PIELIKUMS

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“Banon”

ES Nr.: PDO-FR-0290-AM02 – 10.1.2018.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Nosaukums: Syndicat Interprofessionnel de Défense et de Promotion du Banon Adrese: 570, Avenue de la libération 04100 Manosque FRANCE Tālr. +33 492874755 Fakss +33 492727313 E-pasts: v.enjalbert@mre-paca.fr

Arodapvienību veido piena ražotāji, pārstrādātāji un siera nogatavinātāji, un tāpēc šī grupa ir tiesīga pieprasīt veikt grozījumus specifikācijā.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

— ☒ Produkta nosaukums — ☒ Produkta apraksts — ☒ Ģeogrāfiskais apgabals — ☒ Izcelsmes apliecinājums — ☒ Ražošanas metode — ☒ Saikne: — ☒ Marķējums — ☒ Citi: kontroles struktūras un arodapvienības kontaktinformācijas atjaunināšana, valsts prasības

4. Grozījuma vai grozījumu veids

— ☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu. — ☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5. Grozījums vai grozījumi

5.1. Produkta nosaukums

Punktā “Produkta nosaukums” noteikums:

“Aizsargātais cilmes vietas nosaukums, kas noteikts ar šo specifikāciju, ir “Banon”.”

aizstāts ar šādu:

“Banon”.

Svītrota šāda daļa:

“Siera “Banon” nosaukums cēlies no vārda Banona (Banon), kādā sauc Alpes-de-Haute-Provence departamentā atrodošos pašvaldību, kuras teritorija kopš viduslaikiem ir gadatirgu un tirdzniecības vieta.”

Tiek uzskatīts, ka ir pietiekami, ka šajā specifikācijas punktā norāda tikai šo ACVN – “Banon”.

5.2. Produkta apraksts

Noteikums “Šā siera rituļa miza zem lapu ietinuma ir krēmdzeltena” ir aizstāts ar šādu: “Šā siera rituļa miza zem lapu ietinuma ir krēmdzeltena vai zeltainbrūna”.

Lai produktu labāk raksturotu, norādītā “krēmdzeltenā” krāsa, kādā rituļa miza iekrāsojas zem lapu ietinuma, ir papildināta ar “zeltainbrūnu”.

Pievienota šāda daļa:

“Šim sieram piemīt dzīvnieku izcelsmes produktam raksturīgas garšas un smaržas nianses, galvenokārt tādas, kas atgādina kazas un ko bieži vien pavada amonjaka savienojumiem un pamežam piemītošas nianses, turklāt ar viegli izteiktu rūgtenuma pēcgaršu. Pēc konsistences siers ir patīkami tauks un mutē kūstošs.”

Šādi precizējumi izriet no produkta organoleptiskās pārbaudes komitejas darba rezultātiem.

Šie grozījumi izdarīti arī vienotajā dokumentā.

5.3. Ģeogrāfiskais apgabals

Nodaļā “Ģeogrāfiskā apgabala definīcija” ir atjaunināts ģeogrāfiskā apgabala pašvaldību saraksts pēc izmaiņām, kas veiktas dažu ģeogrāfiskā apgabala pašvaldību nosaukumos. Perimetrs nav grozīts.

5.4. Izcelsmes apliecinājums

Atcelts pienākums uzņēmējiem-piensaimniekiem kārtot iepirkto piena daudzumu reģistru, jo saskaņā ar valsts normatīvajiem aktiem iepirkt pienu viņiem nav atļauts. Taču uzņēmējiem, kas nav piensaimnieki, šis pienākums ir saglabāts.

5.5. Ražošanas metode

— Kazu šķirne

Svītrota šāda daļa:

“Līdz 2013. gada 31. decembrimCommunes Provençales, Roves un Alpines šķirnes slaucamo kazu un no to krustojumiem izaudzēto kazu kopējam īpatsvaram katrā ganāmpulkā jābūt vismaz 60 %.”

Teksta daļa:

“No 2014. gada 1. janvāra siera “Banon” ražošanā izmantojamo pienu iegūst vienīgi no Communes Provençales, Roves un Alpines šķirnes kazām un šo šķirņu krustojumos izaudzētām kazām.”

aizstāta ar šādu:

“Siera “Banon” ražošanā izmantojamo pienu iegūst vienīgi no Communes Provençales, Roves un Alpines šķirnes kazām un šo šķirņu krustojumos izaudzētām kazām.”

Svītroti specifikācijā norādītie termiņi, jo tie ir novecojuši.

Šie noteikumi ir svītroti arī no kopsavilkuma.

— Ganību perioda minimālais ilgums un tā perioda minimālais ilgums, kura laikā kazām rupjā lopbarība jāuzņem no ganībām

Teksta daļa:

“Apgabala dabiskajās ganībās un pļavās kazām sistemātiski jāganās vismaz 210 dienas gadā.”

aizstāta ar šādu:

“Ģeogrāfiskā apgabala dabiskajās ganībās un pļavās kazām sistemātiski jāganās vismaz 210 dienas gadā.”

Termins “ģeogrāfiskais apgabals” ir precīzāks nekā “apgabals” un ļauj atvieglot kontroli.

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

Tātad noteikumi:

“Vismaz četrus mēnešus gadā lielāko tiesu rupjās lopbarības kazām jāsaņem ganoties.”

un

“Ģeogrāfiskā apgabala dabiskajās ganībās un pļavās kazām sistemātiski jāganās vismaz 210 dienas gadā.”

vienā no teksta vietām, kurās tie norādīti, ir svītroti.

Lai nebūtu atkārtošanās, teksta daļa, kas specifikācijā ir divās vietās un kur norādīts kopējā ganīšanās laika minimālais ilgums un tā perioda minimālais ilgums, kura laikā kazām rupjā lopbarība jāatrod ganoties, ir svītrota.

Šie grozījumi izdarīti arī vienotajā dokumentā.

— Silēs izēdināmās barības ierobežojums

Teikums:

“Silēs izēdināmās barības apjomam ir noteikts gada un dienas limits.”

ir svītrots, jo tas nesniedz nekādu jaunu informāciju salīdzinājumā ar specifikācijā jau norādītajiem skaitļiem, kas atbilst noteiktajam limitam.

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

— Barības papilddeva

Lai netiktu izslēgta kombinētā barība, kuras sastāvā, kas norādīts uz etiķetes, ietilpst labība un labības blakusprodukti, teksts papildināts ar vārdiem “vai labības blakusprodukts”.

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

— Ierobežojumi lopbarības iegādei ārpus ģeogrāfiskā apgabala

Teikums “Ierobežojumi ir arī attiecībā uz lopbarības iegādi ārpus apgabala” ir svītrots, jo, būdams bez konkretizējuma, tas nekādus faktiskus ierobežojumus nenorāda. Tas izdarīts tāpēc, ka spēkā esošajā specifikācijā citviet ir norādīts, ka uz ierobežojumiem lopbarības iepirkumiem ārpus ģeogrāfiskā apgabala attiecas šāds noteikums:

“Ārpus ģeogrāfiskā apgabala iegādātas lopbarības un kaltētas lucernas daudzums katrai pieaugušai kazai nepārsniedz 250 kg barības izejvielas gadā.”

Šis grozījums svītrots arī vienotajā dokumentā.

— Kaltētas lucernas izēdināšanas kārtība

Noteikums:

“Kaltētas lucernas daudzums, ko katrai pieaugušai ganāmpulka kazai dienā izēdina vismaz divās devās, nepārsniedz 400 g barības izejvielas, bet gadā šādas barības izejvielas apjoms vienai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai ir ierobežots līdz 60 kg.”

aizstāts ar šādu:

“Kaltētas lucernas daudzums, ko katrai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai izēdina dienā, nepārsniedz 400 g barības izejvielas, bet gadā šādas barības izejvielas apjoms vienai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai ir ierobežots līdz 60 kg.”

Pienākums kaltētu lucernu dot divās reizēs ir svītrots, jo izēdināmās barības daudzumi ir tik nelieli, ka nav pamata šādai piesardzībai (kas tika noteikta tāpēc, ka pārāk liels ar barību uzņemtā slāpekļa daudzums var būt par iemeslu nopietnai vielmaiņas slimībai – alkalozei).

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

— Aizliegtie barības līdzekļi

Teksta daļa:

“Ir aizliegts izmantot skābbarību un plēves ietinumos sagatavotu lopbarību, krustziežu dzimtas augus un citus augus un graudus, kas pienam var piešķirt nepatīkamu garšu.”

aizstāta ar šādu:

“Ir aizliegts izmantot skābbarību un plēves ietinumos sagatavotu lopbarību, kā arī krustziežu dzimtas augus.”

Tā kā konkretizējums “citi augi un graudi, kas pienam var piešķirt nepatīkamu garšu” nav pietiekami precīzs, lai to varētu viegli pārbaudīt, tas ir svītrots.

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

— ĢMO aizlieguma ieviešana

Pievienota šāda daļa:

“Dzīvnieku ēdināšanai atļauts izmantot tikai augu izcelsmes barības līdzekļus, blakusproduktus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem. Ģenētiski modificētu kultūru ieviešana ir aizliegta visās tādas saimniecības platībās, kura iegūst pienu pārstrādei ar ACVN “Banon” apzīmētā sierā. Aizliegums attiecas uz visu sugu augiem, kas varētu nonākt lauku saimniecības dzīvnieku barībā, un uz jebkuru tādas sugas augu kultūru, kas varētu tos kontaminēt.”

Šis noteikums ļauj saglabāt gan tradicionālo barības veidu, gan tradicionālās dzīvnieku ēdināšanas metodes.

Šis noteikums pievienots arī vienotā dokumenta tekstam.

— Barības izcelsme

Vienotā dokumenta tekstam pievienota šāda daļa: “Attiecībā uz barības izcelsmi – ģeogrāfiskā apgabala dabas faktoru dēļ koncentrātu ražošana ir sarežģīta un lopbarības ražošana ir ierobežota. Tā kā koncentrātu izcelsme nav norādīta, tie var būt iegūti ārpus ģeogrāfiskā apgabala. Pamatbarību iegūst galvenokārt ģeogrāfiskajā apgabalā, taču kazām drīkst izēdināt sienu, kas iegūts ārpus apgabala. Barības koncentrātu daudzuma ierobežošana un ārpus ģeogrāfiskā apgabala iegūta siena daudzuma ierobežošana nozīmē to, ka apgabalā iegūtās barības daudzums ir pārsvarā. Faktiski barības līdzekļu daudzumi, ko drīkst iegūt ārpus ģeogrāfiskā apgabala un ko gadā dod katrai kazai, ir šādi:

— 250 kg rupjās lopbarības izejvielas un kaltētas lucernas jeb aptuveni 213 kg sausnas (190 kg lopbarības, kurā vidēji ir 84 % sausnas, atbilst 160 kg sausnas, bet 60 kg kaltētas lucernas, kurā vidēji ir 89 % sausnas, atbilst 53 kg sausnas),

— 250 kg barības koncentrātu sausnas (atbilst 270 kg barības izejvielas); norādītie daudzumi veido katrai kazai gadā izēdināmo ārpus ģeogrāfiskā apgabala izcelsmes barības līdzekļu īpatsvaru.

Ievērojot to, ka katra kaza vidēji gadā spēj apēst 1 100 kg barības, ģeogrāfiskā apgabala izcelsmes barības īpatsvars tajā tātad ir 58 % (pēc sausnas).”

Šis papildinājums vienotajā dokumentā ļauj sniegt pierādījumu tam, ka kazu barība pārsvarā nāk no ģeogrāfiskā apgabala. Minētie barības līdzekļi pilnībā no noteiktā apgabala iegūti tikt nevar punktā “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu” aprakstīto dabas faktoru dēļ.

— Himozīna pievienošanas temperatūra un termiņš

Teksta daļa:

“Nekāda mehāniska vai ķīmiska apstrāde nav atļauta, izņemot filtrēšanu, kas veicama, lai barību attīrītu no lielākajām mehānisko piemaisījumu daļiņām, un – uzglabāšanas vajadzībām – atdzesēšanu līdz temperatūrai virs nulles, kā arī – pirms piena sarecināšanas ar himozīna fermentu – tā atsildīšanu, nepārsniedzot 35 °C.”

aizstāta ar šādu:

“Nekāda mehāniska vai ķīmiska apstrāde nav atļauta, izņemot filtrēšanu, kas veicama, lai barību attīrītu no lielākajām mehānisko piemaisījumu daļiņām, un – uzglabāšanas vajadzībām – atdzesēšanu līdz temperatūrai virs nulles, kā arī – pirms piena sarecināšanas ar himozīna fermentu – tā atsildīšanu.”

Tā kā specifikācijā, kas reģistrēta saskaņā ar 2013. gada 28. novembra Regulu (ES) Nr. 1211/2013, himozīna pievienošanas temperatūras diapazons ir stingri noteikts (no 29 °C līdz 35 °C), un tā kā izmantotais piens ir svaigs kazas piens, blakusjēdziens – atsildīšanas temperatūra – ir svītrots, jo tas ir nevajadzīgs: runa ir par piena atsildīšanu, kas paredzēta posmam, kurā veic sarecināšanu ar himozīnu (temperatūrā, kas jau ir noteikta).

Noteikums:

“Ražojot sieru pienotavā, himozīnu pievieno ne vēlāk kā 4 stundas pēc pēdējā slaukuma savākšanas.”

aizstāts ar šādu:

“Ražojot sieru pienotavā, himozīnu pievieno ne vēlāk kā 18 stundas pēc piena nogādāšanas siernīcā un pirms plkst. 12.00 nākamajā dienā pēc pēdējā slaukuma savākšanas.”

Grozīts termiņš, kādā pienu sarecina ar himozīnu, ražojot sieru pienotavā, lai uzņēmumi varētu pārorganizēties un pielāgoties piena savākšanas ilgumam un mazākam piena daudzumam, ko izmanto katrā sarecināšanas reizē. Tam ir savs pamats, jo patlaban piena savākšanas shēmā paredzēta nakts slaukuma piena savākšana. Pēdējo slaukumu savāc ap plkst. 2.30, bet plkst. 6.30 tas siera vannā (1 000 litru tilpumā) jau ir pilnīgi sarecināts ar himozīnu. Tomēr, ņemot vērā attiecīgo piensaimniecību skaita samazināšanos un nelielos piena daudzumus, ir vēlams ierobežot nakts darba apjomu un piena sarecināšanu ar himozīnu atļaut veikt, sākot no plkst. 8 no rīta un pa nelieliem daudzumiem (80 l tilpības siera vannās), un tāpēc šī darbība var ieilgt līdz plkst. 12 dienā.

— Posms siera recekļa iepildīšanai veidnēs

Teksta daļa:

“Siera recekļa iepildīšana veidnēs notiek uzreiz pēc sūkalu notecināšanas. Siera rituļus veido, siera recekli ar rokām ievietojot caurumotās siera veidnēs. Ir atļauts izmantot siera sadales rāmi un multiveidnes. Jebkāda veida mehanizēta iepildīšana veidnēs ir aizliegta.”

aizstāta ar šādu:

“Siera recekļa iepildīšana veidnēs notiek uzreiz pēc sūkalu notecināšanas. Siera rituļus veido, siera recekli ar rokām ievietojot caurumotās siera veidnēs. Siera recekļa pildīšanā veidnēs sadales rāmi un multiveidnes atļauts izmantot kopā ar mehanizētām palīgierīcēm (siera vannu pacēlājs, konveijers). Pildīt siera veidnes pilnīgi mehanizēti nav atļauts nekādā veidā; recekļa sadale pa multiveidnēm obligāti jāveic ar rokām.”

Lai uzņēmēji varētu pielāgoties jaunajiem tehniskajiem paņēmieniem, ir norādīts, ka mehanizētu palīgierīču izmantošana ir atļauta siera formas veidošanas posmā (siera vannu pacēlājs, konveijers), taču recekļa sadale pa veidnēm obligāti jāveic ar rokām: pildīt siera veidnes pilnīgi mehanizēti nav atļauts nekādā veidā.

— Sūkalu notecināšana un siera izņemšana no veidnēm

Teksta daļa:

“Notecināšanu veic vismaz 20 °C temperatūrā. Sieru izņem no veidnes, kad pagājušas 24 līdz 48 stundas pēc recekļa ievietošanas veidnēs.”

aizstāta ar šādu:

“Notecināšanu veic vismaz 20 °C temperatūrā, un tās norisei jābūt ne ilgākai par 18 līdz 48 stundām pēc piena recekļa ievietošanas veidnēs. Sieru no veidnes izņem tikai šā posma beigās. Pēc tam siera rituļus žāvē/susina 13 °C temperatūrā vismaz 24 stundas.”

Lai teksts būtu saskaņā ar izmantojamo zinātību, tas papildināts ar norādi par attiecīgo ilgumu katram posmam (no 18 līdz 48 stundām notecināšanai, vismaz 24 stundas žāvēšanai/susināšanai) un susināšanas temperatūru (vismaz 13 °C), tādējādi nodrošinot, ka operatoru lietotā prakse ir reglamentēta.

— Iesālīšanās ilgums

Siera iesālīšanās ilgums ir svītrots, lai operatori vienāda rezultāta iegūšanai varētu to pielāgot atkarībā no izmantotā sālījuma koncentrācijas.

— Nogatavināšanas posms

Teksta daļa:

“Nogatavināšana, kas ilgst vismaz 15 dienas pēc sarecināšanas, notiek ģeogrāfiskajā apgabalā un noris divos posmos:

— pirms siera rituļa (tome) ietīšanas to pēc sarecināšanas ar himozīnu 5–10 dienas nogatavina vismaz 8 °C augstā temperatūrā. Šā posma beigās siera ritulim jābūt viendabīgi klātam ar labi izveidojušos virsas mikrofloru, tam jābūt ar plānu krēmkrāsas mizu un elastīgi mīkstu masas viduci.

— Pēc tam sieru, ietītu lapās, vismaz 10 dienas nogatavina temperatūrā no 8 °C līdz 14 °C. Mitruma saturam jābūt augstākam par 80 %.”

aizstāta ar šādu:

“Nogatavināšana, kas ilgst vismaz 15 dienas pēc sarecināšanas, noris divos posmos:

— Pēc siera sarecināšanas ar himozīnu ietīšanai sagatavoto rituli (tome) 5–10 dienas nogatavina vismaz 8 °C augstā temperatūrā. Šā posma beigās siera ritulim jābūt viendabīgi klātam ar labi izveidojušos virsas mikrofloru.

— Pēc rituļa ietīšanas lapās sieru vismaz 10 dienas nogatavina temperatūrā no 8 °C līdz 14 °C. Šā posma beigās siera ritulim ir plāna krēmdzeltena vai zeltainbrūna miza. Mitruma saturam jābūt augstākam par 80 %.”

Svītrota atsauce uz ģeogrāfisko apgabalu, jo šajā specifikācijas daļā tā nav vajadzīga. Siera rituļa mizas apraksta vieta ir mainīta, un tas ievietots pēc nogatavināšanas posma parametru apraksta, un tā redakcija saskaņota ar tekstu punktā par produkta aprakstu. Siera masas apraksts ir svītrots, jo tās īpašību noskaidrošanai vajadzīga siera sagriešana, tāpēc šajā posmā pārbaudīt siera masu nevar.

Teksta daļa:

“Siera rituļus pirms ietīšanas lapās var iemērkt vīna degvīnā vai vīnogu čagu degvīnā.”

aizstāta ar šādu:

“Siera rituļus pirms ietīšanas lapās var iemērkt vīna degvīnā vai vīnogu čagu degvīnā vai apsmidzināt ar vīna degvīnu vai vīnogu čagu degvīnu.”

Līdztekus iemērkšanai vīna degvīnā vai vīnogu čagu degvīnā pievienota iespēja apsmidzināt ar vīna degvīnu vai vīnogu čagu degvīnu, jo abas šīs metodes dod līdzīgus rezultātus.

5.6. Saikne

Punkts “Pierādījumi par saikni ar ģeogrāfisko vidi” pilnībā ir sniegts jaunā redakcijā, lai skaidrāk izceltu un aprakstītu saikni starp “Banon” un tā ražošanas ģeogrāfisko apgabalu, negrozot saiknes būtību un neko no tās elementiem nesvītrojot. Šajā aprakstā konkrēti uzsvērta saikne, kāda produktam ir ar Vidusjūras tipa ģeogrāfisko vidi, kas ir labvēlīga kazu audzēšanai un ganību praksei, un ar īpašo amatprasmi un nogatavināšanas māku, kas vajadzīga, lai sieru “Banon” varētu pagatavot.

Pirmajā daļā ir aprakstīta “ģeogrāfiskā apgabala specifika” un izklāstīti ģeogrāfiskā apgabala dabas faktori un cilvēkfaktori, uzsverot kazu audzēšanai un siera ražošanai specifisko zinātību.

Otrajā daļā ir aprakstīta “Produkta specifika”, vēršot uzmanību uz dažiem produkta aprakstā iekļautiem elementiem.

Visbeidzot, pēdējā daļā ir izskaidrota “Cēloniskā saikne”, proti, mijiedarbība, kādā šis produkts veidojies ar dabas faktoriem un cilvēkfaktoriem.

Saiknes apraksts, kas sniegts ar šo ACVN apzīmētā produkta specifikācijā, pilnībā iekļauts arī vienotā dokumenta 5. punktā.

5.7. Marķējums

Punktā “Īpaši noteikumi marķēšanai” termins “nosaukums” attiecībā uz siera rituļiem ir svītrots, jo šis punkts un – plašākā nozīmē – šī specifikācija attiecas tikai uz siera rituļiem, kas apzīmēti ar cilmes vietas nosaukumu; tātad šis termins šeit ir nevajadzīgs.

Šis grozījums izdarīts arī vienotajā dokumentā.

5.8. Citi grozījumi

Punktā “Pieteikuma iesniedzēja grupa” ir grozīta arodapvienības kontaktinformācija.

Punktā “Atsauces attiecībā uz kontroles struktūrām” ir atjaunināts oficiālo struktūrvienību nosaukums un kontaktinformācija. Šajā punktā ir norādīta kompetento kontroles iestāžu kontaktinformācija franču valodā: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) (Valsts institūts izcelsmes un kvalitātes jautājumos (INAO)) un Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF) (Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcija (DGCCRF)). Piebilsts, ka sertifikācijas iestādes nosaukums un kontaktinformācija ir pieejama INAO tīmekļvietnē un Eiropas Komisijas datubāzē.

Lai ņemtu vērā ieviestu grozījumu (atsildīšanas maksimālās temperatūras svītrošana), ir atjaunināta galveno pārbaudāmo punktu tabula un pievienots viens būtisks pārbaudāmais punkts saskaņā ar spēkā esošo specifikāciju – par piena veidu (svaigs pilnpiens, kas nav homogenizēts olbaltumvielu un tauku satura ziņā).

VIENOTS DOKUMENTS

“Banon”

ES Nr.: PDO-FR-0290-AM02 – 10.1.2018.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Nosaukums vai nosaukumi

“Banon”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Banon” ir mīkstas masas siers, kas ražots no svaiga kazas pilnpiena. To iegūst straujās sarecināšanas procesā (ar himozīnu saturošu recināšanas fermentu). Nogatavinātu sieru ietin (proti, pilnīgi nosedz ar lapām) dabīgā veidā nobrūnējušās kastaņu lapās, kas saistītas savā starpā ar dabisko rafiju, veidojot 6 līdz 12 “starus”.

Sieram “Banon” pēc vismaz 15 dienu nogatavināšanas, no kurām 10 dienas tas nogatavināts, ietīts lapās, ir viendabīga, krēmīga, patīkami tauka un elastīga masa. Tā miza zem lapu ietinuma ir krēmdzeltena vai zeltainbrūna. Sieram piemīt dzīvnieku izcelsmes produktam raksturīgas garšas un smaržas nianses, galvenokārt tādas, kas atgādina kazas un ko bieži vien pavada amonjaka savienojumiem un pamežam piemītošas nianses, turklāt ar viegli izteiktu rūgtenuma pēcgaršu. Pēc konsistences siers ir patīkami tauks un mutē kūstošs. Siera “Banon” rituļu diametrs kopā ar lapām ir 75–85 mm, bet to augstums ir 20–30 mm. “Banon” neto svars bez lapām un pēc nogatavināšanas ir 90–110 g.

Šāda pilnīgi izžuvuša siera 100 gramos ir vismaz 40 gramu sausnas un 40 gramu tauku.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Kazu pamatbarību iegūst galvenokārt ģeogrāfiskajā apgabalā. To veido vienīgi tāda barība, ko kazas uzņem noganāmajās pļavās un/vai dabiskajās ganībās, sausā lopbarība no pākšaugiem un/vai zālaugiem un/vai no pareizi uzglabātiem savvaļā augošu sugu augiem.

Tiklīdz laikapstākļi un veģetācijas fāze to atļauj, kazām jāuzturas noganāmajās pļavās un/vai dabiskajās ganībās. Apgabala dabiskajās ganībās un pļavās kazām sistemātiski jāganās vismaz 210 dienas gadā.

Tās ganās:

— dabiskajās ganībās, kur aug viengadīgi vai daudzgadīgi savvaļas sugu augi, kokaugi, krūmaugi vai zālaugi,

— pastāvīgajās vietējo augu sugu pļavās,

— stiebrzāļu, pākšaugu vai jauktu sugu pagaidu pļavās.

Vismaz četrus mēnešus gadā rupjā lopbarība kazām jāsaņem galvenokārt ganībās.

Laikposmā, kad rupjā lopbarība jānodrošina galvenokārt ganībās, izēdināmā siena daudzums vienai ganāmpulkā esošai pieaugušai kazai nedrīkst pārsniegt 1,25 kg barības izejvielas dienā.

Izbarotā siena daudzums vienai ganāmpulka kazai gadā nepārsniedz 600 kg barības izejvielas.

Zaļbarību silē atļauts izēdināt tikai 30 nesecīgās dienās gadā.

Papildbarības izejvielas daudzums nepārsniedz 800 g vienai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai dienā, ierobežojot barības izejvielas apjomu vienai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai līdz 270 kg gadā.

Vismaz 60 % no gada papildbarības devas jābūt veidotiem no graudaugiem vai graudaugu blakusproduktiem. Kaltētas lucernas daudzums, ko katrai pieaugušai ganāmpulka kazai izēdina dienā, nepārsniedz 400 g barības izejvielas, bet gadā šādas barības izejvielas apjoms vienai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai ir ierobežots līdz 60 kg.

Tādas lopbarības un kaltētas lucernas daudzums, kas iegūta ārpus ražošanas ģeogrāfiskā apgabala, katrai pieaugušai ganāmpulkā esošai kazai nepārsniedz 250 kg barības izejvielas gadā.

Ir aizliegts izmantot skābbarību un plēves ietinumos sagatavotu lopbarību, kā arī krustziežu dzimtas augus.

Dzīvnieku ēdināšanai atļauts izmantot tikai augu izcelsmes barības līdzekļus, blakusproduktus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem. Ģenētiski modificētu kultūru ieviešana ir aizliegta visās tādas saimniecības platībās, kura iegūst pienu pārstrādei ar ACVN “Banon” apzīmētā sierā. Aizliegums attiecas uz visu sugu augiem, kas varētu nonākt lauku saimniecības dzīvnieku barībā, un uz jebkuru tādas sugas augu kultūru, kas varētu tos kontaminēt.

Saimniecībā kazu ganāmpulkam faktiski atvēlēts tik daudz lopbarības platības, lai vidēji 8 kazu rīcībā būtu vismaz 1 ha dabīgo un/vai kultivēto pļavu, bet vidēji 2 kazu rīcībā – 1 ha dabisko ganību.

Attiecībā uz barības izcelsmi ģeogrāfiskā apgabala dabas faktoru dēļ koncentrātu ražošana ir sarežģīta, un lopbarības ražošana ir ierobežota. Tā kā koncentrātu izcelsme nav norādīta, tie var būt iegūti ārpus ģeogrāfiskā apgabala. Pamatbarību iegūst galvenokārt ģeogrāfiskajā apgabalā, taču kazām drīkst izēdināt sienu, kas iegūts ārpus apgabala.

Barības koncentrātu daudzuma ierobežošana un tāda siena daudzuma ierobežošana, kurš iegūts ārpus ģeogrāfiskā apgabala, nozīmē to, ka apgabalā iegūtās barības daudzums ir pārsvarā.

Faktiski barības līdzekļu daudzumi, ko drīkst iegūt ārpus ģeogrāfiskā apgabala un ko gadā dod katrai kazai, ir šādi:

— 250 kg rupjās lopbarības izejvielas un kaltētas lucernas jeb aptuveni 213 kg sausnas (190 kg lopbarības, kurā vidēji ir 84 % sausnas, atbilst 160 kg sausnas, bet 60 kg kaltētas lucernas, kurā vidēji ir 89 % sausnas, atbilst 53 kg sausnas),

— 250 kg barības koncentrātu sausnas (atbilst 270 kg barības izejvielas); norādītie daudzumi veido katrai kazai gadā izēdināmo ārpus ģeogrāfiskā apgabala izcelsmes barības līdzekļu īpatsvaru.

Ievērojot to, ka katra kaza vidēji gadā spēj apēst 1 100 kg barības, ģeogrāfiskā apgabala izcelsmes barības īpatsvars tajā ir 58 % (pēc sausnas).

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošanu, siera pagatavošanu un nogatavināšanu veic 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Visus siera rituļus laiž tirdzniecībā ar individuālu etiķeti, uz kuras cilmes vietas nosaukums ir norādīts ar vismaz tāda paša lieluma burtiem, kāds ir jebkuriem citiem uz etiķetes atveidotajiem burtiem.

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Banon” apzīmētā siera marķējumā obligāti jābūt Eiropas Savienības ACVN logotipam.

Nosaukumam “Banon” obligāti jābūt uz rēķiniem un tirdzniecības dokumentiem.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst šādu pašvaldību teritorija:

Alpes-de-Haute-Provence departamentā (04):

pašvaldības, kuru teritorija apgabalā ietilpst pilnībā: Aiglun, Allemagne-en-Provence, Archail, Aubenas-les-Alpes, Aubignosc, Banon, Barras, Beaujeu, Bevons, Beynes, Bras-d’Asse, Brunet, Céreste, Champtercier, Châteaufort, Châteauneuf-Miravail, Châteauneuf-Val-Saint-Donat, Châteauredon, Clamensane, Cruis, Curel, Dauphin, Digne-les-Bains, Draix, Entrepierres, Entrevennes, Esparron-de-Verdon, Estoublon, Fontienne, Forcalquier, Hautes-Duyes, La Javie, La Motte-du-Caire, Lardiers, La Rochegiron, Le Brusquet, Le Castellard-Mélan, Le Castellet, Le Chauffaut-Saint-Jurson, L’Escale, Les Omergues, L’Hospitalet, Limans, Malijai, Mallefougasse-Augès, Mallemoisson, Mane, Marcoux, Mézel, Mirabeau, Montagnac-Montpezat, Montfuron, Montjustin, Montlaux, Montsalier, Moustiers-Sainte-Marie, Nibles, Niozelles, Noyers-sur-Jabron, Ongles, Oppedette, Peipin, Pierrerue, Pierrevert, Puimichel, Puimoisson, Quinson, Redortiers, Reillanne, Revest-des-Brousses, Revest-du-Bion, Revest-Saint-Martin, Riez, Roumoules, Sainte-Croix-à-Lauze, Sainte-Croix-du-Verdon, Saint-Étienne-les-Orgues, Saint-Jeannet, Saint-Julien-d’Asse, Saint-Jurs, Saint-Laurent-du-Verdon, Saint-Maime, Saint-Martin-de-Brômes, Saint-Martin-les-Eaux, Saint-Michel-l’Observatoire, Saint-Vincent-sur-Jabron, Salignac, Saumane, Sigonce, Simiane-la-Rotonde, Sisteron, Sourribes, Thoard, Vachères, Valbelle, Valernes, Villemus, Volonne;

pašvaldības, kuru teritorija apgabalā ietilpst daļēji: Château-Arnoux-Saint-Auban, Ganagobie, Gréoux-les-Bains, La Brillanne, Les Mées, Lurs, Manosque, Montfort, Oraison, Peyruis, Valensole, Villeneuve, Volx.

Attiecībā uz šīm pašvaldībām ģeogrāfiskā apgabala robežas norādītas plānos, kuri atrodas attiecīgo pašvaldību mērijās;

Hautes-Alpes departamentā (05):

Barret-sur-Méouge, Bruis, Chanousse, Val Buëch-Méouge (senās Châteauneuf-de-Chabre pašvaldības teritorija), Éourres, Étoile-Saint-Cyrice, Garde-Colombe, La Piarre, Laragne-Montéglin, Le Bersac, L’Épine, Méreuil, Montclus, Montjay, Montmorin, Montrond, Moydans, Nossage-et-Bénévent, Orpierre, Ribeyret, Rosans, Saint-André-de-Rosans, Sainte-Colombe, Sainte-Marie, Saint-Pierre-Avez, Saléon, Salérans, Serres, Sigottier, Sorbiers, Trescléoux;

Drôme departamentā (26):

Aulan, Ballons, Barret-de-Lioure, Eygalayes, Ferrassières, Izon-la-Bruisse, Laborel, Lachau, La Rochette-du-Buis, Mévouillon, Montauban-sur-l’Ouvèze, Montbrun-les-Bains, Montfroc, Montguers, Reilhanette, Rioms, Saint-Auban-sur-l’Ouvèze, Séderon, Vers-sur-Méouge, Villebois-les-Pins, Villefranche-le-Château;

Vaucluse departamentā (84):

Aurel, Auribeau, Buoux, Castellet, Gignac, Lagarde-d’Apt, Monieux, Saignon, Saint-Christol, Saint-Martin-de-Castillon, Saint-Trinit, Sault, Sivergues, Viens.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Banon” šūpulis meklējams Augšprovansā (Haute-Provence), Banonas (Banon) pašvaldības apkaimes teritorijā. Tas ir vidēji augstu un sausu kalnu apgabals; tā ainavu veido pakalni un plakankalnes ar Vidusjūras tipa klimatu.

Apgabalam raksturīga parādība ir ūdenstrūkums; pazemes ūdeņi atrodas lielā dziļumā, savukārt virszemes ūdens atkarīgs no retiem un neregulāriem nokrišņiem galvenokārt rudenī un pavasarī, bet vasarā nokrišņu ir ļoti maz.

Apgabalu, kur ražo sieru “Banon”, raksturo arī mazauglīgas, galvenokārt kaļķainas un ūdenscaurlaidīgas augsnes, kurās lieliski iesūcas lietus ūdens.

Tā ir vide, kurā skraju mežu platības, kas apaugušas ar Alepas priedēm, ozoliem, irbulenēm, miltenēm un aromātiskiem augiem, pamežu platības un izkliedēti krūmu puduri mijas ar Provansas vidēji augsto kalnieņu samērā bargajam klimatam (sauss, saulains, bieži vien ziemā diezgan auksts) piemērotiem kultūraugiem, un kurā daba ierīkojusi plašus apvidus, kas kazu ganāmpulkiem lieti noder noganīšanai.

Ar šā reģiona dabas vides apstākļiem var izskaidrot to, ka šā apgabala tautsaimniecības vispārējā struktūra ir labvēlīga ganību lopkopībai un mazražīgu kultūraugu audzēšanai.

No lopkopja viedokļa raugoties, ganību un lopbarības platības ir kazu barības ieguves pamats. Lopkopji ieviesuši īpašu ražošanas sistēmu, šos daudzveidīgos dabas resursus izmantojot kombinēti. Ganību platībā tiek apvienoti trīs resursu veidi: dabiskās ganības, meži un ar slāpekli bagāti pākšaugi. Vairums lopkopju patur savas kazas, kuras viņi atkarībā no barības daudzuma, kādu tās uzņem dabiskajās ganībās, un no gadalaika posma var papildus laist ganīties sējas esparsetes vai lucernas pļavās.

Provansa atrodas “himozīna recinātāja izmantošanas kultūras” teritorijā, un šādā ziņā tā ir skatāma kā pretstats Ziemaļfrancijai, kurā valda “pienskābes izmantošanas kultūra” (lēnā recināšana, kas ilgst aptuveni 24 stundas). “Šos nelielos, mīkstos, ar himozīnu sarecinātos siera ritulīšus (présurs)” jau XV gs. pasniedza karalim Renē (René) – atsauce uz himozīnu ir skaidra.

Sietainās siera veidnes, ko izmantoja Provansā, tradicionāli bija ar lieliem caurumiem, kas norāda, ka recekli ieguva, izmantojot himozīna recinātāju (ar pienskābes baktēriju izdalītajiem fermentiem iegūts receklis caur šādām sietainām veidnēm “iztecētu”).

Turklāt siera ietīšanai, kas raksturīga “Banon”, ir divi mērķi: tas ir gan siera uzglabāšanas, gan pagatavošanas paņēmiens. Tā ir svaigsiera pārstrāde, kurā ņemtas vērā rūpes gan par siera saglabāšanu, gan uzlabošanu.

Produkta apstrāde galvenokārt ir tā ievīstīšana kastaņas lapās, tā “ielocīšana” tajās. Šī formas izveide iezīmē sagatavotā tome pāreju uz ievīstīto “Banon”. Šīs lapas pasargā no gaisa iedarbības, un tām ir arī papildu nozīme – tās veicina siera aromātisko īpašību attīstību.

Lai gan ar sieru ir asociējami daudzi augi (vīnogulāji, kastaņas, platānas, riekstkoks u. c.), vispiemērotākās ir tieši kastaņas lapas to izturīgās struktūras un miecvielu kvalitātes dēļ.

Siera “Banon” pirmsākumi meklējami XIX gs. beigās. Šajā zemē, kuras agronomiskais potenciāls ir zems, zemnieki meklē veidu, kā no apkārtnes nabadzīgajiem resursiem gūt vislielāko labumu: dažos auglīgākajos zemesgabalos tiek praktizēta jaukta augkopība pašapgādei, taču mežainēs un landos, kas izveidojušies lielākoties savvaļas platībās, iegūst koksni, gūst medījumu, lasa sēnes, ogas, trifeles vai ievāc lavandu. Katras ģimenes rīcībā līdztekus cūkām un nelielai piemājas putnu saimei ir arī neliels piemājas aitu un dažu kazu ganāmpulks; šie dzīvnieki ir tādi, ka viens otru papildina gan zemesplatību izmantojuma (jo, turot šos dzīvniekus, apkārtnes meži un pameži tiek izmantoti vislietderīgāk), gan saimnieciskās funkcionalitātes ziņā. Jērus audzē gaļai, kazas kā jau “nabagu govis” tiek audzētas piena iegūšanai. Piens svaigā veidā ir pārtika ģimenei, bet to arī pārstrādā sierā, kas ir vienīgais veids, kā saglabāt tā uzturvērtību.

Lai gan siers domāts pašas ģimenes patēriņam, tā komerciālo vērtību rada produkcijas pārpalikums pēc tam, kad ģimene savas patēriņa vajadzības ir apmierinājusi. Šis produkcijas pārpalikums tiek vests pārdošanai uz vietējiem tirgiem.

Tieši šajos tirgos Banona – kantona administratīvais un Līras (Lure) un Albionas (Albion) zemes ģeogrāfiskais centrs, svarīgu satiksmes ceļu sadure un gadatirgu un tirgu norises vieta – tika uzskatīta par vissvarīgāko šo gadatirgu vai siera tirgu vietu.

Lapās ievīstītais kazas siers (tome), kas saistīts ar Banonas vārdu, pirmoreiz minēts 1886. gadā Marius MORARD darbā “Cuisinière provençale”.

Pēckara periodu raksturo pakāpeniska tehniskā progresa ieviešana siera ražošanā. Kazu ganāmpulki tika specializēti, un siera gatavošana pārvarēja mājražošanas robežas: ja iepriekš sieru ražoja galvenokārt ģimenes uzturam un tā pārdošana bija papildu nodarbe, iestājās posms, kad galvenais ir sieru pārdot (pārpalikums ģimenes uzturēšanai).

Saskaņā ar J. M. MARIOTTINI pētījumu À la Recherche d’un fromage: le “Banon” éléments d’histoire et d’ethnologie, siers “Banon” vienmēr ir ražots, pievienojot himozīnu saturošu recināšanas fermentu, un joprojām ir viens no retajiem sieriem, kurus gatavo pēc šādas metodes.

“Banon” ir mīkstas masas siers, kas ražots no svaiga kazas pilnpiena. To iegūst straujās sarecināšanas procesā (ar himozīna fermentu sarecināts receklis jeb “mīkstais receklis”). Nogatavināto sieru ietin (proti, pilnīgi nosedz ar lapām) dabīgā veidā nobrūnējušās kastaņu lapās, kas saistītas savā starpā ar dabisko rafiju, veidojot 6 līdz 12 “starus”.

“Banon” raksturo šādas iezīmes:

— Tā miza zem lapu ietinuma ir krēmdzeltena vai zeltainbrūna,

— tā masa pēc konsistences ir patīkami tauka un mutē kūstoša,

— tam piemīt dzīvnieku izcelsmes produktam raksturīgas garšas un smaržas nianses, galvenokārt tādas, kas atgādina kazas un ko bieži vien pavada amonjaka savienojumiem un pamežam piemītošas nianses, turklāt ar viegli izteiktu rūgtenuma pēcgaršu.

Šā siera ražošanas ģeogrāfisko apgabalu ietekmē Vidusjūra; augsne šajā apgabalā ir mazauglīga, tā veidota galvenokārt no kaļķakmens, kas atrodas tuvu augsnes virskārtai un neaiztur ūdeni. Šie faktori ir par pamatu tam, ka attīstās krūmāju veģetācija, ko veido irbulenes, vilkābeles, dzeloņplūmes, klinšrozes, kadiķi, lavanda, kalnumētras, timiāns u. c. un kas mijas ar kastaņu audzēm. Tā ir kazu audzēšanai un ganīšanai īpaši piemērota vide.

Mīkstā recekļa izmantošanu nosaka vietējie klimatiskie apstākļi (augsta temperatūra un sausums). Šajā reģionā nav iespējams bez īpašiem tehniskiem līdzekļiem atdzesēt pienu un pēc tam to uzglabāt zemā temperatūrā – tā, lai pienskābes baktērijas darbotos, nesaskābinot pienu. Tāpēc piena recēšana, proti, tā koagulācija himozīna fermenta ietekmē, ir jāaktivizē.

Rituļu (tomes) ievīstīšana lapās ļāva šādu sieru lietot pārtikā visu gadu, bet jo īpaši “tukšajā” ziemas laikā, kad kazas cietstāvēšanas dēļ pienu nedod.

Siers “Banon” ir visu šo faktoru (nabadzīga, kazu ekstensīvu audzēšanu sekmējoša vide, ko lietderīgi izmanto cilvēks, silts un sauss klimats, kas dabīgā veidā nosaka siera recināšanas paņēmienu un apstrādi (ietīšana lapās)) apvienojuma rezultāts, kas nodrošina apstākļus šā siera ilgai uzglabāšanai.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-3ab11b39-00cf-48f7-a2b3-ac5e71b90836