz tādā pašā veidā, kā eksporta kompensācijas pieprasījums, saskaņā ar Komisijas 1999. gada 15. aprīļa Regulu (EK) Nr. 800/1999, ar ko nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem2. (50) Lai nodrošinātu to, ka šī sistēma ir efektīva, vienlaikus ņemot vērā intervences iestāžu administratīvās prasības, būtu jānosaka atbalsta maksājumu termiņš. Tomēr ilgtermiņa līgumu gadījumā, palīdzot attiecīgajiem ražotājiem uzturēt naudas plūsmu, dalībvalstīm būtu jāatļauj ieviest avansa maksājumu sistēmu, kas ietvertu atbilstīgu drošības naudu sniegšanu. (51) Galda vīnu uzglabāšanas līgumam beidzoties, ražotāji pēc pieprasījuma var noslēgt jaunu līgumu, izmantojot vienkāršotas formalitātes, ar noteikumu, ka ir izpildīti nosacījumi attiecībā uz jauna līguma noslēgšanu par to pašu produktu. (52) Vīnogu sulas ražošanā izmantojamās misas un koncentrētas misas tirgus paplašinās, un, lai veicinātu vīna produktu izmantošanu citiem mērķiem, kas nav vīna ražošana, būtu jāpiešķir atļauja pārdot misu un koncentrētu misu, uz ko attiecas uzglabāšanas līgumi un kas ir paredzētas vīnogu sulas ražošanai, sākot no līguma piektā mēneša un turpmāk, par ko ražotājs vienkārši informē intervences iestādi. To pašu iespēju vajadzētu piemērot, lai veicinātu šo produktu eksportu. (53) Būtu jākonkretizē produkti, ko var iegūt destilējot, un jo īpaši būtu jānosaka minimālās kvalitātes prasības tīrajam pārtikas spirtam. Nosakot šīs īpašības, būtu jāņem vērā pašreizējā tehnoloģijas attīstība un vajadzība nodrošināt to, ka saražoto spirtu var parastā veidā pārdot tirgū dažādām vajadzībām. (54) Būtu jāpastiprina destilācijai paredzēto produktu pārbaudes. (55) Brīvprātīgas destilācijas gadījumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 29. un 30. pantu ražotājiem būtu jāslēdz piegādes līgumi ar spirta ražotājiem, ko apstiprina intervences iestāde, lai varētu uzraudzīt darbības un pārbaudīt, kā abas puses pilda savus pienākumus. Šādā sistēmā varētu ciešāk kontrolēt destilāciju kvantitatīvo ietekmi tirgū. Tomēr līgumu sistēma ir jāpielāgo, ņemot vērā to, ka daži ražotāji vēlas destilāciju uzticēt spirta ražotājam, kas izpilda pasūtījumu, bet citiem ražotājiem ir savas destilācijas iekārtas. (56) Vajadzīgi īpaši noteikumi, lai nodrošinātu, ka vienai no izvēles destilācijām piegādātais vīns ir paša ražotāja ražots. Tāpēc šādiem ražotājiem būtu jāsniedz pierādījums, ka viņi paši ir ražojuši piegādājamo vīnu un ka viņi ir vīna īpašnieki. Vajadzīgi arī noteikumi, lai nodrošinātu destilācijas līguma būtisko elementu atbilstīgu pārbaudi. (57) Pieredze liecina, ka būtu jāpieļauj noteiktas atkāpes attiecībā uz piegādes līgumā paredzēto vīna daudzumu un faktisko alkohola tilpuma koncentrāciju. (58) Būtu jānosaka termiņi attiecībā uz atbalsta maksājumiem, ko intervences iestādes maksā spirta ražotājiem. Jābūt arī iespējai izmaksāt spirta ražotājiem atbalstu avansā. Lai nodrošinātu, ka intervences iestāde netiek pakļauta nepamatotam riskam, jāparedz nodrošinājuma sistēma. (59) Veicot destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantu, pieredze liecina, ka ne vienmēr ražotāji var precīzi aprēķināt produktu daudzumus, kas tiem jāpiegādā, lai izpildītu savas saistības. Ja līdz piegādes termiņa beigām ražotāji ir piegādājuši gandrīz visus prasītos daudzumus un viņiem jāizdara tikai daži sīki pielāgojumi, piemērotajam sodam nevajadzētu būt nesamērīgam, salīdzinot ar izdarīto pārkāpumu. Būtu jāuzskata, ka šie ražotāji ir izpildījuši savas saistības termiņā ar noteikumu, ka noteiktā laikā viņi piegādā vēl nepiegādātos daudzumus. (60) Destilācijai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantu ir būtiska nozīme galda vīnu tirgus līdzsvara panākšanā, un tā netieši palīdz saskaņot vīnogu audzēšanas potenciālu ar tirgus prasībām. Tādēļ obligātā destilācija ir jāizpilda ļoti stingri, un visām personām, uz ko attiecas destilācijas pienākums, patiešām ir jāpiegādā destilācijai nepieciešamie daudzumi. Dažos gadījumos izslēgšana no intervences pasākumiem nav bijusi pietiekams stimuls, lai nodrošinātu, ka personas, uz kurām attiecas obligātā destilācija, pildītu savas saistības. Tāpēc ir vajadzīgi Kopienas papildu pasākumi tiem ražotājiem, kas nepilda savas saistības atvēlētajā laikā, bet kuri tās izpilda līdz nākamā noteiktā termiņa beigām. (61) Dažādu vīna destilāciju rezultātā var iegūt tīro pārtikas spirtu, kā definēts šīs regulas pielikumā, pamatojoties uz tā sastāvam piemērotajiem kritērijiem. Būtu jāparedz Kopienas analīzes metodes, lai nodrošinātu šo kritēriju ievērošanu. (62) Šīs metodes ir obligātas visiem tirdzniecības darījumiem un pārbaudes procedūrām. Ņemot vērā tirdzniecības ierobežotās iespējas, būtu jāatļauj neliels skaits parasto procedūru, lai vajadzīgos faktorus varētu noteikt ātri un ar atbilstīgu precizitāti. (63) Kopienas analīzes metodēm vajadzētu būt vispāratzītām, un tās būtu jāpiemēro vienādi. (64) Lai nodrošinātu to rezultātu salīdzināmību, ko iegūst, izmantojot Regulā (EK) Nr. 1493/1999 minētās analīzes metodes, būtu jādefinē nosacījumi, kas attiecas uz to rezultātu atkārtojamību un reproducējamību, kuri iegūti, izmantojot šīs metodes. (65) Vīna piegāžu iegādes cena būtu jāpiemēro, izvedot no spirta ražošanas uzņēmuma teritorijas. Dažos gadījumos praktisku iemeslu dēļ transportu nodrošina spirta ražotājs. Lai netraucētu šo praksi, kas bieži ir vajadzīga, šādos gadījumos transporta izmaksas būtu jāatskaita no iegādes cenas. (66) Pienākums destilēt ir nozīmīgs ierobežojums atsevišķiem ražotājiem, kas ražo tikai nelielu vīna daudzumu. Izmaksas, kas šādiem ražotājiem rastos, transportējot savas vīnogu čagas un vīna nogulsnes destilācijai, būtu pavisam nesamērīgas ar ieņēmumiem, ko viņi varētu cerēt iegūt par spirtu, kas no tām destilēts. Tādēļ viņiem būtu jāatļauj neveikt piegādi. (67) Attiecībā uz to vīna produkcijas daļu, ko faktiski piegādā destilācijai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, ražotājiem destilācijai būtu jāpiegādā tikai vīna darīšanas blakusprodukti, kā paredz minētās regulas 27. pants. (68) Pienākums destilēt blakusproduktus ir nesamērīgs ierobežojums dažiem ražotājiem, kas ražo nelielus daudzumus noteiktos vīnogu audzēšanas rajonos. Pēc dalībvalsts pieprasījuma šādiem ražotājiem vajadzētu atļaut uzraudzībā izņemt savus blakusproduktus no aprites, nevis piegādāt tos destilācijai. (69) Ražotāji, kas čagas piegādā enocianīna ražošanai, parasti piegādā neraudzētas vīnogu čagas. Process, ar kuru no šādām čagām iegūst enocianīnu, padara čagas nepiemērotas turpmākai raudzēšanai un destilācijai. Tāpēc šos ražotājus vajadzētu atbrīvot no pienākuma destilēt proporcionāli tam vīnogu čagu daudzumam, ko tie piegādā minētajai ražošanai. (70) Ja destilācijai piegādāto vīnu izmanto vīna etiķa ražošanai, sagaidāms, ka intervences iestādēm piegādātā spirta apjoms samazināsies. Tādēļ ražotāji būtu jāatbrīvo no pienākuma destilēt, ja viņi piegādā etiķa rūpniecībai vīnu, kas citādi būtu vajadzīgs, lai nodrošinātu obligātajai destilācijai vajadzīgo daudzumu. (71) Ja vīna darīšanas blakusproduktus uzraudzībā izņem no aprites saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 7. un 8. punktu, visi šādi blakusprodukti jāizņem no aprites līdz tā vīna gada beigām, kurā tie ir saražoti. Tāpēc ir vajadzīga atbilstīga kontroles sistēma, kas neradīs nesamērīgi augstas administratīvās izmaksas jo īpaši tajās dalībvalstīs, kur vīna ražošanas apjoms ir ļoti mazs. (72) Izskatot pierādījumus par to, ka čagas, vīna nogulsnes vai vīns ir piegādāts spirta ražotājam, būtu jānodala gadījumi, kad spirta ražotājs ir reģistrēts tajā pašā dalībvalstī, kurā reģistrēts ražotājs, vai citā dalībvalstī. (73) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 11. punktu un 28. panta 5. punktu spirta ražotāji var izvēlēties, vai nu saņemt atbalstu par destilējamo produktu, vai arī destilācijā iegūto produktu piegādāt intervences iestādei. Atbalsta summa būtu jānosaka, pamatojoties uz dažādu destilācijā iegūstamu produktu tirgus cenām. (74) Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, attiecīgajām personām jāiesniedz pieteikums kopā ar vairākiem pamatojuma dokumentiem. Prasīto dokumentu veidam un skaitam ir jāatspoguļo pastāvošās atšķirības starp vīnu un vīna nogulsnēm no vienas puses un vīnogu čagām no otras puses. Lai nodrošinātu sistēmas vienotu darbību visās dalībvalstīs, jānosaka termiņi pieteikumu iesniegšanai un atbalsta izmaksai spirta ražotājiem. Proporcionāli mazāka summa būtu jāpiešķir spirta ražotājiem, kuri, kaut arī ir izpildījuši savus galvenos pienākumus, nav laikā par to iesnieguši pierādījumus. (75) Nosakot cenu, kas intervences iestādēm jāmaksā par tām piegādātajiem produktiem, būtu jāņem vērā attiecīgo produktu vidējās transporta un destilācijas izmaksas. (76) Būtu jānosaka vienota standarta cena par intervences iestādēm piegādātajiem produktiem saistībā ar destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantu neatkarīgi no izejvielu izcelsmes. (77) Dažos Kopienas reģionos attiecība starp čagu daudzumu un vīna un nogulšņu daudzumu ir tāda, ka vidējās destilācijas izmaksas atšķiras no izmaksām, ko izmanto standarta cenas aprēķināšanā. Šīs situācijas dēļ dažiem reģioniem ir vai varētu būt ekonomiski neiespējami sasniegt mērķi, ko cenšas panākt ar vīna darīšanas blakusproduktu obligāto destilāciju. Tādēļ vienlaikus būtu jānosaka gan standarta cena, gan cenas, kas ir diferencētas pēc destilācijā iegūtā produkta izejvielas, ļaujot dalībvalstīm izlemt, vai šādas diferencētas cenas būtu jāpiemēro reģionos, kuros standarta cenas piemērošana radītu iepriekšminētās grūtības. (78) Šīs iespējas izmantošana nedrīkst palielināt intervences iestādes izdevumus un līdz ar to arī ELVGF izdevumus. Tāpēc cenas, ko diferencē pēc spirta izcelsmes, būtu jāsaista ar standarta cenu tā, lai pēc spirta izcelsmes diferencētā svērtā vidējā cena nepārsniegtu standarta cenu. (79) Nepastāvot organizētam Kopienas etilspirta tirgum, intervences iestādēm, kas atbild par tāda spirta tirgošanu, kurš tām jāpārņem pēc Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantā minētās destilācijas, spirts jāpārdod par cenu, kas ir zemāka par iegādes cenu. Šāda spirta iegādes cenas un pārdošanas cenas starpība pēc standarta likmes būtu jāsedz Eiropas Lauksaimniecības vadības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļai. (80) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 29. pants paredz destilāciju, lai atbalstītu vīna tirgu un rezultātā atvieglotu vīna destilāta piegāžu turpināšanu dzeramā alkohola nozarei. Ņemot vērā gada beigu atlikumus, pasākumam būtu jāstājas spēkā katra tirdzniecības gada 1. septembrī. (81) Tā kā Kopiena atbild par dažu vīna spirtu noieta organizēšanu, tai vajadzīga sīkāka informācija par spirta tirgū veiktajiem darījumiem. Tāpēc informācija, ko dalībvalstis sūta Komisijai par obligātajā destilācijā iegūto spirtu, būtu jāpaplašina, ietverot informāciju par brīvprātīgā destilācijā iegūto spirtu, kura īpašnieces ir intervences iestādes. (82) Būtu jāprecizē sīkāk īpašības, kas vajadzīgas produktiem, ko var piegādāt destilācijai. (83) Spirta destilācijas uzņēmumiem piegādātie produkti būtu jāpārbauda, izmantojot procedūras, kas nodrošina atbilstīgu reprezentativitāti. (84) Jāprecizē sekas tiem ražotājiem, kas nepilda savas saistības. Tomēr Komisijai, jo īpaši ievērojot proporcionalitātes principu, būtu jāpieņem noteikumi par to spirta ražotāju tiesībām uz atbalstu, kuri neievēro dažus administratīvos termiņus. (85) Vajadzīgi noteikumi attiecībā uz force majeure gadījumiem, kas varētu kavēt plānoto destilāciju. (86) Lai nodrošinātu destilācijas atbilstīgu uzraudzību, uz spirta ražotājiem būtu jāattiecina apstiprināšanas sistēma. (87) Ņemot vērā destilējamā vīna tirgus faktisko stāvokli, gan spirta ražotājiem, gan stiprinātā vīna ražotājiem būtu jāatļauj stiprināt šādu vīnu destilācijai, un būtu attiecīgi jākoriģē vispārīgā kārtība. (88) Lai nodrošinātu vispiemērotāko uzraudzības veidu, dalībvalstīm būtu jāspēj ierobežot to vietu skaitu, kurās vīnu var stiprināt destilācijai. (89) Vajadzīgi sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz vīna iegādes cenas samaksu, atbalsta maksājumiem stiprinātā vīna ražotājiem, šāda atbalsta avansa maksājumiem un drošības naudas iesniegšanu un atbrīvošanu. (90) Tā kā indikatora pievienošana destilējamajam vīnam ir efektīva uzraudzības metode, būtu jānosaka, ka šāda indikatora esamība nedrīkst kavēt šāda vīna vai no tā iegūto produktu brīvu kustību. (91) Ņemot vērā veidu, kādā produktus dažās dalībvalstīs transportē uz spirta destilācijas uzņēmumiem - jo īpaši mazu daudzumu gadījumā, dalībvalstīm būtu jāatļauj tos transportēt nefasētā veidā. (92) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 32. pantā paredzētajā gadījumā būtu jāsamazina vīna iegādes cena dažiem destilācijas veidiem, ja ražotāji ir palielinājuši alkohola koncentrāciju, pievienojot saharozi vai koncentrētu vīnogu misu, par kuru tie ir saņēmuši vai pieprasījuši atbalstu saskaņā ar minētās regulas 34. pantu. (93) Ļoti grūti ir saistīt alkohola koncentrācijas palielināšanu, ko panāk katrs ražotājs, ar destilācijai piegādāto vīnu. Lai precīzi noteiktu katra ražotāja iegūtās ekonomiskās priekšrocības, būtu vajadzīgs apjomīgs administratīvais darbs, kas varētu aizkavēt atbalsta izmaksu un ietekmēt visu intervences sistēmu. Tāpēc iegādes cena būtu jāsamazina, pamatojoties uz dabīgās alkohola koncentrācijas vidējo palielinājumu katrā vīnogu audzēšanas zonā. Lai izvairītos no apjomīga administratīvā darba, kas vajadzīgs, lai pārbaudītu alkohola koncentrācijas palielinājumu katram ražotājam, šāda destilācijai piegādātā vīna iegādes cena būtu jāsamazina par noteiktu summu katrai zonai vai zonas daļai. (94) Būtu tikai taisnīgi, ka ražotāji saņem pilnu cenu, ja viņi nevienā sava galda vīna daļā nav palielinājuši alkohola koncentrāciju, pievienojot vai nu saharozi, vai koncentrētu vīnogu misu, par kuru viņi ir saņēmuši atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. pantu. Turklāt ražotājiem, kas ir palielinājuši alkohola koncentrāciju mazākam produkcijas daudzumam, nekā viņi piegādā destilācijai, būtu jāsamaksā pilna cena par stiprinātā daudzuma un piegādātā daudzuma starpību. (95) Jākoriģē atbalsta par destilācijā iegūto produktu un tā produkta cena, ko intervences iestāde ir pārņēmusi saistībā ar destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, ņemot vērā vīna iegādes cenas samazinājumu. (96) Viena no Kopienas spirta tirgus iezīmēm ir tādu krājumu esamība, kas radušies intervences rezultātā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/19993 27., 28. un 30. pantu. (97) Šādām konkursa procedūrām vajadzīgi precīzi sīki izstrādāti noteikumi, lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret visiem pircējiem. (98) Šos spirta krājumus var pārdot, izmantojot trīs dažādu veidu konkursa procedūras atkarībā no spirta paredzētās izmantošanas un galamērķa, kā arī no pārdodamā 100 % spirta daudzuma. (99) Tā kā konkursa procedūras mērķis ir iegūt vislabvēlīgāko cenu, ja Komisija nolemj pārdot konkursa ceļā, jāuzvar pretendentam, kas piedāvā visaugstāko cenu. Noteikumi ir vajadzīgi arī tiem gadījumiem, kad vairākos piedāvājumos par to pašu daudzumu ir piedāvāta vienāda cena. (100) Ar konkrētiem nosacījumiem ir pieļaujami konkursi par daudzumu līdz 5000 hektolitriem, lai vidēji lielā rūpnieciskā mērogā varētu pārbaudīt jaunas spirta izmantošanas metodes, tādējādi ilgtermiņā palīdzot veidot noieta tirgu ievērojamiem Kopienas spirta daudzumiem, netraucējot alkoholisko dzērienu tirgu. (101) Jānosaka, kurus pārstrādes veidus, kā rezultātā iegūst preces, ko eksportē saskaņā ar režīmu ievešanai pārstrādei, var uzskatīt par ekvivalentiem reālai rūpnieciskai izmantošanai. (102) Lai nodrošinātu to, ka saskaņā ar šādu konkursa procedūru pārdotu spirtu patiešām izmanto tādā veidā, kas nevar traucēt spirta tirgu, piedāvājumos jāsniedz precīza norāde par paredzēto izmantošanu. (103) Pretendentiem vajadzētu atļaut iesniegt tikai vienu piedāvājumu vienam spirta un galīgās izmantošanas veidam un konkursam. Būtu arī jānorāda tiesiskās sekas tiem pretendentiem, kas iesniedz vairāk nekā vienu piedāvājumu. (104) Lai neietekmētu konkurenci ar produktiem, ko spirts var aizstāt, Komisijai, pamatojoties uz saņemtajiem piedāvājumiem, vajadzētu būt tiesībām nepiešķirt nekādu daudzumu. (105) Lai varētu piešķirt pārdodamo daudzumu, atsaucoties uz vislielāko iespējamo iesniegto piedāvājumu skaitu, kuros piedāvātās cenas atzīst par pietiekamām un kuru piedāvātie galīgās izmantošanas veidi ir piemēroti jauna rūpnieciska noieta tirgus attīstīšanai šim produktam, noteiktās robežās vajadzētu būt iespējai piešķirt aizstājēju partiju tiem pretendentiem, kas ir iesnieguši šādus piedāvājumus. Šāda procedūra varētu palielināt Kopienas spirta noietu un tādējādi samazināt krājumus, kuru apsaimniekošana citādi ir saistīta ar lielām budžeta izmaksām. (106) Neatkarīgi no pielaides attiecībā uz kopējo spirta daudzumu, ko konkursa kārtībā piedāvā pārdošanai, pirms izņemšanas atļaujas izsniegšanas maksājamā cena būtu jāaprēķina, pamatojoties uz 100 % spirta daudzumu, izteiktu ar precizitāti līdz hektolitram. (107) Regulāri būtu jārīko konkursi par spirta eksportu uz Karību jūras valstīm galīgajai izmantošanai degvielas sektorā, lai uzlabotu piegāžu nepārtrauktību šīm valstīm. Pieredze liecina, ka šis noiets nemēdz traucēt tirgu un piedāvā nozīmīgu tirdzniecības iespēju. (108) To partiju apmēri, ko konkursa kārtībā piedāvā pārdošanā eksportam uz Karību valstīm, būtu jāsaista ar parasto jūras transporta kapacitāti, tādējādi samazinot attiecīgo tirgotāju izmaksas, kas saistītas ar izpildes garantiju sniegšanu. Attiecīgi būtu jākoriģē piešķirtā spirta izņemšanas termiņi. (109) Uz vīna spirta pārdošanu vairāksolīšanā Kopienas degvielas vajadzībām būtu jāattiecina daži nosacījumi, lai uzņēmumiem nodrošinātu attiecīga apmēra krājumus un ņemtu vērā investīciju izmaksas, kas ieguldītas pārstrādes uzņēmumā, kurš vajadzīgs šim konkrētajam izmantošanas veidam, tomēr nekavējot pārdošanai piedāvātā spirta kustību. (110) Vajadzētu precizēt, ka šāda veida pārdošanai vairāksolīšanā būtu jāietver vairākas spirta partijas, ja šādām pārdošanām vairāksolīšanā paredzēti lieli daudzumi, un ka attiecīgajās mucās esošo spirtu līdz izņemšanas atļaujas saņemšanai vairs nevar pārvietot. (111) Gadījumos, kad pārdod konkursa kārtībā vai rīko pārdošanu vairāksolīšanā degvielas vajadzībām, tā kā spirta izņemšanai un pārstrādei jānotiek vairāku gadu laikā, veiksmīgā pretendenta piedāvātā cena par vienu hektolitru 100 % spirta būtu jākoriģē ik pēc trim mēnešiem, piemērojot attiecīgajā paziņojumā par uzaicinājumu uz konkursu norādīto koeficientu, lai cenas, ko maksā par piešķirto spirtu, labāk atbilstu degvielas cenas svārstībām starptautiskajā tirgū. (112) Ņemot vērā dažu mucu izmēru, kurās glabā daļu no obligātās destilācijas ceļā iegūtā spirta, un ilgo laiku, kādu daļa šā spirta tiek glabāta, praktiski nav iespējams precīzi zināt, kāds daudzums pārdodamā spirta atrodas atsevišķās uzglabāšanas tvertnēs. (113) Tādos gadījumos būtu jāuzskata, ka ir izpildīta jebkura konkursa procedūra, ko galu galā atrod par saistītu ar tā pārdodamā spirta daudzumu, kas sastāda 99 līdz 101 % no sākotnēji pārdošanai piedāvātā spirta daudzuma. (114) Pretendentu paziņojumi par atteikšanos no visām prasībām attiecībā uz tiem piešķirtā spirta kvalitāti un īpašībām nebūtu jāattiecina uz slēptiem defektiem, ko šo defektu rakstura dēļ viņi nevarēja atklāt iepriekš un kas padara spirtu nepiemērotu paredzētajai izmantošanai. (115) Spirtu, ko konkursa kārtībā rezervē dažiem noieta veidiem, vajadzības gadījumā būtu jādenaturē, lai nepieļautu tā izmantošanu citiem mērķiem. Piešķirtā spirta daudzumu šādos gadījumos denaturē, pievienojot benzīnu. (116) Būtu jāievieš nodrošinājuma sistēma, lai nodrošinātu to, ka konkursa procedūras īsteno pienācīgi un ka spirtu patiešām izmanto attiecīgajā paziņojumā par uzaicinājumu uz konkursu norādītajam mērķim. Drošības nauda būtu jānosaka tādā apmērā, kas novērš jebkuru izmantošanu, kura ir pretrunā ar konkursa procedūras mērķiem un var radīt traucējumus tādu alkoholisko dzērienu un spirta tirgū, ko Kopienā ražo saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 31. pantu. Būtu jāņem vērā noteikumi, ko paredz Komisijas 1985. gada 22. jūlija Regula (EEK) Nr. 2220/85, ar ko nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz nodrošinājuma sistēmas piemērošanu lauksaimniecības produktiem, kura attiecas arī uz vīnu. Tāpēc būtu jāprecizē to pienākumu galvenās prasības, uz kuriem attiecina drošības naudu. (117) Transportējot spirtu pa jūru vai sauszemi un pārstrādājot to pirms galīgās izmantošanas, var rasties zaudējumi. Būtu jāņem vērā attiecīgi tehniskie standarti, lai novērtētu spirta apjoma izmaiņas, ko reģistrē iekraujot un izkraujot, kā arī katrai zaudējumu kategorijai būtu jānosaka konkrēta pielaides robeža. (118) Būtu jānosaka kopējā pielaides robeža spirta zudumiem, kas rodas sakarā ar daudzkārtējiem sauszemes un jūras transporta pārvadājumiem saistībā ar konkursu par spirta eksportu pārstrādei trešās valstīs, uz ko attiecas šī regula. Lielāka pielaides robeža būtu jānosaka arī spirta zudumiem, kas rodas sakarā ar pārstrādes darbībām šādās trešās valstīs, salīdzinot ar līdzīgām darbībām Kopienā, ņemot vērā darbības, klimatiskos un citus nosacījumus, kā arī to, ka atsevišķās trešās valstīs dažas iekārtas ir mazāk efektīvas. (119) Sodi būtu jāpiemēro par zudumiem, kas pārsniedz noteiktās pielaides, ieturot standarta summu no izpildes garantijas, kura sedz izmaksas, ko rada spirta piegāde intervences iestādei saistībā ar destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27., 28. un 30. pantu. Daļa no izpildes garantijas būtu jāatbrīvo tikai pēc tam, kad veiksmīgais pretendents ir iesniedzis pierādījumus attiecībā uz visiem zudumiem, kas saistās ar attiecīgo piedāvājumu, lai ar pieejamo garantijas summu pietiktu sodīšanai par šādiem neatļautiem spirta zudumiem. (120) Daži galīgās izmantošanas veidi, kas paredzēti spirtam, uz kuru attiecas konkursa procedūra, paredz visa piešķirtā spirta vai tā daļas pārstrādi rektificētā spirtā. Daži pārdotā spirta paredzētās izmantošanas veidi prasa iepriekš veikt rektificēšanu vai atūdeņošanu, kā rezultātā arī iegūst spirtu ar sliktu piegaršu, kas nav piemērots izmantošanai, kuru sākotnēji paredzējušas šādas konkursa procedūras. Tādos gadījumos būtu jāgroza nosacījumi, ar kādiem var atbrīvot izpildes garantijas. (121) Pārbaudēs, ko veic, lai noskaidrotu, vai spirtu izmanto attiecīgos paziņojumos par uzaicinājumu uz konkursu norādītajiem mērķiem, būtu jāiekļauj vismaz tādas pārbaudes, kas ir ekvivalentas pārbaudēm, kuras izmanto Kopienā ražota spirta kontrolei. Veicot atsevišķu izmantošanas gadījumu vai galamērķu pārbaudes, var izmantot starptautisku auditorfirmu, lai pārbaudītu, vai piešķirtais līgums tiek pienācīgi pildīts. Nostiprinoties un attīstoties iekšējam tirgum, būtu jāveic pārbaudes izbraukšanas vietā vai spirta transportēšanas galamērķī. (122) Šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Vīna pārvaldības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Mērķis Komisijas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļa un šī regula paredz Kopienas noteikumus, ko piemēro tirgus mehānismiem vīna nozarē. Šī regula nosaka sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanu un jo īpaši attiecībā uz atbalstu par vīnogu, vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas izmantošanu (I sadaļa), privātās uzglabāšanas atbalstu (II sadaļa) un destilāciju (III sadaļa). 2. pants Vispārīgie noteikumi 1. Dalībvalstis var paredzēt to, ka uzņēmējiem, kas pirmo reizi sāk savas darbības attiecīgajā vīna gadā, saskaņā ar šo regulu ir tiesības saņemt atbalstu tikai par produktiem, ko iegūst, pārstrādājot savu vīnogu produkciju. 2. Neierobežojot šīs regulas 30. pantu, uzņēmējiem, uz ko iepriekšējā vīna gadā attiecās Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantā paredzētie pienākumi, ir tiesības uz šajā regulā paredzētajiem pasākumiem tikai tad, ja viņi iesniedz pierādījumus par to, ka ir izpildījuši savus pienākumus attiecībā uz piegādi vai uzraudzībā veiktu izņemšanu attiecīgā vīna gada laikā. I SADAĻA ATBALSTS PAR VīNOGU, VīNOGU MISAS, KONCENTRēTAS VīNOGU MISAS VAI REKTIFICēTAS KONCENTRēTAS VīNOGU MISAS IZMANTOŠANU I NODAĻA VĪNOGU SULAS RAŽOŠANA 3. pants Atbalsta mērķis 1. Šajā nodaļā izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi, kā piemērot Regulas (EK) Nr.1493/1999 35. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbalsta shēmu: a) pašiem ražotājiem vai ražotāju grupām, kas savā vārdā pārstrādā vai ir pārstrādājuši pašu novāktās vīnogas un tikai no pašu vīnogu ražas iegūtu vīnogu misu un koncentrētu vīnogu misu vīnogu sulā vai citos pārtikas produktos, ko ražo no šādas vīnogu sulas, vai b) tiem, kas tieši vai netieši no ražotājiem vai ražotāju grupām iepērk Kopienā iegūtas vīnogas un vīnogu misu vai koncentrētu vīnogu misu, lai tās pārstrādātu vīnogu sulā vai citos pārtikas produktos, ko ražo no šādas vīnogu sulas. Izmantojamajām izejvielām jābūt iegūtām tikai no Kopienā audzētām vīnogām. 2. Laikā, kad vīnogu sulu izmanto pārtikas produktu ražošanā, tai jāatbilst Padomes Direktīvas 93/77/EEC prasībām. 4. pants Atbalsta apmērs Atbalstu par vīnogu, vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas izmantošanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. pantu nosaka pēc šādām likmēm: a) vīnogas (par 100 kilogramiem): 4,952 EUR; b) vīnogu misa (par hektolitru): 6,193 EUR; b) koncentrēta vīnogu misa (par hektolitru): 21,655 EUR. 5. pants Pārstrādes tehniskās prasības Šīs regulas 4. panta 1. punktā minētajiem produktiem jābūt nebojātiem un ar tirgus prasībām atbilstīgu kvalitāti, un piemērotiem pārstrādei vīnogu sulā. Vīnogu misai un misai, ko iegūst no izmantotajām vīnogām, 20 °C temperatūrā jābūt ar blīvumu no 1,055 līdz 1,100 g/cm3. 6. pants Administratīvie noteikumi, ko piemēro pārstrādātājiem 1. Pārstrādātāji, kas visā vīna gada laikā veic pārstrādes darbības un kas vēlas saņemt atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iesniedz grafiku kompetentai iestādei tajā dalībvalstī, kur notiek pārstrāde, līdz vīna gada sākumam, vai, ja viņi ražo vīnogu sulu pirmo reizi - līdz šīs ražošanas uzsākšanai. Grafikā iekļauj vismaz šādu informāciju: a) savu nosaukumu vai tirdzniecības zīmi un adresi; b) šādu tehnisko informāciju: i) izejvielu veids (vīnogas, vīnogu misa vai koncentrēta vīnogu misa), ii) vieta, kur glabājas pārstrādei paredzētā vīnogu misa un koncentrētā vīnogu misa, iii) vieta, kur veiks pārstrādi. Dalībvalstis var pieprasīt ceturkšņa pārskatus un citu informāciju, lai varētu veikt pārbaudes. 2. Pārstrādātāji, kas veic pārstrādes darbības konkrētos datumos un kas vēlas saņemt atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta a) apakšpunktu, iesniedz kompetentai iestādei rakstisku pārskatu vismaz trīs darba dienas pirms šo darbību uzsākšanas, jo īpaši norādot: a) informāciju, kas prasīta šā panta 1. punkta a) un b) apakšpunktos; b) vīnogu audzēšanas zonu, kurā ir iegūtas izejvielas - saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III pielikuma klasifikāciju; c) šādu tehnisko informāciju: i) daudzums (100 kg vīnogu vai hektolitru vīnogu misas vai koncentrētas vīnogu misas), ii) vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas gadījumā - blīvums, iii) pārstrādes uzsākšanas datums un iespējamais ilgums. Pārskatu sastāda, ja minimālais daudzums ir: a) vīnogām - 1300 kg; b) vīnogu misai - 10 hektolitri; c) koncentrētai misai - 3 hektolitri. Dalībvalstis var pieprasīt citu informāciju, lai identificētu produktu. 3. Pārstrādātāji, kas katru vīna gadu vīnogu sulas ražošanā izmanto ne vairāk kā 50 tonnas vīnogu, 800 hl vīnogu misas vai 150 hl koncentrētas vīnogu misas, vīna gada sākumā iesniedz pārskatu kompetentajām iestādēm, norādot šā panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā pieprasīto informāciju. Tiem nav jāiesniedz citi šā panta 1. un 2. punktā minētie pārskati. 4. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētos pārskatus un grafikus iesniedz vismaz divos eksemplāros, no kuriem vismaz vienu pēc tam, kad kompetentā iestāde to ir attiecīgi apzīmogojusi, atdod pārstrādātājam. 5. Pārstrādātāji veic krājumu uzskaiti, jo īpaši norādot šādu informāciju, ko iegūst no Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantā minētajiem pavaddokumentiem vai reģistriem: a) to izejvielu, ko dienā ieved pārstrādātāju telpās, daudzumu, blīvumu un vīnogu audzēšanas zonu vai izejvielu izcelsmi un vajadzības gadījumā - pārdevēja (pārdevēju) nosaukumu un adresi; b) dienā izmantoto izejvielu daudzumus un blīvumu; c) vīnogu sulas daudzumu, ko dienā iegūst no pārstrādes; d) vīnogu sulas daudzumu, ko dienā izved no pārstrādātāju telpām, kā arī saņēmēja nosaukumu un adresi. Ja pārstrādātāji paši veic kādu no šīs regulas 7. panta 1. punktā minētajām darbībām savā sulu ražotnē (iespējams, sajaucot sulu ar citiem produktiem), iepriekšējās daļas d) apakšpunktā minēto informāciju nepieprasa. Tādos gadījumos krājumu uzskaitē papildus parāda dienā safasētos vīnogu sulas daudzumus. 6. Ar 5. punktā minēto krājumu uzskaiti saistītos pamatojuma dokumentus pārbaudes gadījumā uzrāda pārbaudes iestādēm. 7. pants Administratīvie noteikumi, ko piemēro lietotājiem 1. Šajā pantā "lietotājs" nozīmē visus uzņēmējus, kas nav vīnogu sulas pārstrādātāji un kas veic kādu no šādām darbībām: pildīšana pudelēs, fasēšana vai noformēšana, pārtikas produktu gatavošana, sajaucot vīnogu sulu ar citiem produktiem, vai uzglabāšana, lai pārdotu vienam vai vairākiem uzņēmumiem, kas atbild par iepriekšminēto darbību veikšanu. 2. Ja pārstrādātāji paši neveic 1. punktā minētās darbības, Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. panta 1. punktā minētajā pavaddokumentā viņi norāda, vai ir jau iesnieguši vai gatavojas iesniegt pieteikumu atbalsta saņemšanai par vīnogu sulas ražošanu saskaņā ar šo regulu. 3. Ja pārstrādātāji nosūta vīnogu sulu lietotājam Kopienā, kas paredz to glabāt pirms pildīšanas pudelēs vai izmantošanas citu pārtikas produktu ražošanā, a) uzglabāšanas uzņēmums nosūta izkraušanas vietas kompetentai iestādei vīnogu sulas pavaddokumentu ne vēlāk kā 15 dienu laikā pēc produkta saņemšanas; b) kompetentā iestāde apzīmogo a) apakšpunktā minēto pavaddokumentu tikai pēc tam, kad tā ir pārbaudījusi, ka vismaz šim sūtījumam ekvivalents daudzums kopā ar atbilstīgu pavaddokumentu ir nosūtīts pudelēs pildītājam vai uzņēmumam, kas ražo pārtikas produktus, uz kuriem attiecas šī regula, un ka šis lietotājs to ir saņēmis. Ja b) apakšpunktā paredzētās prasības ir izpildītas, pēc pavaddokumentu saņemšanas izkraušanas vietas kompetentā iestāde atdod attiecīgi apzīmogotu a) apakšpunktā minētā pavaddokumenta eksemplāru attiecīgās vīnogu sulas pārstrādātājam/saņēmējam. 4. Ja pārstrādātāji nosūta vīnogu sulu lietotājam Kopienā, kas paredz to pildīt pudelēs, pildītājs nosūta pavaddokumenta eksemplāru izkraušanas vietas kompetentajai iestādei ne vēlāk kā 15 dienu laikā pēc produkta saņemšanas. Ne vēlāk kā 30 dienu laikā pēc pavaddokumenta saņemšanas izkraušanas vietas kompetentā iestāde to, attiecīgi apzīmogotu, atdot attiecīgās vīnogu sulas pārstrādātājam/saņēmējam. Ja tomēr pārstrādātāji vai lietotāji, kas paredz sulu pildīt pudelēs, to pieprasa, izkraušanas vietas kompetentā iestāde vai pilnvarotā struktūrvienība attiecīgi apzīmogotu pavaddokumenta kopiju atdod tieši viņiem. 5. Ja pārstrādātāji nosūta vīnogu sulu lietotājam Kopienā, kas ražo citus pārtikas produktus, kurus gatavo no šīs sulas, a) šo produktu ražotājs nosūta kompetentai iestādei vīnogu sulas pavaddokumentu ne vēlāk kā 15 dienu laikā pēc produkta saņemšanas; b) kompetentā iestāde apzīmogo a) apakšpunktā minēto pavaddokumentu tikai tad, ja tai ir pietiekami apliecinājumi, ka vīnogu sula patiešām ir paredzēta attiecīgo pārtikas produktu ražošanai. Ja šādi apliecinājumi ir, izkraušanas vietas kompetentā iestāde šajā punktā minētā pavaddokumenta eksemplāru, attiecīgi apzīmogotu, atdod attiecīgās vīnogu sulas pārstrādātājam/saņēmējam ne vēlāk kā 30 dienas pēc tā saņemšanas. 6. Gadījumos, uz ko attiecas šis pants, lietotāji veic krājumu uzskaiti, jo īpaši norādot: a) nefasētas vīnogu sulas daudzumus, ko dienā ieved lietotāju telpās, un sūtītāja/pārstrādātāja nosaukumu un adresi; b) nefasētas vīnogu sulas daudzumus, ko dienā izved no lietotāju telpām, un saņēmēja (saņēmēju) nosaukumu un adresi; c) vīnogu sulas un ar citiem produktiem sajauktās vīnogu sulas daudzumus, ko dienā safasē, norādot vīnogu sulas daudzumu, ko izmanto, lai ražotu attiecīgos produktus. 7. Ar šā panta 7. punktā minēto krājumu uzskaiti saistītos pamatojuma dokumentus pārbaudes gadījumā uzrāda pārbaudes iestādēm. 8. pants Atbalsta pieteikumi 1. Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, pārstrādātāji, uz ko attiecas šīs regulas 6. panta 1. punkts, sešu mēnešu laikā pēc vīna gada beigām kompetentai iestādei iesniedz vienu vai vairākus atbalsta pieteikumus kopā ar: a) viņu rīcībā esošu gada vai ceturkšņa pārskatu eksemplāru vai to kopsavilkumu; b) šīs regulas 6. panta 5. punktā minēto krājumu uzskaites eksemplāru vai kopsavilkumu. Dalībvalstis var pieprasīt, lai šādus eksemplārus un kopsavilkumus apzīmogo par pārbaudēm atbildīgā iestāde. 2. Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, pārstrādātāji, uz ko attiecas šīs regulas 6. panta 2. punkts, sešu mēnešu laikā pēc pārstrādes pabeigšanas kompetentai iestādei iesniedz atbalsta pieteikumu kopā ar: a) viņu rīcībā esošu pārskata eksemplāru; b) šīs regulas 6. panta 5. punktā minēto krājumu uzskaites eksemplāru vai kopsavilkumu. Dalībvalstis var pieprasīt, lai šādus eksemplārus un kopsavilkumus apzīmogo par pārbaudēm atbildīgā iestāde; c) tā dokumenta eksemplāru vai kopsavilkumu, ko pievieno, transportējot izejvielas uz pārstrādātāja telpām. Dalībvalstis var pieprasīt, lai šādus eksemplārus un kopsavilkumus apzīmogo par pārbaudēm atbildīgā iestāde. Atbalsta pieteikumos norāda faktiski pārstrādāto izejvielu daudzumu un datumu, kurā pārstrāde tika pabeigta. 3. Sešu mēnešu laikā pēc šīs regulas 7. pantā paredzētās apzīmogošanas vai pēc vīnogu sulas eksporta dienas pārstrādātāji attiecīgā gadījumā papildus iesniedz: a) 7. pantā paredzētā pavaddokumenta eksemplāru, ko apzīmogojusi kompetentā iestāde; b) pavaddokumenta eksemplāru ar muitas zīmogu, kas apliecina eksporta darbību. 4. Visi dokumenti, kas vajadzīgi, lai iegūtu tiesības uz atbalstu, jāiesniedz sešu mēnešu laikā pēc atbalsta pieteikuma iesniegšanas. Ja tos iesniedz sešu mēnešu laikā pēc šā noteiktā termiņa, atbalstu samazina par 30 %. Ja nokavē šo termiņu, atbalstu neizmaksā. 9. pants Atbalsta piešķiršanas nosacījumi 1. Izņemot force majeure gadījumus, atbalstu piešķir tikai par faktiski izmantoto izejvielu daudzumu, nepārsniedzot šādu izmantotā produkta un iegūtās vīnogu sulas attiecību: a) 1,3 par vīnogām, 100 kg uz hektolitru; b) 1,05 par misu, hektolitros uz vienu hektolitru; c) 0,30 par koncentrētu misu, hektolitros uz vienu hektolitru. Ja iegūtais produkts ir koncentrēta vīnogu sula, šīs attiecības reizina ar 5. 2. Izņemot force majeure gadījumus, ja pārstrādātāji nav izpildījuši kādu no pienākumiem, ko tiem uzliek šī regula un kas nav pienākums pārstrādāt vīnogu sulā izejvielas, uz kurām attiecas viņu atbalsta pieteikumi, izmaksājamo atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atkarībā no pārkāpuma smaguma. 3. Force majeure gadījumos kompetentā iestāde paredz pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, ņemot vērā attiecīgos apstākļus. 10. pants Atbalsta izmaksāšana Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu par faktiski pārstrādāto izejvielu daudzumu 3 mēnešu laikā pēc visu 8. pantā minēto pamatojuma dokumentu saņemšanas, izņemot - force majeure gadījumus, - ja ir uzsākta administratīva izmeklēšana par tiesībām uz atbalstu. Tādos gadījumos maksājumu izdara tikai tad, ja pretendentu atzīst par tiesīgu saņemt atbalstu. 11. pants Avansa maksājumi 1. Pārstrādātāji var pieprasīt, lai viņiem avansā izmaksā summu, kas vienāda ar atbalstu, kura aprēķināta par izejvielām, ar noteikumu, ka viņi iesniedz pierādījumus par izejvielu ievešanu viņu telpās un ka viņi ir iesnieguši drošības naudu par labu intervences iestādei. Šī drošības nauda ir vienāda ar 120 % no minētās summas. Šādos gadījumos 8. pantā minētos pamatojuma dokumentus šajā posmā nevajag iesniegt. Ja pārstrādātāji iesniedz vairākus atbalsta pieteikumus saskaņā ar šo regulu, kompetentā iestāde vai šim mērķim pilnvarotā struktūrvienība viņiem var atļaut iesniegt vienotu drošības naudu. Šādos gadījumos drošības nauda atbilst 120 % no visām summām, kas aprēķinātas saskaņā ar šā punkta pirmo daļu. 2. 1. punktā minētos avansa maksājumus izmaksā trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iesniegta drošības nauda. Avansu tomēr neizmaksā pirms attiecīgā vīna gada 1. janvāra. 3. Pēc tam, kad kompetentā iestāde vai pilnvarotā struktūrvienība ir pārbaudījusi visus šīs regulas 8. pantā minētos dokumentus, 1. punktā minēto drošības naudu atbrīvo pilnībā vai daļēji saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 19. pantā noteikto kārtību. Izņemot force majeure gadījumus, drošības naudu zaudē, ja izmantotais daudzums ir mazāks par 95 % no daudzuma, par kuru tika izmaksāts avanss. Ja izmantotais daudzums ir mazāks pa 95 % no daudzuma, par kuru tika izmaksāts avanss, pārstrādātājs saglabā tiesības uz atbalstu par faktiski pārstrādāto daudzumu. Ja izmantotais daudzums veido 95 līdz 99,9 % no daudzuma, par kuru tika izmaksāts avanss, drošības naudu zaudē tikai par vīna gadā nepārstrādāto daudzumu. II NODAĻA ATBALSTS PAR MISU, KO IZMANTO VĪNA PRODUKTU ALKOHOLA KONCENTRāCIJAS PALIELINĀŠANĀ 12. pants Atbalsta mērķis 1. Regulas (EK) Nr. 1439/1999 34. panta 1. punktā minēto atbalstu piešķir konkrētos reģionos ražotu galda vīnu vai īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu ražotājiem, kas izmanto Kopienā ražotu koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu, lai palielinātu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 V pielikuma C daļā minēto produktu dabīgo alkohola tilpuma koncentrāciju. 2. Neatkarīgi no 1. punkta, ja daudzums vīna gadā ir desmit hektolitri vai mazāk, dalībvalstis var nolemt piešķirt atbalstu koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas ražotājiem, ja pircēji ir individuāli vīnogu audzētāji, kas produktu izmanto tikai savas produkcijas stiprināšanai. Dalībvalstis pieņem sīki izstrādātus noteikumus šā pasākuma piemērošanai un dara tos zināmus Komisijai. 13. pants Atbalsta apmērs 1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā minētā atbalsta apmēru nosaka pēc potenciālās alkohola tilpuma koncentrācijas (tilp. %) uz hektolitru šādām produktu kategorijām: a) koncentrēta vīnogu misa no novāktajām vīnogām: - C III a) un C III vīnogu audzēšanas zonās - EUR 1,699/tilp. %/hl, - citur - EUR 1,466/tilp. %/hl; b) rektificēta koncentrēta vīnogu misa no novāktajām vīnogām: - C III a) un C III vīnogu audzēšanas zonās - EUR 2,206/tilp. %/hl, - citur - EUR 1,955/tilp. %/hl. Tomēr 2000./01., 2001./02. un 2003./04. vīna gadā par rektificētu koncentrētu misu, kas iegūta no ārpus C III a) un C III b) vīnogu audzēšanas zonas novāktām vīnogām un kas ir ražota uzņēmumos, kuri sākuši rektificētas koncentrētas misas ražošanu Spānijā līdz 1986. gada 1. janvārim vai citur - līdz 1982. gada 30. jūnijam, nosaka to pašu summu, kā par C III vīnogu audzēšanas zonas produktiem. 2. 1. punktā uzskaitīto produktu potenciālo alkohola koncentrāciju nosaka, attiecinot šīs regulas I pielikuma ekvivalences tabulas skaitļus uz rādījumiem 20 °C temperatūrā, ko iegūst ar refraktometru, kuru izmanto saskaņā ar metodi, kas noteikta XVIII pielikumā Regulai (EK) Nr. /2000, ar ko nosaka Kopienas vīndarības prakses un procesu kodeksu. 14. pants Atbalsta pieteikumi Ražotāji, kas vēlas saņemt Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā paredzēto atbalstu, kompetentai intervences iestādei iesniedz pieteikumu par visām alkohola koncentrācijas palielināšanas darbībām, uz kurām attiecas minētais pants. Pieteikumi jāiesniedz intervences iestādē divu mēnešu laikā pēc pēdējās darbības veikšanas dienas. Pieteikumiem pievieno dokumentus, kas attiecas uz darbībām, par kurām pieprasa atbalstu. 15. pants Atbalsta piešķiršanas nosacījumi 1. Izņemot force majeure gadījumus, atbalstu neizmaksā, ja ražotājs neveic Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā minēto darbību saskaņā ar minētās regulas V pielikuma C un D daļām. 2. Izņemot force majeure gadījumus, ja ražotāji nav izpildījuši kādu no šīs regulas prasībām, kas nav minētas 1. punktā, izmaksājamo atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atkarībā no pārkāpuma smaguma. 3. Force majeure gadījumos kompetentā iestāde paredz pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, ņemot vērā attiecīgos apstākļus. 16. pants Atbalsta izmaksāšana Intervences iestāde izmaksā atbalstu ražotājiem līdz nākamā gada 31. augustam pēc attiecīgā vīna gada, izņemot: a) force majeure gadījumos; b) ja ir uzsākta administratīva izmeklēšana par tiesībām uz atbalstu. Šādos gadījumos maksājumu izdara tikai tad, ja pretendentu atzīst par tiesīgu saņemt atbalstu. 17. pants Avansa maksājumi 1. No attiecīgā vīna gada 1. janvāra ražotāji var pieprasīt, lai viņiem avansā izmaksā summu, kas vienāda ar aprēķināto atbalstu par produktiem, ko izmanto, lai palielinātu alkohola koncentrāciju, ar noteikumu, ka viņi ir iesnieguši drošības naudu par labu intervences iestādei. Šī drošības nauda ir vienāda ar 120 % no pieprasītā atbalsta. Pieteikumiem pievieno tos 14. panta 2. punktā minētos dokumentus, kas ir pieejami. Pārējos dokumentus iesniedz līdz vīna gada beigām. 2. Intervences iestāde izmaksā avansus trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iesniegta drošības nauda. 3. Pēc tam, kad kompetentā iestāde vai pilnvarotā struktūrvienība ir pārbaudījusi visus dokumentus un ņēmusi vērā izmaksājamo summu, 1. punktā minēto drošības naudu atbrīvo pilnībā vai daļēji saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 19. pantā noteikto kārtību. III NODAļA ATBALSTS PAR DAŽU PRODUKTU RAŽOŠANU APVIENOTAJĀ KARALISTĒ UN ĪRIJĀ 18. pants Atbalsta mērķis un apmērs 1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minēto atbalstu piešķir: a) ražotājiem, kas izmanto tikai no C III a) un C III b) vīnogu audzēšanas zonās audzētajām vīnogām iegūtu koncentrētu vīnogu misu, lai Apvienotajā Karalistē un Īrijā ražotu produktus ar KN kodu 220600, kuru apzīmēšanai šīs dalībvalstis saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 VII pielikuma C daļas 3. punktu var atļaut izmantot saliktu nosaukumu, kurā ietilpst vārds "vīns"; še turpmāk "ražotāji". Atbalsta apmērs ir 0,2379 EUR par kilogramu; b) uzņēmējiem, kas izmanto tikai no Kopienā audzētām vīnogām iegūtu koncentrētu vīnogu misu kā galveno sastāvdaļu vairākos produktos, ko tie pārdod Apvienotajā Karalistē un Īrijā kopā ar saprotamām norādēm, kuras patērētājam ļauj no tiem iegūt dzērienu - vīna imitāciju; še turpmāk "uzņēmēji". Atbalsta apmērs ir 0,3103 EUR par kilogramu. 2. Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, koncentrēta vīnogu misai jābūt nebojātai, ar tirgus prasībām atbilstīgu kvalitāti un piemērota Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktā minētajai izmantošanai. 19. pants Atbalsta pieteikumi 1. Ražotāji un uzņēmēji, kas vēlas saņemt Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktā paredzēto atbalstu, attiecīgajā vīna gadā no 1. augusta līdz 31. jūlijam iesniedz rakstisku pieteikumu kompetentajai iestādei tajā dalībvalstī, kurā izmanto koncentrēto vīnogu misu. Pieteikumi jāsagatavo vismaz septiņas darba dienas pirms ražošanas darbību sākuma. Tomēr septiņu darba dienu laikposmu var saīsināt, ja kompetentā iestāde ir devusi rakstisku atļauju. 2. Minimālais koncentrētās vīnogu misas daudzums, par kādu iesniedz atbalsta pieteikumus, ir 50 kilogrami. 3. Atbalsta pieteikumos jo īpaši norāda: a) ražotāja vai uzņēmēja vārdu vai uzņēmējsabiedrības nosaukumu un adresi; b) vīnogu audzēšanas zonu, no kurienes cēlusies koncentrētā vīnogu misa, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III pielikumā; c) šādu tehnisko informāciju: i) uzglabāšanas vieta, ii) daudzums (kilogrami vai konteineru skaits, ja Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta c) pantā minētā koncentrētā vīnogu misa ir salieta konteineros, kuru tilpums nepārsniedz 5 kilogramus), iii) blīvums, iv) samaksātās cenas, v) vieta, kur veic Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētās darbības. Dalībvalstis var pieprasīt papildu informāciju, lai identificētu koncentrēto vīnogu misu. 4. Atbalsta pieteikumam pievieno pavaddokumenta (pavaddokumentu) eksemplāru, kas attiecas uz koncentrētās vīnogu misas transportēšanu uz ražotāja vai uzņēmēja telpām un ko ir sagatavojusi dalībvalsts kompetentā iestāde. Dokumenta 8. ailē norāda vīnogu audzēšanas zonu, kurā ir novāktas izmantotās svaigās vīnogas. 20. pants Atbalsta piešķiršanas nosacījumi 1. Ražotāju un uzņēmēju pienākums ir izmantot visu atbalsta pieteikumā minēto koncentrētās vīnogu misas daudzumu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktos minētajam mērķim. Pieteikumā norādītā koncentrētās vīnogu misas daudzuma iztrūkumu pieļauj 10 % apmērā. 2. Ražotāji un uzņēmēji veic krājumu uzskaiti, jo īpaši norādot: a) iegādātos koncentrētās vīnogu misas sūtījumus, ko dienā ieved viņu telpās, un šīs regulas 19. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā norādīto informāciju, un pārdevēja vārdu un adresi; b) koncentrētās vīnogu misas daudzumus, ko dienā izmanto Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajam mērķim; c) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minēto gatavo produktu sūtījumus, ko dienā saražo un nosūta no viņu telpām, kā arī saņēmēja (saņēmēju) vārdu un adresi. 3. Viena mēneša laikā, sākot no dienas, kad visa atbalsta pieteikumā norādītā koncentrētā vīnogu misa ir izmantota Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajam mērķim, ražotāji un uzņēmēji rakstiski informē kompetento iestādi, pieļaujot šā panta 1. punktā paredzēto iztrūkumu. 4. Izņemot force majeure gadījumus, atbalstu neizmaksā, ja ražotāji vai uzņēmēji nav izpildījuši šā panta 1. punktā minēto prasību. 5. Izņemot force majeure gadījumus, ja ražotāji vai uzņēmēji nav izpildījuši kādu no šīs regulas prasībām, kas nav minētas šā panta 1. punktā, izmaksājamo atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atkarībā no pārkāpuma smaguma. 6. Force majeure gadījumos kompetentā iestāde paredz pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, ņemot vērā attiecīgos apstākļus. 21. pants Atbalsta izmaksāšana Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu par faktiski izmantoto koncentrētās vīnogu misas daudzumu ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc šīs regulas 20. panta 3. punktā minētās informācijas saņemšanas. 22. pants Avansa maksājumi 1. Ražotāji un uzņēmēji, kā minēts šīs regulas 18. pantā, var pieprasīt izmaksāt avansā summu, kas ir vienāda ar atbalstu, ar noteikumu, ka viņi ir iesnieguši drošības naudu 120 % apmērā no minētās summas par labu kompetentajai iestādei. 2. 1. punktā minētos avansa maksājumus veic trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iesniegta drošības nauda, ar noteikumu, ka tiek iesniegts apliecinājums, ka par koncentrēto vīnogu misu ir samaksāts. 3. Pēc tam, kad kompetentā iestāde ir saņēmusi šīs regulas 20. panta 3. punktā minēto informāciju, kā arī ņemot vērā izmaksājamo atbalsta summu, 1. punktā minēto drošības naudu atmaksā pilnībā vai daļēji saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 19. pantā noteikto kārtību. II SADAĻA PRIVĀTĀS UZGLABĀŠANAS ATBALSTS 23. pants Mērķis Šajā sadaļā izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi, kā piemērot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļas I nodaļā minēto uzglabāšanas atbalsta shēmu. 24. pants Definīcijas Šajā sadaļā "produkti" nozīmē vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu, rektificētu vīnogu misu un galda vīnus neatkarīgi no vīna gada, kurā tie ir izgatavoti. 25. pants Atbalsta apmērs Visā Kopienā atbalstu par uzglabāšanu maksā pēc šādām standarta likmēm par hektolitru dienā: a) 0,01837 EUR par vīnogu misu; b) 0,06152 EUR par koncentrētu vīnogu misu; c) 0,06152 EUR par rektificētu koncentrētu vīnogu misu; d) 0,01544 EUR par galda vīniem. 26. pants Noteikumi, ko piemēro saņēmējiem 1. Intervences iestādes slēdz līgumus par privāto uzglabāšanu tikai ar ražotājiem. Šajā sadaļā " ražotājs" ir fiziska vai juridiska persona, vai šādu personu grupa, kas savā vārdā veic vai ir veikusi kādu no šādām darbībām: a) svaigu vīnogu pārstrāde vīnogu misā; b) vīnogu misas pārstrāde koncentrētā vīnogu misā vai rektificētā koncentrētā vīnogu misā; c) svaigu vīnogu, vīnogu misas vai rūgstošas vīnogu misas pārstrāde galda vīnā. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 39. pantā minētās organizācijas uzskata par ražotājiem attiecībā uz daudzumiem, ko ieguvuši to dalībnieki. Individuālie dalībnieki, kas piegādā vīnu, uz kuru attiecas līgums par privāto uzglabāšanu, atbild par šīs regulas 2. pantā minēto pienākumu izpildi. 2. Ražotāji var slēgt līgumu tikai par produktiem, - ko viņi ir ražojuši, vai - kas ražoti uz viņu atbildību un kas tiem pieder, vai - 1. punkta trešajā daļā minēto ražotāju organizāciju gadījumā - kas ražoti uz šo organizāciju dalībnieku atbildību. 3. Dalībvalsts intervences iestāde var slēgt līgumus tikai par produktiem, ko glabā attiecīgās dalībvalsts teritorijā. 4. Uz produktiem nevar reizē attiekties privātas uzglabāšanas līgums un Padomes Regulas (EEK) Nr. 565/80 5. panta 1. punktā minētie noteikumi. 27. pants To produktu īpašības, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu Kad slēdz līgumus: a) attiecīgajai vīnogu misai jābūt iegūtai tikai no tām šķirnēm, ko saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 19. pantu klasificē kā vīna vīnogas, un tās dabīgā alkohola tilpuma koncentrācija nedrīkst būt zemāka par minimālo dabīgo alkohola koncentrāciju, ko nosaka šīs misas izcelsmes vīnogu audzēšanas zonai; b) galda vīniem: i) jāatbilst šīs regulas II pielikumā noteiktajām minimālās kvalitātes prasībām tajā kategorijā, par kuru slēdz līgumu, ii) reducējošā cukura saturs nedrīkst pārsniegt divus gramus uz litru - izņemot Portugāles galda vīnus, kuru reducējošā cukura saturs nedrīkst pārsniegt četrus gramus uz litru, iii) labi jāiztur 24 stundu ilga saskarsme ar gaisu, iv) nedrīkst būt ar sliktu garšu; c) šīs regulas 24. pantā minēto produktu radioaktivitātes līmeņi nedrīkst pārsniegt Kopienas noteikumos atļautos maksimālos līmeņus. Tomēr produktu radioaktīvā piesārņojuma līmeni kontrolē tikai tad, ja to prasa situācija un tikai nepieciešamajā laika posmā. 28. pants Daudzumi, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu 1. Kopējais produktu daudzums, par kuriem ražotāji slēdz uzglabāšanas līgumus, nedrīkst pārsniegt viņu attiecīgā vīna gada ražošanas deklarācijās norādīto daudzumu, ko iesniedz saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 18. panta 1. punktu un kam pieskaitīti visi tie daudzumi, kurus viņi ieguvuši pēc tam, kad deklarācijas ir iesniegtas un ierakstītas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantā minētajos reģistros. 2. Līgumus slēdz par šādiem minimālajiem daudzumiem: galda vīnu gadījumā - 50 hektolitri, vīnogu misas gadījumā - 30 hektolitri, koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas gadījumā - 10 hektolitri. 29. pants Līgumu slēgšana 1. Ražotāji var slēgt līgumus ar noteikumu, ka viņi iesniedz šādu informāciju par katru konteineru, kurā glabā attiecīgo produktu: a) informācija, kas ļauj identificēt produktu; b) šādi analīzes dati: i) krāsa, ii) sēra dioksīda saturs, iii) sarkanvīnu gadījumā - hibrīdu neesamība, ko parāda malvidola diglikozīda analīze. Par vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu vai rektificētu koncentrētu vīnogu misu sniedz arī šādu informāciju: c) lasījumu, ko iegūst 20 °C temperatūrā ar refraktometru, kuru izmanto saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 558/93 pielikumā minēto metodi. Kad lasījumu pārbauda attiecīgās iestādes, pieļauj atšķirību 0,2 vienību apmērā. Par galda vīnu sniedz arī šādus analīzes datus: d) kopējā alkohola tilpuma koncentrācija; e) faktiskā alkohola tilpuma koncentrācija; f) kopējais skābju saturs, izteikts vīnskabes gramos uz litru vai miliekvivalentos uz litru; tomēr dalībvalstis var atcelt šo prasību attiecībā uz baltvīniem; g) gaistošo skābju saturs, izteikts etiķskābes gramos uz litru vai miliekvivalentos uz litru; tomēr dalībvalstis var atcelt šo prasību attiecībā uz baltvīniem; h) reducējošā cukura saturs; i) vīna īpašības gaisā 24 stundu laikposmā; j) sliktas garšas neesamība. Iepriekšminētos analīzes datus nosaka Regulas (EK) Nr. 1493/1999 72. pantā minētā oficiālā laboratorija 30 dienu laikā pirms līguma noslēgšanas. 2. Dalībvalstis var ierobežot līgumu skaitu, ko ražotājs var parakstīt vienā vīna gadā. 3. Līgumus par galda vīniem nedrīkst noslēgt, pirms nav notikusi attiecīgā vīna pirmā noliešana no nogulsnēm. 4. Ražotāji, kas vēlas noslēgt galda vīnu uzglabāšanas līgumu, iesniedzot savus pieteikumus, informē intervences iestādi par kopējo galda vīna daudzumu, ko viņi ir saražojuši kārtējā vīna gada laikā. Tāpēc viņi iesniedz Regulas (EK) Nr. 1493/1999 18. panta 2. punktā paredzētās ražošanas deklarācijas (deklarāciju) eksemplāru un vajadzības gadījumā - šīs regulas 29. pantā minēto reģistru eksemplāru. Gadījumos, kad deklarācija vēl nav pieejama, var veikt pagaidu atestāciju. 5. Neierobežojot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 25. panta 2. punktu, līgumā ir jānorāda vismaz a) attiecīgo ražotāju nosaukums un adrese; b) intervences iestādes nosaukums un adrese; c) produkta veids, ko klasificē, kā norādīts šīs regulas 25. pantā; d) daudzums; e) uzglabāšanas vieta; f) uzglabāšanas laika pirmā diena; g) atbalsta apmērs, izteikts EUR. Galda vīniem līgumos arī iekļauj: h) paziņojumu, ka ir notikusi pirmā noliešana no nogulsnēm; i) punktu par to, ka tilpumu var samazināt par noteiktu procentu, ko Komisija nosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 75. pantā paredzēto kārtību, ja kopējais apjoms, par ko slēgti līgumi, ievērojami pārsniedz vidējos apjomus, par kuriem ir slēgti līgumi pēdējo trīs vīna gadu laikā. Šādi samazinot, uzglabāšanā esošos daudzumus nedrīkst samazināt tiktāl, ka tie nesasniedz 28. panta 2. punktā minētos minimālos līmeņus. Ja piemēro šo noteikumu, atbalstu par laika posmu līdz samazināšanai izmaksā pilnā apmērā. 6. Dalībvalstis var pieprasīt citu informāciju, lai identificētu attiecīgo produktu. 30. pants Atkāpe no šīs regulas 2. panta Dalībvalstis var atļaut slēgt līgumus, pirms ražotāji ir iesnieguši šīs regulas 2. pantā minētos pierādījumus, ar noteikumu, ka šādos līgumos ietver ražotāju paziņojumu, apliecinot, ka viņi ir izpildījuši šajā pantā minētos pienākumus vai šīs regulas III sadaļas 58. panta prasību un ka viņi apņemas piegādāt atlikušos daudzumus, kas vajadzīgi, lai pilnībā izpildītu savus pienākumus kompetentās valsts iestādes noteiktajā termiņā. Pirmajā daļā minētos pierādījumus iesniedz līdz attiecīgā vīna gada 31. augustam. 31. pants Uzglabāšanas laika sākums 1. Uzglabāšanas laika pirmā diena ir diena, kas seko līguma noslēgšanas datumam. 2. Tomēr, ja līgums ir noslēgts par uzglabāšanas laiku, kas sākas vēlāk nekā nākamajā dienā pēc tā parakstīšanas, pirmā uzglabāšanas diena nevar būt vēlāk par 16. februāri. 32. pants Uzglabāšanas laika beigas 1. Vīnogu misas, koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas uzglabāšanas līgumi beidzas laikā no 1. augusta līdz 30. novembrim pēc līguma noslēgšanas datuma. 2. Galda vīnu uzglabāšanas līgumi beidzas laikā no 1. septembra līdz 30. novembrim pēc līguma noslēgšanas datuma. 3. Lai noteiktu līguma beigu datumu, ražotāji nosūta intervences iestādei paziņojumu, norādot līguma spēkā esamības pēdējo dienu. Dalībvalstis nosaka prasības šādu paziņojumu iesniegšanai. Ja šāda paziņojuma nav, līgumi beidzas 30. novembrī. 4. Ražotāji, kas nav pieprasījuši avansu saskaņā ar šīs regulas 38. pantu, var pārdot vīnogu misu vai koncentrētu vīnogu misu eksportam vai vīnogu sulas ražošanai, sākot no uzglabāšanas piektā mēneša pirmās dienas. Tādos gadījumos ražotāji informē intervences iestādi saskaņā ar 3. punktā noteikto kārtību. Intervences iestādes nodrošina to, ka produktus patiesībā izmanto norādītajam mērķim. 33. pants Līguma izbeigšana pirms termiņa pēc ražotāja pieprasījuma 1. Ražotāji, kas nav pieprasījuši avansu saskaņā ar šīs regulas 38. pantu, var izbeigt uzglabāšanas līgumus no 1. jūnija ar noteikumu, ka to atļauj Komisija, ņemot vērā tirgus tendences, informāciju par krājumiem un ražas prognozes. 2. Turklāt, ja Komisija saskaņā ar šīs regulas 29. panta 5. punkta i) apakšpunktu nolemj samazināt daudzumus, par kuriem slēgti līgumi, ražotāji var vienpusēji izbeigt savu līgumu pilnībā vai daļēji nākamajā mēnesī pēc šāda lēmuma publicēšanas. 34. pants Sīki izstrādāti izpildes noteikumi attiecībā uz uzglabāšanu 1. Visā uzglabāšanas laikā un līdz pēdējai līguma spēkā esamības dienai uzglabāšanā esošajiem produktiem: a) jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1493/1999 I pielikuma attiecīgajām definīcijām; b) jāsaglabā vismaz minimāla alkohola koncentrācija, ko līguma noslēgšanas laikā pieprasa attiecīgajai galda vīnu kategorijai; c) tos nedrīkst turēt konteineros, kuru tilpums ir mazāks par 50 litriem; d) jābūt nefasētiem; e) vīna gadījumā - uzglabāšanas laika beigās jābūt derīgiem tiešai izmantošanai pārtikā. 2. Neierobežojot 6. pantu, produktus, uz kuriem attiecas līgumi, var apstrādāt tikai ar tādu vīndarības apstrādi vai procesiem, kas ir vajadzīgi to saglabāšanai. Vīna gadījumā tilpuma izmaiņas nedrīkst pārsniegt 2 % no līgumā norādītā tilpuma, vīnogu misas gadījumā - 3 %. Ja ir mainīta muca, šos procentus palielina par 1 vienību. Ja šie procenti līgumam kopumā nav pārsniegti, izmaksā atbalstu pilnā apmērā. Pretējā gadījumā atbalsts nepienākas. 3. Neierobežojot šīs regulas 33. pantu, līguma spēkā esamības laikā ražotāji nedrīkst pārdot vai kā citādi laist tirgū produktu, uz kuru attiecas līgums. Neatkarīgi no pirmās daļas, līguma spēkā esamības laikā ražotāji var paredzēt līgumā norādītā galda vīna nosūtīšanu destilācijai atbilstīgi šīs regulas III sadaļai. 4. Attiecīgās dalībvalsts noteiktajā termiņā ražotājs savlaicīgi informē intervences iestādi par visām izmaiņām, kas notiek līguma spēkā esamības laikā: a) uzglabāšanas vietā vai b) produkta uzglabāšanas veidā. Šādos gadījumos viņi norāda konteinerus, kuros produktu noteikti uzglabās. 5. Ja ražotāji vēlas transportēt produktu, par ko slēgts līgums, uz citur esošu uzglabāšanas vietu vai uz telpām, kas viņam nepieder, produktu var transportēt tikai tad, ja intervences iestāde, kas ir informēta saskaņā ar 4. punktu, to ir atļāvusi. 6. Ražotāji, kas ir noslēguši privātās uzglabāšanas līgumus par vīnogu misu, var pārstrādāt visu minēto misu vai tās daļu koncentrētā vīnogu misā vai rektificētā koncentrētā vīnogu misā līguma spēkā esamības laikā. Ražotāji, kas ir noslēguši privātas uzglabāšanas līgumus par koncentrētu vīnogu misu, var pārstrādāt visu minēto misu vai tās daļu rektificētā koncentrētā vīnogu misā līguma spēkā esamības laikā. Ražotāji var uzticēt iepriekšējās divās daļās minēto pārstrādes darbību veikšanu trešajai personai ar noteikumu, ka minētajiem ražotājiem pieder pārstrādes rezultātā iegūtie produkti un ka viņi iepriekš ir iesnieguši deklarāciju. Attiecīgā dalībvalsts pārbauda šīs darbības. 7. Attiecīgie ražotāji rakstiski informē intervences iestādi par datumu, kurā jāsākas šā panta 6. punktā minētajai pārstrādei, uzglabāšanas vietu un veidu. Šādam paziņojumam jāsasniedz intervences iestāde vismaz 15 dienas pirms pārstrādes darbību sākšanas. Viena mēneša laikā pēc pārstrādes darbību pabeigšanas ražotāji nosūta intervences iestādei iegūtā produkta analīzes protokolu, kurā par attiecīgo produktu sniegti vismaz šīs regulas 29. pantā minētie dati. 8. Ja veic 6. punktā minēto pārstrādi, uzglabāšanas atbalsta apmērs par produktu, uz ko attiecas līgums, ir vienāds ar a) šīs regulas 25. panta a) apakšpunktā minēto summu, ja veic 6. punkta pirmajā daļā minēto pārstrādi; b) šīs regulas 25. panta b) apakšpunktā minēto summu, ja veic 6. punkta otrajā daļā minēto pārstrādi. Atbalstu aprēķina par visu uzglabāšanas laiku, pamatojoties uz produkta daudzumu, par ko bijis noslēgts līgums pirms pārstrādes. 35. pants Produkta izmaiņas uzglabāšanas laikā 1. Ja līguma spēkā esamības laikā viss produkts, par ko ir slēgts līgums, vai tā daļa vairs neatbilst šīs regulas 34. panta 1. punkta prasībām, ražotājs par to nekavējoties informē intervences iestādi. Šādu paziņojumu pamato ar analīzes protokolu. Intervences iestāde pārtrauc līgumu par attiecīgo daudzumu, sākot no analīzes protokola datuma. 2. Ja intervences iestādes vai citas pārbaudes iestādes veiktās pārbaudes gaitā atklājas, ka līguma spēkā esamības laikā viss produkts, par ko ir slēgts līgums, vai tā daļa vairs neatbilst šīs regulas 34. panta 1. punkta prasībām, intervences iestāde pārtrauc līgumu par attiecīgo daudzumu dienā, kad tā konstatē minēto faktu. 36. pants Atbalsta piešķiršanas nosacījumi 1. Izņemot force majeure gadījumus: a) ja ražotāji nepilda savus pienākumus saskaņā ar šīs regulas 34. panta 1. līdz 5. punktu un 7. punktu vai atsakās atļaut pārbaudi, atbalstu neizmaksā; b) ja ražotājs nepilda kādu no saviem pienākumiem saskaņā ar šo regulu vai saskaņā ar līgumu, kas nav šā punkta a) apakšpunktā minēts pienākums, atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atbilstīgi izdarītā pārkāpuma smagumam. 2. Ja ir atzīti force majeure apstākļi, intervences iestāde rīkojas tā, kā uzskata par vajadzīgu, ņemot vērā konkrētos apstākļus. 37. pants Atbalsta izmaksāšana 1. Atbalstu izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc līguma izbeigšanās dienas, izņemot a) force majeure gadījumos; b) ja ir uzsākta administratīva izmeklēšana par tiesībām uz atbalstu. Šādos gadījumos maksājumu izdara tikai tad, ja pretendentu atzīst par tiesīgu saņemt atbalstu. 2. Gadījumos, kad līgumu izbeidz saskaņā ar šīs regulas 33. vai 36. pantu, atbalstu izmaksā proporcionāli līguma faktiskajam darbības termiņam. Atbalstu izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc līguma izbeigšanās dienas. 38. pants Avansa maksājumi 1. Ražotāji, kas noslēguši ilgtermiņa uzglabāšanas līgumus, var prasīt izmaksāt avansā summu, kas vienāda ar līguma sagatavošanas laikā aprēķināto atbalstu, ar noteikumu, ka viņi ir iesnieguši drošības naudu 120 % apmērā no minētās summas par labu intervences iestādei. Avansu izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iesniegta drošības nauda. Atlikumu izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc līguma izbeigšanās dienas. 2. 1. punktā minēto drošības naudu iesniedz kā tādas iestādes sniegtu garantiju, kas atbilst tās dalībvalsts noteiktiem kritērijiem, kurai ir piederīga intervences iestāde. Drošības naudu atbrīvo, kad ir izmaksāts atbalsta atlikums. Ja tiesības uz atbalstu ir zaudētas saskaņā ar šīs regulas 36. panta 1. punkta a) apakšpunktu, zaudē visu drošības naudu. Ja, piemērojot šīs regulas 36. panta 1. punkta b) apakšpunktu, atbalsta summa ir mazāka par jau samaksāto summu, drošības naudu samazina par 120 % no atbalsta summas, kas ir pārmaksāta. Šādi samazināto drošības naudu atmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc līguma izbeigšanās datuma. 3. Dalībvalstis veic attiecīgos pielāgojumus, ja piemēro 29. panta 5. punkta i) apakšpunktu. 39. pants Kvalitatīvie vīni Galda vīnu, par kuru ir bijis noslēgts uzglabāšanas līgums, pēc tam nedrīkst atzīt par īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu vai izmantot īpašos apvidos ražota kvalitatīva vīna, īpašos apvidos ražota kvalitatīva dzirkstošā vīna, īpašos apvidos ražota kvalitatīva liķiera vīna vai īpašos apvidos ražota kvalitatīva viegli dzirkstošā vīna gatavošanā, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 54. panta 1. punktā. III SADAĻA DESTILĀCIJA Ievads 40. pants Mērķis Šī sadaļa nosaka sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļas II nodaļā minēto destilāciju. 41. pants Definīcijas 1. Šajā sadaļā: a) "ražotājs" ir: i) šīs sadaļas I nodaļā: jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, kas ir izgatavojusi vīnu no svaigām vīnogām, vīnogu misas, daļēji norūgušas vīnogu misas vai no vēl rūgstoša jaunvīna, kurš ir pašu iegūts vai iegādāts, vai jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, uz ko attiecas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantā minētie pienākumi ii) šīs sadaļas II un III nodaļā: jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, kas ir izgatavojusi vīnu no svaigām vīnogām, vīnogu misas vai daļēji norūgušas vīnogu misas, kura ir pašu iegūta vai iegādāta; b) "spirta ražotājs" nozīmē jebkuru fizisku vai juridisku personu vai šādu personu grupu: i) kas destilē vīnu, destilācijai stiprinātu vīnu vai vīna darīšanas vai cita vīnogu pārstrādes veida blakusproduktus un ii) ko apstiprinājušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuru teritorijā atrodas destilācijas telpas; c) "destilācijai stiprināta vīna izgatavotājs" nozīmē jebkuru fizisku vai juridisku personu vai šādu personu grupu, kas nav spirta ražotāji: i) kas pārstrādā vīnu destilācijai stiprinātā vīnā un ii) ko apstiprinājušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuru teritorijā atrodas attiecīgās telpas; d) "kompetenta intervences iestāde" ir: i) attiecībā uz līgumu vai deklarāciju par vīnu piegādi destilācijai pieņemšanu un apstiprināšanu un attiecībā uz līgumu par vīnu piegādi stiprināšanai pieņemšanu un apstiprināšanu tās dalībvalsts iecelta intervences iestāde, kuras teritorijā vīns atrodas līguma vai deklarācijas iesniegšanas laikā, ii) attiecībā uz atbalsta izmaksu destilācijai stiprināta vīna izgatavotājiem saskaņā ar 69. pantu - tās dalībvalsts iecelta intervences iestāde, kuras teritorijā vīnu stiprina, iii) visos citos gadījumos - tās dalībvalsts iecelta intervences iestāde, kuras teritorijā notiek destilācija. 2. Šajā sadaļā par spirta ražotājiem uzskata fiziskas vai juridiskas personas vai šādu personu grupas, kas nav destilācijai stiprināta vīna ražotāji, ja tās: a) ir apstiprinājušas kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā tās ir reģistrētas; b) iegādājas no ražotāja, kā definēts 1. punkta a) apakšpunktā, vīnu vai vīna darīšanas vai kāda cita vīnogu pārstrādes veida blakusproduktus ar nolūku tos savā vārdā uzdot destilēt apstiprinātam spirta ražotājam ; c) maksā ražotājam par iegādātajiem produktiem ne mazāk par attiecīgā destilētā produkta minimālo iegādes cenu. Uz personām vai grupām, ko uzskata par spirta ražotājiem, attiecas tie paši pienākumi un tās pašas tiesības kā uz spirta ražotājiem. 3. Dalībvalstis saskaņā ar to noteikumiem var paredzēt, ka attiecībā uz līgumu slēgšanu un vīna piegādi destilācijai vīnogu audzētāju kooperatīvu apvienības pēc to lūguma var uzskatīt par ražotājiem attiecībā uz vīna daudzumiem, ko ir ražojuši un nodevuši kooperatīva dalībnieki. Kooperatīva dalībnieki jebkurā gadījumā patur tiesības un pilda pienākumus, kas izklāstīti Kopienas noteikumos. Ja apvienība paredz veikt destilāciju saskaņā ar šo sadaļu, konkrētā vīna gadā vienojoties par to ar vīnogu audzētāju kooperatīvu, tā par to rakstiski informē intervences iestādi. Šādos gadījumos: a) dalībnieku kooperatīvi nevar individuāli slēgt destilācijas līgumus vai izdarīt piegādes attiecīgajai destilācijai; b) vīna daudzumus, ko minētā apvienība piegādājusi destilācijai, iegrāmato dalībnieku kooperatīviem, kuru vārdā piegāde ir izdarīta. Ja viens vai vairāki dalībnieku kooperatīvi nepilda šīs regulas 2. pantā noteiktos pienākumus, neatkarīgi no tā, kā tas ietekmē šos dalībniekus, apvienībai neļauj veikt piegādes attiecīgajai destilācijai par vīna daudzumu, kas piegādāts to vīnogu audzētāju kooperatīvu vārdā, kuri izdarījuši pārkāpumu. Dalībvalstis, kas izmanto šajā punktā paredzēto iespēju, attiecīgi informē Komisiju un dara tai zināmus noteikumus, ko tās ir pieņēmušas šajā nolūkā. Komisija informē pārējās dalībvalstis. 42. pants Spirta ražotāju apstiprināšana 1. Dalībvalstu kompetentās iestādes apstiprina savā teritorijā reģistrētos spirta ražotājus, kas vēlas veikt destilācijas saskaņā ar šo sadaļu, un sastāda apstiprināto spirta ražotāju sarakstu. Tomēr šīs iestādes var pieņemt lēmumu neiekļaut sarakstā apstiprinātos spirta ražotājus, kas atbilstīgi šās sadaļas I nodaļai destilācijas ceļā nevar iegūt produktus, kuru alkohola koncentrācija ir vismaz 92 tilp. %. Kompetentās iestādes ir atbildīgas par minētā saraksta atjaunināšanu, un dalībvalstis nosūta Komisijai visus tā turpmākos grozījumus. Komisija publicē sarakstu un visus tā grozījumus. 2. Kompetentā iestāde var anulēt apstiprinājumu vai nu uz laiku, vai pavisam, ja spirta ražotāji nepilda savus pienākumus saskaņā ar Kopienas noteikumiem. 43. pants Spirts, ko iegūst destilējot Destilējot saskaņā ar šo sadaļu, var iegūt tikai šādus produktus: a) tīru pārtikas spirtu, kas atbilst šīs regulas III pielikuma definīcijai, vai b) spirtus, ko destilē no vīna vai vīnogu izspaidām un kas atbilst 1. panta 4. punkta d) vai f) apakšpunkta definīcijām Padomes 1989. gada 29. maija Regulā (EEK) Nr. 1576/894, ar ko nosaka alkoholisko dzērienu definīcijas, apraksta un noformēšanas vispārīgos noteikumus, vai c) destilātu vai jēlspirtu ar alkohola koncentrāciju vismaz 52 tilp. %. Ja ir iegūts pirmās daļas c) apakšpunktā norādītais produkts, to var izmantot tikai oficiālā uzraudzībā, lai i) ražotu alkoholisku dzērienu, ii) pārstrādātu kādā no šā punkta a) vai b) apakšpunktā minētajiem produktiem, izņemot spirtus, kas destilēti no vīnogu izspaidām, iii) ražotu spirtu rūpnieciskiem mērķiem. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šā punkta otrajā daļā noteikto pienākumu izpildi. 44. pants Tīrā pārtikas spirta analīzes metode Šīs regulas V pielikums nosaka Kopienas metodes tīrā pārtikas spirta analīzei, kā definēts tās IV pielikumā. I NODAĻA OBLIGĀTĀ DESTILĀCIJA I iedaļa Vīna darīšanas blakusproduktu destilācija 45. pants Pienākums piegādāt blakusproduktus destilācijai 1. Ražotāji, kam jāveic destilācija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantu, pilda savus pienākumus, ne vēlāk kā līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam piegādājot destilācijai a) apstiprinātam spirta ražotājam visas izspaidas un vīna nogulsnes, un b) vajadzības gadījumā - jebkuru vīnu apstiprinātam spirta ražotājam vai apstiprinātam destilācijai stiprināta vīna izgatavotājam. Ja ražotāji veic piegādes spirta ražotājam, kura apstiprinājums ir atcelts, piegādātos daudzumus var ieskaitīt, bet viņiem nav tiesību uz Kopienas atbalstu. 2. Ražotāji, kas nav gatavojuši vīnu vai citādi pārstrādājuši vīnogas kooperatīva telpās un kas attiecīgā vīna gada laikā neražo vairāk par 25 hektolitriem vīna vai misas, ir atbrīvoti no vīna piegādēm. Itālijas vīnogu audzēšanas C zonās un Portugāles vīnogu audzēšanas zonā personas, kurām jāpilda 1. punktā minētais pienākums, var atbrīvot no šā pienākuma, ja tās izmanto Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 8. punktā minēto iespēju, ar noteikumu, ka viņi ir izgatavojuši vīnu vai pārstrādājuši vīnogas kādā citā veidā, izmantojot daudzumu, kas atbilst vairāk nekā 25 hektolitriem, bet mazāk nekā 40 hektolitriem vīna. 46. pants Prasības attiecībā uz destilācijai piegādātajiem blakusproduktiem 1. Neatkarīgi no Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 4. punkta, spirta daudzums produktos, ko destilācijai piegādā ražotāji, kuri piegādā izspaidas enocianīna ražošanai, ir vismaz 5 % no vīnā esošā spirta daudzuma vai vismaz 7 % - īpašos apvidos ražotajiem kvalitatīvajiem baltvīniem. 2. Lai noteiktu spirta daudzumu, kas jāpiegādā destilācijai šīs regulas 48. pantā norādīto produktu veidā, dažādām vīnogu audzēšanas zonām piemēro šādas standarta dabīgās alkohola tilpuma koncentrācijas: a) 8,5 % B zonā; b) 9,0 % C I zonā; c) 9,5 % C II zonā; d) 10,0 % C III zonā. 3. Lai destilācijas izmaksas saglabātu pieņemamās robežās, vīna darīšanas blakusproduktiem, kad tos piegādā spirta destilācijas uzņēmumam, jāatbilst šādām minimālajām vidējām prasībām: a) vīnogu izspaidas: i) vīnogu audzēšanas B zonā: divi litri tīra spirta uz 100 kg; ii) vīnogu audzēšanas C zonā: divi litri tīra spirta uz 100 kg, ja to iegūst no šķirnēm, kas iekļautas attiecīgās administratīvās vienības vīnogu šķirņu klasifikatorā kā šķirnes, kas nav vīna vīnogu šķirnes; 2,8 litri tīra spirta uz 100 kg, ja to iegūst no šķirnēm, kas iekļautas attiecīgās administratīvās vienības vīnogu šķirņu klasifikatorā tikai kā vīna vīnogu šķirnes; b) vīna nogulsnes: i) vīnogu audzēšanas B zonā: trīs litri tīra spirta uz 100 kg, ar 45 % mitruma saturu; ii) vīnogu audzēšanas C zonā: četri litri tīra spirta uz 100 kg, ar 45 % mitruma saturu. 4. Ražotājiem, kas piegādā pašu ražotu vīnu etiķa rūpniecībai, spirta daudzumu, kas izteikts kā tīrs spirts un ko satur piegādātais vīns, atskaita no spirta daudzuma, kas izteikts kā tīrs spirts un ko satur vīns, kurš jāpiegādā destilācijai, lai izpildītu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 3. punktā minēto pienākumu. To ražotāju gadījumā, kas piegādā pašu ražotu vīnu un blakusproduktus dalībvalstu uzraudzībā veiktiem eksperimentiem, piemēro 47. pantā minētos iegādes cenu noteikumus, un spirta ražotājam izmaksā atbalstu pēc likmes EUR 0,277/tilp. %/hl. Eksperimentu gadījumā dalībvalsts vienā eksperimentā nedrīkst izmantot vairāk par 100 tonnām izspaidu un 100 tonnām vīna nogulšņu. 47. pants Iegādes cena 1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 9. punktā minēto iegādes cenu attiecina uz nefasētu preci, to izvedot no spirta ražošanas uzņēmuma teritorijas. 2. Spirta ražotāji ražotājiem samaksā iegādes cenu, kā minēts 1. punktā, trīs mēnešu laikā, sākot no dienas, kurā attiecīgo daudzumu piegādāja spirta destilācijas uzņēmumam. Tomēr, ja vien ražotājs neiebilst, spirta ražotāji var: a) samaksāt ražotājam avansā 80 % no iegādes cenas ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc produktu piegādes, vai b) samaksāt a) punktā minēto summu avansā pēc produktu piegādes un ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc rēķina iesniegšanas, ko sastāda līdz nākamā gada 31. augustam pēc attiecīgā vīna gada beigām. Spirta ražotāji samaksā ražotājiem atlikumu ne vēlāk kā līdz 31. oktobrim. 48. pants Spirta ražotājiem izmaksājamais atbalsts 1. Atbalsts, ko spirta ražotājiem izmaksā par produktiem, kurus destilē saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantu, nosaka par spirta tilp. % un par produkta hektolitru, ko iegūst destilējot, šādi: a) tīrs pārtikas spirts: i) vienotas likmes atbalsts 0,6279 EUR, ii) atbalsts par izspaidām 0,8453 EUR, iii) atbalsts par vīnu un vīna nogulsnēm 0,4106 EUR; b) spirti, ko destilē no vīnogu izspaidām, 0,3985 EUR, un destilāts vai jēlspirts ar alkohola koncentrāciju vismaz 52 tilp. % c) vīna spirti 0,2777 EUR; d) jēlspirts no vīna un vīna nogulsnēm 0,2777 EUR. Ja spirta ražotājs iesniedz pierādījumus, ka destilāts vai jēlspirts, kas iegūts, destilējot izspaidas, ir izmantots citādi nekā no izspaidām destilētie spirti, var izmaksāt papildu summu EUR 0,319/tilp. %/hl apmērā. 2. Diferencētu atbalstu par spirtu, kas destilēts no izspaidām vai vīna un vīna nogulsnēm, kā minēts 1. punkta a) apakšpunktā: a) var noteikt dalībvalstis, kur i) apakšpunktā minētās vienotas likmes atbalsta piemērošana padara neiespējamu vai varētu padarīt neiespējamu viena vai vairāku vīna darīšanas blakusproduktu destilāciju dažos Kopienas reģionos; b) jāizmaksā spirta ražotājiem, ja kāda no šīm izejvielām veido vairāk nekā 60 % no kopējā daudzuma, ko viņi ir destilējuši attiecīgā vīna gada laikā. 3. Atbalsts nepienākas par destilācijai piegādātā vīna daudzumiem, kas vairāk nekā par 2 % pārsniedz šīs regulas 45. panta 1. punktā paredzētajā ražotāja pienākumā noteiktos daudzumus. 49. pants Izņēmumi attiecībā uz pienākumu piegādāt destilācijai 1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantā paredzētos pienākumus nepiemēro: a) ražotājiem, kas uzraudzībā izņem no aprites vīna darīšanas blakusproduktus saskaņā ar šīs regulas 50. panta 1. punktu; b) konkrētos reģionos ražotu kvalitatīvu aromātiskā tipa dzirkstošo vīnu un kvalitatīvu dzirkstošo vīnu un viegli dzirkstošo aromātiskā tipa vīnu ražotājiem, kas izgatavojuši šādus vīnus no vīnogu misas vai daļēji raudzētas vīnogu misas, kura ir iegādāta un stabilizēta, lai likvidētu vīna nogulsnes. 2. Ražotāji, kas nav gatavojuši vīnu vai citādi pārstrādājuši vīnogas kooperatīva telpās un kas attiecīgā vīna gada laikā neražo vairāk par 25 hektolitriem vīna vai misas, ir atbrīvoti no vīna piegādēm. 3. Attiecībā uz to vīna produkcijas daļu, ko faktiski piegādā destilācijai spirta destilācijas uzņēmumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, ražotāji destilācijai piegādā tikai vīna darīšanas blakusproduktus, kā paredz minētās regulas 27. panta 3. punkts. 50. pants Izņemšana no aprites 1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 8. punktā minēto iespēju drīkst izmantot tikai šādi ražotāji: a) tie, kas reģistrēti ražošanas zonās, kur destilācija ir nesamērīgs ierobežojums. Dalībvalstu kompetentās iestādes sastāda attiecīgo ražošanas zonu sarakstu, un dalībvalstis par to informē Komisiju; b) tie, kas nav gatavojuši vīnu vai pārstrādājuši vīnogas kooperatīva telpās citādā veidā un kam destilācijas izmaksas ir nesamērīgas, ņemot vērā viņu zemo ražošanas apjomu vai produkcijas īpašās iezīmes un spirta destilācijas uzņēmumu atrašanās vietu. 2. Ievērojot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 7. punktu un 28. pantu, blakusproduktus izņem no aprites nekavējoties un ne vēlāk kā līdz tā vīna gada beigām, kurā tos ieguva. Izņemšanu no aprites kopā ar norādījumu par aptuvenajiem daudzumiem vai nu ieraksta reģistrā, ko uztur saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantu, vai arī tos apstiprina kompetentā iestāde. Attiecīgo vīna nogulšņu izņemšanu no aprites uzskata par notikušu, ja nogulsnes ir denaturētas, padarot to izmantošanu vīna darīšanā neiespējamu, un ja denaturēto nogulšņu piegāde trešām personām ir ierakstīta šā punkta pirmajā daļā minētajā reģistrā. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šādu darījumu pārbaudes. Dalībvalstis, kuru vīna produkcija pārsniedz 25000 hektolitrus gadā, ņemot paraugus, pārbauda vismaz atbilstību 51. pantā minētajai vidējai alkohola koncentrācijai un to, vai visi blakusprodukti ir izņemti no aprites noteiktajā termiņā. 51. pants Prasības attiecībā uz blakusproduktiem, kas izņemti no aprites To vīna darīšanas blakusproduktu minimālā tīrā spirta alkohola koncentrācija, kas uzraudzībā izņemti no aprites saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 7. un 8. punktu, ir šāda: a) vīnogu izspaidas: i) 2,1 litri uz 100 kilogramiem īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu gadījumā, ii) 3 litri uz 100 kilogramiem citos gadījumos; b) vīna nogulsnes: i) 3,5 litri uz 100 kilogramiem īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu gadījumā, ii) 5 litri uz 100 kilogramiem citos gadījumos; II iedaļa Vīna destilācija no universālas šķirnes vīnogām 52. pants Pienākums piegādāt vīnu destilācijai Ražotāji, kam jāveic destilācija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, pilda savus pienākumus, ne vēlāk kā līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam piegādājot savu vīnu destilācijai apstiprinātā spirta destilācijas uzņēmumā. Gadījumos, uz ko attiecas šīs regulas 71. pants, pienākumu pilda, piegādājot destilācijai vīnu apstiprinātam destilācijai stiprināta vīna izgatavotājam ne vēlāk kā līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam. 53. pants Piegādājamā vīna daudzums 1. Tā vīna gadījumā, uz ko attiecas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pants, ražotājiem jāpiegādā daudzums, kas vienāds ar to daudzumu, ko viņi ir saražojuši, atskaitot: a) daudzumu, kas atbilst parasti saražotajam daudzumam, ko aprēķina, kā norādīts šā panta 2. punktā; b) jebkuru daudzumu, par ko viņi var iesniegt pierādījumus, ka tas ir eksportēts ne vēlāk kā līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam. No piegādājamā daudzuma ražotāji var arī atņemt daudzumu, kas nepārsniedz 10 hektolitrus. 2. Gadījumā, ja vīnu iegūst no vīnogu šķirnēm, ko klasificē gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā citai izmantošanai paredzētas šķirnes, parasti saražotā vīna kopējais daudzums katrā administratīvajā vienībā ir vidējais daudzums, kas saražots šādos vīna gados: - Desmit dalībvalstu Kopienā no 1974./75.g. līdz 1979./80.g., - Spānijā un Portugālē no 1978./79.g. līdz 1983./84.g., - Austrijā no 1988./89.g. līdz 1993./94.g. Tomēr gadījumos, kad vīnu iegūst no vīnogu šķirnēm, ko attiecīgajā administratīvajā vienībā klasificē gan kā vīnogu vīna šķirnes, gan kā vīna spirtu ražošanai paredzētas šķirnes, no šā daudzuma atņem daudzumus, ko destilē citiem mērķiem, kuri nav vīna spirtu ražošana ar reģistrētu izcelsmes apzīmējumu. Attiecībā uz pirmajā daļā minēto vīnu attiecīgās dalībvalstis nosaka parasti saražoto daudzumu uz hektāru, nosakot vīna daļu, ko iegūst tādā pašā atskaites laika posmā, kurš minēts pirmajā daļā, no vīnogu šķirnēm, ko attiecīgajā administratīvajā vienībā klasificē gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā citiem mērķiem paredzētas šķirnes. 3. Katra ražotāja saražoto kopējo daudzumu veido vīna daudzumi, uz ko attiecas 53. panta 1. punkts un kas norādīti Regulas (EK) Nr. 1493/1999 18. pantā minētajā ražošanas deklarācijā, un daudzumi, kas ierakstīti minētās regulas 70. pantā paredzētajā reģistrā un ko ražotājs pēc ražošanas deklarācijas iesniegšanas datuma ir ieguvis no vīnogām vai misas, kas ražota no vīnogām, kuru šķirnes ir norādītas minētās regulas 28. pantā un kas uzrādītas minētajā deklarācijā. 4. Neatkarīgi no iepriekšējā punkta, ja vīnu iegūst no vīnogu šķirnēm, ko attiecīgā administratīvā vienībā klasificē gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā vīna spirtu ražošanai paredzētas šķirnes, no 1998./99. vīna gada dalībvalstis ir pilnvarotas atļaut ražotājiem, kam no 1997./98. vīna gada ir maksātas piemaksas par pastāvīgu atteikšanos no vīnogu audzēšanas kādā no savas vīnogu audzēšanas teritorijas daļām, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 8. pantā, piecus nākamos vīna gadus pēc vīnogulāju izrakšanas saglabāt parasti saražoto daudzumu tādā līmenī, kāds tas bija pirms vīnogulāju izrakšanas. 54. pants Izņēmumi attiecībā uz pienākumu piegādāt destilācijai Ja saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 1. punktu atļauj izdarīt atkāpi, vīnu, uz ko attiecas minētais pants, var pārvest a) uz muitas iestādi, lai nokārtotu muitas eksporta formalitātes, kam seko izvešana no Kopienas muitas teritorijas, vai b) destilācijai uz apstiprināta stiprinātā vīna izgatavotāja telpām, lai vīnu stiprinātu. 55. pants Iegādes cena 1. Spirta ražotāji samaksā ražotājiem Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 3. punktā norādīto iegādes cenu par piegādāto daudzumu trīs mēnešu laikā pēc piegādes dienas spirta destilācijas uzņēmumā. Šo cenu piemēro nefasētai precei ražotāja telpās. 2. 53. panta otrajā daļā minētā vīna gadījumā Francija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 3. punktu var sadalīt iegādes cenu starp tiem ražotājiem, uz kuriem attiecas destilācijas pienākums, pamatojoties uz ražu no viena hektāra. Minētās dalībvalsts pieņemtie noteikumi nodrošina to, ka vidējā cena, ko faktiski samaksā par visu destilēto vīnu, ir EUR 1,34/tilp. %/hl. 56. pants Spirta ražotājiem izmaksājamais atbalsts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 5. punkta a) apakšpunktā minēto atbalsta summu nosaka šādi (par spirta tilp. % un par produkta hektolitru, ko iegūst destilējot): a) tīrs pārtikas spirts 0,7728 EUR; b) vīna spirti, jēlspirts un vīna destilāts 0,6401 EUR. 57. pants Prasības attiecībā uz spirtu, ko iegūst dažu destilācijas darbību rezultātā Tieši destilējot vīnus, kas iegūti no vīnogu šķirnēm, kuras tajā pašā administratīvajā vienībā klasificē gan kā vīnogu vīna šķirnes, gan kā vīna spirtu ražošanai paredzētas šķirnes, drīkst ražot tikai tādus produktus, kuru alkohola koncentrācija ir vismaz 92 tilp. % vai vairāk III iedaļa Šīs nodaļas I un II iedaļai piemērojamie kopējie noteikumi 58. pants Daļējas piegādes Ražotāji, uz ko attiecas viens no šīs regulas 45.un 52. pantā minētajiem pienākumiem un kas ir piegādājuši vismaz 90 % no produkta daudzuma, kurš tiem jāpiegādā līdz kārtējā vīna gada 15. jūlijam, var izpildīt savu pienākumu, piegādājot atlikušo daudzumu līdz kompetentas valsts iestādes noteiktam datumam, bet ne vēlāk par nākamā vīna gada 31. augustu. Tādos gadījumos: a) pirmajā daļā minēto atlikušo daudzumu iegādes cenu un no tiem ražotā un intervences iestādei nosūtītā spirta cenu samazina par summu, kas ir vienāda ar noteikto atbalstu par tīru pārtikas spirtu un ko nosaka attiecīgajai destilācijai saskaņā ar šīs regulas 48. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu un 56. panta a) apakšpunktu; b) atbalstu nemaksā par destilācijas produktiem, kas nav piegādāti intervences iestādēm; c) pienākumu uzskata par izpildītu līdz datumam, ko nosaka saskaņā ar pirmo daļu; d) kompetenta iestāde pielāgo destilācijas un a) apakšpunktā minētās cenas samaksas pierādījumu iesniegšanas termiņus un termiņu, kādā spirtu piegādā intervences iestādei, ņemot vērā piegādes termiņa pagarinājumu. 59. pants Piegādes pierādījumi Spirta ražotāji līdz nākamā vīna gada 31. augustam ražotājiem kā piegādes pierādījumu izsniedz sertifikātu, kurā norādīts vismaz piegādāto produktu veids, daudzums un alkohola tilpumkoncentrācija, kā arī piegādes datumi. Ja tomēr ražotāji piegādā destilējamos produktus spirta destilācijas uzņēmumam dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kur produkti ir iegūti, spirta ražotājs lūdz destilācijas dalībvalsts intervences iestādi apstiprināt ar oficiālu dokumentu, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantā, kurš attiecas uz produktu transportēšanu, ka spirta destilācijas uzņēmums ir pārņēmis minētos produktus. Spirta ražotājs nosūta ražotājam pienācīgi apstiprinātu dokumenta eksemplāru viena mēneša laikā pēc destilējamo produktu saņemšanas. 60. pants Pierādījumi, kas spirta ražotājiem jāiesniedz intervences iestādēs 1. Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, spirta ražotāji iesniedz intervences iestādei pieteikumu ne vēlāk kā līdz 30. novembrim pēc attiecīgā vīna gada beigām, sniedzot šādu informāciju par daudzumiem, uz ko attiecas viņu pieteikums: a) i) vīna un vīna nogulšņu gadījumā - katra ražotāja veikto piegāžu pārskats, norādot vismaz - veidu, daudzumu, krāsu un alkohola tilpuma koncentrāciju, - Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. panta 1. punktā p