Oficiālais Vēstnesis L 312 , 23/12/1995 Lpp. 0001 - 0004



Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 235. pantu, ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 203. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], tā kā Eiropas Kopienu budžetu finansē no pašu resursiem un to pārvalda Komisija, nepārsniedzot atļautās apropriācijas un ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principu; tā kā šajā nolūkā Komisija cieši sadarbojas ar dalībvalstīm; tā kā lielākā daļa Kopienas izdevumu saņēmēju rokās nonāk ar dalībvalstu starpniecību; tā kā sīki izstrādātie noteikumi par šo decentralizēto vadību un līdzekļu izmantošanas uzraudzību izklāstīti atšķirīgos katrai attiecīgai Kopienas politikai izstrādātos noteikumos; tā kā tomēr visās jomās jāapkaro darbības, kas kaitē Kopienu finansiālajām interesēm; tā kā, lai efektīvi apkarotu krāpšanu, kas kaitē Kopienu finansiālajām interesēm, visās Kopienas politikas jomās jāievieš vienots tiesību normu kopums; tā kā šai regulai atbilstošajos nozaru noteikumos paredzēta nelikumīga rīcība un ar to saistītie administratīvie pasākumi un sodi; tā kā iepriekš minētā rīcība ietver arī krāpšanu, kas definēta Konvencijā par Eiropas Kopienas finansiālo interešu aizsardzību; tā kā Kopienas administratīvajiem sodiem pietiekami jāaizsargā minētās intereses; tā kā jāparedz vispārēji noteikumi par šiem sodiem; tā kā Kopienas tiesību aktos par kopējo lauksaimniecības politiku ir paredzēti Kopienas administratīvie sodi; tā kā šādi sodi jāievieš arī citās jomās; tā kā Kopienas pasākumi un sodi, kas paredzēti saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas mērķiem, ir palīdzības sistēmu sastāvdaļa; tā kā sodu konkrētie mērķi neiespaido to, kā dalībvalstu kompetentās iestādes attiecīgo saimnieciskās darbības subjektu darbību vērtē krimināltiesiskā aspektā; tā kā gadījumos, kad mērķi nav izdevies sasniegt ar profilakses pasākumiem, pasākumu iedarbība jānodrošina ar Kopienas noteikumu tūlītēju piemērošanu un visu Kopienas pasākumu pilnīgu piemērošanu; tā kā ne tikai saskaņā ar vispārējo taisnīguma principu un proporcionalitātes principu, bet arī pēc principa ne bis in idem , ievērojot acquis communautaire un šīs regulas spēkā stāšanās brīdī pastāvošos īpašos Kopienas noteikumus, jāpieņem attiecīgi noteikumi, lai novērstu to, ka sakrīt vienām un tām pašām personām par vieniem un tiem pašiem pārkāpumiem uzliktie Kopienas finansiālie sodi un dalībvalsts kriminālsodi; tā kā šīs regulas piemērošanas nolūkā krimināllietu var uzskatīt par izbeigtu, ja kompetentā valsts iestāde un attiecīgā persona panāk vienošanos; tā kā šīs regulas piemērošana neskar dalībvalstu krimināllikumu piemērošanu; tā kā Kopienas tiesību akti Komisijai un dalībvalstīm uzliek pienākumu pārbaudīt, vai Kopienas budžeta līdzekļi tiek izmantoti paredzētājiem nolūkiem; tā kā pastāvošos noteikumus vajag papildināt ar kopīgiem noteikumiem; tā kā Līgumos nav paredzēts, ka būtu vajadzīgas īpašas pilnvaras, lai pieņemtu horizontālas darbības materiālo tiesību normas par pārbaudēm, pasākumiem un sodiem, kas nodrošina Kopienas finansiālo interešu aizsardzību; tā kā tādēļ jāatsaucas uz EK līguma 235. pantu un Euratom līguma 203. pantu; tā kā turpmāk papildus tiks pieņemti vispārīgi noteikumi par inspekcijām un pārbaudēm uz vietas, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I SADAĻA Vispārēji principi 1. pants 1. Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzībai ar šo tiek pieņemti vispārīgi noteikumi par vienveida pārbaudēm un administratīviem pasākumiem un sodiem, kas saistīti ar Kopienas tiesību pārkāpumiem. 2. "Pārkāpums" nozīmē Kopienas tiesību normas pārkāpumu, ko rada kāda saimnieciskās darbības subjekta rīcība vai nolaidība, kas kaitē vai varētu kaitēt Kopienu budžetam vai to pārvaldītiem budžetiem: mazinot vai zaudējot ienākumus no Kopienu vārdā tieši izveidotajiem pašu resursiem vai veicot nepamatotus izdevumus. 2. pants 1. Administratīvās pārbaudes, pasākumus un sodus piemēro tiktāl, ciktāl tie vajadzīgi, lai nodrošinātu Kopienas tiesību aktu pareizu piemērošanu. Tiem jābūt iedarbīgiem, samērīgiem ar nodarījumu un jāattur no pārkāpumiem, tādējādi pietiekami jāaizsargā Kopienas finansiālās intereses. 2. Nav piemērojami administratīvi sodi, kas Kopienas tiesību aktos nav bijuši paredzēti pirms notikušā pārkāpuma. Ja Kopienas noteikumi, kas paredz administratīvus sodus, vēlāk ir grozīti, ar atpakaļejošu spēku piemēro saudzīgākos noteikumus. 3. Kopienas tiesību aktos nosaka, kādiem un ar kādu darbības jomu jābūt administratīvajiem pasākumiem un sodiem, kas vajadzīgi konkrēto noteikumu pareizai piemērošanai, ņemot vērā pārkāpuma veidu un smagumu, piešķirto vai saņemto labumu un atbildības pakāpi. 4. Kopienas pārbaužu, pasākumu un sodu piemērošanas kārtību regulē dalībvalstu tiesību akti, ievērojot attiecīgos Kopienas tiesību aktus. 3. pants 1. Lietas noilguma termiņš ir četri gadi no 1. panta 1. punktā minētā pārkāpuma izdarīšanas brīža. Nozaru noteikumos tomēr var paredzēt īsāku laiku, kas nevar būt mazāks par trim gadiem. Ja pārkāpums ir nepārtraukts vai vairākkārtējs, noilguma termiņš sākas dienā, kad pārkāpums beidzies. Vairākgadu programmās noilguma termiņš visos gadījumos ir līdz programmas pilnīgai pabeigšanai. Noilguma termiņu pārtrauc kompetento iestāžu lēmumi, kas attiecas uz pārkāpumu izmeklēšanu vai iztiesāšanu un kuri konkrētajām personām darīti zināmi. Noilguma termiņš pēc katra pārtraukuma atsākas. Tomēr noilgums iestājas ne vēlāk kā dienā, kad pagājis laiks, kas divreiz ilgāks par noilguma termiņu un kurā kompetentās iestādes nav uzlikušas sodus, izņemot gadījumus, kad administratīvā lieta pārtraukta saskaņā ar 6. panta 1. punktu. 2. Administratīvā soda lēmuma izpildes termiņš ir trīs gadi. Šis termiņš sākas galīgā lēmuma pieņemšanas dienā. Termiņa pārtraukšanu un atlikšanu regulē attiecīgie dalībvalstu noteikumi. 3. Dalībvalstis patur iespēju piemērot termiņus, kas ir ilgāki par attiecīgi 1. un 2. punktā paredzētajiem. II SADAĻA Administratīvie pasākumi un sodi 4. pants 1. Pārkāpuma gadījumā nelikumīgi iegūtais labums atgūstams: - uzliekot pienākumu samaksāt vai atmaksāt summas, kas nav samaksātas vai ir nelikumīgi saņemtas, - pilnīgi vai daļēji liedzot garantijas, kas dotas, atbalstot lūgumu piešķirt labumu, vai avansa saņemšanas brīdī. 2. Piemērojot 1. punktā minētos pasākumus, atgūst tikai iegūtos labumus, un, ja tā paredzēts, procentus, ko var noteikt pēc vienotas likmes. 3. Ja konstatēts, ka darbības nolūks ir iegūt labumu pretēji attiecīgajā gadījumā piemērojamo Kopienas tiesību aktu mērķiem, labuma saņemšanai vajadzīgos apstākļus radot mākslīgi, šo labumu atbilstoši gadījumam nepiešķir vai atsauc. 4. Šajā pantā paredzētie pasākumi nav uzskatāmi par sodiem. 5. pants 1. Par tīšu pārkāpumu vai pārkāpumu nolaidības dēļ var uzlikt šādus administratīvus sodus: a) administratīvu naudassodu; b) maksājumu, kas ir lielāks par nelikumīgi iegūtajām vai ieturētajām summām, vajadzības gadījumā pierēķinot procentus; papildu summu aprēķina pēc procentu likmes, kas nosakāma īpašos noteikumos, un tā nedrīkst pārsniegt summu, kas nepieciešama kā soda līdzeklis; c) Kopienas noteikumos piešķirta labuma pilnīgu vai daļēju atcelšanu, pat ja saimnieciskās darbības subjekts nelikumīgi iedzīvojies tikai no kādas labuma daļas; d) labuma uzteikšanu vai atcelšanu uz kādu laiku pēc pārkāpuma izdarīšanas; e) dalībai Kopienas palīdzības sistēmā vajadzīgā apstiprinājuma vai atzinuma pagaidu atcelšanu; f) tiesību aktu nosacījumu izpildei paredzētās garantijas vai ķīlas atņemšanu vai nelikumīgi piešķirtas garantijas summas atlīdzināšanu; g) citus ekonomiskus līdzīga veida un apmēra sodus, kas paredzēti Padomes pieņemtajos nozaru noteikumos, ievērojot attiecīgo nozaru konkrētās prasības un saskaņā ar izpildpilnvarām, ko Padome piešķīrusi Komisijai. 2. Neskarot noteikumus, kas izklāstīti šīs regulas spēkā stāšanas brīdī pastāvošajos nozaru noteikumos, par citiem pārkāpumiem var uzlikt tikai 1. punktā paredzētos sodus, kuri nav līdzvērtīgi kriminālsodiem, ja šiem sodiem ir būtiska nozīme likumības nodrošināšanā. 6. pants 1. Neskarot Kopienas administratīvos pasākumus un sodus, kas noteikti, pamatojoties uz šīs regulas spēkā stāšanās brīdi pastāvošajiem nozaru noteikumiem, ar kompetentās iestādes lēmumu var pārtraukt finansiālo sodu, piemēram, administratīvo naudassodu piemērošanu, ja pret attiecīgo personu sakarā ar vieniem un tiem pašiem faktiem sākta krimināllieta. Līdz ar administratīvās lietas pārtraukšanu pārtrūkst 3. pantā paredzētais noilguma termiņš. 2. Ja krimināllietu neturpina, atsākama pārtrauktā administratīvā lieta. 3. Pēc krimināllietas izbeigšanas pārtrauktā administratīvā lieta atsākama, ja vien to neliedz darīt vispārējie tiesiskie principi. 4. Ja administratīvā procedūra ir atsākta, administratīvā iestāde nodrošina to, ka tiek uzlikts sods, kas vismaz līdzvērtīgs attiecīgajos Kopienas noteikumos paredzētajiem, un var ņemt vērā tiesas iestāžu sodus, kas tai pašai personai piespriesti sakarā ar vieniem un tiem pašiem faktiem. 5. Šā panta 1. līdz 4. punkts neattiecas uz finansiāliem sodiem, kas ir finansiālā atbalsta sistēmu būtiska sastāvdaļa un kurus var uzlikt neatkarīgi no kriminālsodiem, ja un ciktāl tie nav līdzvērtīgi šādiem sodiem. 7. pants Kopienas administratīvos pasākumus un sodus var piemērot 1. pantā minētajiem saimnieciskās darbības subjektiem, proti, fiziskajām un juridiskajām personām un pārējām saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem tiesībspējīgām personām, kas izdarījušas pārkāpumu. Tos var piemērot arī personām, kuras piedalījušās pārkāpuma izdarīšanā, un personām, kuru pienākums ir uzņemties atbildību par pārkāpumu vai to nepieļaut. III SADAĻA Kontrole 8. pants 1. Saskaņā ar saviem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka ar Kopienas finansiālajām interesēm saistītie darījumi ir likumīgi un patiešām notiek. 2. Paredzētajiem kontroles pasākumiem jāatbilst katras nozares īpatnībām un jābūt samērā ar izvirzītajiem mērķiem. Tajos rēķinās ar dalībvalstīs pastāvošo administratīvo praksi un struktūrām, un tos nosaka tā, lai neradītu pārmērīgas ekonomiskas grūtības un administratīvas izmaksas. Lai nodrošinātu attiecīgo tiesību aktu vienotu un efektīvu piemērošanu, jo īpaši, lai novērstu un atklātu pārkāpumus, nozaru noteikumos pēc vajadzības nosaka dalībvalstu inspekciju un pārbaužu uz vietas veidu, biežumu un kārtību. 3. Nozaru noteikumos iekļauj noteikumus, kam jānodrošina līdzvērtīgas pārbaudes, tuvinot procedūru un pārbaudes metodes. 9. pants 1. Neskarot pārbaudes, ko dalībvalstis veic saskaņā ar saviem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, un pārbaudes, ko Kopienas iestādes veic saskaņā ar EK līgumu, jo īpaši tā 188.c pantu, Komisija atbild par to, lai būtu pārbaudīts: a) kā administratīvā prakse atbilst Kopienas noteikumiem; b) vai ir vajadzīgie pamatojuma dokumenti un vai tie saskan ar Kopienas ieņēmumiem un izdevumiem, kas minēti 1. pantā; c) kādos apstākļos tiek veikti un pārbaudīti finanšu darījumi. 2. Turklāt tā var veikt inspekcijas un pārbaudes uz vietas saskaņā ar nozaru noteikumos izklāstītajiem nosacījumiem. Pirms šādām pārbaudēm un inspekcijām saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem Komisija informē attiecīgo dalībvalsti, lai saņemtu vajadzīgo palīdzību. 10. pants Saskaņā ar EK līguma 235. pantā un Euratom līguma 203. pantā paredzētajām procedūrām vēlāk papildus pieņem vispārīgus noteikumus par inspekcijām un pārbaudēm uz vietas. 11. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1995. gada 18. decembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. Borrell Fontelles [1] OV C 216, 6.8.1994.., 11. lpp. [2] OV C 89, 10.4.1995., 83. lpp. --------------------------------------------------