ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7)

Vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir saskaņā ar Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumu atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam panākt, ka līdz 2013. gadam budžeta deficīts ir mazāks par atsauces vērtību – 3 % no IKP. Programmas atjauninājumā izvirzīts mērķis, ka valsts deficītam jābūt 6,6 %, 4,6 % un 2,8 % no IKP attiecīgi 2011., 2012. un 2013. gadā. Tāpat arī primārās bilances mērķis ir pakāpenisks uzlabojums no aplēstā deficīta 6,4 % apmērā no IKP 2009. gadā līdz deficītam 0,6 % apmērā no IKP 2012. gadā un pārpalikumam 1,3 % apmērā no IKP 2013. gadā. Plānots, ka laikā no 2011. līdz 2013. gadam strukturālā bilance uzlabosies vidēji par gandrīz 1,75 % no IKP gadā. Plānotais deficīta samazinājums balstās uz konsolidācijas pasākumiem, kuru kopējā ietekme būs 3,5 % no IKP līdz 2013. gadam. Pasākumi aptver vairākas jomas, un lielākie budžeta ietaupījumi gaidāmi tādās jomās kā sociālie pārvedumi (aptuveni 1 % no IKP), kapitālizdevumi (0,75 % no IKP), algas publiskajā sektorā (0,5 % no IKP) un iedzīvotāju ienākuma nodokļi (0,5 % no IKP). Ir pamats domāt, ka izdevumus ierobežot palīdzēs arī pēdējos gados ieviestie pasākumi, jo īpaši saistībā ar valsts izdevumiem algām un vecuma pensiju sistēmas reformām. Savukārt ir paredzams, ka procentu izdevumi pieaugs līdz 4,1 % no IKP 2012. un 2013. gadā salīdzinājumā ar 2,9 % no IKP 2009. gadā, jo prognozē, ka parāda attiecība pret IKP no 2008. gada beigām līdz 2012. gada beigām palielināsies par aptuveni 25 procentpunktiem. Ņemot vērā arī to, ka pakāpeniski IKP pieaugums atgūs tempu un nodokļu ieņēmumu attiecība pret IKP atgriezīsies gandrīz pirmskrīzes līmenī, var pieņemt, ka trīs piektdaļas deficīta samazinājuma 2011.–2013. gadā dos izdevumu attiecības pret IKP samazināšanās, bet divas piektdaļas – ieņēmumu attiecības pret IKP palielināšanās. Apsveicami, ka lielākais ieguvums būs no izdevumu samazināšanas. Nominālā izteiksmē ieņēmumi un izdevumi programmas periodā palielināsies attiecīgi par aptuveni 4,5 % un 1 % gadā (2011.–2013. gadā primārie izdevumi vidēji būs nemainīgi). Iestādes ir paziņojušas, ka Portugāles vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) ir strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP. Ņemot vērā jaunākās prognozes un parāda līmeni, šāds VTM vairāk nekā adekvāti atspoguļo pakta mērķus, tomēr to neizdosies sasniegt programmas periodā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 94/1

KOMISIJAS ATZINUMS

(2010. gada 13. aprīlis)

par plānu, kas saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu izstrādāts to radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kuri rodas uzņēmumā Quotient Bioresearch (Radiochemicals) Ltd., Trident Park, Kārdifā, Apvienotajā Karalistē

(Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)

2010/C 94/01

Eiropas Komisija 2009. gada 13. novembrī atbilstīgi Euratom līguma 37. pantam no Lielbritānijas valdības saņēma vispārīgus datus par to radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plānu, kuri rodas uzņēmumā Quotient Bioresearch (Radiochemicals) Ltd.

Pamatojoties uz šiem datiem un papildu informāciju, kuru Komisija pieprasīja 2009. gada 30. novembrī un Lielbritānijas iestādes sniedza 2010. gada 4. janvārī, un, apspriedusies ar ekspertu grupu, Komisija ir sagatavojusi šādu atzinumu.

1. Attālums starp objektu un tuvāko kādas citas dalībvalsts punktu ir 210 km līdz Francijai un 230 km līdz Īrijai.

2. Normālos ekspluatācijas apstākļos gāzveida un šķidrās radioaktīvās izplūdes neradīs kaitīgu ietekmi uz citas dalībvalsts iedzīvotāju veselību.

3. Cietos radioaktīvos atkritumus novietos pagaidu glabāšanā objektā pirms to pārvešanas uz apstiprinātām atkritumu pārstrādes vai glabāšanas iekārtām Apvienotajā Karalistē.

4. Ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neplānota radioaktīvo vielu noplūde, jonizējošā starojuma devas, kas skartu citu dalībvalsti, nevarētu apdraudēt šīs dalībvalsts iedzīvotāju veselību.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka plāna īstenošana jebkura veida to radioaktīvo atkritumu apglabāšanai no uzņēmuma Quotient Bioresearch (Radiochemicals) Ltd, kas atrodas Trident Park, Kārdifā, gan normālas darbības apstākļos, gan negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, neradīs ūdens, augsnes vai gaisa radioaktīvo piesārņojumu citā dalībvalstī.
(6)

Austrijas vidēja termiņa mērķis (VTM) ir sasniegt līdzsvarotu budžetu, kas ir daļa no visaptverošākas trīspīlāru budžeta stratēģijas, kurā iekļautas arī valsts ieguldījumu shēmas un strukturālā reforma valsts pārvaldē. Programmas atjauninājumā prognozēts valsts budžeta deficīta turpmāks palielinājums līdz 4,7 % no IKP 2010. gadā un tā saglabāšanās šādā līmenī līdz 2012. gadam. Prognozēts, ka 2013. gadā deficīts nedaudz samazināsies līdz 3,9 % no IKP. Tādējādi programmas periodā VTM netiks izpildīts. Laikposmā starp 2008. un 2010. gadu par 2,6 procentpunktiem palielināsies izdevumu attiecība pret IKP, ko veicinās fiskālās stimulēšanas pasākumi, kas pieņemti reaģējot uz krīzi. Tajā pašā laikā paredzams, ka ieņēmumu attiecība pret IKP samazināsies par 1,7 procentpunktiem, kā cēlonis ir diskrecionāri nodokļu samazinājumi un cikliska nodokļu bāzes erozija. Prognozēts, ka strukturālais deficīts (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, ko Komisijas dienesti pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā iekļauto informāciju un izmantojot kopīgi saskaņoto metodoloģiju) 2009. gadā palielināsies līdz 3 % no IKP un laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam pieaugs līdz aptuveni 4 %. Ievērojama to pasākumu daļa, kuri iekļauti ekonomikas atveseļošanas programmā, būs pastāvīgi, tādējādi netiek nodrošināts to politiku atgriezeniskums, kuras pieņemtas, reaģējot uz krīzi. Prognozēts, ka valsts kopējā parāda attiecība no 62,5 % no IKP 2008. gadā līdz 2013. gadam palielināsies par 16 procentpunktiem. Papildus tam, ka pieaug valsts budžeta deficīts un samazinās IKP pieaugums, parāda attiecības palielinājumu veicina arī parāda-deficīta korekcijas, kas lielā mērā atspoguļo finanšu sektora stabilizācijas pasākumus.
6)

Francijas budžeta stratēģijas mērķis vidējā termiņā (izklāstīts programmā) ir sasniegt vidēja termiņa mērķi (VTM) — panākt strukturāli sabalansētu budžeta stāvokli 2012. gadā. Saskaņā ar iepriekšminētajā 6. februāra vēstulē pārskatīto programmu, sagaidāms, ka valsts budžeta deficīts 2009. gadā sasniegs augstāko līmeni, t.i., 4,4 % no IKP (salīdzinājumā ar 3,9 % no IKP), bet pēc tam atkal nokritīsies līdz 3,1 % no IKP 2010. gadā (salīdzinājumā ar 2,7 % no IKP), jo beigsies atveseļošanas plāna radītā ietekme uz budžetu. Šie aprēķini ir līdzīgi Komisijas starpposma prognozē paredzētajiem, kur valsts budžeta deficīta palielināšanās 2009. gadā paredzēta līdz 5,4 % no IKP, bet 2010. gadā tā lēsta 5,0 % no IKP. Saskaņā ar prognozēm, kas pārskatītas minētajā vēstulē, prognozētais deficīts uzlabosies pēc 2010. gada un 2012. gadā būs 1,5 % no IKP. Līdzīga attīstība notiks arī saistībā ar primāro bilanci. Strukturālais deficīts 2009. gadā sasniegs 3 % no IKP, bet 2010. gadā uzlabosies līdz 1 % no IKP un turpmākajā laikposmā — ik gadu par 0,5 % no IKP. Papildus pakāpeniski īstenotajam atveseļošanas plānam to paredzēts panākt ar noteiktiem izdevumu ierobežojumiem. Atjauninātajā programmā paredzēts, ka parāda attiecība pret IKP 2009. gadā paaugstināsies līdz 69,1 % un 2010. gadā ievērojami stabilizēsies 69,4 % apmērā, savukārt nākamajos divos gados nedaudz samazināsies. Papildus budžeta stāvoklim šeit ir ietverta arī banku rekapitalizācijas ietekme, kā arī dalība Stratēģisko ieguldījumu fondā (6), kas būs apmēram 0,75 % no IKP, bet nav ietvertas potenciālās saistības, kas izriet no garantiju shēmas. Saskaņā ar Komisijas dienestu starpposma prognozi parāda attiecība 2009. gadā sasniegs 72,4 % no IKP un 76 % no IKP 2010. gadā, atšķirība ar atjauninātajā stabilitātes programmā paredzēto rādītāju skaidrota ar novirzēm izaugsmes un valsts budžeta deficīta rādītājos.
(6)

Valdības vidēja termiņa budžeta stratēģija ir panākt, lai prognozētais deficīts līdz 2013. gadam būtu zemāks par atsauces vērtību — 3 % no IKP. Deficīta samazinājums sāktos 2010. gadā un paātrinātos no 2011. gada. Programmā nav norādes par to, kad būtu jāsasniedz vidējā termiņa mērķis (VTM) (7). Lai gan no 2010. gada un turpmāk ir paziņots gada konsolidācijas mērķis, kura apjoms ir uzkrātais pasākumu kopums — apmēram 7 % no IKP nominālā izteiksmē, konkrēti pasākumi nav izklāstīti. Papildinājuma indikatīvās prognozes paredz galvenokārt uz izdevumiem pamatotu konsolidācijas stratēģiju. Plāno, ka programmas periodā ieņēmumu attiecība nedaudz palielināsies (par,75 procentu punktiem no IKP), turpretim prognozē, ka primāro izdevumu attiecība izteikti samazināsies (par apmēram 5,25 procentu punktiem), jo īpaši sociālajos pārvedumos un valdības patēriņā. Plāno, ka procentu izdevumi kā daļa no IKP programmas laikā trīskāršosies līdz 3,5 % no IKP. Deficīta straujais pieaugums, nominālā IKP kritums un ievērojamās krājumu plūsmas izmaiņas 2008. gadā saistībā ar apzinātu likviditātes palielināšanu veicina to, ka laikā no 2007. gada līdz 2009. gadam parāda attiecība divkāršosies, un no 2010. gada tiks pārkāpta atsauces vērtība — 60 % no IKP..
(5)

Ņemot vērā plašāko mērķi panākt makroekonomisko un budžeta stabilitāti, stabilitātes programmas pēdējais atjauninājums ir vērsts uz to, lai ar pietiekamu rezervi sasniegtu vidēja termiņa mērķi (VTM) — no strukturālā viedokļa līdzsvarotu budžetu (proti, cikliski koriģētu budžetu, atskaitot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus), kas atbilst pakta prasībām. Tiek paredzēts, ka vispārējais valsts budžeta pārpalikums samazināsies no 1,8 % no IKP 2007. gadā līdz 1,2 % no IKP 2008. gadā, pēc tam saglabājoties stabilā līmenī. Pasliktinājums 2008. gadā saistīts ar nelielo izdevumu attiecības palielinājumu un ieņēmumu attiecības samazināšanos par 0,5 procentu punktu no IKP. Paredzams, ka tiešie nodokļi 2008. gadā samazināsies par 0,25 procentu punktu no IKP, kas saistīts ar lēnāko ekonomikas izaugsmes tempu un 2007. gada nodokļu reformas ietekmes turpināšanos. Pēc 2008. gada ienākumi un izdevumi stabilizēsies. Tiek paredzēts, ka valsts budžeta primārais pārpalikums samazināsies no 3,4 % no IKP 2007. gadā līdz 2,7 % no IKP 2008. gadā, pēc tam saglabājoties stabilā līmenī. Saskaņā ar prognozi, strukturālā bilance, kas tiek aprēķināta, pamatojoties uz kopīgi pieņemtu metodoloģiju, nedaudz samazināsies no 2,25 % 2007. gadā līdz 1,75 % 2008. gadā un palielināsies līdz aptuveni 2 % 2009. gadā un 2010. gadā. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu, jaunajā atjauninājumā, pamatojoties uz 2007. gada rezultātiem, kas bija labāki nekā plānots, izvirzīti nedaudz augstāki mērķi 2008. un 2009. gadam, kaut arī makroekonomiskais stāvoklis pamatā ir līdzīgs.
(4)

Tāpat, kā iepriekšējā atjauninājumā, galvenais jaunās programmas vidēja termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir panākt valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību 2010. gadā, konkrēti, sasniedzot strukturālās bilances (t.i. cikliski koriģētās bilances, neskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķi (VTM) – 0,9 % no IKP. Saskaņā ar programmu nominālajam deficītam pakāpeniski jāsamazinās no 3,7 % no IKP 2006. gadā līdz 1,9 % no IKP 2009. gadā un primārajam deficītam jāsamazinās no 1,9 % no IKP 2006. gadā līdz 0,2 % no IKP 2009. gadā. Paredzētā fiskālā konsolidācija balstās uz izdevumu ierobežojumu gan attiecībā uz kārtējiem izdevumiem, gan kapitālizdevumiem (izdevumu attiecības samazināšanos par apmēram 3,25 procentu punktiem no IKP), ko mazāk nekā pilnīgi kompensē ieņēmumu attiecību samazinājums (1,5 procentu punkti). Salīdzinot ar iepriekšējo programmas atjauninājumu, jaunā programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas atbilstīgi labvēlīgākam makroekonomiskajam scenārijam.
(5)

Konverģences programmā izklāstītās vidējā termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir vispārējās valdības budžeta pārpalikumu saglabāt 0,8–1,5 % robežās no IKP, lai nodrošinātu makroekonomisko stabilitāti un valsts finanšu ilgtspējību. 2007. gadā tiek plānota ievērojama fiskālās situācijas ievērojama vājināšanās, paredzot budžeta pārpalikumu 0,8 % apmērā no IKP, salīdzinot ar 3,2 % no IKP 2006. gadā. 2008. un 2009. gadā vispārējās valdības budžeta pārpalikums atkal pieaugtu un nostabilizētos līdz 1,5 % no IKP. Tā kā programmas periodā procentu izdevumi samazināsies par aptuveni 0,25 % no IKP, tiek plānots, ka primārais pārpalikums samazināsies no 4,5 % no IKP 2006. gadā līdz 2,25 % no IKP 2007. gadā, bet 2008. un 2009. gadā atkal palielināsies līdz aptuveni 2,75 % no IKP. Fiskālās situācijas vājināšanās 2007. gadā būtu saistīta gandrīz vienīgi ar izdevumiem. Plānots, ka izdevumi palielināsies par 2,75 % no IKP, turklāt 2008. gadā šī pieauguma tendence mazināsies tikai daļēji (aptuveni % no IKP). Paredzētais izdevumu pieaugums 2007. gadā būtu galvenokārt no “citiem izdevumiem ”(+ 2,5 % no IKP) un subsīdijām (+ 0,5 % no IKP). Pieaugums pozīcijā “pārējie izdevumi ”atspoguļo Bulgārijas iemaksu ES budžetā (1,25 % no IKP), izdevumu palielinājumu ES struktūrfondu projektiem (0,25 % no IKP), ko gan pilnīgi kompensēs lielāki ieņēmumi no ES līdzekļu piešķīrumiem, un “citu kārtējo izdevumu ”palielinājums (1 % no IKP). Tiek prognozēts, ka 2007. gadā uzņēmumu un iedzīvotāju ienākuma nodokļa plānoto samazinājumu gandrīz pilnībā kompensēs fiskālās disciplīnas un nodokļu iekasēšanas uzlabošana. Tādējādi programmas periodā kopējie ieņēmumi (kā procentuālā daļa no IKP) saglabātos gandrīz nemainīgi. Programmā arī norādīts, ka, lai gan 2007. gada budžetā paredzēts vispārējās valdības budžeta pārpalikums 0,8 % apmērā no IKP, budžeta izpildes gaitā tomēr būtu jācenšas panākt lielāku pārpalikumu – 2 % no IKP. To paveiktu, pamatojoties uz Budžeta likuma noteikumiem, kas paredz, ka 10 % no budžetā paredzētajiem kārtējiem primārajiem izdevumiem var iztērēt tikai tādā gadījumā, ja nepalielinās ārējais deficīts. Salīdzinājumā ar 2005. gada pirmspievienošanās ekonomikas programmu ir noteikti jauni, daudz augstāki budžeta mērķi; tas atspoguļo faktu, ka 2006. gadā gūtie ieņēmumi ir daudz labāki nekā plānots, kas pozitīvi ietekmēs turpmākos gadus, un ka ražošanas apjoma pieauguma prognozes ir nedaudz optimistiskākas.
(4)

Pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas 2005. gadā un pārmērīga budžeta deficīta procedūras atcelšanas 2006. gada jūlijā, programmā paredz turpināt valsts finanšu konsolidāciju. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības bilance uzlabosies no deficīta 1,9 % no IKP 2006. gadā līdz līdzsvarotam stāvoklim 2010. gadā, tikai samazinot izdevumus, jo ieņēmumu attiecība programmas laikposmā nemainās. Kaut arī tiek prognozēts, ka kopējās izmaksas programmas laikā kritīsies par 1,75 procenta punktu no IKP, no kā viens procenta punkts no IKP atbilst arvien mazākajiem procentu maksājumiem, plāno, ka sociālie pabalsti palielināsies par 1,25 procentu punktu. Primāro pārpalikumu plāno palielināt no 1,5 % no IKP 2006.-2007. gadā līdz mazliet virs 2 % no IKP 2008. gadā un pēc tam saglabāt nemainīgu. Plānotā konsolidācija ir mazliet ātrāka nekā iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā, makroekonomiskajam scenārijam kopumā esot līdzīgam.
6)

Atjauninātās programmas mērķis ir nedaudz samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu. Tā paredz vispārējā valsts budžeta deficītu 2005. gadā 1,5 %, 2006. gadā 1,5 %, 2007. gadā 1,4 % un 2008. jeb pēdējā gadā — 1,3 % apmērā. Primārajai bilancei tajā pašā laikposmā būtu jāsamazinās par 0,1 procentu punktu. Tiek plānots, ka gan ieņēmumu, gan izdevumu attiecība pret IKP programmas darbības laikā palielināsies (attiecīgi par 2,1 un 1,9 procentu punktiem). Valsts ieguldījumi un atsevišķi neidentificētie “citi izdevumi” palielināsies visvairāk (attiecīgi no 2,3 % no IKP 2005. gadā līdz 3,3 % no IKP 2008. gadā un no 12,3 % no IKP līdz 13,8 % no IKP 2008. gadā), bet sociālie pabalsti, kas nav natūrā, samazināsies visvairāk (no 9,3 % no IKP 2005. gadā līdz 8,9 % no IKP 2008. gadā). Salīdzinot ar iepriekšējo atjaunināto programmu, 2005. gada novembra atjauninātā programma kopumā apstiprina plānotās korekcijas, lai gan pieauguma perspektīvas ir ievērojami labākas.
(6)

Paredzēts, ka strukturālais pārpalikums (piem., cikliski koriģētās vienreizēju un citu pagaidu pasākumu bilances neto izteiksmē), ko aprēķina saskaņā ar vispārpieņemtu metodoloģiju, programmas darbības laikā tuvākajos trijos gados mazliet pasliktināsies no apm. 2 % no IKP 2005. gadā līdz 1,75 laikā no 2006. līdz 2008. gadam, bet 2009. gadā atkal uzlabosies, atspoguļojot paredzamu potenciālā un faktiskā IKP starpības pieaugumu. Programmā paredzēts, ka līdz programmas īstenošanas laika beigām strukturālais pārpalikums sasniegs apmēram 1,5 % no IKP (3), ko var uzskatīt par programmas vidējā termiņa mērķi, jo tas saskan ar Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā konkretizētajiem principiem. Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir stingrāks par obligāto kritēriju (kas aplēsts, pieņemot, ka deficīts būs apmēram 1 % no IKP), tā sasniegšanai vajadzētu atbilst mērķim paredzēt drošības rezervi pret pārmērīga deficīta rašanos. Attiecībā uz pareizību — programmā nospraustie vidēja termiņa mērķi atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā eiro zonas un ERM II dalībvalstīm norādītajam diapazonam, un tie ir ievērojami augstāki nekā paredzētu parāda koeficients un vidējais iespējamais ražošanas apjoma pieaugums ilgākā termiņā. To, ka vidēja termiņa mērķi ir ievērojami augstāki par obligāto, zemāko līmeni, programmā pamato mērķis Somijā nodrošināt valsts finanšu ilgtermiņa stabilitāti un tas, ka tajā ļoti drīz būs jūtamas sabiedrības novecošanās sekas.
(3)

Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, ka Slovākijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, un ieteica to koriģēt līdz 2007. gadam. Atjauninātās programmas mērķis ir samazināt deficītu līdz 3 % no IKP atsauces vērtības 2007. gadā atbilstīgi Padomes ieteikumam saskaņā ar 104. panta 7. punktu, (izņemot iemaksas finansētajā pensiju shēmā, ko aprēķina kā 0,4 % no IKP 2005. gadā, 1,0 % 2006. gadā un 1,1 % 2007. gadā). Augošā un primāra vispārējā valsts budžeta deficīta samazinājums ir koncentrēts uz beigu pasākumiem: paredzēts, ka tie lielākoties saglabāsies nemainīgi, attiecīgi, aptuveni 3,8 % un 1,5 % no IKP līdz 2006. gadam un to plānotā vispārējā korekcija par 0,8 procentu punktiem ir atcelta līdz 2007. gadam. Neskaroties pat galarezultātā panākto ietekmi, kas rodas finansēto pensiju ieviešanas rezultātā 2005. gadā, lielākā daļa budžeta deficīta pielāgojumu notiek pēdējo divu gadu laikā. Salīdzinājumā ar 2004. gada maija programmu, kad pielāgojumu pamatā bija izdevumi, atjauninātā programma plāno deficīta izmaiņas panākt, samazinot izdevumus un palielinot ienākumus. Neraugoties uz labvēlīgāku makroekonomikas modeli, atjauninātā versija visumā saskan ar plānotajiem iepriekšējās programmas pielāgojumiem un tādēļ tā neizvirza tik augstus mērķus. Neskarot vērā ņemamos pagātnes sasniegumus attiecība uz konsolidāciju un pensiju reformas ietekmi, budžeta deficīta samazināšanas paātrināšana, it īpaši 2005. gadā, palīdzētu īstenot Slovākijas stratēģiju attiecībā uz eiro ieviešanu, uzlabotu fiskālo uzticamību saistībā ar ERM2, vērstos pret cikliskumu un varētu palīdzēt apturēt cenu celšanas spiedienu. Tas tāpat pavērstu ceļu uz tādu strukturālu budžeta bilances stāvokli, kas ir tuvu līdzsvaram vai stāvoklī ar pārpalikumu, un sasniegs pietiekamu drošības slieksni, nepārkāpjot Līgumā noteikto deficīta kritērija atsauces vērtību, proti, 3 % no IKP, pastāvot normālām makroekonomiskām svārstībām.
(4)

Šķiet, ka šīs programmas budžeta prognožu riski ir samērā līdzsvaroti. No vienas puses, budžeta deficīta līmeni pamato ticams makroekonomikas scenārijs. Turklāt valdībai pašai jālemj, vai atteikties no prasībām par turpmākiem izdevumiem, lai noturētu deficīta līmeni gadījumā, ja to apdraudētu nelabvēlīgi apstākļi, kā tas notika 2004. gadā. Arī 2005. — 2007. gadā paredzētie ikgadējie PVN ieņēmumu zudumi 0,3 % apjomā no IKP, iespējams, ir novērtēti pārāk augstu, netieši norādot, ka nodokļu ieņēmumu prognozes ir pārlieku piesardzīgas. No otras puses, ieņēmumu apjoms no tiešajiem nodokļiem pēc pieņemtās nodokļu reformas varētu būt neskaidrs. Tajā pašā laikā, reālos rādītājus par 2007. gadu daļēji nosaka jaunais ES finanšu plāns laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam, saskaņā ar kuru paredzams ievērojams ES budžeta līdzekļu neto ieplūduma pieaugums. Turklāt pastāv risks pārtērēt izdevumus, jo sevišķi saistībā ar pensiju izdevumiem, ja 2006. gadam plānotās kārtējās pensiju indeksāciju formulas pārskatīšanas dēļ rādītāji atslābtu.
(17)

Līdz ar to atsauces uz īpašiem papildu pasākumiem attiecībā uz personām, kas ceļo no “tumši sarkanajiem” apgabaliem, būtu jāsvītro no Ieteikuma (ES) 2022/107 kopā ar atsauci uz “luksofora” krāsu karti.
(13)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Lietuvai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Lietuvai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Lietuvas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 7,3 % no IKP 2020. gadā līdz 1,0 % no IKP 2021. gadā. Lietuvas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 3,9 % no IKP 2020. gadā līdz 2,8 % 2021. gadā. Lietuvas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi. Tomēr daži no valdības 2020.–2021. gadā pieņemtajiem diskrecionārajiem pasākumiem nebija ne pagaidu pasākumi, ne arī tika atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, un tos galvenokārt veidoja lielāks publiskajā sektorā strādājošo atalgojums. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Lietuvas vispārējās valdības parāds samazinājās no 46,6 % no IKP 2020. gadā līdz 44,3 % no IKP 2021. gadā.
(13)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Austrijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Austrijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Austrijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 8,0 % no IKP 2020. gadā līdz 5,9 % no IKP 2021. gadā. Austrijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 4,8 % no IKP 2020. gadā līdz 4,3 % 2021. gadā. Austrijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi pārsvarā ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā daži no diskrecionārajiem pasākumiem, ko valdība pieņēma laikposmā no 2020. līdz 2021. gadam, nebija ne pagaidu, ne arī saskaņoti ar kompensējošiem pasākumiem; minētie pasākumi galvenokārt ietvēra nodokļu ievērojamu atvieglojumu, ko mājsaimniecībām un uzņēmumiem nodrošināja ar tā dēvēto ekosociālo nodokļu reformu. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Austrijas vispārējās valdības parāds samazinājās no 83,3 % no IKP 2020. gadā līdz 82,8 % no IKP 2021. gadā.
2.

Jo īpaši būtu jāņem šādas barības sastāvdaļas un barības maisījumi: a) milti, kas iegūti no zāles, kaltētas lucernas un kaltēta āboliņa; b) žāvēti (cukur)biešu graizījumi un žāvēti (cukur)biešu graizījumi (ar melasi); c) palmu kodolu rauši; d) zivis, citi ūdensdzīvnieki un no tiem iegūti produkti; e) jūras aļģu milti un no jūras aļģēm iegūtas barības sastāvdaļas; f) barības maisījums, kura sastāvā ir zivis, citi ūdensdzīvnieki, no tiem iegūti produkti un/vai jūras aļģu milti un no jūras aļģēm iegūtas barības sastāvdaļas.