LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 116/26

KOMISIJAS LĒMUMS

(2007. gada 23. oktobris)

par valsts atbalsta pasākumu Nr. C 23/06 (ex NN 35/06), ko Polija īstenojusi tērauda ražotājam Technologie Buczek Group

(izziņots ar dokumenta numuru K(2007) 5087)

(Autentisks ir tikai teksts poļu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/344/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 88. panta 2. punktu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

ņemot vērā Pievienošanās līguma 8. protokolu par Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšanu (1) (turpmāk tekstā “8. protokols”),

pēc tam, kad ieinteresētās personas aicinātas iesniegt savus apsvērumus atbilstīgi minētajiem pantiem, un ņemot vērā šos apsvērumus (2),

tā kā:

I. PROCEDŪRA

(1) 2002. gada martā Huta Buczek Polijas iestādēm iesniedza pārstrukturēšanas programmu (turpmāk tekstā “TB-HB”). 2003. gada 7. maijāTB-HB tika pārdēvēts par Technologie Buczek S.A. (turpmāk tekstā “TB”).

(2) 2002. gada 5. novembrī Polijas Ministru padome apstiprināja Polijas dzelzs un tērauda rūpniecības pārstrukturēšanas un attīstības plānu līdz 2006. gadam (turpmāk tekstā “valsts pārstrukturēšanas programma” vai “VPP”). Šis plāns būtībā ļauj laika posmā no 1997. gada līdz 2006. gadam piešķirt valsts atbalstu Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšanai par maksimālo summu PLN 3,387 miljardi (EUR 846 miljoni) (3).

(3) Valsts pārstrukturēšanas programmu iesniedza Eiropas Savienībai. Komisija to novērtēja 2003. gada 25. martā. Pēc novērtēšanas Komisija izvirzīja priekšlikumu Padomes lēmumam, lai atbilstoši Eiropas līgumam (kas sākotnēji bija spēkā tikai līdz 1997. gadam) pagarinātu labvēlības periodu valsts atbalsta piešķiršanai Polijas tērauda rūpniecībai līdz brīdim, kad Polija pievienosies ES, ar noteikumu, ka saņēmējs atjaunos dzīvotspēju līdz 2006. gadam; Padome 2003. gada jūlijā šo lēmumu apstiprināja (4).

(4) Tādējādi ES ļāva Polijai, atkāpjoties no saviem noteikumiem (5), piešķirt tērauda rūpniecībai pārstrukturēšanas atbalstu. Šis lēmums tika iestrādāts Pievienošanās līguma 8. protokolā par Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšanu (6). Ar 8. protokolu pieņem valsts atbalsta piešķiršanu astoņiem protokola 1. pielikumā norādītajiem uzņēmumiem, tostarp TB-HB, par maksimālo summu PLN 3,387 miljardi līdz 2003. gada beigām.

(5) Lai nodrošinātu protokola nosacījumu ievērošanu, 8. protokols ietver sīki izstrādātus īstenošanas un pārraudzības noteikumus. Viena no prasībām paredz, ka Polijai divreiz gadā jāiesniedz pārraudzības ziņojumi, un neatkarīgs konsultants 2003., 2004., 2005. un 2006. gadā veica novērtējumu (7). 2004. gada februārī un 2005. gada aprīlī Komisijai tika iesniegti TB uzņēmuma pārskati. Komisija tos apsprieda ar Polijas iestādēm un atbalsta saņēmējiem, un gan Komisija, gan Polijas iestādes tos apstiprināja.

(6) 2005. gada septembrī TB grozīja individuālo uzņēmējdarbības plānu (turpmāk tekstā “2005 IUP”) un vēlāk iesniedza to Komisijai apstiprināšanai atbilstīgi 8. protokola 10. pantam. Tā kā uzņēmums pēc tam šo plānu vairākkārt grozīja un kopš 2006. gada ir likvidācijas procesā, šis pieprasījums vairs nav spēkā.

(7) Pēc 2005. gada neatkarīgā novērtējuma, kas atklāja, ka TB ir pieaugošas parādsaistības valsts kreditoriem, un uzņēmums neatjaunos dzīvotspēju, Komisija ar 2005. gada 29. marta, 2005. gada 1. augusta un 2005. gada 2. decembra vēstuli lūdza Poliju sniegt papildu informāciju. Polija atbildēja ar 2005. gada 23. jūnija, 2005. gada 28. septembra un 2006. gada 14. februāra vēstuli.

(8) Komisija ar 2006. gada 7. jūnija vēstuli informēja Poliju par tās lēmumu sākt EK Līguma 88. panta 2. punkta procedūru attiecībā uz valsts atbalsta pasākumu.

(9) Komisijas lēmums par procedūras sākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8). Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt apsvērumus par attiecīgo atbalsta pasākumu.

(10) Komisija nesaņēma apsvērumus no trešām personām.

(11) Polijas iestādes iesniedza savus apsvērumus ar 2006. gada 18. septembra, 2006. gada 2. oktobra un 2006. gada 20. oktobra vēstuli. Komisija ar 2006. gada 6. novembra, 2006. gada 18. decembra un 2007. gada 15. marta vēstuli lūdza Poliju sniegt papildu informāciju. Polija atbildēja ar 2006. gada 24. novembra, 2007. gada 23. janvāra un 2007. gada 23. maija vēstuli. 2006. gada 13. decembrī Komisija tikās ar Polijas iestādēm.

II. SĪKS ATBALSTA APRAKSTS

1. TB grupa

(12) TB ir Polijas cauruļu ražotājs, kas atrodas Sosnovecā (Sosnowiec) Silēzijā. Līdz 2006. gadam uzņēmums ražoja tērauda caurules metinātu cauruļu velmēšanas cehā un augsti leģētu tērauda cauruļu velmēšanas cehā. Saskaņā ar EK valsts atbalsta noteikumiem tie ir atbalstāmie tērauda izstrādājumi (9). Uzņēmuma kopējā ražošanas jauda ir apmēram 60 000 tonnas (10). Metināto cauruļu cehā ir četras metināšanas līnijas (M1.5, M2, kas tika uzlabota 1993. un 2001. gadā, M3, kas tika nodota ekspluatācijā 1999. gadā, un M4, kas tika nodota ekspluatācijā 2003. gadā) un divas griešanas līnijas (viena tika nodota ekspluatācijā 2004. gadā). TB līdz 2005. gadam darbojās arī velmēšanas cehs.

(13) TB ir akciju sabiedrība, kuras pašu kapitāls 2004. gadā bija apmēram PLN 20 miljoni (EUR 5 miljoni). TB lielākais akcionārs ar apmēram 78,1 % daļu ir Górnośląski Fundusz Restrukturyzacyjny S.A. (Augšsilēzijas pārstrukturēšanas fonds, turpmāk “GFR”), kura lielākais akcionārs ar 51,3 % līdz 2005. gada 30. decembrim bija Eurofaktor SA (turpmāk tekstā “EF”). Eurofaktor SA akcionāri ir privāti ieguldītāji, piemēram, Bonum Sp. z o.o. (37,25 %), ING TFI (13,40 %), Polmetal Sp. z o.o. (11,31 %) un Stabilo Group Sp. z o.o. (10,93 %). EF vēlāk pārdeva savas akcijas Stabilo Group Sp. z o.o. Valsts kase bija GFR mazākuma akcionārs.

(14) TB pašlaik ir četri meitasuzņēmumi ar ievērojamu darījumu aktivitāti: a) Buczek Automotive Sp. z o.o. (turpmāk tekstā “BA”, sākotnēji ar nosaukumu P.U.R.M. (Przedsiębiorstwo Usług Remontowo Mechanicznych) “REMEBUD”Sp. z o.o.), kurš pašlaik 51 % apmērā pieder TB. Uzņēmums sākotnēji TB piedāvāja tehnikas un aprīkojuma uzturēšanas pakalpojumus. 2005. gada decembrī TB pārvietoja arī savu pamatdarbību autorūpniecības nozarē uz BA (kas tolaik 100 % apmērā piederēja TB) un pārdēvēja to par BA. Līdz ar to 2005. gada 1. decembrīBA 76 darbiniekiem pievienojās vēl 227 darbinieki. 2006. gada 1. janvārīTB un BA uz nenoteiktu laiku parakstīja nomas līgumu, saskaņā ar kuru BA pārvalda TB autorūpniecības aktīvus. 2006. gada novembrī EF apķīlāja BA akcijas TB nenomaksāto parādu dēļ un ieguva īpašumā 49 % BA akciju. BA ir tērauda ražotājs ES valsts atbalsta noteikumu nozīmē. b) Huta Buczek Sp. z o.o. (turpmāk tekstā “HB”, 100 % apmērā pieder TB) ir TB meitasuzņēmums, kam TB nodeva velmēšanas cehu. Uzņēmumam ir 227 darbinieki. HB tika dibināts 2004. gada 3. decembrī ar PLN 100 000 (apmēram EUR 25 000) lielu pamatkapitālu. 2005. gadā un 2006. gada pirmajā pusē TB ar vairākām iemaksām palielināja HB kapitālu, kura kopējais apmērs sasniedza PLN 14 811 600. HB nav tērauda ražotājs ES valsts atbalsta noteikumu izpratnē. c) Buczek – HB – Zakład Produkcji Rur Sp. Z o. o. (turpmāk tekstā “ZPR”, 18 % apmērā pieder TB, pārējās akcijas pieder uzņēmuma darbiniekiem), kas ražo vilktās caurules un piedāvā cauruļu griešanas un apstrādes pakalpojumus, un nodarbina 100 darbiniekus. Uzņēmumu 2001. gadā pārņēma TB darbinieki, lai novērstu uzņēmuma darbības pārtraukšanu. TB joprojām pieder TB-ZPR ražošanas iekārtas, kuras uzņēmumam tiek iznomātas. d) SAMKOL (100 % apmērā pieder TB) sniedz transporta pakalpojumus. Uzņēmums tika nodibināts 1997. gadā, un tā kapitāls pēdējo reizi tika palielināts 2001. gadā. Uzņēmums 80 % savu pakalpojumu sniedza TB, bet pašlaik tikai 20 % tā ieņēmumu veido sadarbība ar TB.

2. Sākotnējais pārstrukturēšanas plāns

(15) 2002. gadā TB-HB sagatavoja individuālo uzņēmējdarbības plānu (turpmāk tekstā “2002 IUP”), lai pārvarētu finanšu grūtības. Kā norādīts procedūras uzsākšanas lēmumā, operatīvais pārstrukturēšanas plāns paredzēja koncentrēties uz īpaši pielietojamu metinātu kalibrētu cauruļu ražošanu no sloksnēm, kas klātas ar alumīniju, vai cinkotām tērauda sloksnēm. Tādējādi plāns paredzēja papildu ražošanas iekārtu iegādi (11).

(16) Uzņēmējdarbības plāns paredzēja kopumā ieguldīt PLN 25 miljonus. Papildus galvenajiem ieguldījumiem autorūpniecībā izmantojamo cauruļu ražošanā un apstrādē un metinātu cauruļu ražošanas līnijās, ieguldījumi paredzēti arī datorizācijai, modernizācijai un citiem mazākiem projektiem, un pamatlīdzekļu iegādei. Ieguldījumi bija nepieciešami arī griešanas cehā, taču tos novērtēja kā neīstenojamus un tāpēc atlika uz vēlāku laiku.

(17) Plāns ietvēra arī izmaksu samazināšanas pasākumus, tostarp darbinieku skaita samazināšanu no 532 uz 407. Tādējādi kopējie izdevumi periodam no 2002. gada līdz 2006. gadam tika aprēķināti PLN 2 910 000 apmērā. Darbavietu samazināšanai par 161 darbinieku paredzēja piesaistīt valsts atbalstu PLN 823 000 apmērā ar tīrās dotācijas ekvivalentu PLN 597 000 apmērā. Papildus tam atbalsts PLN 2,754 miljardu apmērā tika atvēlēts pētniecībai un attīstībai (turpmāk tekstā “P&A”), tostarp PLN 1 250 000 ar tīrās dotācijas ekvivalentu PLN 900 000 – 2002. gadā un PLN 2 540 000 (ar tīrās dotācijas ekvivalentu PLN 1 854 000) 2003. gadā (12).

(18) Visbeidzot finanšu pārstrukturēšanai tika paredzēts tīrās dotācijas ekvivalents PLN 8,411 miljardu apmērā, tostarp parādu dzēšanai PLN 3,392 miljardi (šīs summas lielāko daļu veidoja nekustamā īpašuma nodokļa parāds pašvaldībai un mazāko – parāds Nodokļu iestādei un sociālās nodrošināšanas iestādei (Zakład Ubezpieczeń Społecznych, turpmāk tekstā “ZUS”) un atmaksas atlikšanai šādām parāda summām: PLN 6,014 miljardi ZUS un Valsts invalīdu rehabilitācijas centram (Państwowy Fundusz Rehabilitacji Osób Niepełnosprawnych, turpmāk tekstā “PFRON”) ar tīrās dotācijas ekvivalentu PLN 5,019 miljardu apmērā (PLN 5,001 miljardi (ZUS) + 18 000 (PFRON). Finanšu pārstrukturēšanas uzdevums bija nodrošināt materiālu iegādi un ražošanas nepārtrauktību (13).

3. Valsts atbalsts

a) Pārstrukturēšanas plānā paredzētais atbalsts

(19) Pārstrukturēšanas programma būtībā paredzēja šādu atbalstu: 1. tabula Plānotais valsts atbalsts TB laikā no 2002. gada līdz 2003. gadam Iestāde Atbalsta veids PLN 000 PLN 000 (tīrās dotācijas ekvivalents) Darbiniekiem garantēto pabalstu fonds (FGSP) (2002) (14) Maksājums pa daļām 136 3 FGSP (2003) Maksājums pa daļām 270 15 Atsevišķie maksājumi 406 18 Sosnovecas pašvaldība Parāda norakstīšana 2 964 2 964 Nodokļu iestādei Parāda norakstīšana 163 163 ZUS Parāda norakstīšana 265 265 Atsevišķu parādu norakstīšana 3 392 3 392 ZUS Maksājums pa daļām 6 014 5 001 Kopā Finanšu pārstrukturēšana 9 812 8 411 Nodarbinātības pārstrukturēšana 823 597 P&A 3 790 2 754 Kopējais atbalsts 14 425 11 762

(20) Pārstrukturēšanas plānā tika minēts arī tas, ka laikā no 1997. gada līdz 2001. gadam HB-TB saņēma valsts atbalstu PLN 4 422 411 apmērā (tīrās dotācijas ekvivalents). Summas lielākā daļa bija paredzēta P&A atbalstam (PLN 3 243 626). Summa PLN 196 800 apmērā bija atbalsts vides aizsardzībai, PLN 132 240 apmācībai un atlikusī summa PLN 849 746 apmērā bija atbalsts “pārstrukturēšanas procesam” vai “īpašais atbalsts” (15).

(21) Tātad kopā TB tika piešķirts valsts atbalsts PLN 16 184 411 apmērā, ko apstiprināja atbilstoši VPP un 8. protokolam.

b) Saņemtais atbalsts

(22) Saskaņā ar neatkarīgā konsultanta ziņojumu laikā no 2002. gada līdz 2003. gadam uzņēmums kā valsts atbalstu saņēma tikai PLN 2 235 miljonus (tīrās dotācijas ekvivalents) (16). No šīs summas PLN 2,045 miljardi tika atvēlēti P&A un PLN 190 400 – nodarbinātības pārstrukturēšanai (17).

(23) Papildus tam 2005 IUP norādīja, ka TB laikā no 2004. gada līdz 2006. gadam nodarbinātības pārstrukturēšanai bija saņēmis budžeta dotāciju PLN 877 000 apmērā (18). Polijas iestādes pamatoja valdības piešķirtās dotācijas ar nepieciešamību palīdzēt darbiniekiem, kas atlaisti no darba tērauda ražotnēs, atgriezties darba tirgū, pabeidzot apmācību un tādējādi paaugstinot savu kvalifikāciju, vai iedrošināt viņus doties pensijā pirms termiņa, kompensējot ienākumu samazināšanos pirmstermiņa pensionēšanās dēļ. Polijas iestādes pamatoja dotācijas ar 2003. gada decembra grozījumiem 2001. gada 24. augusta Likumā par dzelzs un tērauda rūpniecības pārstrukturēšanu un noteica, ka to vienīgie saņēmēji ir darbinieki (darba devējs ir tikai starpnieks, kas pārskaita budžeta līdzekļus atlaistajiem darbiniekiem).

4. Nespēja pārstrukturēties – notikumi laikā no 2003. gada līdz 2006. gadam

(24) TB pārstrukturēšana nenotika saskaņā ar pārstrukturēšanas plānu, bet beidzās ar uzņēmuma bankrotu vairāku turpmāk minēto iemeslu dēļ.

a) Parādu atlaišana

(25) TB nespēja panākt parādu dzēšanu, kā to paredzēja IUP.

(26) TB parādu nomaksai ZUS, Sosnovecas pašvaldībai un Nodokļu iestādei vajadzēja saņemt PLN 3 392 000 saskaņā ar 2002. gada 30. augusta Likumu par noteiktu uzņēmumu parādu dzēšanu valsts iestādēm (turpmāk tekstā “2002. gada 30. augusta likums” (19). Šis likums dod iespēju finanšu grūtībās esošiem uzņēmumiem pārstrukturēt publisko tiesību saistības un panākt parādu atlaišanu. Attiecīgajam uzņēmumam jāiesniedz pieteikums un pārstrukturēšanas plāns, norādot katru valsts iestādi, kuras debitoru parādi jāpārstrukturē (turpmāk tekstā “pārstrukturēšanas iestāde”).

(27) Ja pārstrukturēšanas iestāde secina, ka piedāvātais pārstrukturēšanas plāns varētu uzlabot uzņēmuma finansiālo stāvokli, tā pieņem “lēmumu par pārstrukturēšanas nosacījumiem”, uzskaitot pārstrukturēšanas segtās saistības. Ja uzņēmums izpilda visus lēmuma nosacījumus, t. i., samaksā pārstrukturēšanas maksu, izklāsta pārstrukturizēšanas plānu un tam nav citu aizkavētu maksājumu, pārstrukturēšanas iestādei jāpieņem “galīgais” lēmums par to parādsaistību dzēšanu, kas uzskaitītas lēmumā par pārstrukturēšanas nosacījumiem (“lēmums par pārstrukturēšanas izpildi”).

(28) Tomēr galīgo lēmumu var pieņemt ne ātrāk kā viena gada laikā pēc lēmuma par pārstrukturēšanas nosacījumiem pieņemšanas, un Konkurences un patērētāju aizsardzības biroja priekšsēdētājam (Polijas konkurences iestāde, turpmāk tekstā “KPAB”) jāapstiprina parādu dzēšanas atbilstība valsts atbalsta noteikumiem. Laika posmā pēc lēmuma par pārstrukturēšanas nosacījumiem pieņemšanas un pirms lēmuma par pārstrukturēšanas izpildi pieņemšanas uzņēmumiem jāgrāmato paredzamie atbrīvojumi no parādsaistībām kā maksājumu kavējumi. Papildus jāgrāmato arī uzkrātie soda procenti. Komisija saprot, ka šī procedūra nepieciešama, lai atļautu parādu dzēšanu tikai pēc tam, kad uzņēmums pierādījis, ka patiešām īsteno pārstrukturēšanas programmu.

(29) Komisija tika informēta, ka ZUS, Sosnovecas pašvaldība un Nodokļu iestāde nepiekrita dzēst uzņēmuma parādus.

(30) KPAB noraidīja plānu dzēst TB parādus Sosnovecas pašvaldībai (nekustamā īpašuma nodokļa parāds PLN 2 964 000 apmērā), jo uzņēmums iesniedza pieteikumu pēc 2003. gada 31. decembra, bet 8. protokols aizliedza valsts atbalsta piešķiršanu tērauda ražotājiem pēc šā termiņa. Tāpēc KPAB 2004. gada 28. aprīlī paziņoja, ka parādus, kā plānots, nevar atlaist, jo tas ir pretrunā ar 8. protokola noteikumiem. Šā paša iemesla dēļ 2004. gada 6. februārī KPAB sniedza negatīvu atzinumu par TB parādsaistību PFRON plānoto atlaišanu.

(31) TB iesniegumu par Nodokļu iestādei maksājamā parāda (PLN 163 000) dzēšanu noraidīja pati iestāde. Atbilstīgi 2002. gada 30. augusta likumam noraidīt iesniegumu var tikai tad, ja uzņēmums nesamaksā “pārstrukturēšanas maksu” (kas sasniedz 15 % no dzēšamās parāda summas) vai tad, ja uzņēmums kavē citus maksājums Nodokļu iestādei.

(32) Visbeidzot, kā norādīts 2005. gada uzņēmējdarbības plānā, dzēst parādsaistības ZUS (PLN 265 000) neizdevās finansiālu apsvērumu dēļ. Kā minēts iepriekš (26. punktā), lai dzēstu parādu atbilstīgi 2002. gada 30. augusta likumam, uzņēmumam jāatmaksā vai jāvienojas par atmaksas atlikšanu attiecībā uz pārējām parādsaistībām valsts iestādēm, kuras nevar pārstrukturizēt saskaņā ar 2002. gada 30. augusta likumu. Tāpēc 2002 IUP pieņēma, ka parāds PLN 6 420 000 apmērā tiks atmaksāts pa daļām. Komisija secina, ka TB nevienojās ar ZUS par parāda atmaksu pa daļām vai ZUS pieņēma šādu lēmumu, bet TB to neievēroja.

b) Parāda pieaugums

(33) Laikā no 2001. gada līdz 2006. gadam TB bija uzkrājis parādsaistības pret ZUS, Sosnovecas pašvaldību, Nodokļu iestādi un PFRON. Parāds sāka pieaugt 2001. gadā, pakāpeniski palielinoties līdz 2002. gada decembrim. Pēc īsa pārtraukuma parāds turpināja pieaugt laikā no 2002. gada februāra līdz 2003. gada novembrim. Tikai laika posmā no 2003. gada novembra līdz 2004. gada oktobrim uzņēmums bija spējīgs veikt savu parādsaistību atmaksu, droši vien tāpēc, lai ievērotu parāda dzēšanas prasības, kas minētas 2002. gada 30. augusta likumā. Tomēr kopš 2004. gada novembra uzņēmuma parādsaistības atkal turpināja pieaugt.

(34) Tā kā uzņēmums nespēja panākt parādu dzēšanu, 2004. gada rudenī TB parādsaistības bija sasniegušas apmēram PLN 20 miljonus. To apstiprināja 2005. gada 8. marta 4. Polijas pārraudzības ziņojums par 2004. gadu, kas ietvēra šādu detalizētu nenomaksāto parādu sadalījumu: 2. tabula TB parādsaistības saskaņā ar 2005. gada marta Polijas pārraudzības ziņojumu Valsts kreditori (PLN 000) Saistības 2003. gada beigās Saistības 2004. gada beigās Saistības 2005. gada janvāra beigās ZUS 14 956 13 916 14 510 Sosnovecas pašvaldība 7 411 5 118 5 371 PFRON 480 678 704 Sosnovecas nodokļu iestāde 269 555 524 Citi 115 0 0 Kopā 23 231 20 267 21 108

(35) Attiecīgi līdz 2004. gada beigām TB parādsaistības pret valsts kreditoriem sasniedza PLN 20 miljonus. Polijas iestādes norādīja, ka 2004. gadā TB, pārdodot dīkos aktīvus, spēja nomaksāt parādu apmēram PLN 5 miljonu apmērā (PLN 1,2 miljonus ZUS un PLN 3,8 miljonus pašvaldībai). Neņemot vērā iepriekš minēto, ziņojumā norādīts, ka pēc 2004. gada parāds atkal sāka pieaugt un līdz 2005. gada janvārim sasniedza PLN 21,1 miljonu.

(36) Polijas iestādes vēlāk veica summas korekciju un 2004. gada beigās parāds bija PLN 20,761 miljoni. Līdz 2005. gada 31. martam tas palielinājās līdz PLN 22,43 miljoniem, un līdz 2005. gada 30. jūnijam – līdz PLN 22,91 miljoniem. Vēlāk uzņēmumam, šķiet, izdevās pārdot dažus aktīvus un samazināt parādu 2005. gada beigās līdz PLN 20,87 miljoniem. Tomēr 2006. gada vidū parāds atkal palielinājās līdz PLN 22,11 miljoniem 2006. gada augustā, kad uzņēmums tika atzīts par maksātnespējīgu.

(37) Atbilstīgi Komisijas rīcībā esošajai informācijai 2004. gadā TB neiesniedza visaptverošu pārstrukturēšanas plānu nolūkā panākt parāda atmaksas atlikšanu.

(38) Valsts iestādes atbilstoši likumam un kreditoru statusam rīkojušās, lai piedzītu parādus. Piemēram, Sosnovecas pašvaldība un ZUS iesaldēja uzņēmuma norēķinu kontus savu parādu piedzīšanai. Tomēr šāda rīcība nebija efektīva, jo visi kontos ieskaitītie līdzekļi bija paredzēti algu izmaksai.

(39) Tāpēc iestādes mēģināja piedzīt parādu, apķīlājot nekustamo īpašumu un iegūstot uz to beztermiņa īpašumtiesības. Papildus tam pašvaldība, šķiet, ieguva īpašumā vairākus uzņēmuma aktīvus saskaņā ar Likuma par prasījumu apmierināšanas procedūru 66. pantu.

(40) Parādu pret ZUS pašvaldība mēģināja piedzīt, iegūstot hipotēkas PLN 25 miljonu apmērā. ZUS arī ir apķīlājis ražošanas aktīvus apmēram PLN 12 miljonu vērtībā. No šīs summas apmēram PLN 9.5 miljoni ir pirmā līmeņa ieķīlājums (tostarp pirmā līmeņa ķīla uz metināšanas līniju M-3, kuras vērtība pārsniedz PLN 7 miljonus).

(41) 2007. gada maijā maksātnespējas administrators publicēja bankrotējušā TB apzināto parādsaistību sarakstu PLN 63 miljonu apmērā. Šī summa ietver publisko tiesību saistības, un lielākais kreditors šajā saistībā ir EF, kura saistības sasniedz PLN 35,9 miljonus.

c) Ieguldījumi

(42) TB pilnībā neīstenoja savu ieguldījumu programmu PLN 25 miljonu apmērā, bet ieguldīja apmēram PLN 10 miljonus un novirzīja papildu līdzekļus P&A.

(43) TB veica dažus ieguldījumus saskaņā ar savu IUP. 2003. un 2004. gadā ieguldījumi tika novirzīti tādu cauruļu ražošanai, kas paredzētas izmantošanai autorūpniecībā. 2003. gadā uzņēmums pasūtīja metināšanas līniju ar alumīniju pārklātu cauruļu velcēšanai (PLN 3 207 000) un 2004. gadā griešanas līniju īsu cauruļu ražošanai (PLN 733 000). Papildus tam tika modernizētas autorūpniecībai nepieciešamās esošās velcēšanas līnijas (PLN 1 063 000) un atsevišķas ēkas (PLN 137 900, tostarp apkures sistēmas modernizācija). Kopumā laikā no 2002. gada līdz 2005. gadam autorūpniecībā tika investēti PLN 6,383 miljoni. Polijas iestādes ir apstiprinājušas, ka visi ieguldījumi attiecas uz aktīviem, kas tajā pašā laikā tika iznomāti BA (20).

(44) Ieguldījumi PLN 3,5 miljonu apmērā tika novirzīti IT sistēmām, citu ražošanas līdzekļu iegādei un citiem projektiem (21).

(45) 2005. un 2006. gadā papildus paredzēja ieguldīt PLN 12–13 miljonus, lai uzsāktu hromētu cauruļu detaļu ražošanu un 2006. gadā iegādātos jaunu metināšanas iekārtu (apmēram PLN 6 000 000 vērtībā). Pēc Komisijas rīcībā esošās informācijas šīs iekārtas netika uzstādītas.

d) Uzņēmuma darbības kopējais novērtējums

(46) TB nepārvarēja finanšu grūtības un nespēja iegūt bankas aizdevumus.

(47) Pārstrukturēšanas periodā TB nebija iespējas saņemt finansiālu atbalstu no kreditoriem un vietējām finanšu iestādēm (22). Patiesībā banka jau 2003. gadā samazināja uzņēmuma kredītlīniju. Šo situāciju izdevās atrisināt tikai pēc tam, kad iesaistījās finanšu ieguldītājs GFR, kas pārņēma lielu daļu parādu, kuri tika pārvērsti par ilgtermiņa aizdevumiem. Tomēr 2004. gadā TB atkal nespēja saņemt bankas aizdevumu (23).

(48) Šī situācija radās tādēļ, ka pārstrukturēšanas periodā TB nestrādāja ar peļņu, lai gan tirgū bija ļoti labvēlīga situācija.

(49) Patiesībā saskaņā ar neatkarīgajiem pārraudzības ziņojumiem 2003. gadā TB krietni atpalika no sava mērķa pārdot 48 000 tonnas cauruļu, pārdodot tikai 30 000 tonnas (24). Turklāt uzņēmumam grūtības sagādāja tarifi, kas tika piemēroti platajām karsti velmētajām sloksnēm, kas bija uzņēmuma galvenās ražošanas izejvielas, un neveiksmīgā cenas paaugstināšanas stratēģija, kas noveda pie ieņēmumu samazināšanās. Tāpēc uzņēmums 2004. gadu beidza ar negatīvu operatīvo peļņu PLN 5 miljonu apmērā (apgrozījums bija PLN 92 miljoni). Līdz ar to uzņēmums neatbilda Komisijas dzīvotspējas kritērijiem. Komisijas neatkarīgais konsultants 2004. gada īsajā pārskatā secināja, ka TB“efektīvi darbojas maksātnespējas stāvoklī” (25).

(50) 2004. gada septembra 3. Polijas pārraudzības ziņojums arī norādīja, ka TB bija zema finanšu likviditāte un ka tā finanšu pārpalikums nesedza aizdevuma atmaksas summu ar procentiem, līdz ar to bija liela iespēja, ka uzņēmums parādu nespētu atmaksāt (26). 4. Polijas pārraudzības ziņojumā bija iekļauti detalizēti dati par parādiem (skatīt 34. punktu), un tas norādīja, ka uzņēmums nav saņēmis finanšu iestāžu atbalstu, īstenoja plānoto darbinieku atlaišanu vai sasniedza plānotos ražošanas apjomus. Attiecībā uz uzņēmuma finansiālo stāvokli ziņojumā secināts, “ka no visiem grupas uzņēmumiem tieši Technologie Buczek Sp. z o.o. bija vislielākais risks zaudēt finanšu likviditāti. Šo risku nemazināja tīrā peļņa no uzņēmējdarbības, jo nepalielināja uzņēmuma ieņēmumus. […] Par risku liecināja arī tas, ka uzņēmums lielā mērā finansēja aktīvus ar parāda līdzekļiem, tostarp liela daļa no parādsaistībām bija publisko tiesību saistības. Šī situācija atturēja ieguldītājus no ieguldīšanas šajā uzņēmumā, par ko liecina uzņēmuma nespēja saņemt bankas aizdevumu.”

(51) Ziņojumā pausto Polijas viedokli apstiprināja 2005. gada maija neatkarīgais pārraudzības ziņojums (27). Tajā bija norādīts, ka 2004. gadā pretstatā pacēlumam tērauda tirgū un tērauda cenu pieaugumam (par 30 % augstākas nekā plānots) TB bija negatīva operatīvā peļņa un tā pārdošanas apjomi bija par 20 % zemāki nekā plānots. Tāpēc konsultants secināja, ka “2003. un 2004. gada darbības rādītāji liecina par to, ka uzņēmums līdz 2006. gada beigām nesasniegs dzīvotspēju” (28).

(52) 2005. gada septembra 5. Polijas pārraudzības ziņojums apstiprināja, ka “TB ir zaudējis finanšu likviditāti”. Ziņojumā šī situācija tika skaidrota tā, ka uzņēmums bija atdalījis velmēšanas uzņēmējdarbību (29).

e) Stratēģijas maiņa

(53) TB vairākas reizes mainīja uzņēmuma vadību un uzņēmējdarbības stratēģiju.

(54) TB mēģināja īstenot vairākas strukturālas izmaiņas un vairākkārt atlaida uzņēmuma valdi – 2003., 2005. (februārī un oktobrī) un 2006. gadā.

(55) 2003. gada beigās, 2005. gada septembrī un 2006. gada sākumā TB mainīja savu pārstrukturēšanas stratēģiju. Saskaņā ar 2005 IUP uzņēmums skaidri mainīja stratēģiju un sašaurināja ražošanu, atstājot tikai ar alumīniju pārklātu tērauda cauruļu un hromēta tērauda cauruļu ražošanu. Līdz ar to darbaspēks bija jāsamazina līdz 267 darbiniekiem. Precizētais IUP, šķiet, paredzēja, ka TB jāpārtrauc nerentablā augsti leģētu tērauda cauruļu un metinātu cauruļu ražošana. Uzņēmums arī pārtrauca ražot metinātas caurules no hromētām sloksnēm.

(56) Polija 2006. gada 14. februāra vēstulē norādīja, ka 2006. gadā TB pieņēma lēmumu 2007. gadā pārtraukt ražošanu un turpināt darbību kā pārvaldības sabiedrība. TB plānoja jauna uzņēmuma dibināšanu, lai izveidotu spēcīgāko Polijas uzņēmumu, kas specializējies autorūpniecībai paredzētu alumīnija un hroma cauruļu ražošanā. Jaunā uzņēmuma izveidošana bija paredzēta kā “TB aktīvu un finanšu līdzekļu pārstrukturēšanas turpinājums […], lai sasniegtu finanšu stabilitāti, parādu atmaksu budžeta iestādēm un pieeju aizdevumiem, kas nodrošina lētākus finansēšanas avotus” (30). Jaundibinātais uzņēmums izmantotu metināšanas līnijas M-4 un M-2, ko tas nomātu no TB, un visu TB darbaspēku (izņemot dažus darbiniekus, kas paliktu TB vadībā). Ražošanai nepieciešamā infrastruktūra tiktu izslēgta no TB aktīviem. Atlikušās metināšanas iekārtas tiktu pārdotas, lai pārstrukturētu TB aktīvus. Komisija, ņemot vērā to, ka uzņēmums 2006. gada beigās paredzēja pārtraukt ražošanu, secina, ka jaunā pārstrukturēšanas stratēģija faktiski paredzēja likvidēt TB.

(57) TB 2006. gada 15. septembrī iesniedza maksātnespējas pieteikumu. Maksātnespējīgajai TB Group tika dota atļauja turpināt uzņēmējdarbību, iznomājot aktīvus tās meitasuzņēmumiem. Maksātnespējas administrators plāno pārdot uzņēmuma struktūrvienības un līdz tam turpināt aktīvu iznomāšanu.

f) Uzņēmuma pārstrukturēšana

(58) TB veica pārstrukturēšanu un pārcēla divas ienesīgas uzņēmējdarbības jomas uz meitasuzņēmumiem: veltņu ražošanu (uz HB) un alumīnija un hroma cauruļu ražošanu (uz BA) (skatīt 14. punktu).

(59) TB neuzskatīja veltņu ražošanu par savu pamatdarbību. Jau 2002. gadā IUP ieteica turpmāk neveikt ieguldījumus HB un atdalīt šo struktūrvienību.

(60) HB tika nodibināts 2004. gada decembrī, un tā sākotnējais pamatkapitāla lielums bija PLN 100 000. Nākamajā gadā uzņēmuma vērtība sasniedza PLN 14 911 600, jo uzņēmums 2005. gada 17. janvārī palielināja aktīvus par PLN 3 330 900, 2005. gada februārī/martā un novembrī kapitālu palielināja attiecīgi par PLN 3 850 000 un PLN 1 830 700, un 2006. gada 13. jūlijā iegādājās pamatlīdzekļus PLN 5 800 000 vērtībā.

(61) Kopējā HB vērtība pēc Šveices metodes tika noteikta PLN 38 miljonu apmērā. Tādējādi uzņēmuma tirgus vērtība bija daudz augstāka nekā tā akciju vērtība, t. i., PLN 14,9 miljoni. Patiesībā HB strādāja ar peļņu. Uzņēmumam nebija parādsaistību pret valsts iestādēm. 2005. gada jūnijā/jūlijā HB no TB iegādājās nekustamo īpašumu un iekārtas PLN 9 450 013 vērtībā, kuru vērtība tiek lēsta PLN 10 430 194 apmērā. Aktīvi joprojām palika apķīlāti un saskaņā ar Polijas tiesību aktiem (Nodokļu likuma 112. pants) HB pat kļuva par TB līdzparādnieku un atsevišķo parādnieku saistībā ar TB parādsaistībām pret ZUS.

(62) BA darbība tika atjaunota 2005. gadā, pārņemot alumīnija un hroma cauruļu ražošanu. Šādā saistībā TB pārcēla darbaspēku uz BA, un 2006. gada jūlijā uzņēmuma kapitālā tika iemaksāti PLN 1 550 000. BA no TB nomā autorūpniecībai paredzēto izpūtējcauruļu ražošanas iekārtas (tostarp metināšanas līnijas M2 un M4 un griešanas līniju). Saskaņā ar beztermiņa līgumu BA par iekārtu nomu maksā PLN 258 000 mēnesī + PVN. Tādējādi BA iegūst acīm redzamas priekšrocības no ieguldījumiem šajos aktīvos. Patiesībā 7. Polijas pārraudzības ziņojums apstiprina, ka TB novirzīja ražošanas jaudu 20 000 apmērā uz BA (31).

(63) 2004. gada februārī EF ar TB noslēdza līgumu par faktoringa pakalpojumiem. Uzņēmums atbilstoši līguma noteikumiem reģistrēja ķīlu uz HB un BA akcijām. Tādējādi EF kļuva par TB lielāko kreditoru. Ņemot vērā, ka EF bija tikai GFR akcionārs, EF prasības netika uzskatītas par kapitālieguldījumiem TB.

(64) TB pašlaik pieder 51,2 % BA akciju. Atlikušās akcijas 2006. gada 20. jūlijā tika atsavinātas par labu EF, lai nokārtotu TB parādsaistības. Akcijas tika atsavinātas pēc to nominālvērtības (PLN 7,2 miljoni).

(65) Būdams kreditors, EF arī maksātnespējas administratoram iesniedza prasību izslēgt 48,8 % HB akciju no maksātnespējas lietas. Tomēr tiesa 2006. gada septembrī šo pieteikumu noraidīja.

III. PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS PAMATOJUMS

(66) Komisija saistībā ar lēmumu uzsākt procedūru norādīja, ka TB pārstrukturēšana neatbilst 8. protokola noteikumiem, un izvirzīja šādus trīs problēmjautājumus: a) ņemot vērā to, ka pārstrukturēšanas plāns netika īstenots, jāveic izmeklēšana saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, izmantojot pārstrukturēšanai paredzēto atbalstu; b) vai uzņēmuma parādsaistības pret valsts iestādēm netika piedzītas saskaņā ar valsts atbalstu EK Līguma 87. panta 1. punkta nozīmē; c) vai pēc 2003. gada papildu atbalsts no valsts budžeta tika piešķirts nodarbinātības pārstrukturēšanai, tādējādi sniedzot uzņēmumam valsts atbalstu saskaņā ar EK Līguma 87. panta 1. punktu.

(67) Komisija norādīja, ka par atbalsta saņēmēju uzskatāma visa uzņēmumu grupa.

IV. POLIJAS KOMENTĀRI

(68) Pirmkārt, Polijas iestādes apstrīd aizdomas par iespējamiem pārkāpumiem, izmantojot pārstrukturēšanai paredzēto atbalstu. Polija apgalvo, ka atbalsta summa pilnībā nebija paredzēta pārstrukturēšanai. a) Šis apgalvojums lielākoties attiecas uz atbalstu P&A, kas tika piešķirts laika posmā no 2002. gada līdz 2003. gadam. TB izlietoja piešķirto atbalstu saskaņā ar P&A pārstrukturēšanas plānu. Polija apstiprināja, ka atbalsts tika izlietots šim mērķim. Polijas iestādes sniedza informāciju par Zinātnisko pētījumu komitejas priekšsēdētāja 2001. gada 30. novembra programmu par kritērijiem un metodēm finansiālā atbalsta aprēķināšanai un piešķiršanai zinātnē. Tādējādi ieguldījumi P&A tika pārraudzīti, pamatojoties uz iesniegtajiem rēķiniem un sīki izstrādātiem gada pārskatiem, un pārkāpumi atbalsta izlietošanā netika konstatēti. b) Pirms 2004. gada piešķirtais atbalsts nodarbinātībai tika atzīts par pamatotu, jo to apstiprināja, pamatojoties uz citiem pievienošanās sarunās minētajiem faktoriem. Polijas iestādes tomēr nenoliedz, ka piešķirtais atbalsts bija paredzēts tikai pārstrukturēšanas vajadzībām. c) Polija arī apgalvo, ka daļa pirms 2002. gada piešķirtā atbalsta līdzekļu tika piešķirti P&A, vides aizsardzībai un apmācībai un tika izlietoti paredzētajam mērķim.

(69) Otrkārt, Polijas iestādes pārsūtījušas Komisijai attiecīgo institucionālo kreditoru – ZUS, Sosnovecas pašvaldības un PFRON paskaidrojumus saistībā ar veiktajiem parādu piedzīšanas pasākumiem, lai pierādītu, ka šīs iestādes rīkojās kā privātie kreditori. a) Veicot parādu piedzīšanu, ZUS apķīlāja uzņēmuma norēķinu kontus un prasījumus, un 2005. gadā spēja atgūt PLN 2,3 miljonus. Tas apķīlāja arī TB nekustamo īpašumu, kura vērtība pārsniedza PLN 25 miljonus, un ir iesniedzis finanšu prasību attiecībā uz uzņēmuma aktīviem PLN 12,2 miljonu vērtībā. Tomēr ZUS paskaidrojumā kā nepamatotu vērtēja secinājumu, ka tad, ja TB atzītu par maksātnespējīgu, ZUS rastos iespēja atgūt lielāku daļu parādu nekā tad, ja pret TB tiktu izvērsta pastiprināta parādu atgūšanas procedūra. TB aktīvu pārdošanas cena šādā gadījumā, gluži pretēji, būtu daudz zemāka salīdzinājumā ar prasījumā nodrošinātajām saistībām. Turklāt lielākā daļā TB aktīvu, kuri tika apķīlāti par labu ZUS, jau bija apķīlāti par labu citiem kreditoriem, kas nozīmēja to, ka maksātnespējas procesa laikā no nekustamā īpašuma pārdošanas iegūtie līdzekļi vispirms tiktu izlietoti jau iesniegto prasību apmierināšanai. b) Sosnovecas pašvaldība veica parāda piedzīšanas pasākumus, apķīlājot uzņēmuma norēķinu kontus (prasību kopsumma ir apmēram PLN 1,7 miljoni) un nemaksājot nomas maksu (ieņēmumu ekvivalenta summa PLN 0,5 miljoni). Pašvaldības prasības arī tika nodrošinātas, reģistrējot piespiedu ķīlu PLN 3,2 miljonu apmērā, pieskaitot procentus. c) PFRON norādīja, ka 2005. gadā veica parādu piedzīšanas pasākumus pret TB, iesniedzot TB sešus izpildāmos spriedumus, kuri 2006. gada jūlijā daļēji tika izpildīti.

(70) Treškārt, Polija atbildēja uz Eiropas Komisijas ieteiktajām šaubām saistībā ar atbalstu nodarbinātības pārstrukturēšanai pēc 2003. gada. Polija paskaidroja, ka 2001. gada 24. augusta Likumā par dzelzs un tērauda rūpniecības pārstrukturēšanu 2003. gada decembrī tika pieņemti grozījumi, kas paredz atbalsta piešķiršanu tikai atlaistajiem darbiniekiem; līdz ar to tērauda ražotāji bija tikai starpnieki līdzekļu pārskaitīšanai (skatīt 20. punktu).

(71) Visbeidzot, Polijas iestādes apgalvo, ka TB meitasuzņēmumus var uzskatīt par atbildīgiem šajā lietā tikai tādā gadījumā, ja piešķirtais atbalsts patiešām viņiem ir sniedzis priekšrocības. Iestādes arī apgalvo, ka kapitāla un aktīvu palielināšana tika veikta pienācīgi. Polijas iestādes arī norāda uz to, ka HB nav tērauda ražotājs, un uz to neattiecas 8. protokola noteikumi.

V. ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS

1. Piemērojamie tiesību akti

(72) 8. protokola 1. pants paredz, ka “neskarot EK līguma 87. un 88. pantu, valsts atbalstu, ko Polija piešķīra dažu Polijas tērauda rūpniecības daļu pārstrukturēšanai, uzskata par saderīgu ar kopējo tirgu,” ja cita starpā tiek ievēroti protokola noteikumi.

(73) Padome saskaņā ar Eiropas līgumu pagarināja labvēlības periodu pārstrukturēšanas atbalsta piešķiršanai Polijas tērauda rūpniecībai līdz brīdim, kad Polija pievienosies ES. Šo pasākumu iekļāva Pievienošanās līguma 8. protokolā. Lai to izpildītu, tika noteikts laika intervāls pirms un pēc pievienošanās. Precīzāk, tas paredz ierobežotu pārstrukturēšanas atbalstu laika posmam no 1997. gada līdz 2003. gadam, un liedz turpmāku valsts atbalstu Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšanai no 1997. gada līdz 2006. gadam. Šajā ziņā tas nepārprotami atšķiras no citiem Pievienošanās līguma noteikumiem, piemēram, no IV pielikumā noteiktā pagaidu mehānisma (“spēkā esošā atbalsta procedūra”), kas attiecas tikai uz valsts atbalstu, kas piešķirts pirms pievienošanās, ciktāl tas “joprojām piemērojams” pēc pievienošanās dienas. Tāpēc 8. protokolu var uzskatīt par lex specialis, kas jautājumos, uz kuriem tas attiecas, aizstāj visus pārējos Pievienošanās akta noteikumus (32).

(74) Komisija arī min, ka Polijas VPP un 8. protokols neaprobežojas ar EOTK līguma I pielikumu. 8. protokols, gluži pretēji, arī paredz noteikumus attiecībā uz dažām tērauda nozarēm, kas nav minētas EOTK līgumā (33), jo īpaši bezšuvju cauruļu un lielo metināto cauruļu ražošana. Šie noteikumi ir saskaņā ar EK noteikumiem par valsts atbalstu (34), kas bija spēkā līdz brīdim, kad tika pieņemts 8. protokols. Bet galvenokārt šie noteikumi ir saskaņā ar VPP saturu, kuru īsteno 8. protokols. Patiesībā puse no tiem uzņēmumiem, kas saņem atbalstu saskaņā ar VPP, ir cauruļu ražotāji, proti, Huta Andrzej S.A. (maksātnespējīgs), Huta Batory S.A. (maksātnespējīgs), Huta Pokój, Mittal Steel Poland (bijušais PHS) meitasuzņēmums un TB. Tāpēc 8. protokols tiek piemērots arī cauruļu ražotājiem, jo īpaši TB.

(75) No iepriekš minētā izriet, ka EK līguma 87. un 88. pants parasti netiktu piemērots attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts pirms valsts pievienošanās ES, un netiktu piemērots pēc pievienošanās, tomēr 8. protokols paplašina valsts atbalsta pārraudzības apjomu saskaņā ar EK līgumu, lai iekļautu valsts atbalstu, kas tika piešķirts Polijas tērauda rūpniecības pārstrukturēšanai laikā no 1997. gada līdz 2006. gadam.

(76) Pēc Polijas pievienošanās ES lēmumi var tikt pieņemti atbilstīgi EK līguma 88. panta 2. punktam, jo gadījumos, kad 8. protokols neparedz īpašus noteikumus, jāpiemēro vispārīgie noteikumi. No iepriekš minētā izriet, ka jāpiemēro arī 1999. gada 22. marta Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus līguma 93. panta piemērošanai (turpmāk tekstā “Procedūras regula”) (35).

2. Atbalsta esība

(77) Saskaņā ar EK līguma 87. panta 1. punktu valsts atbalsts ir jebkurš atbalsts, ko piešķīrusi dalībvalsts, vai jebkāda veida atbalsts no valsts līdzekļiem, kas kropļo konkurenci vai ir saistīts ar konkurences kropļošanas risku, radot kādam uzņēmumam labvēlīgus apstākļus, ja tas skar tirdzniecību dalībvalstu starpā un tādējādi ir nesaderīgs ar kopējo tirgu.

(78) Polijai saskaņā ar 8. protokolu bija tiesības piešķirt TB pārstrukturēšanas atbalstu pārstrukturēšanas plāna īstenošanai.

(79) Tomēr atbalsta piešķiršanu ierobežoja labvēlības periods, kas beidzās 2003. gada beigās. Pēc tam Polijai vairs nebija tiesību piešķirt pārstrukturēšanas atbalstu saskaņā ar 8. protokolu. Jebkāda atbalsta piešķiršana būtu pretrunā ar 8. protokola 18. punkta c) apakšpunktu, kas liedz papildu atbalsta piešķiršanu tērauda rūpniecības nozarei un jo īpaši protokolā minētajiem uzņēmumiem.

(80) Neievērojot iepriekš minēto, Polijas iestādes pēc 2003. gada turpināja piešķirt vai pagarināt TB parādsaistību nokārtošanas termiņus, kas jāuzskata par valsts atbalstu EK līguma 87. panta 1. punkta nozīmē.

(81) Komisija uzsver, ka EK līguma 87. panta 1. punkts paredz dažāda veida iejaukšanos, kas samazina uzņēmuma parastās izmaksas un tieši neatbilst subsīdiju definīcijai, bet ir līdzīgas pēc būtības un ar tādu pašu efektu. Iepriekšminēto apgalvojumu apstiprina vairāki gadījumi, kad valsts iestāde, kas atbild par sociālās nodrošināšanas iemaksām, neiebilst pret šādu iemaksu neveikšanu vai novēlotu veikšanu, jo šāda rīcība neapšaubāmi atbalsta saņēmējam sniedz būtiskas konkurences priekšrocības, samazinot sociālās nodrošināšanas sistēmas slogu (36). Iemaksu atlikšanas vietā valsts kreditors varēja pieprasīt tūlītēju visas aizdevuma summas atmaksu, vajadzības gadījumā pat norādot tā labā nostiprināto hipotēku (37).

(82) Lai konstatētu, ka šādi gadījumi sniedz priekšrocības, kuras var klasificēt kā valsts atbalstu saskaņā ar EK līguma 87. panta 1. punktu, Komisijai jāpierāda, ka valsts iestādes rīkojās atšķirīgi no iedomāta privāta kreditora, kas būtu pēc iespējas tādā pašā situācijā attiecībā uz savu debitoru (38).

(83) Attiecībā uz iepriekš piešķirtu atbalstu uzņēmumam Komisija norāda, ka tā esība liedz papildu atbalsta piešķiršanu, pamatojoties uz ES tiesu praksi un raugoties uz šo lietu no iedomāta privāta kreditora puses, jo šāds kreditors noteikti nepieļautu sākotnējo atbrīvojumu no maksas, kas citādi nebūtu klasificējams kā atbalsts (39). Iepriekš minētā situācija jo īpaši atbilstu pārstrukturēšanas gadījumam, kad abi pasākumi tiktu veikti pārstrukturēšanas periodā.

(84) Iedomāta privāta kreditora rīcības izvērtēšanu kavē arī tas, ka nav pieejams precizēts pārstrukturēšanas plāns. Arī šādā gadījumā atbilstīgi ES tiesu praksei, izvērtējot maksājumu atlikšanu, ko veicis tirgus ekonomikas ieguldītājs, šāds ieguldītājs prasītu sākotnējā pārstrukturēšanas plāna precizēšanu. Neviens privāts kreditors vai ieguldītājs nepiekristu pārstrukturēšanai bez šāda plāna esības (40), kas notika arī šajā gadījumā.

(85) Turklāt pat šāda hipotētiska pārstrukturēšanas plāna esības gadījumā neviens iedomāts privātais kreditors nepiekristu noslēgt papildu pārstrukturēšanas līgumu.

(86) Komisija neapstrīd, ka valsts iestādēm atmaksājamo parādu nepiedzīšana saskaņā ar IUP/VPP noteiktu laiku bija pieļaujama atbilstīgi 2002. gada 30. augusta likumā paredzētajam mehānismam. Patiešām, parādsaistību piedzīšana pārstrukturēšanas gaitā saskaņā ar 2002. gada 30. augusta likumu bija liegta līdz brīdim, kad tiktu pabeigta pārstrukturēšanas procedūra vai procedūra tiktu pārtraukta likumā noteiktajos gadījumos. Turklāt Komisija arī norāda, ka saistībā ar papildu parādiem, kuru atmaksas termiņu nebija paredzēts pagarināt, kreditori varēja cerēt uz TB finanšu situācijas uzlabošanos pēc plānotās parādu atlaišanas un tādējādi varēja apturēt parādu piedzīšanu līdz atbalsta piešķiršanai saskaņā ar 2002. gada 30. augusta likumu.

(87) Tomēr pārstrukturēšana saskaņā ar 2002. gada 30. augusta likumu cieta neveiksmi, vismaz daļēji tāpēc, ka tā nenotika atbilstīgi 8. protokolam, kā norādīts KPAB negatīvajā atzinumā (pirmajā, kas datēts ar 2004. gada 6. februāri), un daļēji tāpēc, ka TB finanšu grūtību dēļ nespēja ievērot valsts tiesību aktu noteikumus. Komisija uzskata, ka par šo neveiksmi uzzināja galvenie valsts kreditori, piemēram, ZUS, vietējā pašvaldība un Nodokļu iestāde, jo tie visi bija iesaistīti sākotnējā parāda pārstrukturēšanā. Tāpat arī PFRON kā brīdinājumu uztvēra KPAB atzinumu par TB parādu PFRON.

(88) Pēc tam, kad iepriekšējais pārstrukturēšanas līgums ir cietis neveiksmi, privātie kreditori varētu ievērot īpašu piesardzību, rūpīgi pārbaudot sava debitora ekonomisko stāvokli (41). Tādējādi parāda atmaksas termiņa pagarināšanas sniegto priekšrocību rūpīga izvērtēšana būtu atklājusi, ka nomaksātās parādsaistības nepārsniegtu atgūto parāda summu uzņēmuma likvidācijas gadījumā (42). Patiesībā jaunam atmaksas termiņa pagarinājumam būtu jāparedz, ka pārstrukturēšanai jāatjauno uzņēmuma dzīvotspēja un tā nedrīkst pieļaut nenomaksāto summu pieaugumu, lai kreditori varētu cerēt uz aizdevumu atdošanu saprātīgā termiņā.

(89) TB gadījumā dzīvotspējas atjaunošana līdz 2004. gada beigām bija ļoti apšaubāma, jo uzņēmumam 2003. un 2004. gadā bija negatīva operatīvā peļņa, kā norādīts 49.–51. punktā. Uzņēmuma apgrozījums nebija pietiekams, lai segtu izdevumus. TB pat neguva priekšrocības no uzplaukuma tērauda nozarē 2004. gadā. Līdz ar to visas TB turpmākās dzīvotspējas pazīmes bija negatīvas.

(90) Turklāt tā kā TB bija zaudējis kredītspēju, tā parādi nepārtraukti pieauga. Lai gan TB bija uzsācis pārstrukturēšanas procesu, 2004. gada novembrī uzņēmums vairs nespēja nomaksāt šābrīža parādus. Tādējādi vairs nebija pamatotu cerību atgūt pagātnes parādus, hipotētiski uzsākot jaunu parādu pārstrukturēšanas procesu.

(91) Ņemot vērā to, ka valsts kreditoriem, t. i., vietējai pašvaldībai, ZUS, PFRON un Nodokļu iestādei bija labs nodrošinājums, tiem bija laba iespēja to pārvērst skaidrā naudā, ierosinot kolektīvās maksātnespējas procesu saskaņā ar Polijas maksātnespējas likumu. Komisija nevar piekrist ZUS argumentam, ka šim uzņēmumam nebija laba nodrošinājuma, jo Polijas iestādes norādīja, ka vairums, varbūt pat visi prasījumi, bija pirmā līmeņa prasījumi (skatīt 40. punktu). Uzņēmuma un tā aktīvu stāvokļa pasliktināšanās gadījumā nodrošinājuma izmantošana būtu ekonomiski pamatotāka nekā uzņēmuma pārstrukturēšana (43).

(92) Pat ja hipotētiskais pārstrukturēšanas plāns ierosinātu dažu hipotētisko aktīvu pārstrukturēšanu, šis ierosinājums nemazinātu privāto kreditoru pretestību pārstrukturēšanai. Tas izskaidrojams ar to, ka tāda uzņēmuma aktīvi, kuram ir tik lielas parādsaistības kā TB, parasti būtu apķīlāti un diez vai būtu rentabli to pārdošanas gadījumā. Patiešām, lai gan uzņēmums 2005. gadā vairākkārt paziņoja par aktīvu pārstrukturēšanu, tas no aktīvu pārdošanas nespēja iegūt vairāk par PLN 5 miljoniem skaidrā naudā.

(93) Komisija atzīst, ka 2004. gadā un vēlāk TB mēģināja atmaksāt daļu parādu, bet norāda, ka šīs summas tik tikko atmaksāja uzkrātos procentus (2004. gadā atmaksātās summas PLN 5 miljonu apmērā izlietojumu skatīt 34. punkta tabulā).

(94) Lai sniegtu pilnīgu priekšstatu, visbeidzot jānorāda, ka 2005. gada septembra plāns nekādā ziņā nebija pietiekams pamats turpmākam parāda atmaksas termiņa pagarinājumam. Ņemot vērā, ka uzņēmumu bija paredzēts likvidēt, bija skaidrs, ka tā uzņēmējdarbība vairs nenesīs peļņu un šajā situācijā likvidācija ir vienīgais risinājums. Patiešām, plāns paredzēja, ka ZUS varētu rēķināties tikai ar daļēju parāda atmaksu. Atmaksa tiktu nodrošināta, līdz 2005. gada beigām pārstrukturējot aktīvus PLN 20 miljonu apmērā, ko tomēr nevarēja īstenot iepriekšējā punktā minēto iemeslu dēļ. Piedāvājums pēc 2005. gada ik mēnesi atmaksāt PLN 100 000 atbilstīgi TB maksātspējai nebija izpildāms, jo TB vairs neveica uzņēmējdarbību.

(95) Gluži pretēji, saskaņā ar 2005 IUP TB savu aktīvu pārcelšanu uz BA uzskatīja par vienīgo risinājumu dzīvotspējas atjaunošanai. Šis lēmums nebija saistīts tikai ar vienīgās ienesīgās uzņēmējdarbības pārcelšanu (BA), bet noteica TB likteni, t. i., tā likvidēšanu.

(96) Īsumā, Komisija uzskata, ka jebkurš iedomāts privāts kreditors jau 2004. gada beigās mēģinātu panākt tā prasību izpildi. Tajā laikā kļuva skaidrs, ka TB nespēs ievērot tā iepriekšējās vienošanās par parādu atmaksas termiņa pagarināšanu un nespēs ievērot arī pašreizējās saistības. Uzņēmums neiesniedza precizētu plānu, un tam vairs nebija izredžu kļūt ienesīgam.

(97) Tādējādi Polija nespēja atgūt PLN 20,761 miljonus (4. Polijas pārstrukturēšanas ziņojumā bija norādīti PLN 20,267 miljoni, bet vēlāk Polijas iestādes šo summu koriģēja). Tāpēc to var uzskatīt par atbalstu neefektīva uzņēmuma darbībai un līdz ar to par priekšrocību, kuru sniegusi valsts līdzekļu piešķiršana un kas saistās ar konkurences izkropļošanas risku, ciktāl tas skar tirdzniecību dalībvalstu starpā un tādējādi nav saderīgs ar kopējo tirgu EK līguma 87. panta nozīmē.

(98) Lai noteiktu piešķirtā atbalsta apmēru, jāveic parādu nepiedzīšanas hipotētisko seku simulācija. Ņemot vērā to, ka privāts kreditors izvēlētos celt prasību, parādu nepiedzīšana uzņēmumam sniedz priekšrocību paturēt prasību kopsummu, kas tam nav jāatmaksā. Citiem vārdiem sakot, uzņēmuma rīcībā ir summa, kuru savas finanšu situācijas dēļ tas nevarētu iegūt tirgū. Jo īpaši tad, ja valsts būtu cēlusi savas prasības, uzņēmumam nebūtu iespējas apmaksāt pašreizējās saistības, un tas, visticamāk, bankrotētu. Tāpēc nespēja panākt prasību izpildi ir līdzvērtīga visas nepiedzītās summas piešķiršanai atbalsta saņēmējam (44). Tādējādi iegūtā priekšrocība 2005. gada 1. janvārī bija mērāma PLN 20,761 miljonu apmērā. Tomēr ņemot vērā, ka tirgus ekonomikas dalībnieks prasītu sākotnējā parāda atmaksu, šim parādam hipotētiski vairs nevajadzētu parādīties un attiecīgi tikt divreiz uzskaitītam.

(99) Komisijas šaubas attiecībā uz budžeta līdzekļiem, kas bija norādīti kā nodarbinātības pārstrukturēšanas atbalsts un tika piešķirti pēc 2004. gada, tika izkliedētas. Tos patiešām nevar uzskatīt par valsts atbalstu, jo saskaņā ar Polijas iestāžu skaidrojumu šie līdzekļi tika piešķirti tikai atlaisto darbinieku atbalstīšanai, un to nevar uzskatīt par atbalstu uzņēmējdarbībai; tāpat šādus maksājumus nevar attiecināt uz darba devēju, jo tos piešķir pēc darbinieku atlaišanas, un tie nesamazina jebkurus citus maksājumus, kas uzņēmumam būtu jāveic, ja šāds atbalsts netiktu piešķirts.

3. Atbalsta nepareiza izmantošana

(100) Protokola 18. punkta a) apakšpunkts pilnvaro Komisiju veikt “atbilstīgus pasākumus, prasot, lai attiecīgie uzņēmumi atmaksā jebkādu atbalstu, kas piešķirts, pārkāpjot šajā protokolā paredzētos nosacījumus, ja pārstrukturēšanas uzraudzībā tiek konstatēta neatbilstība, kas pieļauta, piešķirot papildu nesaderīgu atbalstu tērauda rūpniecībai”.

(101) Komisija uzskata, ka TB pilnībā neīstenoja savu pārstrukturēšanas plānu, kā to skaidri paredz 8. protokola 9. punkts, un veicināja savu maksātnespēju dažādos veidos, kas norādīti 56. punktā. Polija šo secinājumu nav apstrīdējusi.

(102) TB arī nespēja ievērot šādus 8. protokola 9. punkta nosacījumus: a) TB nespēja iegūt kreditoru vai vietējo kredītiestāžu finanšu atbalstu, kā noteikts 8. protokola 9. punkta c) apakšpunktā; b) TB tikai daļēji samazināja izmaksas, kā noteikts 8. protokola 9. punkta c) apakšpunktā. Konsultants apstiprināja, ka šis nosacījums tika izpildīts tikai daļēji (45); c) TB tikai daļēji spēja īstenot nodarbinātības pārstrukturēšanu saskaņā ar savu izmaksu taupīšanas programmu. Darbinieku skaits tika samazināts no 550 līdz 294, tikai pateicoties veltņu departamenta pārcelšanai uz HB, nevis pamatdarbības sašaurināšanai (46); d) TB nespēja uzlabot uzņēmējdarbības vadības efektivitāti un prasmes, kā noteikts 8. protokola 9. punkta a) apakšpunkta otrajā daļā. Patiesībā TB kopš 2002. gada vairākkārt nomainīja valdes sastāvu.

(103) Tā kā TB nespēja ievērot 8. protokola noteikumus un pienācīgi neīstenoja IUP, valsts atbalsts netika pareizi izmantots, un tāpēc tas ir jāatmaksā.

4. Atbalsta saderība

a) Saskaņā ar VPP laikā no 1997. gada līdz 2003. gadam

(104) Komisija lēmumā sākt procedūru norādīja, ka cits atbalsta nesaderības pamatojums varētu būt noteicošais attiecībā pret faktu, ka pārstrukturēšanas atbalsts tika izmantots neatbilstīgi pārstrukturēšanas plānam. Līdz ar to Komisija ir uzzinājusi, ka saskaņā ar VPP tika piešķirts ne tikai pārstrukturēšanas atbalsts, bet arī cita veida valsts atbalsts. Tādējādi nespēja veikt pārstrukturēšanos nenozīmē, ka viss piešķirtais atbalsts tika izmantots nepareizi (47), ja iespējams pierādīt, ka tas bija saderīgs ar vienoto tirgu atbilstīgi citiem valsts atbalsta noteikumiem (48).

(105) Komisija norāda, ka līdz 2002. gada 23. jūlijam valsts atbalsta noteikumi tērauda rūpniecībai bija ietverti Komisijas 1996. gada 18. decembra Lēmumā Nr. 2496/96/EOTK, ar ko nosaka Kopienas noteikumus valsts atbalstam tērauda rūpniecībai (49) (turpmāk tekstā “Tērauda rūpniecības atbalsta kodekss”) (50). Komisijas 8. protokola noteikumu piemērošanas prakse liecina, ka cita veida piešķirtais atbalsts, piemēram, atbilstīgi P&A pamatnostādnēm, uzskatāms par saderīgu, ja Komisijai nav pamatotu šaubu par tā saderību atbilstīgi Pievienošanās līguma IV pielikuma 3. punkta 2. apakšpunktam (51).

(106) Pirmkārt, Tērauda rūpniecības atbalsta kodeksa 2. pants pieļauj atbalstu saskaņā ar P&A pamatnostādnēm. Uz subsīdijām P&A, ko ZKP piešķīra saskaņā ar VPP, attiecās ZPK priekšsēdētāja 2001. gada 30. novembra programma par kritērijiem un metodēm finansiālā atbalsta aprēķināšanai un piešķiršanai zinātnē, kuru Komisija ir pieņēmusi kā atbalstu atbilstoši Pievienošanās līguma IV pielikuma 6. PL pasākumam. Polija VPP novērtēja “ZKP līdzekļus” kā “atļautā valsts atbalsta instrumentus subsīdiju ziņā pētniecībai un attīstībai” un skaidri nošķīra tos no “pārstrukturēšanas instrumentiem (52)”. Komisija šo VPP apstiprināja ar 2003. gada jūlija Padomes lēmumu. Tāpēc Komisija ir pieņēmusi lēmumu neiebilst pret ZKP atbalstu laikā no 1997. gada līdz 2003. gadam saskaņā ar Pievienošanās līguma IV pielikumu un uzskata to par saderīgu P&A atbalstu (53).

(107) Ņemot vērā to, ka P&A atbalstu IUP nozīmē piešķīra ZKP, to var uzskatīt par saderīgu. Turklāt Komisija norāda, ka Polija spēja pierādīt, ka atbalsts tika izmaksāts tikai atbilstīgi P&A darbības rezultātiem. Tas attiecās uz 2002. un 2003. gadā piešķirto atbalstu, kā arī uz atbalstu, ko piešķīra laikā no 1997. gada līdz 2000. gadam.

(108) Tomēr attiecībā uz pārējo atbalstu apmācības un nodarbinātības pārstrukturēšanas jomā, kā arī attiecībā uz citu pārstrukturēšanas atbalstu Komisija Tērauda rūpniecības atbalsta kodeksā un EK valsts atbalsta noteikumos neatrod normas, atbilstoši kurām atbalsts varētu būt saderīgs.

(109) Pirmkārt, neviens no šiem atbalsta pasākumiem netika piešķirts vides aizsardzībai, kā to paredz Kopienas pamatnostādnes (54). Polija centās pierādīt, ka 1997. gadā piešķirtais atbalsts bija paredzēts vides aizsardzībai, bet nesniedza sīkāku informāciju par šo atbalstu. Tas, ka atbalstu piešķīra Reģionālais vides aizsardzības un ūdens apsaimniekošanas fonds, arī nav pietiekams pamats saderībai, jo šis fonds VPP ir skaidri minēts kā “pārstrukturēšanas instruments” un atšķirībā no P&A nav nošķirts no pārstrukturēšanas instrumentiem (skatīt 106. punktu). Otrkārt, šis noteikti nav atbalsts slēgšanai (Tērauda rūpniecības atbalsta kodeksa 4. pants), jo TB neslēdza nevienu ražošanas līniju. Neņemot vērā atbalstu no vides aizsardzības fonda, katrā ziņā Polijas iestādes neizmantoja atkāpes ne saskaņā ar Tērauda rūpniecības atbalsta kodeksu, ne EK noteikumiem, atbilstīgi kuriem atbalstu varētu uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu.

(110) Visbeidzot pieņemot, ka noteikti pārstrukturēšanas atbalsta pasākumi varētu būt uzskatāmi par saderīgiem tāda visaptveroša pārstrukturēšanas projekta kontekstā, kas nodrošina dzīvotspējas atjaunošanu, Komisija tomēr norāda, ka nespēja pilnībā īstenot pārstrukturēšanas plānu un atjaunot dzīvotspēju būtībā nozīmē to, ka viss pārstrukturēšanas projekts ir cietis neveiksmi, un jebkurš šajā saistībā piešķirtais atbalsts ir bezmērķīgs. Līdz ar to iepriekš atbilstīgi plānam piešķirtais atbalsts arī ir nepamatots un ex post jāuzskata par nesaderīgu.

(111) Patiesībā Polija apstrīd nodarbinātības atbalsta saderību ar kopējo tirgu, jo tas tika apstiprināts, pamatojoties uz citiem pievienošanās sarunās minētajiem faktoriem. Komisija neapstrīd Polijas apgalvojumu. Tomēr Komisija norāda, ka saderības princips nenozīmē, ka atbalsts būtu saderīgs tad, ja nebūtu izstrādāts pārstrukturēšanas plāns. Tāpēc, ja pārstrukturēšana ir nesekmīga, arī atsevišķie atbalsta pasākumi, piemēram, atbalsts nodarbinātības pārstrukturēšanai, jāuzskata par nepareizi izmantotu. Ņemot vērā, ka Komisijai, pamatojoties uz citiem apsvērumiem, nav pierādījumu par šāda atbalsta saderību, tā šo atbalstu uzskata par nesaderīgu.

(112) Rezumējot, ņemot vērā, ka attiecībā uz pārējo atbalstu apmācības un nodarbinātības pārstrukturēšanas jomā, kā arī attiecībā uz citu pārstrukturēšanas atbalstu netiek piemēroti jebkuri citi izņēmumi EOTK Tērauda rūpniecības atbalsta kodeksā un EK valsts atbalsta noteikumos, Komisija šādu atbalstu uzskata par neatļautu un saskaņā ar 8. protokolu par nesaderīgu ar kopējo tirgu. Tāpēc Komisija secina, ka norādītais atbalsts pārstrukturēšanai PLN 849 746 apmērā, apmācībai PLN 132 240 apmērā, videi PLN 196 800 apmērā un nodarbinātībai PLN 190 400 apmērā, t. i., kopā PLN 1 369 186 ir izmantots nepareizi.

b) VPP neparedzētais atbalsts un atbalsts pēc pievienošanās

(113) Parādu nepiedzīšana 2004. gada beigās vērtējama kā atbalsts operatīvajai darbībai, un tādējādi tas ir nepārprotami nesaderīgs ar kopējo tirgu. To nevar atzīt par atbalstu pārstrukturēšanai gan saskaņā ar 8. protokolu, kas kategoriski aizliedz atbalsta piešķiršanu pēc 2003. gada, gan saskaņā ar citiem EK līguma 87. panta 3. punkta noteikumiem. Komisija norāda, ka Polijas iestādes arī nav centušās pierādīt pretējo. Tāpēc jebkurš TB, BA un HB piešķirtais atbalsts pēc Polijas pievienošanās ES ir nesaderīgs, neņemot vērā, vai saņēmējs (šajā gadījumā HB) ir vai nav tērauda ražotājs.

5. Atbalsta saņēmējs

(114) Komisija lēmumā par procedūras sākšanu par atbalsta saņēmēju atzina TB grupu, tostarp visus tās meitasuzņēmumus, kā iespējamu izņēmumu minot TB-ZPR, jo HB un BA nepārprotami pieder vienai uzņēmējsabiedrībai, t. i., TB grupai.

(115) Attiecībā uz parādu nepiedzīšanu PLN 20 761 643 apmērā, pašlaik notiekošā izmeklēšana apstiprina, ka tādējādi daļa grupas uzņēmumu ieguva priekšrocības. Komisija tomēr nevarēja šādas priekšrocības konstatēt attiecībā uz ZPR un SAMKOL: a) ZPR lielākais īpašnieks nav TB, bet ir ZPR darbinieki; tādējādi saskaņā ar Polijas tiesību aktiem uzņēmums nepieder pie TB grupas. Turklāt uzņēmumā netika veikti ieguldījumi, TB arī nenodeva uzņēmumam savus aktīvus vai kapitālu laika posmā no 2003. gada līdz 2006. gadam (un droši vien arī ne pirms tam). b) SAMKOL, būdams grupas sastāvā, nav tērauda ražotājs. Uzņēmumā netika veikti ieguldījumi un aktīvu vai kapitāla nodošana laikā no 2003. gada līdz 2006. gadam (un droši vien arī ne pirms tam).

(116) No otras puses, izmeklēšana atklāja, ka BA un HB no saņemtā atbalsta guva peļņu. Atbalsts operatīvajai darbībai nepalika TB, jo parādu nepiedzīšana tam ļāva turpināt uzņēmējdarbību un organizēt iekšējo pārstrukturēšanu.

(117) Atbalsts pārstrukturēšanai un operatīvajai darbībai deva iespēju TB vispirms pabeigt ieguldījumus PLN 6,383 miljonu apmērā (skatīt 43. punktu) (55) autorūpniecības izpūtēju ražošanā, kas tika uzsākta laikā no 2003. gada līdz 2005. gadam un nebūtu iespējama, ja TB pilnā apmērā būtu jāatmaksā parāds vai ātrāk jāiesniedz maksātnespējas pieteikums. Šos autorūpniecības nozarei nozīmīgos aktīvus pašlaik pārvalda BA. Lai gan BA šos aktīvus tikai nomā no TB, ja šie ieguldījumu nebūtu veikti, BA būtu pašam jāveic līdzīgi ieguldījumi. Turklāt šo aktīvu nomāšana dod iespēju BA būt pasargātam no prasībām attiecībā uz saistītajām ķīlām, tajā pašā laikā gūstot tās pašas priekšrocības, kuras būtu aktīvu īpašniekam, ņemot vērā, ka nomas līgums ir beztermiņa. Turklāt BA nepārprotami turpina TB pārstrukturēšanas plānā paredzēto pamatdarbību, kā TB grupas dalībnieks izmantojot TB ražošanas līdzekļus un darbaspēku.

(118) Otrkārt, aktīvu, darbinieku un kapitālu nodošana meitasuzņēmumiem (PLN 14,81 miljonu apmērā HB un PLN 1.55 miljonu apmērā BA (skatīt 60. un 62. punktu) bija iespējama tikai tāpēc, ka atbalsts operatīvajai darbībai pasargāja TB no bankrota. Ja nebūtu šā atbalsta, šie abi meitasuzņēmumi droši vien netiktu izveidoti un noteikti nespētu veikt uzņēmējdarbību.

(119) Neskatoties uz to, ka BA, HB un TB ir atsevišķas juridiskas personas, Komisija konstatē saimnieciskās darbības nepārtrauktību un, ņemot vērā īpašnieku struktūru, uzskata minētos trīs uzņēmumus par vienu uzņēmējsabiedrību (56), kas attiecīgi uzskatāma par atbalsta saņēmēju (57).

(120) Novērtējumu, vai uzņēmums ir saņēmis priekšrocības, neietekmē fakts, ka TB saņēma noteiktu kompensāciju par sniegtajām priekšrocībām (t. i., akcijas apmaiņā pret iemaksām kapitālā un tiesības uz īri saskaņā ar nomas līgumu), jo TB palika vienīgais visu aktīvu īpašnieks (tieši vai netieši), un šīs darbības netika veiktas nolūkā gūt peļņu, bet iekšējās organizācijas dēļ. Svarīgākais ir tas, ka priekšrocības tika pārvietotas grupā, t. i., TB tālāk nodeva savu konkurētspēju palīdzēja sasniegt konkurenci kropļojošais atbalsts. Tas, ka TB ir savu meitasuzņēmumu akciju īpašnieks, šo situāciju nemaina (58). Tomēr Komisija neuzskata TB aktīvu pārdošanu HB par priekšrocību, ciktāl par to tika samaksāta pienācīga atlīdzība (59).

(121) Pamatojoties uz šo faktu novērtējumu un ņemot vērā Eiropas tiesu praksi, Komisija uzskata, ka nesaderīgais atbalsts no TB grupas ir jāatgūst, ņemot vērā no šā atbalsta faktiski gūto labumu (60).

(122) Tomēr Komisija nepiekrīt Polijas iestādēm, ka šī lieta attiecas tikai uz to prasību sākotnējo adresātu, kas netika izpildītas un tāpēc ir uzskatāmas par atbalstu. Šajā gadījumā atbalsta atmaksa varētu tikt veikta, reģistrējot prasību pret maksātnespējīgā TB aktīviem. Šo iespēju varētu īstenot, pamatojoties uz tiesu praksi, kas atzīst, ka uzņēmuma likvidēšana ir pieņemama alternatīva pilnīgai uzņēmuma sanācijai, jo mērķis ir anulēt atbalstu, un šo mērķi var sasniegt, uzsākot uzņēmuma likvidēšanas procesu (61).

(123) Tomēr Komisija uzskata sākotnējā atbalsta saņēmēja likvidēšanu par neapmierinošu no konkurences viedokļa, jo uzņēmums atbalsta sniegtās faktiskās priekšrocības ir nodevis tālāk. Šajā gadījumā prasību reģistrēšana pret maksātnespējīgā TB aktīviem nedotu iespēju izlīdzināt konkurences priekšrocības, ko radīja saņemtais atbalsts un kuras TB tālāk nodeva meitasuzņēmumiem. Vēršanās tikai pret TB izraisītu tā meitasuzņēmumu kā atsevišķu juridisku personu pārdošanu, bet neietekmētu šo uzņēmumu saimniecisko darbību, jo pārdošana neattiecas uz pašu saimniecisko darbību, meitasuzņēmuma norēķinu kontiem vai operatīvo darbību.

(124) Tāpēc Komisija, ņemot vērā konkurences apsvērumus, par vienīgo piemēroto risinājumu uzskata atbalsta atgūšanu no tā faktiskajiem saņēmējiem. Līdz ar to Polijas iestādēm vispirms jāvēršas pie meitasuzņēmumiem (vēršoties pie grupas tikai tādā gadījumā, ja atbalsta atgūšana no meitasuzņēmumiem vairs nav iespējama). Šis risinājums ir saskaņā ar piemēroto tiesu praksi (62) attiecībā uz maksātnespējīgiem uzņēmumiem, un jo īpaši Seleco lietā, kas balstās uz līdzīgiem faktiem, bet attiecībā uz kuru Komisija uzskatīja, ka prasība par atbalsta atgūšanu jāvērš pret atdalīto uzņēmumu. Pretēji Seleco lietai Komisija nevēlas paplašināt atbalsta atgūšanas iespējas, bet vienkārši ir pieņēmusi lēmumu atgūt grupas uzņēmumu faktiski saņemtās priekšrocības. Ņemot vērā, ka paplašinātas atbalsta atgūšanas gadījumā svarīgākais jautājums būtu, vai atdalītais uzņēmums ir pārvietojis līdzekļus no maksātnespējīgā uzņēmuma aktīviem (63), šis jautājums ir nesvarīgs atbalsta atgūšanai vienas grupas ietvaros, kā norādīts iepriekš.

(125) Katrā ziņā Eiropas tiesu prakse atzīst, ka parādu var piedzīt no meitasuzņēmuma, ja tas bijis atbalsta faktiskais saņēmējs (64), kā noticis arī šajā lietā. Turklāt tiesa arī atzīst Komisijas tiesības izskatīt atbalsta atgūšanas iespējas ārpus likvidācijas procesa, lai izvairītos no parāda neatgūšanas riska (65). Kā norādīts 56. punktā, TB apzināti pārcēla autorūpniecības tērauda uzņēmējdarbību uz BA, lai turpinātu darbību, kas bija saņēmusi priekšrocības no atbalsta (66). Tomēr Komisija šo apsvērumu uzskata tikai par papildu iemeslu, lai atgūtu atbalstu no tā faktiskajiem saņēmējiem.

(126) No otras puses, Komisija nav konstatējusi, ka nepareizi izmantotais pārstrukturēšanas atbalsts, kas tika piešķirts pirms 2004. gada, būtu sniedzis priekšrocības kādam no TB meitasuzņēmumiem. Tāpēc šis atbalsts jāatgūst no TB.

VI. SECINĀJUMI

(127) Komisija secina, ka TB pārstrukturēšana netika pienācīgi īstenota un cieta neveiksmi un ka viss pārstrukturēšanai paredzētais atbalsts, ko TB saņēma pārstrukturēšanas periodā, jāuzskata par nepareizi izmantotu. Tomēr jebkurš atbalsts, kas ir atzīts par saderīgu, jo tika piešķirts P&A pamatnostādņu īstenošanai, un tika izlietots šim mērķim, nav jāuzskata par nepareizi izmantotu.

(128) Līdz ar to pārstrukturēšanai paredzētais atbalsts PLN 1 369 186 apmērā, ko TB grupa saņēma laikā no 1997. gada līdz 2003. gadam, ir nesaderīgs ar Pievienošanās līguma 8. protokola 9. un 18. punktu un saskaņā ar 8. protokola 18. punktu ir jāatmaksā.

(129) Turklāt pārstrukturēšanai paredzētais atbalsts, kas tika saņemts 2004. gada beigās PLN 20 761 643 apmērā, nav saderīgs ar kopējo tirgu EK līguma 87. panta 1. punkta un 8. protokola 6. un 18. punkta nozīmē.

(130) Kā norādīts iepriekš, šis atbalsts ir uzskatāms par dotāciju, kas saņemta 2005. gada 1. janvārī un kas jāatgūst ar procentiem, kā norādīts 133. punktā – turpmāk tekstā. Ņemot vērā, ka šim atbalstam bija parāda dzēšanai līdzīgs efekts, Komisija tomēr varētu piekrist, ka Polijas iestādes turpina atbalsta atgūšanas procesu, pieņemot, ka sākotnējais parāds ir dzēsts. Komisija atbalsta atgūšanas labad arī atzīst par pieņemamu, ka Polijas iestādes neņem vērā jebkurus parādus, kas TB radās pēc 2004. gada, jo laikā no 2005. gada sākuma līdz 2006. gada augustam TB veica dažu parādu atmaksu valsts kreditoriem, kas vairāk vai mazāk atbilda tam parādu apjomam, kas radās pēc 2004. gada (67). Kā iepriekš norādīts 36. punktā, TB kopējais parāds valsts iestādēm pēc 2005. gada janvāra ne brīdi nesamazinājās zem PLN 20.76 miljonu robežas un 2005. gada augustā sasniedza PLN 22.7 miljonu apmēru.

(131) Kā minēts iepriekš, īstenojot atbalsta atmaksas procedūru, jāņem vērā, kuri uzņēmumi faktiski ieguva priekšrocības. Attiecībā uz summu PLN 20 761 643 apmērā, jāielāgo, ka PLN 7.833 miljoni tika novirzīti BA un PLN 14.81 miljoni HB (skatīt iepriekš 117.–118. punktu). Ņemot vērā, ka šo summu kopsumma (PLN 22,643 miljoni) pārsniedz saņemtā atbalsta apmēru, jāatgūst tikai atbalsta kopsumma. Šim ierobežojumam jābūt samērīgam, t. i., BA, kas ieguva 34.6 % no kopējā labuma, arī jāatmaksā 34,6 % no atgūstamās summas (PLN 7 183 528); atlikušie 65,4 % (PLN 13 578 115) jāatgūst no HB.

(132) Turklāt nepareizi izmantotais atbalsts PLN 1 369 186 apmērā, kas tika saņemts pirms 2002. gada, jāatgūst no TB, jo Komisijai nav pierādījumu, ka šis atbalsts tika nodots TB grupas uzņēmumiem.

(133) Atgūstamajām summām jāaprēķina procenti saskaņā ar Īstenošanas regulu. Jo īpaši gadījumā, ja nav pieejami dati par starpbanku mijmaiņas darījumu piecu gadu likmi, Komisija atbilstīgi Īstenošanas regulas 9. panta 4. punktam, cieši sadarbojoties ar attiecīgo dalībvalsti, var noteikt atgūstamajai valsts atbalsta summai procentu likmi, izmantojot citu metodi un pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju. Ņemot vērā, ka nepareizi izmantotā valsts atbalsta piešķiršanas laikā Polijā nebija starpbanku mijmaiņas darījumu piecu gadu likmes, atgūstamajai summai jāpiemēro pieejamā procentu likme, kas ir atbilstīga attiecīgajam laika posmam. Šādā saistībā jāatsaucas uz Komisijas un Polijas starpā jau iedibināto praksi (68),

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Komisija secina, ka Polija nelikumīgi piešķīra valsts atbalstu PLN 20 761 643 apmērā Technologie Buczek Group, tādējādi pārkāpjot EK līguma 88. panta 3. punktu. Šis atbalsts nav saderīgs ar kopējo tirgu.

2. pants

Valsts atbalsts PLN 1 369 186 apmērā, ko Polija piešķīra Technologie Buczek Group laikā no 1997. gada līdz 2003. gadam, netika pareizi izmantots saskaņā ar Pievienošanās līguma 8. protokola noteikumiem, un tāpēc ir uzskatāms par nesaderīgu ar kopējo tirgu.

3. pants

1. Polijai jāatgūst šā lēmuma 1. pantā minētais valsts atbalsts, kas nelikumīgi kļuva pieejams Technologie Buczek Group īpaši meitasuzņēmumiem Huta Buczek Sp. z o.o un Buczek Automotive Sp. z o.o atbilstīgi faktiski saņemtajiem līdzekļiem. Līdz ar to Polijai jāpiedzen PLN 13 578 115 no Huta Buczek Sp. z o.o un PLN 7 183 528 no Buczek Automotive Sp. z o.o.

2. Polijai no Technologie Buczek S.A. jāatgūst 2. pantā minētais nepareizi izmantotais valsts atbalsts, kas tika piešķirts Technologie Buczek Group.

3. Atgūstamajai summai jāpieskaita procenti par laika posmu no dienas, kad tā tika piešķirta saņēmējam, līdz tās faktiskajam atgūšanas brīdim.

4. Procentus aprēķina saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti V nodaļā Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 794/2004, ar kuru īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanā (69).

4. pants

1. Lēmuma 1. un 2. pantā minēto atbalsta atgūšanu īsteno nekavējoties un efektīvi.

2. Polija nodrošina šā lēmuma īstenošanu četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas.

5. pants

1. Polija divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas sniedz Komisijai šādu informāciju:

a) no atbalsta saņēmējiem atgūstamā kopsumma (pamatsumma un procenti);

b) sīks to pasākumu apraksts, kuri jau veikti un kurus plānots veikt, lai šo lēmumu ievērotu;

c) dokumenti, ar kuriem var pierādīt, ka iestādēs, kas atbild par nelikumīgā atbalsta atmaksāšanu, ir uzsākts atgūšanas process.

2. Polija informē Komisiju par veiktajiem valsts pasākumiem, lai īstenotu šo lēmumu līdz brīdim, kad pilnībā atgūts valsts atbalsts, kas minēts šā lēmuma 1. un 2. pantā. Polija pēc Komisijas pieprasījuma nekavējoties sniedz Komisija informāciju par pasākumiem, kuri jau veikti un kurus plānots veikt, lai šo lēmumu ievērotu. Polija arī iesniedz Komisijai sīku aprakstu par atbalsta summām ar procentiem, kas jau atgūtas no saņēmējiem.

6. pants

Šis lēmums ir adresēts Polijai.

Briselē, 2007. gada 23. oktobrī Komisijas vārdā — Komisijas locekle Neelie KROES

(1) OV L 236, 23.9.2003., 948. lpp.

(2) OV C 196, 19.8.2006., 23. lpp.

(3) Pieņemot, ka EUR 1 = PLN 4.

(4) Lai iegūtu sīkāku informāciju, skatīt 2005. gada 5. jūlija spriedumu 2006/937/EK lietā C-20/04 Huta Czestochowa (OV L 366, 21.12.2006., 1. lpp., 23. pants et seq).

(5) ES liedz valsts atbalsta piešķiršanu tērauda nozarei; skatīt Komisijas paziņojumu par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu un atbalstu uzņēmuma slēgšanai tērauda nozarē (OV C 70, 19.3.2002., 21. lpp.).

(6) Sal. ar Pievienošanās līguma 8. protokolu par Polijas tērauda nozares pārstrukturēšanu (OV L 236, 23.9.2003., 948. lpp.).

(7) Turpmāk tekstā “neatkarīgie pārraudzības ziņojumi”, norādot pārraudzības gadu.

(8) Sal. ar 2. zemsvītras piezīmi.

(9) Skatīt Daudznozaru pamatprincipu B pielikumu (OV C 70, 19.3.2002., 8. lpp.), ko aizstāja Pamatnostādņu valsts reģionālajam atbalstam 2007.–2013. gadam I pielikums (OV C 54, 4.3.2006., 13. lpp.).

(10) Informācija par TB iegūta no Huta Buczek 2002. gada marta pārstrukturēšanas programmas 2002.–2006. gadam (turpmāk tekstā “2002 IUP”), pamatojoties uz kuru tika piešķirts valsts atbalsts pēc VPP pieņemšanas. Lai iegūtu sīkāku informāciju, skatīt lēmumu par procedūras uzsākšanu (2. zemsvītras piezīme).

(11) Sal. ar 2002 IUP, 57. lpp.

(12) Sal. ar 2002 IUP, 74. lpp.

(13) Sal. ar 2002 IUP, 74. lpp.

(14) Fundusz Gwarantowanych Świadczeń Pracowniczych (Darbiniekiem garantēto pabalstu fonds) tika nodibināts, lai apmierinātu darbinieku prasību samaksu darba devēja maksātnespējas gadījumā.

(15) Sal. ar 2002 IUP, 30. lpp.

(16) Neatkarīgais pārraudzības ziņojums par 2004. gadu, 2005. gada aprīlis, 14. lpp.

(17) To apstiprināja Polijas iesniegtie dati pārraudzības ziņojumā, kas tiek sniegts reizi divos gados, piemēram, par 2003. gadu, skatīt KPAB 2. ziņojuma 5. pielikuma 5. lpp. Nav pieļaujams, ka TB 2005. gada uzņēmējdarbības plāns norāda mazāku summu, kurā noteikti nav iekļauts atbalsts P&A.

(18) 2006. gada 2. oktobra vēstule.

(19) Sal. ar 2002 IUP, 73. lpp.

(20) Polijas iestāžu 2007. gada 23. janvāra vēstule.

(21) Skatīt IUP, 69. lpp.

(22) Sal. ar. Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2003. gadu, 2004. gada janvāris, 7. lpp.

(23) Sal. ar 4. Polijas ziņojumu par 2004. gadu, 2005. gada marts, 168. lpp.

(24) Sal. ar. Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2003. gadu, 2004. gada janvāris.

(25) Sal. ar. Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2003. gadu, 2004. gada janvāris, 16. lpp. Ziņojumā par 2004. gadu konsultants pat norādīja, ka uzņēmuma 2003. gada darbības rezultāti bija ievērojami sliktāki par tiem, kas bija plānoti pēc 10 mēnešu darbības (no pirmās pārraudzības ziņojuma veikšanas dienas).

(26) Skatīt 3. Polijas ziņojumu par 2004. gada janvāri–jūniju, 2004. gada janvāris.

(27) Sal. ar Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2004. gadu, 2005. gada maijs

(28) Sal. ar Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2004. gadu, 2005. gada maijs, 1. lpp.

(29) Sal. ar. 5. Polijas ziņojumu, 9.9.2005., 18. lpp.

(30) Šis plāns tā arī netika iesniegts Komisijai, bet tā saturs tika citēts 2006. gada 14. februāra Polijas iestāžu vēstulē.

(31) Sal. ar 7. Polijas ziņojumu, 10.9.2006., 15. lpp.

(32) Skatīt spriedumu 2006/937/EK.

(33) Skatīt OV C 320, 17.10.1998., 3. lpp.

(34) Skatīt Daudznozaru pamatprincipu B pielikumu (OV C 70, 19.3.2002., 8. lpp.), ko aizstāja Pamatnostādņu valsts reģionālajam atbalstam 2007.–2013. gadam I pielikums (OV C 54, 4.3.2006., 13. lpp.).

(35) OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

(36) Lieta C-256/97 DMT, [1999], ECR I-3913, 21. pants.

(37) Lieta T-36/99 Lenzing, [2004] ECR II-3597, 146. pants.

(38) Sal. ar C-342/96 Tubacex, [1999], ECR I-2459, 46. pants, lieta C-256/97 DMT, [1999], ECR I-3913, 21. pants, C-480/98 Magefesa, [2000,] ECR I-8717, T-152/99 HAMSA, [2002], ECR II-3049, 167. pants.

(39) Lieta T-11/95 BP Chemicals, [1998], ECR II-3235, 170. un 179. pants, kurā tiesa lēma, ka iemaksa kapitālā nav nošķirama no pārstrukturēšanas procesa. Citiem vārdiem sakot, tiesa lēma, ka gadījumā, kad valsts atbalsts grūtībās nonākuša uzņēmuma pārstrukturēšanai jau ir piešķirts, cits finansiālais atbalsts parasti neizturētu privāto investoru pārbaudi.

(40) Sal. ar lietu T-126/96 un T-127/96 BFM un EFIM, [1998], ECR II–3437, 86. pants. Arī lieta T-318/00 Freistaat Thüringen/Komisija (CDA Alrechts) ECR, [2005] II-4179, 200. un 248. pants. “Ņemot vērā PA slikto stāvokli pārstrukturēšanas līguma noslēgšanas brīdī, jebkurš saprātīgs ieguldītājs, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, vispirms sīki izpētītu uzņēmuma finansiālo situāciju un prasītu dzīvotspējīga pārstrukturēšanas plāna izstrādi pirms šādu paprāvus aizdevumu un fortiori piešķiršanas.”

(41) Līdzība ar lietu T-36/99 Lenzing [2004], ECR II-3597 140. pants et seq.

(42) Lieta T-152/99 HAMSA [2002], ECR II-3049, 170. pants.

(43) Līdzība ar lietu T-36/99 Lenzing [2004], ECR II-3597, 160. pants, kurā CFI lēma, ka valsts kreditoram ar labu nodrošinājumu nav pamata pārāk ilgi atlikt kolektīvās piedzīšanas procedūras ierosināšanu.

(44) Šādi paši secinājumi izriet arī no apsvēruma, ka parāda nepiedzīšana ir līdzvērtīga parāda atlikšanai, kam ir tāds pats iespaids kā aizdevumam, pieņemot, ka saņēmējam parasti būtu jāaizņemas līdzekļi kapitāla tirgū, lai izvairītos no parāda piedziņas procedūras. Tomēr tā kā TB bija zaudējis savu kredītspēju, šāds aizdevums 100 % būtu līdzvērtīgs atbalstam (skatīt Paziņojumu par valsts uzņēmējsabiedrībām rūpniecības nozarē, OV C 307, 13.11.1993., 3. lpp., 41. pants, kas tika piemērots Komisijas 2004. gada 7. jūlija lēmumā lietā C-58/2003 Alstom, OV L 150, 10.6.2005., 24. lpp., 132. un 133. pants). Jāņem arī vērā, ka pieņēmums par 100 % subsidēšanu precīzi nenozīmē valsts līdzekļu piešķiršanu, bet tas ir ex ante pieņēmums. Tādējādi pretēji sākotnējam pieņēmumam šajā gadījumā nav svarīgi, vai aizņēmums vēlāk tiek atmaksāts. Tas pats attiecas arī uz parāda nepiedzīšanas gadījumu, kad jautājums par to, ko iedomāts privātais kreditors var piedzīt, nav svarīgs.

(45) Sal. ar Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2004. gadu, 2005. gada aprīlis, 13. lpp.

(46) Sal. ar Neatkarīgo pārraudzības ziņojumu par 2004. gadu, 2005. gada aprīlis, 15. lpp.

(47) Tas secināms no Komisijas prakses saskaņā ar 1999. gada glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm, kuras tika piemērotas līdz brīdim, kad stājās spēkā 8. protokols (Kopienas pamatnostādnes par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, OV C 288, 9.10.1999., 2. lpp.). Tas vairs nebūtu pieļaujams saskaņā ar 2004. gada Kopienas pamatnostādnēm par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem (OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.). Lai gan šīs pamatnostādnes nav tieši piemērojamas, jo tērauda nozare no tām principā tika izslēgta, Komisija izņēmuma gadījumā, ja pārstrukturēšanas atbalsts ir atļauts, vismaz drīkst aplūkot šīs pamatnostādnes kā paraugu.

(48) Skatīt spriedumu 2006/937/EK.

(49) OV L 338, 28.12.1996., 42. lpp.

(50) Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par noteiktiem aspektiem, izskatot konkurences lietas saistībā ar EOTK līguma darbības termiņa izbeigšanos, 44. pantu (OV C 152, 26.6.2002., 5. lpp.), “pēc 2002. gada 23. jūlija attiecībā uz lēmumiem par izmantoto valsts atbalstu, kas piešķirts šajā datumā vai pirms tam bez iepriekšēja Komisijas apstiprinājuma, Komisija rīkojas saskaņā ar Komisijas paziņojumu par piemērojamajiem tiesību aktiem nepareizi izmantota valsts atbalsta novērtēšanai”. Šis paziņojums nosaka, ka atbalsta piešķiršanas likumība jāvērtē saskaņā ar tiem tiesību aktiem, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī (skatīt OV C 119, 22.5.2002., 22. lpp.).

(51) Skatīt spriedumu 2006/937/EK.

(52) 38. lpp.

(53) Skatīt spriedumu 2006/937/EK.

(54) OV C 72, 10.3.1994., 3. lpp., ko piemēro saskaņā ar Tērauda rūpniecības atbalsta kodeksa 3. pantu (kopš aizstāšanas – OV C 37, 3.2.2001., 3. lpp.).

(55) Ja 2005. un 2006. gadā, kā norādīts 45. punktā, tika veikti papildu ieguldījumi, tie arī ir jāņem vērā.

(56) Skatīt lietas 323/82 Intermills 11. pantu, kurā tiesa lēma: “[…] tāpēc jāpieņem, ka, neskatoties uz to, ka trīs rūpniecības uzņēmumi ir no bijušā SA Intermills neatkarīgas juridiskas personas, šie uzņēmumi kopā uzskatāmi par uzņēmumu grupu vismaz attiecībā uz Beļģijas iestāžu piešķirto valsts atbalstu.” Līdzīgu pieeju iesaka arī ģenerālprokurors Geelhoed apvienotajā lietā C-328/99 un C-399/00 Seleco [2003], ECR I-4035, neskatoties uz to, ka Komisija ir iebildusi pret to, ka atbalsta atgūšanas prasība jāattiecina uz atdalītu uzņēmumu (un tādējādi tas atsauktos uz saimnieciskās darbības nepārtrauktības principu).

(57) Saskaņā ar pieņemto tiesu praksi atbalsts principā ir jāatgūst no uzņēmuma, kas ir faktiskais priekšrocību ieguvējs, lai nepieļautu konkurences kropļošanu, ko varētu radīt atbalsta sniegtās konkurētspējas priekšrocības, skatīt apvienotās lietas T-111/01 un T-133/01 Saxonia Edelmetalle [2005], II-1579, 115. pantu.

(58) Šo argumentu arī izvirzīja ģenerālprokurors Geelhoed apvienotajās lietās C-328/99 un C-399/00 Seleco [2003], ECR I-4035, 79. un 84. pants.

(59) Šis uzskats ir spēkā neatkarīgi no tā, ka dažas parādsaistības tika nodotas HB pēc TB aktīvu pārdošanas HB, kā minēts 61. punktā. Jebkurā gadījumā cena, kas tika samaksāta par aktīviem, nepārprotami netika samazināta, ciktāl tas attiecas uz prasību nodošanu, ņemot vērā, ka HB par aktīviem samaksāja gandrīz atbilstoši to tirgus vērtībai.

(60) Komisija apzinās, ka tai “nav jānosaka […], cik lielā mērā katrs uzņēmums ir ieguvis priekšrocības [no atbalsta], bet var tikai prasīt [dalībvalstij] atgūt atbalstu no saņēmēja vai saņēmējiem, t. i., no uzņēmuma vai uzņēmumiem, kas faktiski ir ieguvuši priekšrocības,” skatīt apvienotās lietas T-111/01 un T-133/01 Saxonia Edelmetalle, 124. pantu. Lai gan Komisija var ierobežot savu darbību, tikai prasot dalībvalstij norādīt uzņēmumu, no kura jāatgūst valsts atbalsts, Komisija var arī pieņemt lēmumu noskaidrot, kurš ir faktiskais atbalsta sniegto priekšrocību ieguvējs.

(61) Lieta 277/00 SMI [2004], ECR I-4355, 85. pants, lieta 52/84 Komisija/Beļģija [1986], ECR 89, 14. pants, un lieta C-142/87 Tubemeuse [1990], ECR I-959, 60.–62. pants.

(62) Apvienotās lietas C-328/99 un C-399/00 Seleco [2003], ECR I-4035, lieta 277/00 SMI [2004], ECR I-4355, lieta T-318/00 un T-324/00 CDA Albrechts II [2005], ECR II-4179.

(63) Lieta 277/00 SMI [2004], ECR I-4355, 86. pants, lasīt saistībā ar 92. pantu. Šo lietu skata, ja aktīvi nav nodoti atbilstīgi to tirgus vērtībai vai tad, ja aktīvi nodošana veic, lai izvairītos no atbalsta atgūšanas procesa.

(64) Skatīt lietas 277/00 SMI [2004], ECR I-4355, 86. pantu, kurā tiesa lēma, ka “gadījumā, ja tiek radīti jauni uzņēmumi, tos atdalot no atbalstu saņēmuša maksātnespējīga uzņēmuma nolūkā turpināt tā darbību, šādiem uzņēmumiem noteikti var prasīt atmaksāt attiecīgo atbalstu, ja tiek konstatēts, ka atbalsts šiem uzņēmumiem sniedzis konkurences priekšrocības”.

(65) Tiesa patiešām skaidroja, ka “ja grūtībās nonākušam uzņēmumam, kuram draud maksātnespēja, piešķirtā atbalsta izmantošanas pārbaudes laikā bez īpašiem nosacījumiem būtu atļauts izveidot meitasuzņēmumu, kuram pirms pārbaudes beigām nodot visus ienesīgākos aktīvus, tad jebkurš uzņēmums atbalsta atgūšanas procesa laikā varētu izslēgt šādus aktīvus no mātesuzņēmuma, kas pilnībā vai daļēji apdraudētu atbalsta atgūšanu.” C-328/99 un C-399/00 Seleco [2003], ECR I-4035, 77. pants. Līdzīgu apsvērumu izmantoja lietā C-415/03 Komisija/Grieķija (Olympic) [2005], ECR I-3875.

(66) HB atdalīšana jau bija paredzēta sākotnējā IUP, skatīt 59. punktu.

(67) Apzinot atgūstamās summas, tomēr var ņemt vērā ieņēmumus no prasību izpildes pēc 2006. gada augusta.

(68) Skatīt spriedumu 2006/937/EK.

(69) OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp. Regulā pēdējie grozījumi izdarīti ar 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1935/2006 (OV L 407, 30.12.2006., 1. lpp.).