Oficiālais Vēstnesis L 281 , 17/10/1998 Lpp. 0031 - 0034



Padomes Direktīva 98/80/EK (1998. gada 12. oktobris), kas papildina pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un groza Direktīvu 77/388/EEK, — īpašs režīms ieguldījumu zeltam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], tā kā saskaņā ar Padomes 1977. gada 17. maija Sesto direktīvu 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu likumi par apgrozījuma nodokļiem — kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienots aprēķinu pamats [4] –, par darījumiem ar zeltu principā ir jāmaksā nodokļi, lai gan, pamatojoties uz pagaidu izņēmumu, kas paredzēts 28. panta 3. punktā saistībā ar minētās direktīvas F pielikuma 26. punktu, dalībvalstis var turpināt atbrīvot no nodokļa darījumus ar zeltu, kas nav paredzēts rūpnieciskām vajadzībām; tā kā minētā pagaidu izņēmuma piemērošana dažās dalībvalstīs rada dažus konkurences traucējumus; tā kā zeltu ne tikai izlieto ražošanā, bet arī iegādājas ieguldīšanai; tā kā parasto nodokļu likumu piemērošana ir galvenais šķērslis tā izmantošanai finanšu ieguldījumos un tāpēc attaisnojama ir īpaša nodokļu režīma piemērošana ieguldījumu zeltam; tā kā šādam režīmam arī jāuzlabo Kopienas zelta tirgus starptautiskā konkurētspēja; tā kā zelta piegādes ieguldījumu vajadzībām līdzinās citiem finanšu ieguldījumiem, ko bieži vien atbrīvo no nodokļa saskaņā ar pašreizējiem Sestās direktīvas noteikumiem, un tāpēc atbrīvošana no nodokļa šķiet ieguldījumu zelta piegādēm atbilstošākais nodokļa režīms; tā kā ieguldījumu zelta definīcija jāattiecina tikai uz augstas raudzes zelta veidiem un daudzumiem, kurus tirgo dārgmetālu tirgū, un zelta monētām, kuru vērtībā atspoguļojas galvenokārt to zelta vērtība; tā kā attiecībā uz zelta monētām pārskatāmības labad ik gadu jāizveido saraksts ar kvalificētajām monētām, to uzņēmēju drošības dēļ, kuri tirgojas ar šādām monētām; tā kā tirgotāju juridiskās drošības labad šajā sarakstā iekļautās monētas jāuzskata par tādām, kuras atbilst šīs direktīvas atbrīvojumu kritērijiem visu gadu, kurā saraksts ir spēkā; tā kā šāds saraksts, pamatojoties uz katru atsevišķu gadījumu, nebūs pretrunā monētu atbrīvošanai no nodokļa, ieskaitot tikko kaltas monētas, kuras nav iekļautas sarakstā, taču atbilst šajā direktīvā noteiktajiem kritērijiem; tā kā atbrīvojums no nodokļa principā nepieļauj ieguldījumu nodokļa atskaitījumu, bet par agrākiem darījumiem var uzlikt zelta vērtības nodokli un tāpēc var atļaut šāda ieguldījuma nodokļa atskaitījumu, lai nodrošinātu īpašā režīma priekšrocības un izvairītos no konkurences traucējumiem attiecībā uz ievestu ieguldījumu zeltu; tā kā iespēja izmantot zeltu gan ražošanai, gan ieguldījumiem prasa, lai uzņēmējiem būtu iespēja izvēlēties parasto nodokļa uzlikšanas režīmu, ja viņu darbībā ir ieguldījumu zelta ražošana vai jebkāda zelta pārveidošana par ieguldījumu zeltu, vai šāda zelta vairumtirdzniecība, ja savā parastajā darbībā tie piegādā zeltu rūpnieciskiem nolūkiem; tā kā zelta divējādā izmantošana var radīt jaunas iespējas krāpties ar nodokļiem un nodokļus nemaksāt, dalībvalstīm būs jāveic jauni iedarbīgi kontroles pasākumi; tā kā tāpēc būtu vēlams kopīgs minimālo prasību standarts grāmatvedībā un dokumentācijā, kas jāveic uzņēmējiem, lai gan, ja šāda informācija jau pastāv saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem, dalībvalsts var uzskatīt, ka šīs prasības ir izpildītas; tā kā pieredze rāda, ka attiecībā uz lielāko daļu tāda zelta piegāžu, kura raudze ir augstāka par noteikto, apgrieztā nodokļu iekasēšanas mehānisma piemērošana var palīdzēt izvairīties no krāpšanas, tajā pašā laikā atvieglojot uzņēmēja finansiālo nastu; tā kā ir pamats ļaut dalībvalstīm izmantot šādu mehānismu; tā kā attiecībā uz zelta ievešanu Sestās direktīvas 23. pants līdzīgi ļauj nodokli nemaksāt ievešanas brīdī, ja to min deklarācijā saskaņā ar minētās direktīvas 22. panta 4. punktu; tā kā nodokļu uzlikšana dalībvalsts regulētā dārgmetālu tirgū veiktiem darījumiem vēl vairāk jāvienkāršo šādu darījumu lielā skaita un ātruma dēļ; tā kā dalībvalstīm ir ļauts nepiemērot īpašo režīmu, apturēt nodokļa iekasēšanu un atteikties no reģistrēšanas prasības; tā kā jaunā nodokļu sistēma aizstās esošos Sestās direktīvas 12. panta 3. punkta e) apakšpunkta un F pielikuma 26. punkta noteikumus un tāpēc šie noteikumi ir svītrojami, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants "26.b pants Īpašs režīms izguldījumu zeltam A. Definīcija Šajā direktīvā, neskarot citus Kopienas noteikumus, "ieguldījumu zelts" nozīmē: i) zeltu zelta stieņos vai platēs svarā, kādu atzīst dārgmetālu tirgos, kura raudze ir vismaz 995 tūkstošdaļas, kuriem ir vai nav izdoti vērtspapīri. Dalībvalstis var neiekļaut sistēmā mazus stieņus vai plates, kas sver 1 g vai mazāk; ii) zelta monētas: - kuru raudze ir vismaz 900 tūkstošdaļas, - kuras kaltas pēc 1800. gada, - kuras ir vai ir bijušas likumīgs maksāšanas līdzeklis savā izcelsmes zemē un - kuras parasti pārdod par cenu, kas nepārsniedz tajās esošā zelta brīvā tirgus vērtību vairāk kā par 80 %. Šajā direktīvā netiek uzskatīts, ka šādas monētas pārdod numismātu vajadzībām. Katra dalībvalsts, sākot no 1999. gada, ik gadu līdz 1. jūlijam informē Komisiju par monētām, kas atbilst šiem kritērijiem un tiek tirgotas minētajā dalībvalstī. Komisija katru gadu līdz 1. decembrim publicē šo monētu vispārēju sarakstu Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā. Monētas, kas ietvertas publicētajā sarakstā, uzskata par šiem kritērijiem atbilstošām visu gadu, uz kuru attiecas publicētais saraksts. B. Īpašs režīms attiecībā uz darījumiem ar ieguldījumu zeltu C. Nodokļa izvēle D. Tiesības uz atskaitījumu 1. Nodokļa maksātājiem ir tiesības atskaitīt: a) nodokli, kas maksājams vai samaksāts attiecībā uz ieguldījumu zeltu, ko viņiem piegādājusi persona, kura izmantojusi tiesību izvēlēties nodokli saskaņā ar C sadaļu, vai kas viņiem piegādāts saskaņā ar G sadaļā noteikto procedūru; b) nodokli, kas maksājams vai samaksāts attiecībā uz zelta, kurš nav ieguldījumu zelts un kuru tās vai to vārdā pēc tam pārveido par ieguldījumu zeltu, piegādi viņiem vai viņu veikto iegādi Kopienas iekšienē, vai importu; c) nodokli, kas maksājams vai samaksāts par pakalpojumiem, kas sniegti viņiem un ietver zelta, ieskaitot ieguldījumu zeltu, veida, svara vai raudzes maiņu, ja viņu turpmākā šā zelta piegāde ir atbrīvota no nodokļa saskaņā ar šo pantu. 2. Nodokļu maksātājiem, kas ražo ieguldījumu zeltu vai pārveido jebkādu zeltu par ieguldījumu zeltu, ir tiesības atskaitīt nodokli, kas viņiem jāmaksā vai ko viņi samaksājuši attiecībā uz piegādēm vai preču iegādi Kopienas iekšienē vai importu, vai pakalpojumiem, kas saistīti ar minētā zelta ražošanu vai pārveidošanu, it kā būtu maksājams nodoklis par viņu turpmākām zelta piegādēm, kas atbrīvotas no nodokļa saskaņā ar šo pantu. E. Īpašās saistības ieguldījumu zelta tirgotājiem F. Apgrieztā iekasēšanas procedūra G. Procedūra darījumiem regulētā dārgmetālu tirgū 1. Dalībvalsts var pēc 29. pantā paredzētās apspriešanās nepiemērot ieguldījumu zeltam atbrīvojumu no nodokļa, kā to paredz šis īpašais režīms, attiecībā uz īpašiem darījumiem ar ieguldījumu zeltu, kas nav piegādes Kopienas iekšienē vai eksports un kas notiek minētajā dalībvalstī: a) starp nodokļa maksātājiem, kas ir attiecīgās dalībvalsts regulēta zelta tirgus locekļi, un b) ja darījums notiek starp attiecīgās dalībvalsts regulēta zelta tirgus locekli un kādu citu nodokļa maksātāju, kas nav minētā tirgus loceklis. Šajos apstākļos par šiem darījumiem maksājams nodoklis un uz tiem attiecas turpmāk teiktais. 2. a) Attiecībā uz darījumiem, kas veikti saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, dalībvalsts vienkāršības labad atļauj nodokļa iekasēšanu pārtraukt, kā arī atļauj atmest pievienotās vērtības nodokļa uzskaites prasības; b) attiecībā uz darījumiem, kas veikti saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu, piemēro apgriezto iekasēšanas procedūru saskaņā ar F sadaļu. Ja uz personu, kas nav dārgmetālu tirgus loceklis, tikai šādos darījumos attiecīgajā dalībvalstī attiektos reģistrācija PVN maksājumiem, tad finansiālās saistības tās personas vārdā, kura nav locekle, pilda loceklis saskaņā ar noteikumiem minētajā dalībvalstī." 2. pants Direktīvas 77/388/EEK 12. panta 3. punkta e) apakšpunktu un F pielikuma 26. punktu svītro. 3. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2000. gada 1. janvārim. Tās par to tūlīt informē Komisiju. Nosakot šos pasākumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva. 4. pants Šī direktīva stājas spēkā tajā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 5. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Luksemburgā, 1998. gada 12. oktobrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs R. Edlinger [1] OV C 302, 19.11.1992., 9. lpp. [2] OV C 91, 28.3.1994., 91. lpp. [3] OV C 161, 14.6.1993., 25. lpp. [4] OV L 145, 13.5.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/95/EK (OV L 338, 28.12.1996., 89. lpp.). [5] OV L 166, 28.6.1991., 77. lpp. --------------------------------------------------