LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 198/1

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2017/1369

(2017. gada 4. jūlijs),

ar ko izveido energomarķējuma satvaru un atceļ Direktīvu 2010/30/ES

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 194. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

(1) Savienība ir apņēmusies veidot Enerģētikas savienību ar tālredzīgu klimata politiku. Energoefektivitāte ir būtisks elements Savienības klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un svarīgs nosacījums enerģijas pieprasījuma ierobežošanai.

(2) Energomarķējums dod klientiem iespēju veikt apzinātu izvēli, pamatojoties uz energopatēriņu ietekmējošu ražojumu enerģijas patēriņu. Informācija par efektīviem un ilgtspējīgiem energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem būtiski veicina enerģijas ietaupījumus un palīdz samazināt rēķinus par patērēto enerģiju, vienlaikus veicinot inovāciju un investīcijas energoefektīvāku ražojumu izgatavošanā. Energopatēriņu ietekmējošu ražojumu efektivitātes uzlabošana, ļaujot klientiem veikt apzinātu izvēli un saskaņojot ar to saistītās prasības Savienības līmenī, dod labumu arī ražotājiem, rūpniecībai un Savienības ekonomikai kopumā.

(3) Komisija ir pārskatījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/30/ES (3) efektivitāti un konstatējusi, ka ir jāatjaunina energomarķējuma satvars, lai uzlabotu tā efektivitāti.

(4) Ir lietderīgi Direktīvu 2010/30/ES aizstāt ar regulu, kuras darbības joma būtībā ir tāda pati, bet ar kuru tiek mainīti un pilnveidoti daži tās noteikumi nolūkā precizēt un atjaunināt to saturu, ņemot vērā tehnoloģisko progresu, kas pēdējos gados sasniegts ražojumu energoefektivitātes jomā. Tā kā pasažieru vai preču transportlīdzekļu enerģijas patēriņu tieši un netieši regulē ar citiem Savienības tiesību aktiem un politiku, ir lietderīgi tos arī turpmāk izslēgt no šīs regulas darbības jomas; minētā izslēgšana attiecas arī uz transportlīdzekļiem ar motoru, kas to darbības laikā nemaina atrašanās vietu, piemēram, liftiem, eskalatoriem un lentes transportieriem.

(5) Ir lietderīgi precizēt, ka visiem ražojumiem, kas Savienības tirgū laisti pirmoreiz, tostarp importētiem lietotiem ražojumiem, būtu jāietilpst šīs regulas darbības jomā. Tomēr nebūtu jāietver ražojumi, ko Savienības tirgū dara pieejamus otro vai vēl kādu reizi.

(6) Regula ir piemērots juridiskais instruments, jo ar to nosaka skaidrus un sīki izstrādātus noteikumus, kas nepieļauj atšķirīgu transponēšanu dalībvalstīs un līdz ar to nodrošina lielāku saskaņotības pakāpi Savienībā. Saskaņots tiesiskais regulējums Savienības, nevis dalībvalstu līmenī, samazina izmaksas ražotājiem, nodrošina vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nodrošina preču brīvu apriti iekšējā tirgū.

(7) Enerģijas pieprasījuma ierobežošana ir atzīta par vienu no galvenajiem pasākumiem Eiropas enerģētiskās drošības stratēģijā, kas izklāstīta Komisijas 2014. gada 28. maija paziņojumā. Enerģētikas savienības pamatstratēģijā, kas izklāstīta Komisijas 2015. gada 25. februāra paziņojumā, likts vēl lielāks uzsvars uz principu “energoefektivitāte pirmajā vietā” un uz nepieciešamību pilnībā īstenot esošos Savienības tiesību aktus enerģētikas jomā. Enerģētikas savienības pamatstratēģijas ceļvedī, kas izklāstīts minētajā paziņojumā, ir paredzēts, ka 2015. gadā jāpārskata ražojumu energoefektivitātes regulējums. Ar šo regulu tiks uzlabots energomarķējuma tiesiskais un izpildes regulējums.

(8) Energopatēriņu ietekmējošu ražojumu efektivitātes uzlabošana, ļaujot klientiem veikt apzinātu izvēli, nāk par labu Savienības ekonomikai, mazina pieprasījumu pēc enerģijas un ļauj klientiem ietaupīt naudu par patērētās enerģijas rēķiniem, veicina inovāciju un investīcijas energoefektivitātē un ļauj nozarēm, kas izstrādā un ražo visenergoefektīvākos ražojumus, iegūt konkurences priekšrocības. Tā sekmē Savienības 2020. un 2030. gadam izvirzīto energoefektivitātes mērķu, kā arī Savienības vides un klimata pārmaiņu jomas mērķu sasniegšanu. Turklāt tās mērķis ir arī pozitīvi ietekmēt energopatēriņu ietekmējošu ražojumu un to daļu ekoloģiskos raksturlielumus, tostarp ar enerģiju nesaistītu resursu izmantošanu.

(9) Ar šo regulu veicina tādu energoviedu ražojumu izstrādi, to atzīšanu klientu vidū un ieviešanu tirgū, kurus var aktivizēt, lai tie mijiedarbotos ar citām ierīcēm un sistēmām, tostarp ar pašu energotīklu, nolūkā uzlabot energoefektivitāti vai atjaunojamās enerģijas izmantošanu, samazināt enerģijas patēriņu un sekmēt Savienības rūpniecības inovāciju.

(10) Precīzas, būtiskas un salīdzināmas informācijas sniegšana par energopatēriņu ietekmējošu ražojumu specifisko enerģijas patēriņu atvieglo klienta izvēli par labu ražojumiem, kas lietošanas laikā patērē mazāk enerģijas un citu svarīgu resursu. Standartizēts, obligāts energopatēriņu ietekmējošu ražojumu marķējums ir efektīvs līdzeklis, ar kuru potenciālajiem klientiem sniegt salīdzināmu informāciju par energopatēriņu ietekmējošu ražojumu energoefektivitāti. Marķējums būtu jāpapildina ar ražojuma informācijas lapu. Marķējumam vajadzētu būt viegli atpazīstamam, vienkāršam un kodolīgam. Minētajā nolūkā pašreizējā marķējuma krāsu skala (no tumši zaļas līdz sarkanai krāsai) būtu jāsaglabā kā pamats klientu informēšanai par ražojumu energoefektivitāti. Lai klientiem, kas meklē iespējas ietaupīt enerģiju un izmaksas, marķējums būtu reāli lietderīgs, marķējuma skalas pakāpēm būtu jāatbilst būtiskiem klientu enerģijas un izmaksu ietaupījumiem. Vairākumam ražojumu grupu marķējumā papildus marķējuma skalai vajadzības gadījumā būtu jānorāda arī absolūtais enerģijas patēriņš, lai dotu klientiem iespēju paredzēt savas izvēles tiešo ietekmi uz rēķiniem par patērēto enerģiju. Taču šo informāciju nav iespējams sniegt attiecībā uz energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem, kas paši nepatērē enerģiju.

(11) Ir pierādījies, ka klientiem izmaksu ziņā efektīva ir klasifikācija, kurā izmantoti burti no A līdz G. Tiek paredzēts, ka vienota piemērošana visām ražojumu grupām uzlabos pārredzamību un izpratni klientu vidū. Situācijās, kad ekodizaina pasākumu dēļ, kas veikti, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/125/EK (4), uz ražojumiem vairs nevar attiecināt “E”, “F” vai “G” klasi, minētās klases tomēr būtu jāattēlo uz marķējuma pelēkā krāsā. Pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos, piemēram, kad netiek panākti pietiekami ietaupījumi visā septiņu klašu spektrā, marķējumā vajadzētu būt iespējamam attēlot mazāku klašu skaitu nekā parastajā skalā no A līdz G. Tādos gadījumos marķējuma skala no tumši zaļas līdz sarkanai krāsai būtu jāsaglabā atlikušajām klasēm un tā būtu jāpiemēro tikai jauniem ražojumiem, kas laisti tirgū vai nodoti ekspluatācijā.

(12) Kad piegādātājs laiž tirgū ražojumu, katrai ražojuma vienībai būtu jāpievieno attiecīgā deleģētā akta prasībām atbilstošs marķējums papīra formātā. Attiecīgajā deleģētajā aktā būtu jāizklāsta visefektīvākais marķējumu izvietošanas veids, ņemot vērā ietekmi uz klientiem, piegādātājiem un tirgotājiem, un varētu paredzēt, ka marķējumu uzdrukā uz ražojuma iepakojuma. Tirgotājam būtu piegādāto marķējumu kopā ar ražojuma vienību jāizvieto tā, kā to paredz attiecīgais deleģētais akts. Norādītajam marķējumam vajadzētu būt skaidri redzamam un identificējamam kā marķējumam, kas pieder pie attiecīgā ražojuma, arī tad, ja klients neizlasa zīmola nosaukumu un modeļa numuru uz marķējuma, un tam vajadzētu piesaistīt klienta uzmanību, kad tas apskata izstādīto ražojumu.

(13) Neskarot piegādātāja pienākumu kopā ar katru ražojuma vienību sniegt drukātu marķējumu, digitālās tehnoloģijas sasniegumiem varētu ļaut papildus drukātajam energomarķējumam izmantot elektronisku marķējumu. Tirgotājam arī vajadzētu būt iespējamam ražojuma informācijas lapu lejupielādēt ražojuma datubāzē.

(14) Kad nav praktiski iespējams izvietot energomarķējumu, piemēram, dažu veidu tālpārdošanā, vizuālos reklāmas materiālos un tehniskos reklāmizdevumos, potenciālajiem klientiem būtu jāsniedz informācija vismaz par ražojuma energoklasi un marķējumā norādīto efektivitātes klašu diapazonu.

(15) Ražotāji reaģē uz energomarķējumu, izstrādājot un laižot tirgū aizvien efektīvākus ražojumus. Paralēli tie cenšas pārtraukt mazāk efektīvu ražojumu izgatavošanu, un tam par stimulu kalpo Savienības tiesību akti ekodizaina jomā. Pateicoties šai tehnoloģiju attīstībai, vairums ražojumu modeļu pieder pie energomarķējuma augstākajām klasēm. Lai klienti varētu ražojumus pienācīgi salīdzināt, var būt nepieciešama ražojumu sīkāka diferencēšana un līdz ar to marķējuma skalas atjaunināšana. Tāpēc šajā regulā būtu jānosaka sīki izstrādāta marķējuma skalas atjaunināšanas kārtība, lai piegādātājiem un tirgotājiem sniegtu pēc iespējas lielāku juridisko noteiktību.

(16) Vairākiem marķējumiem, kas izveidoti ar deleģētiem aktiem, kuri pieņemti, ievērojot Direktīvu 2010/30/ES, ražojumi ir pieejami tikai vai galvenokārt augstākajās klasēs. Tas samazina marķējumu efektivitāti. Klasēm uz esošajiem marķējumiem atkarībā no ražojuma grupas ir dažādas skalas, kur augstākā klase var būt starp A un A+++ klasi. Tā rezultātā, ja klienti salīdzina marķējumus dažādās ražojumu grupās, viņi varētu tikt vedināti uzskatīt, ka attiecīgajam marķējumam pastāv energoefektivitātes klases, kas ir labākas norādītajām. Lai izvairītos no šādiem potenciāliem pārpratumiem, ir lietderīgi kā pirmo soli veikt esošo marķējumu skalas sākotnēju atjaunināšanu, lai nodrošinātu viendabīgu skalu no A līdz G trim ražojumu kategorijām saskaņā ar šo regulu.

(17) Telpu sildītāju un ūdenssildītāju energomarķējums tika ieviests tikai nesen, un šādu ražojumu grupu tehnoloģiskā progresa temps ir relatīvi lēns. Pašreizējā marķējuma shēma skaidri nošķir konvencionālās fosilā kurināmā tehnoloģijas, kuras labākajā gadījumā ir A klasē, no tehnoloģijām, kuras izmanto atjaunojamo enerģiju, bet kuras bieži vien ir ievērojami dārgākas un kurām ir paredzētas A+, A++ un A+++ klases. Ievērojamus enerģijas ietaupījumus jau var sasniegt ar visefektīvākajām fosilā kurināmā tehnoloģijām, kuras būtu lietderīgi turpināt popularizēt kā A klases tehnoloģijas. Tā kā telpu sildītāju un ūdenssildītāju ražojumu tirgus, visticamāk, lēnām pāries vairāk uz atjaunojamo energoresursu tehnoloģijām, ir lietderīgi minētajiem ražojumiem marķējuma skalas atjaunināt vēlāk.

(18) Pēc sākotnējās skalas atjaunināšanas turpmākas atjaunināšanas biežums būtu jānosaka kā atsauce uz procentuālo daļu no pārdotajiem ražojumiem augstākajās klasēs. Pēc tam atjaunināšanā būtu jāņem vērā tehnoloģiskā progresa ātrums un tas, ka nebūtu pārmērīgi jāapgrūtina piegādātāji un tirgotāji, jo īpaši mazie uzņēmumi. Tāpēc atjaunināšanas biežumam būtu vēlams aptuveni 10 gadu intervāls. Marķējumā ar atjauninātu skalu augstākā klase būtu jāatstāj tukša, lai veicinātu tehnoloģisko progresu, nodrošinātu regulējuma stabilitāti, ierobežotu skalas atjaunināšanas biežumu un pavērtu iespējas arvien efektīvāku ražojumu izstrādāšanai un atzīšanai. Izņēmuma gadījumos, kad tiek paredzēta straujāka tehnoloģiju attīstība, no jauna pārskatītas skalas marķējuma ieviešanas brīdī nevienam ražojumam nebūtu jātiek klasificētam divās augstākajās klasēs.

(19) Pirms skalas atjaunināšanas Komisijai būtu jāveic atbilstoša priekšizpēte.

(20) Kad ražojumu grupas marķējuma skala tiek atjaunināta, marķējumi uz attiecīgajiem ražojumiem, kas izstādīti veikalos, būtu jānomaina īsā laikposmā, lai nemulsinātu klientus, kā arī būtu jārīko atbilstošas patērētāju informēšanas kampaņas, kurās tiktu skaidri norādīts, ka ir ieviesta jauna marķējuma versija.

(21) Ja marķējuma skala ir atjaunināta, piegādātājiem noteiktu laikposmu tirgotājiem būtu jānodrošina gan esošās, gan atjauninātās marķējumu skalas. Izstādītu (tostarp internetā izstādītu) ražojumu esošā marķējuma nomaiņa uz marķējumu ar atjauninātu skalu būtu jāveic, cik iespējams, drīz pēc dienas, kas par nomaiņas dienu noteikta deleģētajā aktā par marķējumu ar atjauninātu skalu. Tirgotājiem marķējums ar atjauninātu skalu nebūtu jāizstāda pirms nomaiņas dienas.

(22) Ir jāparedz skaidra un samērīga pienākumu sadale atbilstīgi katra ekonomikas dalībnieka uzdevumiem piegādes un izplatīšanas procesā. Ekonomikas dalībniekiem vajadzētu būt atbildīgiem par noteikumu ievērošanu, ņemot vērā to attiecīgos uzdevumus piegādes ķēdē, un būtu jānodrošina, ka tie dara tirgū pieejamus tikai tādus ražojumus, kas atbilst šai regulai un saskaņā ar to pieņemtajiem deleģētajiem aktiem.

(23) Lai saglabātu klientu uzticēšanos energomarķējumam, nebūtu jāatļauj uz energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem un energopatēriņu neietekmējošiem ražojumiem izmantot citus marķējumus, kas atdarina energomarķējumu. Ja uz šādiem ražojumiem neattiecas deleģētie akti, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai saglabāt vai ieviest jaunas valsts shēmas šādu ražojumu marķēšanai. Tāpat tā paša iemesla dēļ nebūtu jāatļauj tādu papildu marķējumu, zīmju, simbolu vai uzrakstu izmantošana, kuri klientus varētu maldināt vai mulsināt par attiecīgā ražojuma enerģijas patēriņu. Par maldinošiem vai mulsinošiem nebūtu jāuzskata saskaņā ar Savienības tiesību aktiem paredzētie marķējumi, piemēram, riepu marķēšana, kas attiecas uz degvielas patēriņa efektivitāti un citiem ar vidi saistītiem parametriem, kā arī papildu marķējumi, piemēram, ES Energy Star un ES ekomarķējums.

(24) Klientiem arvien biežāk tiek piedāvāti viņu ražojumu programmatūras vai aparātprogrammatūras atjauninājumi, kas pieejami pēc ražojumu laišanas tirgū un nodošanas ekspluatācijā. Kaut arī šādi atjauninājumi parasti ir paredzēti, lai uzlabotu ražojuma raksturlielumus, tie var arī ietekmēt uz energomarķējuma norādīto energoefektivitāti un citus ražojuma parametrus. Ja minētās izmaiņas nevēlami ietekmē uz marķējuma norādīto, klienti būtu jāinformē par šīm izmaiņām un būtu jādod viņiem iespēja atjauninājumu pieņemt vai noraidīt.

(25) Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, ir jāprecizē, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (5) paredzētie noteikumi par Savienības tirgus uzraudzību un Savienības tirgū ienākošo produktu kontroli attiecas uz energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem. Paturot prātā preču brīvas aprites principu, ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes savā starpā efektīvi sadarbotos. Šāda sadarbība energomarķējuma jomā būtu jāpastiprina ar Komisijas atbalstu Administratīvās sadarbības grupām (AdCo) ekodizaina un energomarķējuma jautājumos.

(26) Komisijas priekšlikumā jaunai regulai par ražojumu tirgus uzraudzību ir iekļauti noteikumi, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 un Direktīvā 2001/95/EK (6) un vairākos nozarēm specifiskos Savienības saskaņošanas leģislatīvajos aktos. Minētais priekšlikums ietver Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 768/2008/EK (7) paredzētos noteikumus par drošības klauzulām, kas būtu piemērojami visiem Savienības saskaņošanas leģislatīvajiem aktiem. Kamēr likumdevēji vēl izskata jauno regulu, ir lietderīgi atsaukties uz Regulu (EK) Nr. 765/2008 un iekļaut drošības klauzulas šajā regulā.

(27) Tirgus uzraudzības darbības, uz kurām attiecas Regula (EK) Nr. 765/2008, netiek orientētas tikai uz veselības un drošības aizsardzību, bet piemērojamas arī to Savienības tiesību aktu izpildei, kuru mērķis ir citu sabiedrības interešu, tostarp energoefektivitātes, aizsardzība. Saskaņā ar Komisijas 2013. gada 13. februāra paziņojumu “20 darbības drošākiem un atbilstīgiem ražojumiem Eiropai: daudzgadu rīcības plāns ražojumu uzraudzībai ES” tirgus uzraudzības rīcības plānā drošākiem un atbilstīgākiem ražojumiem Eiropai, Savienības vispārējā riska novērtējuma metodika ir atjaunināta, lai tajā ietvertu visus riskus, tostarp tos, kas saistīti ar energomarķējumu.

(28) Lai tirgus uzraudzība visā Savienības teritorijā darbotos saskanīgi un izmaksu ziņā efektīvi, ir arī jāpanāk, lai visa būtiskā informācija par valstu darbībām šajā saistībā – arī atsauce uz paziņojumiem, kas pieprasīti ar šo regulu, – būtu labi strukturēta, pilnībā arhivēta un lai dalībvalstis ar to apmainītos. Komisijas izveidotā Tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēmas (ICSMS) datubāze ir labi piemērota tam, lai veidotu pilnīgu tirgus uzraudzības informācijas datubāzi, un tāpēc būtu stingri jāmudina to izmantot.

(29) Lai izveidotu patērētājiem noderīgu instrumentu, pavērtu tirgotājiem alternatīvas iespējas ražojumu informācijas lapu saņemšanai, atvieglotu atbilstības uzraudzību un nodrošinātu jaunākos tirgus datus, kas vajadzīgi konkrētu ražojumu marķējuma un informācijas lapu pārskatīšanas regulatīvajā procesā, Komisijai būtu jāizveido un jāuztur ražojumu datubāze, kas sastāvētu no publiskās daļas un atbilstības daļas un kam vajadzētu būt pieejamai tiešsaistes portālā.

(30) Neskarot dalībvalstu tirgus uzraudzības pienākumus un piegādātāju pienākumus pārbaudīt ražojumu atbilstību, prasītā informācija par ražojumu atbilstību piegādātājiem būtu jādara pieejama elektroniski ražojumu datubāzē. Informācija, kas attiecas uz patērētājiem un tirgotājiem, būtu jādara publiski pieejama ražojumu datubāzes publiskajā daļā. Minētā informācija būtu jādara pieejama kā atklāti dati, lai to varētu izmantot mobilo lietotņu izstrādātāji un citi salīdzināšanas instrumenti. Būtu jāatvieglo tieša piekļuve ražojumu datubāzes publiskajai daļai, nodrošinot uz lietotāju orientētus instrumentus, piemēram, dinamisku ātrās reaģēšanas kodu (QR kods), kas iekļauts drukātajā marķējumā.

(31) Ražojumu datubāzes atbilstības daļai būtu jāpiemēro stingri datu aizsardzības noteikumi. Tehniskās dokumentācijas vajadzīgās konkrētās daļas atbilstības daļā būtu jādara pieejama gan tirgus uzraudzības iestādēm, gan Komisijai. Ja kāda tehniskā informācija ir tik sensitīva, ka būtu nepiemēroti to iekļaut tehniskās dokumentācijas kategorijā, kā minēts saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos aktos, tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāpatur pilnvaras vajadzības gadījumā piekļūt minētajai informācijai saskaņā ar piegādātāju pienākumu sadarboties vai izmantojot tehniskās informācijas papildu daļas, ko piegādātāji brīvprātīgi augšupielādējuši ražojumu datubāzē.

(32) Lai ražojumu datubāzi varētu izmantot pēc iespējas drīz, visiem modeļiem, kuru vienības ir laistas tirgū no šīs regulas spēkā stāšanās dienas, reģistrācijai vajadzētu būt obligātai. Attiecībā uz modeļiem, kuru vienības tika laistas tirgū pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, bet kuras vairs netirgo, reģistrācijai vajadzētu būt fakultatīvai. Būtu jāparedz atbilstīgs pārejas laiks datubāzes izstrādei un tam, lai ļautu piegādātājiem izpildīt reģistrācijas pienākumu. Ja tirgū jau esošam ražojumam tiek veiktas jebkādas marķējuma un ražojuma informācijas lapas ziņā nozīmīgas izmaiņas, ražojums būtu jāuzskata par jaunu modeli un piegādātājam tas būtu jāreģistrē ražojumu datubāzē. Komisijai, sadarbojoties ar tirgus uzraudzības iestādēm un piegādātājiem, līdz ražojumu datubāzes publiskās un atbilstības daļas pilnīgai īstenošanai īpaša uzmanība būtu jāpievērš pārejas procesam.

(33) Sodiem, kas piemērojami par šīs regulas un saskaņā ar to pieņemto deleģēto aktu noteikumu pārkāpumiem, vajadzētu būt iedarbīgiem, samērīgiem un atturošiem.

(34) Lai veicinātu energoefektivitāti, klimata pārmaiņu mazināšanu un vides aizsardzību, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paredzēt pasākumus, kas stimulē energoefektīvu ražojumu izmantošanu. Dalībvalstis var pašas noteikt to, kādiem vajadzētu būt šādiem stimulējošiem pasākumiem. Šādiem stimulējošiem pasākumiem būtu jāatbilst Savienības noteikumiem par valsts atbalstu, un tiem nebūtu jārada nepamatoti šķēršļi tirgū. Šī regula neskar nekādu tādu turpmāku valsts atbalsta procedūru rezultātus, ko attiecībā uz šādiem stimulējošiem pasākumiem var veikt saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. pantu.

(35) Enerģijas patēriņš, raksturlielumi un cita informācija par ražojumiem, uz kuriem attiecas saskaņā ar šo regulu konkrētiem ražojumiem noteiktas prasības, būtu jāmēra, izmantojot ticamas, precīzas un reproducējamas metodes, kurās ņemtas vērā vispāratzītas mūsdienīgas mērījumu un aprēķinu metodes. Pienācīgas iekšējā tirgus darbības interesēs standartiem vajadzētu būt saskaņotiem Savienības līmenī. Šādās metodēs un standartos pēc iespējas vairāk būtu jāņem vērā attiecīgā ražojuma reālā lietošana, jāatspoguļo vidusmēra patērētāja uzvedība, un tiem vajadzētu būt stabiliem, lai novērstu to tīšu vai netīšu apiešanu. Energomarķējumiem būtu jāatspoguļo ražojumu faktiskās lietošanas salīdzinošie rādītāji, ņemot vērā ierobežojumus, ka saistīti ar vajadzību pēc uzticamas un reproducējamas laboratoriskās testēšanas. Tāpēc piegādātāji nedrīkstētu iekļaut programmatūru vai aparatūru, kas testēšanas apstākļos automātiski maina ražojuma raksturlielumus. Ja konkrētiem ražojumiem noteikto prasību piemērošanas brīdī nav publicētu standartu, Komisijai Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī būtu jāpublicē mērījumu un aprēķinu pagaidu metodes, kas attiecas uz minētajām konkrētam ražojumam noteiktajām prasībām. Kad atsauce uz šādu standartu ir publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, būtu jāuzskata, ka atbilstība šim standartam nozīmē arī atbilstību mērījumu metodēm, kas attiecas uz minētajām konkrētam ražojumam noteiktajām prasībām, kas pieņemtas, pamatojoties uz šo regulu.

(36) Komisijai būtu jāparedz ilgtermiņa darba plāns par konkrētu energopatēriņu ietekmējošu ražojumu marķējuma pārskatīšanu, tostarp provizorisku sarakstu ar vēl citiem energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem, kuriem varētu izveidot energomarķējumu. Īstenojot šo darba plānu, būtu jāsāk ar attiecīgo ražojumu grupu tehnisko, vides un ekonomisko analīzi. Minētajā analīzē būtu jāaplūko arī papildu informācija, tostarp tas, kādas ir iespējas un izmaksas, lai patērētājiem sniegtu informāciju par energopatēriņu ietekmējoša ražojuma raksturlielumiem, piemēram, tā enerģijas patēriņu, ilgizturību vai ekoloģiskajiem raksturlielumiem, atbilstīgi mērķim veicināt aprites ekonomiku. Šādai papildu informācijai būtu jāuzlabo marķējuma saprotamība un iedarbīgums patērētāju acīs, un tai nebūtu jārada negatīva ietekme uz patērētājiem.

(37) Uz tādu ražojumu piegādātājiem, kuri ir tirgoti saskaņā ar Direktīvu 2010/30/ES pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, būtu jāturpina attiecināt pienākums pēc tirgus uzraudzības iestāžu lūguma darīt pieejamu attiecīgo ražojumu tehniskās dokumentācijas elektronisko versiju. Ar atbilstīgiem pārejas noteikumiem būtu jānodrošina juridiskā noteiktība un nepārtrauktība šajā ziņā.

(38) Turklāt, lai nodrošinātu raitu pāreju uz šo regulu, esošās prasības, kas paredzētas saskaņā ar Direktīvas 2010/30/ES 10. pantu un Komisijas Direktīvu 96/60/EK (8) pieņemtajos deleģētajos aktos būtu jāturpina piemērot attiecīgajām ražojumu grupām līdz tās tiek atceltas vai aizvietotas ar saskaņā ar šo regulu pieņemtiem deleģētajiem aktiem. Minēto esošo prasību piemērošana neskar šajā regulā paredzēto pienākumu piemērošanu.

(39) Lai izveidotu energopatēriņu ietekmējošu ražojumu konkrētas ražojumu grupas saskaņā ar konkrētu kritēriju kopumu un lai izveidotu konkrētu ražojumu marķējumu un informācijas lapas, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (9). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienlīdzīgu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve to Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(40) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai saskaņā ar Savienības drošības procedūru noteikt, vai valstu pasākumi ir pamatoti vai nav, un paredzēt sīki izstrādātas prasības attiecībā uz darbības aspektiem, kas saistīti ar ražojumu datubāzi. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (10).

(41) Ņemot vērē to, ka šīs regulas mērķus, proti, nodrošinot attiecīgu informāciju, dot klientiem iespēju izvēlēties efektīvākus ražojumus, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet, turpinot pilnveidot saskaņoto tiesisko regulējumu un nodrošinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus ražotājiem, tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

(42) Šai regulai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem Direktīvas 2010/30/ES transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai.

(43) Tādēļ Direktīva 2010/30/ES būtu jāatceļ,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Priekšmets un darbības joma

1. Šajā regulā ir noteikts satvars, ko piemēro energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem (“ražojumi”), kuri tiek laisti tirgū vai nodoti ekspluatācijā. Tajā ir paredzēts, ka minētie ražojumi tiek marķēti un tiek sniegta standartizēta ražojuma informācija par energoefektivitāti, enerģijas un citu resursu patēriņu ražojumu lietošanas laikā un papildu informācija par ražojumiem, tādējādi dodot klientiem iespēju izvēlēties efektīvākus ražojumus, lai samazinātu savu enerģijas patēriņu.

2. Šo regulu nepiemēro:

a) lietotiem ražojumiem, ja vien tie nav importēti no trešām valstīm;

b) pasažieru vai preču transportlīdzekļiem.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1) “energopatēriņu ietekmējošs ražojums” jeb “ražojums” ir jebkura prece vai sistēma, kas lietošanas laikā ietekmē enerģijas patēriņu un kas ir laista tirgū vai nodota ekspluatācijā, tostarp detaļas, kuras lietošanas laikā ietekmē enerģijas patēriņu, kuras ir laistas tirgū vai nodotas ekspluatācijā klientiem un kuras paredzēts integrēt ražojumos;

2) “ražojumu grupa” ir grupa, kurā ietilpst ražojumi ar vienādu galveno funkcionalitāti;

3) “sistēma” ir vairāku tādu preču kombinācija, kuras apvienojumā pilda konkrētu funkciju paredzamā vidē un kuru energoefektivitāti tādā gadījumā var noteikt kā vienai vienībai;

4) “modelis” ir ražojuma versija, kuras visām vienībām ir tādi paši tehniskie parametri, kas ir būtiski saistībā ar marķējumu un ražojuma informācijas lapu, un tāds pats modeļa identifikators;

5) “modeļa identifikators” ir kods, kas parasti sastāv no burtiem un cipariem, ar kuru konkrētu ražojuma modeli atšķir no citiem modeļiem ar tādu pašu preču zīmi vai tādu pašu piegādātāja nosaukumu;

6) “ekvivalents modelis” ir modelis, kuram ir tādi paši tehniskie parametri, kas ir būtiski saistībā ar marķējumu, un tāda pati ražojuma informācijas lapa, bet kuru tas pats piegādātājs laidis tirgū vai nodevis ekspluatācijā kā citu modeli ar atšķirīgu modeļa identifikatoru;

7) “darīt pieejamu tirgū” nozīmē komercdarbības gaitā par maksu vai bez maksas ražojumu piegādāt izplatīšanai vai izmantošanai Savienības tirgū;

8) “laist tirgū” nozīmē ražojumu pirmoreiz darīt pieejamu Savienības tirgū;

9) “nodot ekspluatācijā” nozīmē ražojuma pirmo lietošanu tā paredzētajam mērķim Savienības tirgū;

10) “ražotājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas ražo kādu ražojumu vai ir pasūtījusi kāda ražojuma konstruēšanu vai ražošanu, un tirgo minēto ražojumu ar savu nosaukumu, vārdu vai preču zīmi;

11) “pilnvarotais pārstāvis” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ir saņēmusi ražotāja rakstisku pilnvaru rīkoties tā vārdā attiecībā uz konkrētiem uzdevumiem;

12) “importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas Savienībā veic uzņēmējdarbību un Savienības tirgū laiž ražojumu no trešās valsts;

13) “tirgotājs” ir mazumtirgotājs vai cita fiziska vai juridiska persona, kas piedāvā pārdošanai, iznomāšanai vai pirkšanai ar nomaksu vai izstāda ražojumus klientiem vai uzstādītājiem komercdarbības gaitā par maksu vai bez maksas;

14) “piegādātājs” ir ražotājs, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, tāda ražotāja pilnvarotais pārstāvis, kurš neveic uzņēmējdarbību Savienībā, vai importētājs, kurš šo ražojumu laiž Savienības tirgū;

15) “tālpārdošana” ir piedāvāšana pārdošanai, iznomāšanai vai pirkšanai ar nomaksu pa pastu, pēc kataloga, internetā, pa telefonu vai ar jebkādiem citiem līdzekļiem, kad potenciālajam klientam nav iespējams apskatīt izstādītu ražojumu;

16) “klients” ir fiziska vai juridiska persona, kas ražojumu pērk, nomā vai saņem savai personīgai lietošanai neatkarīgi no tā, vai tā rīkojas nolūkos, kas ir nesaistīti ar tās komercdarbību, darījumdarbību, amatniecisko darbību vai profesiju, vai ne;

17) “energoefektivitāte” ir attiecība starp iegūto jaudu, pakalpojumu, precēm vai enerģiju un ieguldīto enerģiju;

18) “saskaņotais standarts” ir standarts, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1025/2012 (11) 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā;

19) “marķējums” ir grafiska diagramma drukātā vai elektroniskā veidā, kas ietver slēgtu skalu, kurā izmantoti tikai burti no A līdz G, kur katrs burts atbilst klasei un katra klase atbilst enerģijas ietaupījumiem, septiņās dažādās krāsās no tumši zaļas līdz sarkanai, lai informētu klientus par energoefektivitāti un enerģijas patēriņu; tas ietver marķējumus ar atjauninātu skalu un marķējumus ar mazāk klasēm un krāsām saskaņā ar 11. panta 10. un 11. punktu;

20) “skalas atjaunināšana” ir pasākums, ar ko nosaka stingrākas prasības, kas jāizpilda, lai konkrētai ražojumu grupai sasniegtu marķējumā norādīto energoklasi;

21) “marķējums ar atjauninātu skalu” ir konkrētas ražojumu grupas marķējums, kura skala ir atjaunināta un kuru var atšķirt no marķējumiem, ko piemēroja pirms skalas atjaunināšanas, vienlaikus saglabājot visu marķējumu vizuālu un uztveramu saskaņotību;

22) “ražojuma informācijas lapa” ir standarta dokuments ar informāciju par ražojumu drukātā vai elektroniskā veidā;

23) “tehniskā dokumentācija” ir dokumentācija, kas ir pietiekama, lai tirgus uzraudzības iestādēm dotu iespēju novērtēt ražojuma marķējuma un ražojuma informācijas lapas precizitāti, tostarp testēšanas pārskati vai līdzīgi tehniski pierādījumi;

24) “papildu informācija” ir deleģētajā aktā norādīta informācija par ražojuma funkcionālajiem un ekoloģiskajiem raksturlielumiem;

25) “ražojumu datubāze” ir datu kopums, kas attiecas ražojumiem un kas ir sistemātiski sakārtots un ietver uz patērētājiem orientētu publisko daļu, kurā ar elektronisko saziņas līdzekļu starpniecību ir pieejama informācija par ražojuma individuālajiem parametriem, tiešsaistes portālu pieejamībai un atbilstības daļu ar skaidri noteiktām pieejamības un drošības prasībām;

26) “verifikācijas pielaide” ir tirgus uzraudzības iestāžu vai to vārdā veikto verifikācijas testu mērījumu un aprēķinu rezultātu maksimāli pieļaujamā novirze salīdzinājumā ar paziņoto vai publicēto parametru vērtībām, kurā atspoguļota starplaboratoriju rezultātu variāciju novirze.

3. pants

Piegādātāju vispārīgie pienākumi

1. Piegādātājs nodrošina, ka katrai tirgū laista ražojuma vienībai bez maksas tiek pievienoti precīzi drukāti marķējumi un ražojuma informācijas lapas saskaņā ar šo regulu un attiecīgajiem deleģētajiem aktiem.

Kā alternatīvu tam, ka ražojuma informācijas lapa tiek nodrošināta kopā ar ražojumu, 16. panta 3. punkta h) apakšpunktā minētajos deleģētajos aktos var noteikt, ka pietiek ar to, ka piegādātājs šāda ražojuma informācijas lapas parametrus ievada ražojumu datubāzē. Šādā gadījumā piegādātājs pēc pieprasījuma nodrošina tirgotājam ražojuma informācijas lapu drukātā veidā.

Deleģētajos aktos var paredzēt, ka marķējums tiek uzdrukāts uz ražojuma iepakojuma.

2. Piegādātājs nekavējoties un katrā ziņā piecu darba dienu laikā pēc tirgotāja pieprasījuma bez maksas tirgotājiem piegādā drukātus marķējumus, tostarp marķējumus ar atjauninātu skalu saskaņā ar 11. panta 13. punktu, un ražojumu informācijas lapas.

3. Piegādātājs nodrošina piegādātā marķējuma un ražojuma informācijas lapu precizitāti un sagatavo pietiekamu tehnisko dokumentāciju, lai šo precizitāti būtu iespējams novērtēt.

4. Pēc modeļa vienības nodošanas ekspluatācijā piegādātājs lūdz klientam sniegt nepārprotamu piekrišanu jebkādām izmaiņām, kuras attiecībā uz vienību paredzēts ieviest, veicot atjauninājumus, un kuras varētu kaitēt vienības energoefektivitātes marķējuma parametriem kas noteikti attiecīgajā deleģētajā aktā. Piegādātājs informē klientu par atjauninājuma mērķi un par izmaiņām parametros, tostarp par jebkādām izmaiņām marķējuma klasē. Uz laikposmu, kas ir proporcionāls ražojuma vidējam aprites ciklam, piegādātājs klientam dod iespēju atteikties no atjauninājuma bez novēršama funkcionalitātes zaudējuma.

5. Piegādātājs nelaiž tirgū ražojumus, kas konstruēti tā, ka modeļa raksturlielumi testa apstākļos tiek automātiski mainīti nolūkā sasniegt vēlamāku to parametru līmeni, kuri precizēti attiecīgajā deleģētajā aktā vai iekļauti jebkuros ražojumam pievienotajos dokumentos.

4. pants

Piegādāju pienākumi saistībā ar ražojumu datubāzi

1. No 2019. gada 1. janvāra, pirms tirgū tiek laista jauna modeļa vienība, uz kuru attiecas deleģētais akts, piegādātājs ražojumu datubāzes publiskajā un atbilstības daļā ievada informāciju par minēto modeli, kā norādīts I pielikumā.

2. Ja laikposmā no 2017. gada 1. augusta līdz 2019. gada 1. janvārim tirgū laiž tādu modeļu vienības, uz kuriem attiecas deleģētais akts, piegādātājs līdz 2019. gada 30. jūnijam attiecībā uz minētajiem modeļiem ražojumu datubāzē ievada I pielikumā izklāstīto informāciju.

Līdz brīdim, kad dati ir ievadīti ražojumu datubāzē, piegādātājs 10 dienu laikā pēc tam, kad ir saņemts tirgus uzraudzības iestāžu vai Komisijas lūgums, nodrošina tehniskās dokumentācijas elektroniskās versijas pieejamību pārbaudes nolūkiem.

3. Piegādātājs ražojumu datubāzē var ievadīt informāciju par modeļiem, kā norādīts I pielikumā, kuru vienības tika laistas tirgū tikai un vienīgi pirms 2017. gada 1. augusta.

4. Ražojumu, attiecībā uz kuru ir izdarītas izmaiņas, kas ir būtiskas attiecībā uz marķējumu vai ražojuma informācijas lapu, uzskata par jaunu modeli. Piegādātājs datubāzē norāda, kad tas modeļa vienības tirgū vairs nelaiž.

5. Šā panta 1. un 2. punktā minētie pienākumi neattiecas uz sildītāju komplektiem, kas minēti Komisijas Deleģētajās regulās (ES) Nr. 811/2013 (12), (ES) Nr. 812/2013 (13) un (ES) 2015/1187 (14), kur marķējumu nodrošināšana minētajiem komplektiem ir tikai un vienīgi tirgotāju atbildībā.

6. Pēc tam, kad tirgū ir laista modeļa pēdējā vienība, piegādātājs informāciju par minēto modeli ražojumu datubāzes atbilstības daļā glabā 15 gadus. Saistībā ar ražojuma vidējo aprites ciklu, ievērojot16. panta 3. punkta q) apakšpunktu, var noteikt īsāku datu uzglabāšanas laikposmu. Informāciju datubāzes publiskajā daļā nedzēš.

5. pants

Tirgotāju pienākumi

1. Tirgotāji:

a) redzamā veidā izvieto, tostarp veicot tālpārdošanu tiešsaistē, marķējumu, ko attiecīgā deleģētā akta aptvertajām modeļa vienībām nodrošinājis piegādātājs vai kas darīts pieejams saskaņā ar 2. punktu; un

b) pārdošanas brīdī pēc pieprasījuma dara klientiem pieejamu ražojuma informācijas lapu, tostarp fiziskā veidolā.

2. Ja neatkarīgi no 3. panta 1. punktā paredzētajiem noteikumiem tirgotāja rīcībā nav marķējuma, tas pieprasa to piegādātājam saskaņā ar 3. panta 2. punktu.

3. Ja neatkarīgi no 3. panta 1. punktā paredzētajiem noteikumiem tirgotāja rīcībā nav ražojuma informācijas lapas, tas pieprasa to piegādātajam saskaņā ar 3. panta 2. punktu vai, ja tas tā vēlas, izdrukā vai lejupielādē to no ražojumu datubāzes izstādīšanai elektroniskā formātā, ja minētās funkcijas konkrētajam ražojumam ir pieejamas.

6. pants

Citi piegādātāju un tirgotāju pienākumi

Piegādātājs un tirgotājs:

a) saskaņā ar attiecīgo deleģēto aktu konkrēta modeļa vizuālos reklāmas materiālos vai tehniskajos reklāmizdevumos norāda ražojuma energoefektivitātes klasi un uz marķējuma esošo efektivitātes klašu diapazonu;

b) sadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm un nekavējoties rīkojas, lai – vai nu pēc savas ierosmes, vai pēc tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma – novērstu jebkādu neatbilstību šajā regulā un attiecīgajos deleģētajos aktos noteiktajām prasībām, par ko tie ir atbildīgi;

c) ražojumiem, uz kuriem attiecas attiecīgie deleģētie akti, nenodrošina vai neizvieto citus marķējumus, zīmes, simbolus vai uzrakstus, kas neatbilst šīs regulas un attiecīgo deleģēto aktu prasībām, ja tas var maldināt vai mulsināt klientus par enerģijas vai citu resursu patēriņu lietošanas laikā;

d) ražojumiem, uz kuriem neattiecas deleģētie akti, nepiegādā un neizvieto marķējumus, kas atdarina šajā regulā un attiecīgajos deleģētajos aktos paredzētos marķējumus;

e) ražojumiem, kuri nav saistīti ar enerģiju, nepiegādā un neizvieto marķējumus, kas atdarina šajā regulā vai deleģētajos aktos paredzētos marķējumus.

Pirmās daļas d) punkts neietekmē marķējumus, kas paredzēti dalībvalstu tiesību aktos, ja vien minētais marķējums nav paredzēts deleģētajos aktos.

7. pants

Dalībvalstu pienākumi

1. Dalībvalstis savā teritorijā neaizkavē tādu ražojumu laišanu tirgū vai nodošanu ekspluatācijā, kas atbilst šai regulai un attiecīgajiem deleģētajiem aktiem.

2. Ja dalībvalstis attiecībā uz kādu ražojumu, kas norādīts deleģētajā aktā, ir paredzējušas stimulējošus pasākumus, minētie stimulējošie pasākumi ir vērsti uz divām augstākajām būtiski pārstāvētajām energoefektivitātes klasēm vai uz augstākām klasēm, kas noteiktas minētajā deleģētajā aktā.

3. Dalībvalstis nodrošina, ka līdztekus marķējumu ieviešanai un to skalu atjaunināšanai notiek izglītojošas un popularizējošas informācijas kampaņas par energomarķējumu – vajadzības gadījumā sadarbībā ar piegādātājiem un tirgotājiem. Komisija atbalsta ar minētajām kampaņām saistītu sadarbību un paraugprakses apmaiņu, tostarp sniedzot ieteikumu par kopējiem galvenajiem vēstījumiem.

4. Dalībvalstis pieņem noteikumus par sodiem un izpildes mehānismiem, ko piemēro par šīs regulas un attiecīgo deleģēto aktu pārkāpumiem, un veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to īstenošanu. Minētie sodi ir iedarbīgi, samērīgi un atturoši. Uzskata, ka noteikumi, kuri atbilst Direktīvas 2010/30/ES 15. panta prasībām, atbilst šā punkta prasībām attiecībā uz sodiem.

Dalībvalstis līdz 2017. gada 1. augustam Komisijai paziņo tos pirmajā daļā minētos noteikumus, kuri iepriekš nav paziņoti, un nekavējoties paziņo par jebkuriem turpmākiem grozījumiem, kas tos skar.

8. pants

Savienības tirgus uzraudzība un Savienības tirgū ienākošo ražojumu kontrole

1. Šīs regulas un attiecīgo deleģēto aktu aptvertajiem ražojumiem piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 16.–29. pantu.

2. Komisija starp dalībvalstu iestādēm, kas ir atbildīgas par tirgus uzraudzību vai Savienības tirgū ienākošo ražojumu kontroli, un starp šīm iestādēm un Komisiju, cita starpā vēl ciešāk iesaistot AdCo ekodizaina un energomarķējuma jautājumos, veicina un atbalsta sadarbību un apmaiņu ar informāciju par tirgus uzraudzību attiecībā uz ražojumu marķējumu.

Šādu informācijas apmaiņu veic arī tad, ja testēšanas rezultāti liecina, ka ražojums atbilst šai regulai un attiecīgajam deleģētajam aktam.

3. Dalībvalstu visaptverošajās tirgus uzraudzības programmās vai nozarēm paredzētajās īpašajās programmās, kas izstrādātas, ievērojot Regulas (EK) Nr. 765/2008 18. pantu, ietver darbības, kuru mērķis ir nodrošināt efektīvu šīs regulas izpildi.

4. Komisija, sadarbojoties ar AdCo ekodizaina un energomarķējuma jautājumos, izstrādā pamatnostādnes šīs regulas izpildei, jo īpaši attiecībā uz ražojumu testēšanas paraugpraksi un informācijas apmaiņu starp valstu tirgus uzraudzības iestādēm un Komisiju.

5. Ja tiek konstatēta neatbilstība šai regulai vai attiecīgajiem deleģētajiem aktiem, tirgus uzraudzības iestādes ir tiesīgas no piegādātāja atgūt izdevumus par dokumentu pārbaudi un ražojumu fizisku testēšanu.

9. pants

Valsts līmeņa procedūra rīcībai ar ražojumiem, kuri rada risku

1. Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm ir pietiekams pamats uzskatīt, ka šīs regulas aptvertais ražojums rada risku tādiem sabiedrības interešu aizsardzības aspektiem, uz kuriem attiecas šī regula, piemēram, vides un patērētāju aizsardzības aspektiem, tās veic novērtējumu saistībā ar attiecīgo ražojumu, aptverot visas energomarķējuma prasības, kuras ir saistītas ar konkrēto risku un ir noteiktas šajā regulā vai attiecīgajā deleģētajā aktā. Piegādātāji un tirgotāji pēc vajadzības sadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm minētā novērtējuma veikšanai.

2. Ja 1. punktā minētajā novērtēšanā tirgus uzraudzības iestādes atklāj, ka ražojums neatbilst šajā regulā vai attiecīgajā deleģētajā aktā noteiktajām prasībām, tās nekavējoties pieprasa, lai piegādātājs vai attiecīgā gadījumā tirgotājs veiktu visus atbilstīgos koriģējošos pasākumus, lai panāktu ražojuma atbilstību minētajām prasībām, lai attiecīgā gadījumā ražojumu izņemtu no tirgus vai attiecīgā gadījumā atsauktu to saprātīgā termiņā, samērīgi ar riska būtību, kā noteikušas iestādes.

Uz šajā punktā minētajiem pasākumiem attiecas Regulas (EK) Nr. 765/2008 21. pants.

3. Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka 2. punktā minētā neatbilstība neaprobežojas tikai ar attiecīgās valsts teritoriju, tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un par pasākumiem, ko tās prasījušas veikt piegādātājam vai tirgotājam.

4. Piegādātājs vai attiecīgā gadījumā tirgotājs nodrošina, ka saskaņā ar 2. punktu tiek veikti visi atbilstīgie koriģējošie vai ierobežojošie pasākumi saistībā ar visiem attiecīgajiem ražojumiem, kurus tas darījis pieejamus tirgū visā Savienībā.

5. Ja piegādātājs vai attiecīgā gadījumā tirgotājs 2. punktā noteiktajā termiņā neveic piemērotus koriģējošos pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes veic visus pienācīgos provizoriskos pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu ražojuma pieejamību attiecīgās valsts tirgū, lai ražojumu izņemtu no tirgus vai lai to atsauktu.

6. Tirgus uzraudzības iestādes nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pasākumiem, kas veikti, ievērojot 5. punktu. Minētā informācija ietver visas pieejamās ziņas, jo īpaši:

a) datus, kas nepieciešami neatbilstīgā ražojuma identificēšanai;

b) datus par ražojuma izcelsmi;

c) par iespējamās neatbilstības veidu un ar to saistīto risku;

d) par veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu, kā arī piegādātāja vai attiecīgā gadījumā tirgotāja paustajiem argumentiem.

Konkrētāk, tirgus uzraudzības iestādes norāda, vai neatbilstības iemesls ir tas, ka ražojums neatbilst šajā regulā izklāstītajām prasībām, kas saistītas ar sabiedrības interešu aizsardzības aspektiem, vai arī trūkumi 13. pantā minētajos saskaņotajos standartos, kurus ievērojot, var pieņemt, ka ir nodrošināta atbilstība.

7. Citas dalībvalstis, izņemot to dalībvalsti, kura procedūru uzsākusi, nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par jebkādiem pieņemtajiem pasākumiem un to rīcībā esošo papildu informāciju saistībā ar attiecīgā ražojuma neatbilstību, un, ja tās nepiekrīt paziņotajiem valsts pasākumiem, informē par saviem iebildumiem.

8. Ja 60 dienu laikā pēc 6. punktā minētās informācijas saņemšanas neviena dalībvalsts vai Komisija nav cēlusi iebildumus pret kādas dalībvalsts veiktu provizorisko pasākumu, šo pasākumu uzskata par pamatotu.

9. Dalībvalstis nodrošina, lai saistībā ar attiecīgo ražojumu nekavējoties tiktu veikti piemēroti ierobežojoši pasākumi, piemēram, ražojums tiktu izņemts no tirgus.

10. pants

Savienības drošības procedūra

1. Ja, pabeidzot 9. panta 4. un 5. punktā izklāstīto procedūru, tiek izteikti iebildumi pret kādas dalībvalsts veiktu pasākumu vai ja Komisija uzskata, ka valsts pasākums ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties apspriežas ar dalībvalstīm un piegādātāju vai attiecīgā gadījumā tirgotāju un veic valsts pasākuma novērtējumu.

Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, Komisija, pieņemot īstenošanas aktu, nolemj, vai valsts pasākums ir vai nav pamatots, un var ierosināt atbilstīgu alternatīvu pasākumu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 18. panta 2. punktā.

2. Komisija savu lēmumu adresē visām dalībvalstīm un par to nekavējoties paziņo dalībvalstīm un attiecīgajam piegādātājam vai tirgotājam.

3. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu, visas dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu neatbilstīgā ražojuma izņemšanu no to tirgus, un par to attiecīgi informē Komisiju. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par nepamatotu, attiecīgā dalībvalsts atsauc šo pasākumu.

4. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu un ražojuma neatbilstība ir saistīta ar šīs regulas 9. panta 6. punktā minētajiem trūkumiem saskaņotajos standartos, Komisija piemēro Regulas (ES) Nr. 1025/2012 11. pantā paredzēto procedūru.

5. Koriģējošos vai ierobežojošos pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 9. panta 2., 4., 5. vai 9. punktu vai 10. panta 3. punktu, attiecina uz visām neatbilstīgā modeļa un tā ekvivalento modeļu vienībām, izņemot tās vienības, kuru atbilstību piegādātājs ir pierādījis.

11. pants

Marķējuma ieviešanas un skalas atjaunināšanas procedūra

1. Attiecībā uz 4. un 5. punktā minētajām ražojumu grupām Komisija atjaunina to marķējumu skalas, kas bija spēkā 2017. gada 1. augustā, ievērojot 4. un 5., kā arī 8.–12. punktu.

Atkāpjoties no 16. panta 3. punkta b) apakšpunktā izklāstītās prasības panākt ievērojamus enerģijas un izmaksu ietaupījumus, ja ar marķējuma skalas atjaunināšanu nevar panākt šādus ietaupījumus, nodrošina vismaz viendabīgu skalu no A līdz G.

2. Ja 2017. gada 1. augustā kādai ražojumu grupai marķējuma nav, Komisija, ievērojot 8.–12. punktu, var marķējumus ieviest.

3. Komisija var atkārtoti atjaunināt skalas marķējumiem, kam skalas atjauninātas saskaņā ar 1. punktu vai kas ieviesti saskaņā ar 2. punktu, ja ir izpildīti 6. punkta a) vai b) apakšpunkta nosacījumi, un ievērojot 8.–12. punktu.

4. Lai nodrošinātu viendabīgu A līdz G skalu, Komisija līdz 2023. gada 2. augustam pieņem deleģētos aktus, ievērojot šīs regulas 16. pantu, lai papildinātu šo regulu, ieviešot marķējumus ar atjauninātu A līdz G skalu to ražojumu grupām, uz kurām attiecas saskaņā ar Direktīvu 2010/30/ES pieņemti deleģēti akti, lai 18 mēnešus pēc saskaņā ar šo regulu pieņemtu deleģēto aktu stāšanās spēkā marķējumu ar atjauninātu skalu izvietotu gan veikalos, gan tiešsaistē.

Nosakot secību, kādā atjaunināmas marķējuma skalas ražojumu grupām, Komisija ņem vērā ražojumu īpatsvaru augstākajās klasēs.

5. Atkāpjoties no 4. punkta, Komisija:

a) līdz 2025. gada 2. augustam iesniedz pārskatus par Deleģēto regulu (ES) Nr. 811/2013, (ES) Nr. 812/2013 un (ES) 2015/1187 darbības jomās ietilpstošajām ražojumu grupām, lai atjauninātu to marķējuma skalas, un attiecīgā gadījumā līdz 2026. gada 2. augustam, ievērojot šīs regulas 16. pantu, pieņem deleģētos aktus, lai papildinātu šo regulu, ieviešot marķējumus ar atjauninātu A līdz G skalu. Deleģētos aktus, ar ko ievieš marķējumus ar atjauninātu A līdz G skalu, katrā ziņā pieņem ne vēlāk kā 2030. gada 2. augustā;

b) līdz 2018. gada 2. novembrim, ievērojot šīs regulas 16. pantu, pieņem deleģētos aktus, lai papildinātu šo regulu, ieviešot marķējumus ar atjauninātu A līdz G skalu to ražojumu grupām, uz kurām attiecas Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1059/2010 (15), (ES) Nr. 1060/2010 (16), (ES) Nr. 1061/2010 (17), (ES) Nr. 1062/2010 (18) un (ES) Nr. 874/2012 (19) un Direktīva 96/60/EK, lai 12 mēnešus pēc to stāšanās spēkā marķējumu ar atjauninātu skalu izvietotu gan veikalos, gan tiešsaistē.

6. Attiecībā uz ražojumiem, kuriem Komisija saskaņā ar 3. punktu var atkārtoti atjaunināt skalas marķējumiem, Komisija pārskata marķējumu nolūkā atjaunināt tā skalu, ja tā uzskata, ka:

a) 30 % no Savienības tirgū pārdoto ražojumu grupai piederošām modeļu vienībām atbilst augstākajai energoefektivitātes klasei A un ir sagaidāma tehnoloģiju turpmāka attīstība; vai

b) 50 % no Savienības tirgū pārdoto ražojumu grupai piederošām modeļu vienībām atbilst divām visaugstākajām energoefektivitātes klasēm A un B un ir sagaidāma tehnoloģiju turpmāka attīstība.

7. Ja Komisija ir novērtējusi, ka 6. punkta a) vai b) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti, tā veic pārskata pētījumu.

Ja attiecībā uz konkrētu ražojumu grupu minētie nosacījumi nav izpildīti astoņu gadu laikā pēc attiecīgā deleģētā akta spēkā stāšanās dienas, Komisija konstatē, kuri šķēršļi, ja tādi pastāv, ir kavējuši marķējumam sasniegt tam noteikto mērķi.

Jaunu marķējumu gadījumā tā veic priekšizpēti, kas balstīta uz darba plānā izklāstīto ražojumu grupu indikatīvo sarakstu.

Komisija pabeidz pārskata pētījumu, iesniedz rezultātus, kā arī attiecīgā gadījumā deleģētā akta projektu Apspriežu forumam 36 mēnešu laikā no brīža, kad tā ir novērtējusi, ka 6. punkta a) vai b) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti. Apspriežu forums apspriež novērtējumu un pārskata pētījumu.

8. Ja marķējums tiek ieviests vai tā skala tiek atjaunināta, Komisija nodrošina to, lai neviens no ražojumiem marķējuma ieviešanas brīdī neatbilstu A energoklasei un paredzamais laiks, kad vairums modeļu tiktu klasificēti minētajā klasē, būtu vismaz 10 gadus vēlāk.

9. Atkāpjoties no 8. punkta, – ja tehnoloģiju attīstība tiek prognozēta vēl straujāka, jānosaka tādas prasības, lai nevienu ražojumu marķējuma ieviešanas brīdī neparedzētu klasificēt A un B energoklasēs.

10. Ja konkrētajā ražojumu grupā E, F vai G energoklases modeļus vairs nav atļauts laist tirgū vai nodot ekspluatācijā, ekodizaina īstenošanas pasākuma dēļ, kurš pieņemts saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK, attiecīgo klasi vai klases marķējumā parāda pelēkā krāsā, kā norādīts attiecīgajā deleģētajā aktā. Pelēkās krāsas klases marķējums attiecas tikai uz jaunām ražojumu vienībām, ko laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā.

11. Ja tehnisku iemeslu dēļ nav iespējams noteikt septiņas energoklases, kas atbilst ievērojamam enerģijas un izmaksu ietaupījumam no klienta viedokļa, marķējumā, atkāpjoties no 2. panta 14. punkta, var norādīt mazāku klašu skaitu. Šādos gadījumos marķējuma krāsu spektru no tumši zaļas līdz sarkanai saglabā.

12. Komisija īsteno tai ar šo pantu noteiktās pilnvaras un pienākumus saskaņā ar 16. pantu.

13. Ja, ievērojot 1. vai 3. punktu, marķējuma skala tiek atjaunināta:

a) piegādātājs, laižot ražojumu tirgū, nodrošina tirgotājam gan esošos marķējumus, gan marķējumus ar atjauninātu skalu un ražojuma informācijas lapas laikposmam, kas sākas četrus mēnešus pirms dienas, kas attiecīgajā deleģētajā aktā norādīta kā diena, kurā sāk izvietot marķējumu ar atjauninātu skalu. Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas, ja esošais marķējums un marķējums ar atjauninātu skalu paredz atšķirīgu modeļa testēšanu, piegādātājs var izvēlēties nepiegādāt esošo marķējumu ar tām modeļa vienībām, kas laistas tirgū vai nodotas ekspluatācijā četru mēnešu laikposmā pirms dienas, kas attiecīgajā deleģētajā aktā norādīta kā diena, kurā sāk izvietot marķējumu ar atjauninātu skalu, ja neviena no vienībām, kas pieder pie tā paša modeļa vai ekvivalentiem modeļiem, nav tikusi laista tirgū vai nodota ekspluatācijā pirms minētā četru mēnešu laikposma sākuma. Šādā gadījumā tirgotājs pirms šīs dienas minētās vienības nepiedāvā pārdošanai. Piegādātājs pēc iespējas drīz par šīm sekām informē attiecīgo tirgotāju, tostarp gadījumos, kad tas šādas vienības iekļauj savos piedāvājumos tirgotājiem;

b) piegādātājs ražojumiem, kas laisti tirgū vai nodoti ekspluatācijā pirms četru mēnešu laikposma, pēc tirgotāja pieprasījuma saskaņā ar 3. panta 2. punktu, sākot ar minētā laikposma sākuma dienu, piegādā marķējumu ar atjauninātu skalu. Šādiem ražojumiem tirgotājs saņem marķējumu ar atjauninātu skalu saskaņā ar 5. panta 2. punktu. Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas: i) tirgotājs, kurš attiecībā uz vienībām, kas jau ir tā krājumos, nevar saņemt marķējumu ar atjauninātu skalu saskaņā ar šā punkta pirmo daļu, jo piegādātājs ir pārtraucis savu darbību, ir atļauts tirgot minētās vienības, izmantojot vienīgi marķējumu ar neatjauninātu skalu, ne ilgāk kā deviņus mēnešus pēc dienas, kas attiecīgajā deleģētajā aktā minēta kā diena, kurā sāk izvietot marķējumu ar atjauninātu skalu; vai ii) ja marķējums ar neatjauninātu skalu un marķējums ar atjauninātu skalu paredz modeļa atšķirīgu testēšanu, piegādātājs ir atbrīvots no pienākuma nodrošināt marķējumu ar atjauninātu skalu tām vienībām, kas laistas tirgū vai nodotas ekspluatācijā pirms četru mēnešu laikposma, ja neviena no vienībām, kas pieder pie tā paša modeļa vai ekvivalentiem modeļiem, nav laista tirgū vai nodota ekspluatācijā pēc tam, kad sācies minētais četru mēnešu laikposms. Šādā gadījumā tirgotājam ir atļauts tirgot minētās vienības, izmantojot vienīgi marķējumu ar neatjauninātu skalu, ne ilgāk kā deviņus mēnešus pēc dienas, kas attiecīgajā deleģētajā aktā minēta kā diena, kurā sāk izvietot marķējumu ar atjauninātu skalu;

c) tirgotājs esošo marķējumu uz izstādītajiem ražojumiem gan veikalos, gan tiešsaistē nomaina ar marķējumu ar atjauninātu skalu 14 darba dienu laikā pēc dienas, kas attiecīgajā deleģētajā aktā norādīta kā diena, kurā sāk izvietot marķējumu ar atjauninātu skalu. Tirgotājs marķējumu ar atjauninātu skalu neizstāda pirms minētās dienas.

Atkāpjoties no šā punkta a), b) un c) apakšpunkta, 16. panta 3. punkta e) apakšpunktā minētajos deleģētajos aktos var paredzēt īpašus noteikumus energomarķējumam, kas ir uzdrukāts uz ražojuma iepakojuma.

12. pants

Ražojumu datubāze

1. Komisija izveido un uztur ražojumu datubāzi, kas sastāv no publiskās daļas, atbilstības daļas un tiešsaistes portāla, kas sniedz piekļuvi abām minētajām daļām.

Minētā ražojumu datubāze neaizstāj un nemaina tirgus uzraudzības iestāžu pienākumus.

2. Ražojumu datubāzei ir šādi mērķi:

a) atbalstīt tirgus uzraudzības iestādes tām noteikto uzdevumu veikšanā saskaņā ar šo regulu un attiecīgajiem deleģētajiem aktiem, tostarp to izpildē;

b) sniegt sabiedrībai informāciju par tirgū laistiem ražojumiem un to energomarķējumu, un ražojumu informācijas lapām;

c) saistībā ar energomarķējumu pārskatīšanu nodrošināt Komisijai atjauninātu informāciju par ražojumu energoefektivitāti.

3. Datubāzes publiskā daļa un tiešsaistes portāls ietver informāciju, kas izklāstīta attiecīgi I pielikuma 1. un 2. punktā, ko dara publiski pieejamu. Datubāzes publiskā daļa atbilst šā panta 7. punktā uzskaitītajiem kritērijiem un I pielikuma 4. punktā izklāstītajiem funkcionālajiem kritērijiem.

4. Ražojumu datubāzes atbilstības daļa ir pieejama tikai tirgus uzraudzības iestādēm un Komisijai un ietver I pielikuma 3. punktā izklāstīto informāciju, tostarp tehniskās dokumentācijas konkrētas daļas, kā minēts šā panta 5. punktā. Atbilstības daļa atbilst šā panta 7. un 8. punktā izklāstītajiem kritērijiem un I pielikuma 4. punktā izklāstītajiem funkcionālajiem kritērijiem.

5. Tehniskās dokumentācijas obligātās konkrētās daļas, ko piegādātājs ievada datubāzē, ietver tikai:

a) vispārīgu modeļa aprakstu, kas ir pietiekams, lai to varētu nepārprotami un viegli identificēt;

b) atsauces uz piemērotajiem saskaņotajiem standartiem vai citiem izmantotajiem mērījumu standartiem;

c) īpašus piesardzības pasākumus, kas ievērojami, montējot, uzstādot modeli, veicot tā tehnisko apkopi vai testēšanu;

d) izmērītos modeļa tehniskos parametrus;

e) aprēķinus, kas veikti ar izmērītajiem parametriem;

f) testēšanas apstākļus, ja tie nav pietiekami aprakstīti b) punktā.

Turklāt piegādātājs drīkst brīvprātīgi augšupielādēt datubāzē tehniskās dokumentācijas papildu daļas.

6. Ja tirgus uzraudzības iestādēm un/vai Komisijai, lai tās veiktu savus uzdevumus saskaņā ar šo regulu, kļūst nepieciešami citi dati, kas nav minēti 5. punktā vai nav pieejami datubāzes publiskajā daļā, tām tos pēc pieprasījuma jāvar saņemt no piegādātāja.

7. Ražojumu datubāzi izveido saskaņā ar šādiem kritērijiem:

a) administratīvā sloga mazināšanu piegādātājam un citiem datubāzes lietotājiem;

b) lietošanas vienkāršību un izmaksu lietderību; un

c) dubultas datu ievadīšanas automātisku novēršanu.

8. Datubāzes atbilstības daļu izveido saskaņā ar šādiem kritērijiem:

a) aizsardzība pret neparedzētu izmantošanu un konfidenciālas informācijas aizsardzība, balstoties uz stingriem drošības pasākumiem;

b) piekļuves tiesības, kuru pamatā ir princips par vajadzību pēc informācijas;

c) personas datu apstrāde attiecīgā gadījumā notiek saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Direktīvu 95/46/EK;

d) piekļuve datiem ir ierobežota apjoma, lai novērstu lielāku datu kopumu kopēšanu;

e) piegādātājs var izsekot piekļuvi datiem attiecībā uz tās tehnisko dokumentāciju.

9. Datubāzes atbilstības daļas datus apstrādā saskaņā ar Komisijas Lēmumu (ES, Euratom) 2015/443 (20). Jo īpaši piemēro īpašos kiberdrošības pasākumus, kas iekļauti Komisijas Lēmumā (ES, Euratom) 2017/46 (21), un tā īstenošanas noteikumus. Konfidencialitātes līmenis atspoguļo attiecīgo kaitējumu, kas izriet no datu izpaušanas nepilnvarotām personām.

10. Piegādātājam ir tiesības piekļūt informācijai, kuru tas ievada ražojumu datubāzē, ievērojot 4. panta 1. un 2. punktu, un šo informāciju rediģēt. Tirgus uzraudzības nolūkiem tiek turēts izdarīto izmaiņu reģistrs, kurā fiksēti datumi, kuros veiktas kādas korekcijas.

11. Klienti, kas izmanto ražojumu datubāzes publisko daļu, var viegli atpazīt vislabāko energoklasi katrai ražojumu grupai, tādējādi saņemot iespēju salīdzināt modeļa īpašības un izvēlēties pašus energoefektīvākos ražojumus.

12. Komisija ir pilnvarota ar īstenošanas aktiem precizēt ar ražojumu datubāzi saistītos funkcionēšanas aspektus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 18. panta 2. punktā, un pēc apspriešanās ar 14. pantā minēto Apspriežu forumu.

13. pants

Saskaņotie standarti

1. Pēc tam, kad, ievērojot regulas 16. pantu, ir pieņemts deleģētais akts, kurā noteiktas konkrētas marķējuma prasības, Komisija saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1025/2012 Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicē atsauces uz saskaņotajiem standartiem, kas atbilst attiecīgajām deleģētajā aktā noteiktajām mērījumu un aprēķinu prasībām.

2. Ja ražojuma atbilstības novērtēšanā tiek piemēroti šādi saskaņotie standarti, tiek pieņemts, ka modelis atbilst attiecīgajām deleģētajā aktā noteiktajām mērījumu un aprēķinu prasībām.

3. Saskaņoto standartu mērķis ir pēc iespējas vairāk simulēt reālos lietošanas apstākļus, vienlaikus saglabājot standarta testa metodi. Testa metodēs turklāt ņem vērā saistītās izmaksas, kas rodas rūpniecībai un maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU).

4. Mērījumu un aprēķinu metodes, kas iekļautas saskaņotajos standartos, ir ticamas, precīzas un reproducējamas, un atbilst 3. panta 4. un 5. punkta prasībām.

14. pants

Apspriežu forums

1. Komisija, veicot savas darbības atbilstoši šai regulai, attiecībā uz katru deleģēto aktu, ko pieņem saskaņā ar 16. pantu, un katru īstenošanas aktu, ko pieņem saskaņā ar 12. panta 12. punktu, nodrošina dalībvalstu pārstāvju un ieinteresēto personu, kuru interešu lokā ir attiecīgā ražojumu grupa, piemēram, nozares (tostarp MVU un amatniecības sektora), arodbiedrību, tirgotāju, mazumtirgotāju, importētāju, vides aizsardzības grupu un patērētāju organizāciju, līdzsvarotu līdzdalību. Šim nolūkam Komisija izveido Apspriežu forumu, kurā šīs personas tiekas. Šo Apspriežu forumu apvieno ar Direktīvas 2009/125/EK 18. pantā minēto Apspriežu forumu.

2. Attiecīgā gadījumā Komisija, sagatavojot deleģētos aktus, konkrētām ražojumu grupām paredzēto marķējumu dizainu un saturu testē reprezentatīvu Savienības klientu grupu vidū, lai nodrošinātu, ka klienti skaidri izprot marķējumu.

15. pants

Darba plāns

Komisija pēc apspriešanās ar 14. pantā minēto Apspriežu forumu izstrādā ilgtermiņa darba plānu, ko dara publiski pieejamu. Darba plānā nosaka to ražojumu grupu indikatīvu sarakstu, kuras uzskata par prioritārām deleģēto aktu pieņemšanas ziņā. Darba plānā izklāsta arī ražojumu grupu marķējumu pārskatīšanas un skalas atjaunināšanas plānus saskaņā ar 11. panta 4. un 5. punktu, izņemot skalas atjaunināšanu tiem marķējumiem, kuri bija spēkā 2017. gada 1. augustā un kuru marķējuma skalas atjaunināšana ir paredzēta šīs regulas 11. pantā.

Pēc apspriešanās ar Apspriežu forumu Komisija periodiski atjaunina darba plānu. Darba plānu var apvienot ar Direktīvas 2009/125/EK 16. pantā paredzēto darba plānu, un to pārskata reizi trijos gados.

Komisija katru gadu informē Eiropas Parlamentu un Padomi par darba plāna īstenošanā panākto progresu.

16. pants

Deleģētie akti

1. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, lai papildinātu šo regulu, nosakot sīki izstrādātas prasības par konkrētu ražojumu grupu marķējumu.

2. Šā panta 1. punktā minētajos deleģētajos aktos norāda ražojumu grupas, kas atbilst šādiem kritērijiem:

a) ievērojot jaunākos pieejamos datus un ņemot vērā Savienības tirgū laistos daudzumus, ražojumu grupai ir būtisks potenciāls ietaupīt enerģiju un attiecīgā gadījumā citus resursus;

b) ražojumu grupā modeļiem ar līdzvērtīgu funkcionalitāti ievērojami atšķiras attiecīgie raksturlielumi;

c) nav ievērojamas negatīvas ietekmes ražojumu grupas cenas un ar aprites ciklu saistīto izmaksu ziņā;

d) ražojumu grupai paredzētu energomarķējuma prasību ieviešanai nav ievērojamas negatīvas ietekmes uz ražojuma funkcionalitāti lietošanas laikā.

3. Deleģētajos aktos par konkrētām ražojumu grupām jo īpaši norāda šādu informāciju:

a) tās konkrētās ražojumu grupas definīcija, kura atbilst 2. panta 1. punktā izklāstītajai “energopatēriņu ietekmējoša ražojuma” definīcijai un uz kuru ir attiecināmas sīki izstrādātas marķējuma prasības;

b) marķējuma dizains un saturs, tai skaitā enerģijas patēriņa skala no A līdz G, kam iespēju robežās ir vienotas dizaina pazīmes pa ražojumu grupām un kas visos gadījumos ir skaidrs un salasāms. Klasifikācijas pakāpes no A līdz G atbilst ievērojamam enerģijas un izmaksu ietaupījumam un attiecīgai ražojuma diferencēšanai no klienta viedokļa. Ar tiem arī precizē, kādā veidā klasifikācijas pakāpes no A līdz G un attiecīgā gadījumā enerģijas patēriņš tiek norādīts labi redzamā vietā uz marķējuma;

c) attiecīgā gadījumā – citu resursu izmantojums un papildu informācija par ražojumu; tādā gadījumā marķējumā uzsvars ir uz ražojuma energoefektivitāti. Papildu informācija ir viennozīmīga, un tai nav negatīvas ietekmes uz marķējuma kā tāda skaidru saprotamību un iedarbīgumu klientu vidū. Tās pamatā ir dati, kas saistīti ar fiziskiem ražojuma parametriem, kurus tirgus uzraudzības iestādes var izmērīt un pārbaudīt;

d) attiecīgā gadījumā marķējumā iekļauta norāde, lai klienti varētu atpazīt energoviedus ražojumus, t. i., tādus, kas ir spējīgi automātiski izmainīt un optimizēt savus energopatēriņa modeļus, reaģējot uz ārējiem stimuliem (piemēram, signāliem, kas saņemti no centrālas mājas energopārvaldības sistēmas, vai ar šīs sistēmas palīdzību, signāliem par cenām, tiešiem kontroles signāliem, vietējiem mērījumiem), vai spējīgi veikt citus pakalpojumus, kas palielina energoefektivitāti un atjaunojamās enerģijas patēriņu, ar mērķi uzlabot enerģijas izmantošanas ietekmi uz vidi visā energosistēmā;

e) vietas, kur marķējumu izvieto, piemēram, vai to piestiprina ražojuma vienībai, ja ar to tai netiek nodarīts bojājums, uzdrukā uz iepakojuma, nodrošina elektroniskā formātā vai izvieto tiešsaistē, ņemot vērā 3. panta 1. punkta prasības, un ietekmi uz klientiem, piegādātājiem un tirgotājiem;

f) vajadzības gadījumā – ražojumu marķēšanas elektroniskie līdzekļi;

g) veids, kā marķējums un ražojuma informācijas lapa jānodrošina tālpārdošanas gadījumā;

h) nepieciešamais ražojuma informācijas lapas un tehniskās dokumentācijas saturs un attiecīgā gadījumā formāts un citas ziņas, tostarp iespēja ražojuma informācijas lapas parametrus ievadīt datubāzē saskaņā ar 3. panta 1. punktu;

i) verifikācijas pielaides, kas dalībvalstīm jāizmanto, pārbaudot atbilstību prasībām;

j) tas, kā energoklasi un uz marķējuma pieejamo energoklašu klāstu iekļauj vizuālos reklāmas materiālos un tehniskajos reklāmizdevumos, tostarp attiecībā uz salasāmību un redzamību;

k) regulas 13. pantā minētās mērījumu un aprēķinu metodes, kas jāizmanto, lai noteiktu, kāda informācija iekļaujama marķējumā un ražojuma informācijas lapā, tostarp energoefektivitātes indeksa (EEI) vai līdzvērtīga parametra definīcija;

l) tas, vai lielākām ierīcēm ir jābūt ar lielāku energoefektivitāti, lai sasniegtu konkrēto energoefektivitātes klasi;

m) visu marķējumā ietverto papildu norāžu formāts, kuras dod klientam iespēju ar elektroniskiem līdzekļiem piekļūt sīkākai informācijai par ražojuma raksturlielumiem, kas iekļauta ražojuma informācijas lapā. Minēto atsauču formāts var būt tīmekļa vietnes adrese, dinamisks ātrās atbildes kods (QR kods), saite uz marķējumiem tiešsaistē vai jebkādi citi patērētājam derīgi līdzekļi;

n) attiecīgā gadījumā tas, kā energoklases, ar kurām apraksta ražojuma enerģijas patēriņu lietošanas laikā, būtu jāattēlo uz ražojuma interaktīvā displeja;

o) deleģētā akta novērtēšanas un no tās izrietošas iespējamas pārskatīšanas diena;

p) attiecīgā gadījumā – atšķirības, kas energoefektivitātes ziņā pastāv dažādos klimatiskajos reģionos;

q) attiecībā uz 4. panta 6. punktā ietverto prasību saglabāt informāciju datubāzes atbilstības daļā – glabāšanas termiņu, kas nepārsniedz 15 gadus, attiecīgā gadījumā saistībā ar ražojuma vidējo aprites ciklu.

4. Komisija par katru konkrētu ražojumu grupu pieņem atsevišķu deleģēto aktu. Pieņemot lēmumu par termiņu, kādā attiecībā uz konkrētu ražojumu grupu tiks pieņemts deleģētais akts, Komisija neatliek minētā akta pieņemšanu, to pamatojot ar iemesliem, kas saistīti ar cita deleģētā akta pieņemšanu attiecībā uz citu konkrētu ražojumu grupu, ja vien tā neliek rīkoties ārkārtas apstākļi.

5. Komisija uztur atjauninātu sarakstu ar visiem attiecīgajiem deleģētajiem aktiem, kā arī pasākumiem, ar ko pilnveido Direktīvu 2009/125/EK, tostarp pilnas atsauces uz visiem saskaņotajiem standartiem.

17. pants

Deleģēšanas īstenošana

1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Pilnvaras pieņemt 11. panta 4. un 5. punktā un 16. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz sešu gadu laikposmu no 2017. gada 1. augusta. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms sešu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 11. panta 4. un 5. punktā un 16. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4. Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem notiek pēc apspriešanās saskaņā ar 14. pantu.

5. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6. Saskaņā ar 11. panta 4. un 5. punktu un 16. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu var pagarināt par diviem mēnešiem.

18. pants

Komiteju procedūra

1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2009/125/EK 19. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

19. pants

Novērtējums un ziņojums

Līdz 2025. gada 2. augustam Komisija novērtē šīs regulas piemērošanu un iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Minētajā ziņojumā novērtē to, cik iedarbīgi šī regula un saskaņā ar to pieņemtie deleģētie un īstenošanas akti ir devuši klientiem iespēju izvēlēties efektīvākus ražojumus, ņemot vērā radīto ietekmi uz darījumdarbību, enerģijas patēriņu, siltumnīcefekta gāzu emisijām, tirgus uzraudzības darbībām, kā arī datubāzes izveidošanas un uzturēšanas izmaksas.

20. pants

Atcelšana un pārejas pasākumi

1. Direktīvu 2010/30/ES atceļ no 2017. gada 1. augusta.

2. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar II pielikumā iekļauto atbilstības tabulu.

3. Attiecībā uz modeļiem, kuru vienības laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā saskaņā ar Direktīvu 2010/30/ES pirms 2017. gada 1. augusta, piegādātājs laikposmā, kas beidzas piecus gadus pēc pēdējās vienības izgatavošanas, nodrošina tehniskās dokumentācijas elektroniskās versijas pieejamību pārbaudes nolūkiem 10 dienu laikā pēc tam, kad ir saņemts tirgus uzraudzības iestāžu vai Komisijas lūgums.

4. Saskaņā ar Direktīvas 2010/30/ES 10. pantu un Direktīvu 96/60/EK pieņemti deleģētie akti paliek spēkā, kamēr tos atceļ ar deleģēto aktu, kas pieņemts, ievērojot regulu, un aptver attiecīgo ražojumu grupu.

Šajā regulā paredzētos pienākumus piemēro ražojumu grupām, uz kurām attiecas, ievērojot Direktīvas 2010/30/ES 10. pantu un Direktīvu 96/60/EK, pieņemtie deleģētie akti.

5. Attiecībā uz ražojumu grupām, uz kurām jau attiecas, ievērojot Direktīvas 2010/30/ES 10. pantu vai Direktīvu 96/60/EK, pieņemti deleģētie akti, ja Komisija pieņem deleģētos aktus, ievērojot šīs regulas 16. pantu, atkāpjoties no šīs regulas 16. panta 3. punkta b) apakšpunkta, energoefektivitātes klasifikāciju, kas izveidota ar Direktīvu 2010/30/ES, var turpināt piemērot līdz dienai, no kuras kļūst piemērojami deleģētie akti, ar kuriem ievieš marķējumus ar atjauninātu skalu, ievērojot šīs regulas 11. pantu.

21. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šī regula stājas spēkā ceturtajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2017. gada 1. augusta.

Atkāpjoties no otrās daļas, 4. pantu par piegādātāju pienākumiem saistībā ar ražojumu datubāzi piemēro no 2019. gada 1. janvāra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Strasbūrā, 2017. gada 4. jūlijā Eiropas Parlamenta vārdā – priekšsēdētājs A. TAJANI Padomes vārdā – priekšsēdētājs M. MAASIKAS

(1) OV C 82, 3.3.2016., 6. lpp.

(2) Eiropas Parlamenta 2017. gada 13. jūnija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2017. gada 26. jūnija lēmums.

(3) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/30/ES (2010. gada 19. maijs) par enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu ražojumiem, kas saistīti ar energopatēriņu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm (OV L 153, 18.6.2010., 1. lpp.).

(4) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/125/EK (2009. gada 21. oktobris), ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (OV L 285, 31.10.2009., 10. lpp.).

(5) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Regulu (EEK) Nr. 339/93 (OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp.).

(6) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/95/EK (2001. gada 3. decembris) par produktu vispārēju drošību (OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.).

(7) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 768/2008/EK (2008. gada 9. jūlijs) par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 93/465/EEK (OV L 218, 13.8.2008., 82. lpp.).

(8) Komisijas Direktīva 96/60/EK (1996. gada 19. septembris), ar kuru Padomes Direktīvu 92/75/EEK īsteno attiecībā uz enerģijas etiķetēm mājsaimniecības kombinētajām veļas mazgājamām un žāvējamām mašīnām (OV L 266, 18.10.1996., 1. lpp.).

(9) OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1025/2012 (2012. gada 25. oktobris) par Eiropas standartizāciju, ar ko groza Padomes Direktīvas 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/23/EK un 2009/105/EK, un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 87/95/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1673/2006/EK (OV L 316, 14.11.2012., 12. lpp.).

(12) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 811/2013 (2013. gada 18. februāris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz telpu sildītāju, kombinēto sildītāju, telpu sildītāja, temperatūras regulatora un saules enerģijas iekārtas komplektu un kombinētā sildītāja, temperatūras regulatora un saules enerģijas iekārtas komplektu energomarķējumu (OV L 239, 6.9.2013., 1. lpp.).

(13) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 812/2013 (2013. gada 18. februāris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz ūdenssildītāju, karstā ūdens tvertņu un ūdenssildītāja un saules enerģijas iekārtas komplektu energomarķējumu (OV L 239, 6.9.2013., 83. lpp.).

(14) Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/1187 (2015. gada 27. aprīlis), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES papildina attiecībā uz cietā kurināmā katlu un cietā kurināmā katla, papildu sildītāju, temperatūras regulatoru un saules enerģijas iekārtu komplektu energomarķējumu (OV L 193, 21.7.2015., 43. lpp.).

(15) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1059/2010 (2010. gada 28. septembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES attiecībā uz sadzīves trauku mazgāšanas mašīnu energomarķējumu (OV L 314, 30.11.2010., 1. lpp.).

(16) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1060/2010 (2010. gada 28. septembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES attiecībā uz mājsaimniecībā lietojamo aukstumiekārtu energomarķējumu (OV L 314, 30.11.2010., 17. lpp.).

(17) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1061/2010 (2010. gada 28. septembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES attiecībā uz sadzīves veļas mazgāšanas mašīnu energomarķējumu (OV L 314, 30.11.2010., 47. lpp.).

(18) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1062/2010 (2010. gada 28. septembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES attiecībā uz televizoru energomarķējumu (OV L 314, 30.11.2010., 64. lpp.).

(19) Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 874/2012 (2012. gada 12. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/30/ES attiecībā uz elektrisko lampu un gaismekļu energomarķējumu (OV L 258, 26.9.2012., 1. lpp.).

(20) Komisijas Lēmums (ES, Euratom) 2015/443 (2015. gada 13. marts) par drošību Komisijā (OV L 72, 17.3.2015., 41. lpp.).

(21) Komisijas Lēmums (ES, Euratom) 2017/46 (2017. gada 10. janvāris) par komunikācijas un informācijas sistēmu drošību Eiropas Komisijā (OV L 6, 11.1.2017., 40. lpp.).

I PIELIKUMS RAŽOJUMU DATUBĀZĒ IEKĻAUJAMĀ INFORMĀCIJA UN DATUBĀZES PUBLISKĀS DAĻAS FUNKCIONĀLIE KRITĒRIJI 1. Piegādātājam datubāzes publiskajā daļā iekļaujama šāda informācija: a) piegādātāja vārds jeb nosaukums vai preču zīme, adrese, kontaktinformācija un cita juridiski identificējoša informācija; b) modeļa identifikators; c) marķējums elektroniskā formātā; d) energoefektivitātes klase(-es) un citi marķējuma parametri; e) ražojuma informācijas lapas parametri elektroniskā formātā. 2. Komisijai tiešsaistes portālā iekļaujama šāda informācija: a) dalībvalsts tirgus uzraudzības iestāžu kontaktinformācija; b) darba plāns saskaņā ar 15. pantu; c) Apspriežu foruma protokoli; d) deleģēto un īstenošanas aktu saraksts, mērījumu un aprēķinu pagaidu metodes un piemērojamie saskaņotie standarti. 3. Piegādātājam datubāzes atbilstības daļā iekļaujama šāda informācija: a) visu ekvivalento modeļu, kas jau laisti tirgū, identifikatori; b) tehniskā dokumentācija, kā norādīts 12. panta 5. punktā. Komisija nodrošina saiti uz tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēmu (ICSMS), kurā ietver dalībvalstu veikto atbilstības pārbaužu rezultātus un pieņemtos provizoriskos pasākumus. 4. Produktu datubāzes publiskās daļas funkcionālie kritēriji: a) katrs ražojuma modelis ir izgūstams kā atsevišķs ieraksts; b) tā ģenerē vienu apskatāmu, lejupielādējamu un izdrukājamu datni par katra modeļa energomarķējumu, kā arī valodu versijas pilnai ražojuma informācijas lapai visās Savienības oficiālajās valodās; c) informācija ir mašīnlasāma, šķirojama un meklējama, ievērojot atklātos standartus trešo personu izmantošanai, un ir bez maksas; d) tiek izveidots un uzturēts tiešsaistes palīdzības dienests vai piegādātāja kontaktpunkts ar skaidrām norādēm portālā.