LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 295/23

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 995/2010

(2010. gada 20. oktobris),

ar ko nosaka pienākumus tirgus dalībniekiem, kas laiž tirgū kokmateriālus un koka izstrādājumus

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

(1) Meži nodrošina daudzus dažādus vides, ekonomikas un sociālus labumus, tostarp izstrādājumus no kokmateriāliem – un ne tikai kokmateriāliem – kā arī cilvēcei izšķiroši svarīgus vides pakalpojumus, piemēram, bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmas funkcionēšanas saglabāšanu un klimata sistēmas aizsargāšanu.

(2) Ņemot vērā to, ka visā pasaulē aug pieprasījums pēc kokmateriāliem un koka izstrādājumiem, tas līdz ar daudzu kokmateriālu ražotāju valstu mežsaimniecības nozares organizatoriskām un pārvaldes nepilnībām izraisa to, ka nelikumīga mežizstrāde un ar to saistītā tirdzniecība ir kļuvušas par aizvien problemātiskiem jautājumiem.

(3) Nelikumīga mežizstrāde ir izplatīta, un tā rada nopietnas starptautiska mēroga problēmas. Tā būtiski apdraud mežus, jo veicina atmežošanu un meža degradāciju, un rada aptuveni 20 % pasaules CO2 emisiju, apdraud bioloģisko daudzveidību un kaitē mežu ilgtspējīgai apsaimniekošanai un attīstībai, kā arī tādu nozares uzņēmēju pastāvēšanai, kuri darbojas saskaņā ar spēkā esošiem tiesību aktiem. Tā rosina arī tuksnešu veidošanos un augsnes eroziju un var radīt ārkārtējus laika apstākļus un plūdus. Turklāt tā rada arī sociālas, politiskas un ekonomiskas sekas, bieži kavējot labas pārvaldības mērķu sasniegšanu un apdraudot vietējo, no mežu resursiem atkarīgo kopienu iztiku, kā arī var vērot tās saistību ar bruņotiem konfliktiem. Tiek sagaidīts, ka efektīva nelikumīgas mežizstrādes problēmas novēršana, īstenojot šo regulu, sniegs rentablu ieguldījumu Savienības klimata pārmaiņu seku mazināšanas centienos, un tā būtu uzskatāma par papildinājumu Savienības darbībai un saistībām ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām kontekstā.

(4) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1600/2002/EK (2002. gada 22. jūlijs), ar kuru ieviesa Sesto vides rīcības programmu (3), par prioritāru darbību ir noteikts izpētīt iespējas rīkot aktīvus pasākumus, lai novērstu un apkarotu nelikumīgi iegūtu kokmateriālu tirdzniecību un turpinātu Savienības un dalībvalstu aktīvu dalību, īstenojot globālus un reģionālus lēmumus un nolīgumus jautājumos, kas saistīti ar mežiem.

(5) Komisijas 2003. gada 21. maija Paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Tiesību aktu ieviešana, pārvaldība un tirdzniecība mežsaimniecības jomā (FLEGT): ES Rīcības plāna priekšlikums” ir ierosināts pasākumu kopums, atbalstot starptautiskus centienus cīņā pret nelikumīgu mežizstrādi un ar to saistītu tirdzniecību, kas ir saistīts ar Savienības vispārējiem centieniem nodrošināt mežu ilgtspējīgu izmantošanu.

(6) Eiropas Parlaments un Padome atzinīgi novērtēja minēto paziņojumu un atzina, ka Savienībai ir jāatbalsta pasaules mēroga centieni risināt nelikumīgas mežizstrādes problēmu.

(7) Saskaņā ar paziņojumā ieskicēto mērķi – proti, nodrošināt, lai Savienībā ievestu tikai tādus koka izstrādājumus, kas būtu ražoti saskaņā ar attiecīgās kokmateriālu ražotājas valsts tiesību aktiem – Savienība ir risinājusi sarunas ar kokmateriālu ražotājām valstīm (partnervalstīm) par brīvprātīgiem partnerattiecību nolīgumiem (FLEGT VPA), kas līgumslēdzējām pusēm uzliek juridisku pienākumu ieviest licencēšanas sistēmas un reglamentēt minētajos FLEGT VPA uzskaitīto kokmateriālu un koka izstrādājumu tirdzniecību.

(8) Ņemot vērā problēmas nopietnību un steidzamību, ir aktīvi jāatbalsta cīņa pret nelikumīgu mežizstrādi un ar to saistītu tirdzniecību, jāpapildina un jāstiprina FLEGT VPA iniciatīva un jāuzlabo tādu politikas jomu sinerģijas, kuras tiecas saglabāt mežus un nodrošināt labu vides aizsardzību, tostarp klimata pārmaiņu un bioloģiskās daudzveidības zuduma apkarošanu.

(9) Būtu jāatzīst tādu valstu centieni, kuras ar Savienību ir noslēgušas FLEGT VPA, un tajos iekļautie principi, jo īpaši likumīgi iegūtu kokmateriālu definīcija, kā arī turpmāk jāmudina valstis noslēgt FLEGT VPA. Būtu jāņem vērā arī tas, ka saskaņā ar FLEGT licencēšanas sistēmu uz Savienību eksportē tikai tādus kokmateriālus, kas ir iegūti saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, un koka izstrādājumus, kas izgatavoti no šādiem kokmateriāliem. Tādēļ kokmateriāli, kas izmantoti koka izstrādājumos, kuri minēti II un III pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 2173/2005 (2005. gada 20. decembris) par FLEGT licencēšanas sistēmas izveidi kokmateriālu importam Eiropas Kopienā (4) un ir izgatavoti Regulas (EK) Nr. 2173/2005 I pielikumā minētajās partnervalstīs, būtu jāuzskata par likumīgi iegūtiem, ja šie kokmateriāli atbilst minētajai regulai un attiecīgiem īstenošanas noteikumiem.

(10) Būtu jāņem vērā arī tas, ka Starptautiskajā apdraudētu savvaļas dzīvnieku un augu sugu tirdzniecības konvencijā (CITES) ir paredzēts, ka konvencijas pusēm CITES eksporta atļauju piešķir tikai tad, ja CITES uzskaitīto sugu dzīvnieki ir iegūti, inter alia, ievērojot eksportētājas valsts tiesību aktus. Tāpēc kokmateriāli no koku sugām, kas ir minētas A, B un C pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 338/97 (1996. gada 9. decembris) par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību (5), būtu jāuzskata par likumīgi iegūtiem, ja šie kokmateriāli atbilst minētajai regulai un attiecīgiem īstenošanas noteikumiem.

(11) Paturot prātā to, ka būtu jāveicina otrreizējā pārstrādē iegūtu kokmateriālu un koka izstrādājumu izmantošana un ka šādu izstrādājumu iekļaušana šīs regulas darbības jomā radītu nesamērīgu slogu tirgus dalībniekiem, šīs regulas darbības jomā nedrīkstētu iekļaut otrreizējā pārstrādē iegūtus kokmateriālus un koka izstrādājumus, kam kalpošanas laiks ir beidzies un ko citos apstākļos iznīcinātu kā atkritumus.

(12) Vienam no šīs regulas noteiktajiem pasākumiem vajadzētu būt aizliegumam pirmo reizi laist iekšējā tirgū nelikumīgi iegūtus kokmateriālus un koka izstrādājumus, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem. Ņemot vērā to, ka nelikumīgu mežizstrādi izraisa sarežģīti faktori, kā arī tās cēloņus un sekas, būtu jāveic īpaši pasākumi, piemēram, pasākumi, kas ietekmētu tirgus dalībnieku rīcību.

(13) Saistībā ar FLEGT rīcības plānu Komisija un attiecīgos gadījumos dalībvalstis var atbalstīt un veikt pētījumus par nelikumīgās mežistrādes apmēru un veidiem dažādās valstīs un darīt šo informāciju pieejamu sabiedrībai, kā arī atbalstīt to, ka tirgus dalībniekiem mežrūpniecības valstīs tiek sniegtas praktiskas vadlīnijas par piemērojamo likumdošanu.

(14) Ņemot vērā to, ka nav starptautiski atzītas definīcijas, nelikumīgas mežizstrādes definīcijas pamatā vajadzētu būt tās valsts tiesību aktiem, kurā kokmateriāli ir iegūti, tostarp normatīvajiem aktiem un tam, kā šī valsts īsteno attiecīgas starptautiskās konvencijas, kuru puse tā ir.

(15) Daudzus koka izstrādājumus vairākkārt dažādi apstrādā pirms un pēc pirmās laišanas iekšējā tirgū. Lai novērstu nevajadzīgu administratīvo slogu, vienīgi tirgus dalībniekiem, kas pirmo reizi laiž iekšējā tirgū kokmateriālus un koka izstrādājumus, būtu jāpiemēro likumības pārbaužu sistēma, vienlaikus prasot, lai piegādes ķēdes tirgotājs sniedz pamatinformāciju par tā piegādātāju un pircēju, lai nodrošinātu kokmateriālu un koka izstrādājumu izsekojamību.

(16) Tirgus dalībniekiem, kas kokmateriālus un koka izstrādājumus iekšējā tirgū laiž pirmo reizi, sistemātiski būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka iekšējā tirgū netiek laisti nelikumīgi iegūti kokmateriāli un koka izstrādājumi, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem. Tāpēc tirgus dalībniekiem būtu jāveic likumības pārbaudes, izmantojot pasākumu un procedūru sistēmu, lai mazinātu iespējamību, ka iekšējā tirgū laiž nelikumīgi iegūtus kokmateriālus un no šādiem kokmateriāliem izgatavotus koka izstrādājumus.

(17) Likumības pārbaužu sistēmā ir trīs elementi, kas ir raksturīgi risku regulācijai – piekļuve informācijai, riska novērtējums un apzināto risku mazināšana. Likumības pārbaužu sistēmai būtu jānodrošina piekļuve informācijai par iekšējā tirgū pirmo reizi laistu kokmateriālu un koka izstrādājumu izcelsmes avotiem un piegādātājiem, kā arī attiecīgai informācijai par spēkā esošo tiesību aktu ievērošanu, ieguves valsti, koku sugu nosaukumiem un izstrādes apjomiem un, attiecīgā gadījumā, valstī ietilpstošo reģionu un izstrādes koncesiju. Izmantojot minēto informāciju, tirgus dalībniekiem būtu jāveic iespējamo risku novērtējums. Kad riski ir apzināti, tirgus dalībniekiem tie būtu jāmazina samērīgi ar apzināto risku apjomu, lai novērstu to, ka iekšējā tirgū laiž nelikumīgi iegūtus kokmateriālus un no šādiem kokmateriāliem izgatavotus koka izstrādājumus.

(18) Lai izvairītos no lieka administratīvā sloga, tirgus dalībniekiem, kas jau lieto sistēmas vai procedūras, kuras atbilst šīs regulas prasībām, nevajadzētu likt veidot jaunas sistēmas.

(19) Lai konstatētu paraugpraksi mežsaimniecības nozarē, riska novērtēšanas procedūrā var izmantot sertifikāciju vai citus trešo personu pārbaudītus modeļus, pie kuriem pieder spēkā esošo tiesību aktu ievērošanas pārbaudes.

(20) Kokrūpniecības nozare ir ļoti nozīmīga Savienības ekonomikā. Tirgus dalībnieku organizācijas ir svarīgi nozares elementi, jo tās visnotaļ pārstāv tirgus dalībnieku intereses un sadarbojas ar plašu ieinteresēto personu loku. Šīm organizācijām ir arī vajadzīgā lietpratība un spēja analizēt attiecīgos tiesību aktus un veicināt, lai to biedri ievērotu noteikumus, taču tās nedrīkstētu izmantot šīs zināšanas, lai dominētu tirgū. Lai sekmētu šīs regulas īstenošanu un veicinātu paraugprakses attīstību, ir lietderīgi atzīt organizācijas, kas ir izstrādājušas likumības pārbaužu sistēmas, kuras atbilst šīs regulas prasībām. Pārraudzības organizāciju atzīšana un šīs atzīšanas atsaukšana būtu jāveic taisnīgi un pārredzami. Šādu atzīto organizāciju saraksts būtu jāpublisko, lai tirgus dalībnieki varētu izmantot atzītās pārraudzības organizācijas.

(21) Kompetentajām iestādēm būtu regulāri jāpārbauda pārraudzības organizācijas, lai pārliecinātos, ka tās efektīvi pilda šajā regulā noteiktos pienākumus. Turklāt kompetentajām iestādēm būtu jācenšas veikt pārbaudes, ja to rīcībā ir attiecīga informācija, tostarp informācija par trešo personu pamatotām bažām.

(22) Kompetentajām iestādēm būtu jāpārrauga tas, lai tirgus dalībnieki faktiski pildītu šīs regulas uzliktos pienākumus. Tādēļ kompetentajām iestādēm vajadzības gadījumā saskaņā ar plānu būtu jāveic oficiālas pārbaudes, kas var ietver arī pārbaudes tirgus dalībnieku telpās un revīzijas uz vietas, un tām vajadzētu būt iespējai prasīt, lai tirgus dalībnieki veic attiecīgas korektīvas darbības. Turklāt kompetentajām iestādēm būtu jācenšas veikt pārbaudes, ja to rīcībā ir attiecīga informācija, tostarp informācija par trešo personu pamatotām bažām.

(23) Kompetentajām iestādēm būtu jāglabā pārbaužu dati un jādara pieejama svarīgākā informācija saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/4/EK (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai (6).

(24) Ņemot vērā nelikumīgas mežizstrādes un ar to saistītas tirdzniecības starptautisku izplatību, kompetentajām iestādēm būtu jāsadarbojas savā starpā un ar trešo valstu administratīvām iestādēm un Komisiju.

(25) Lai veicinātu to, ka tirgus dalībnieki, kas laiž iekšējā tirgū kokmateriālus vai koka izstrādājumus, spēj izpildīt šīs regulas prasības, ņemot vērā mazo un vidējo uzņēmumu stāvokli, dalībvalstis ar Komisijas atbalstu vajadzības gadījumā var sniegt tirgus dalībniekiem tehnisku un cita veida palīdzību un veicināt informācijas apmaiņu. Šādai palīdzībai nebūtu jāatbrīvo tirgus dalībnieki no pienākuma veikt likumības pārbaudes.

(26) Tirgotājiem un pārraudzības organizācijām būtu jā atturas no pasākumiem, kas varētu apdraudēt šīs regulas mērķa sasniegšanu.

(27) Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka par šīs regulas pārkāpumiem, tostarp tādiem, ko izdara tirgus dalībnieki, tirgotāji un pārraudzības organizācijas, piemēro iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas. Valstu tiesību normas var noteikt, ka pēc tam, kad piemērotas iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas par pārkāpumiem pret aizliegumu laist iekšējā tirgū nelikumīgi iegūtus kokmateriālus un koka izstrādājumus, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem, šādi kokmateriāli un koka izstrādājumi nav obligāti jāiznīcina, bet tos var sabiedrības interesēs izmantot vai apglabāt.

(28) Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu attiecībā uz pārraudzības organizāciju atzīšanas un atzīšanas atsaukšanas procedūrām, citiem attiecīgiem risku novērtēšanas kritērijiem, kas var būt vajadzīgi, lai papildinātu šajā regulā paredzētos kritērijus, un attiecībā uz kokmateriālu un koka izstrādājumu uzskaitījumu, uz kuriem attiecas šī regula. Īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī.

(29) Lai nodrošinātu vienotus īstenošanas nosacījumus, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai tā pieņemtu sīki izstrādātus noteikumus par to, cik bieži un kādā veidā kompetentajām iestādēm jāveic pārraudzības organizāciju un likumības pārbaužu sistēmu pārbaudes, izņemot gadījumus, kas attiecas uz turpmākiem attiecīgo risku novērtēšanas kritērijiem. Saskaņā ar LESD 291. pantu noteikumi un pamatprincipi attiecībā uz to, kā dalībvalstis kontrolē Komisijai piešķirto pilnvaru īstenošanu, ir jānosaka iepriekš, pieņemot regulu saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Līdz jaunās regulas pieņemšanai turpina piemērot Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (7), izņemot regulatīvo kontroles procedūru, kuru nepiemēro.

(30) Tirgus dalībniekiem un kompetentajām iestādēm būtu jādod pietiekams laiks, lai sagatavotos šīs regulas prasību izpildei.

(31) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi – proti, apkarot nelikumīgu mežizstrādi un ar to saistītu tirdzniecību – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Priekšmets

Ar šo regulu nosaka pasākumus attiecībā uz tirgus dalībniekiem, kas pirmo reizi iekšējā tirgū laiž kokmateriālus un koka izstrādājumus, kā arī nosaka tirgotāju pienākumus.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

a) “kokmateriāli un koka izstrādājumi” ir pielikumā minētie kokmateriāli un koka izstrādājumi, izņemot koka izstrādājumus vai tādu izstrādājumu sastāvdaļas, kas ražotas no tādiem kokmateriāliem vai koka izstrādājumiem, kam kalpošanas laiks ir beidzies un ko citos apstākļos iznīcinātu kā atkritumus, kā noteikts 3. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem (8);

b) “laišana tirgū” ir jebkāda kokmateriālu un koka izstrādājumu piegāde iekšējā tirgū, kas notiek pirmo reizi, lai tos par samaksu vai bez maksas izplatītu vai izmantotu komerciālās darbībās. Tā ietver arī piegādi ar distanciālās saziņas līdzekļiem, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/7/EK (1997. gada 20. maijs) par patērētāju aizsardzību saistībā ar distances līgumiem (9). Tādu koka izstrādājumu piegādāšana iekšējā tirgū, kuri iegūti no kokmateriāliem vai koka izstrādājumiem, kas jau ir laisti iekšējā tirgū, nav “laišana tirgū”;

c) “tirgus dalībnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas laiž tirgū kokmateriālus vai koka izstrādājumus;

d) “tirgotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas, veicot saimniecisko darbību, pārdod vai pērk iekšējā tirgū kokmateriālus vai koka izstrādājumus, kuri jau ir laisti iekšējā tirgū;

e) “ieguves valsts” ir valsts vai teritorija, kurā ir iegūti kokmateriāli vai koka izstrādājumos izmantoti kokmateriāli;

f) “likumīgi iegūti” ir iegūti saskaņā ar tiesību aktiem, kas ir spēkā ieguves valstī;

g) “nelikumīgi iegūti” ir iegūti, pārkāpjot tiesību aktus, kas ir spēkā ieguves valstī;

h) “spēkā esošie tiesību akti” ir tiesību akti, kas ir spēkā kokmateriālu ieguves valstī un ar ko reglamentētas šādas jomas: — tiesības iegūt kokmateriālus likumīgi publiskotās robežās, — maksājumi par ieguves tiesībām un kokmateriāliem, tostarp nodevas, kas ir saistītas ar kokmateriālu ieguvi, — kokmateriālu ieguve, tostarp tiesību akti vides un mežsaimniecības jomā, tostarp attiecībā uz mežu apsaimniekošanu un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu, ja tie tieši saistīti ar kokmateriālu ieguvi, — tādas trešo personu leģitīmas lietojuma tiesības un īpašumtiesības, kuras ietekmē kokmateriālu ieguve, un — tirdzniecība un muita, ciktāl tas attiecas uz mežsaimniecības nozari.

3. pants

Tādu kokmateriālu un koka izstrādājumu statuss, uz kuriem attiecas FLEGT un CITES

Regulas (EK) Nr. 2173/2005 II un III pielikumā uzskaitītajos koka izstrādājumos izmantotie kokmateriāli, kuru izcelsme ir Regulas (EK) Nr. 2173/2005 I pielikumā uzskaitītajās partnervalstīs un kuri atbilst minētajai regulai un tās īstenošanas noteikumiem, šīs regulas piemērošanas nolūkā uzskatāmi par likumīgi iegūtiem.

Kokmateriālus no Regulas (EK) Nr. 338/97 A, B un C pielikumā uzskaitītajām koku sugām, kuri atbilst minētajai regulai un tās īstenošanas noteikumiem, šīs regulas piemērošanas nolūkā uzskata par likumīgi iegūtiem.

4. pants

Tirgus dalībnieku pienākumi

1. Ir aizliegts laist tirgū nelikumīgi iegūtus kokmateriālus vai koka izstrādājumus, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem.

2. Tirgus dalībnieki, laižot tirgū kokmateriālus vai koka izstrādājumus, veic likumības pārbaudes. Lai to nodrošinātu, viņi izmanto procedūru un pasākumu sistēmu (turpmāk “likumības pārbaužu sistēma”), kā izklāstīts 6. pantā.

3. Katrs tirgus dalībnieks uztur un regulāri izvērtē likumības pārbaužu sistēmu, ko tas izmanto, ja vien tirgus dalībnieks neizmanto likumības pārbaužu sistēmu, ko ir izveidojusi kāda no 8. pantā minētajām pārraudzības organizācijām. Par pamatu likumības pārbaužu sistēmai var izmantot pastāvošās dalībvalstu tiesību aktos noteiktās uzraudzības sistēmas un jebkuru brīvprātīgu uzraudzības mehānismu, kas atbilst šīs regulas prasībām.

5. pants

Pienākums nodrošināt izsekojamību

Tirgotājiem visā piegādes ķēdē jāvar noteikt:

a) tirgus dalībniekus vai tirgotājus, kas piegādājuši kokmateriālus un koka izstrādājumus; un

b) attiecīgos gadījumos, tirgotājus, kam viņi piegādājuši kokmateriālus un koka izstrādājumus.

Tirgotāji saglabā šā panta pirmajā daļā minēto informāciju vismaz piecus gadus un pēc pieprasījuma sniedz šo informāciju kompetentajām iestādēm.

6. pants

Likumības pārbaužu sistēmas

1. Šīs regulas 4. panta 2. punktā minētajās likumības pārbaužu sistēmās ir šādi elementi:

a) pasākumi un procedūras, kas dod pieeju šādai informācijai par tirgus dalībnieka tirgū laistiem kokmateriāliem vai koka izstrādājumiem: — koku sugas apraksts, arī izstrādājuma tirdzniecības nosaukums un tips, kā arī ikdienā lietots koka sugas nosaukums un, vajadzības gadījumā pilns zinātniskais nosaukums, — ieguves valsts un, vajadzības gadījumā: i) attiecīgās valsts reģions, kur kokmateriāli iegūti; un ii) ieguves koncesija; — daudzums (apjoms, svars vai vienību skaits), — tā piegādātāja nosaukums vai vārds un adrese, kurš ir piegādājis materiālus attiecīgam tirgus dalībniekam, — tā tirgotāja nosaukums un adrese, kuram šie kokmateriāli un koka izstrādājumi ir piegādāti, — dokumenti vai cita informācija, kas apliecina tādu kokmateriālu un koka izstrādājumu atbilstību spēkā esošiem tiesību aktiem;

b) risku novērtējumi, kas tirgus dalībniekiem ļauj analizēt un izvērtēt risku, ka tirgū tiek laisti nelegāli iegūti kokmateriāli vai no šādiem kokmateriāliem izgatavoti koka izstrādājumi. Šādās procedūrās tiek ņemta vērā a) apakšpunktā minētā informācija, kā arī attiecīgi riska novērtēšanas kritēriji, tostarp: — apliecinājums, ka ir ievēroti spēkā esošie tiesību akti, un tas var ietvert trešo personu veiktu sertifikāciju vai citus pārbaudītus modeļus, kas attiecas uz spēkā esošu tiesību aktu ievērošanu, — tas, ka konkrētu sugu koki tiek iegūti galvenokārt nelegāli, — tas, ka kokmateriālu ieguves valstī un/vai precīzā ieguves valsts reģionā ieguve vai prakse ir galvenokārt nelegāla, tostarp apsvērums par bruņotu konfliktu, — ANO Drošības padomes vai Eiropas Savienības Padomes noteiktās sankcijas attiecībā uz kokmateriālu importu vai eksportu, — koka un koka izstrādājumu piegādes ķēdes sarežģītība;

c) izņemot gadījumus, kad b) apakšpunktā minētajos risku novērtējumos apzinātie riski ir maznozīmīgi – risku mazināšanas procedūras, kuras ir piemērotu un samērīgu pasākumu un procedūru kopums, ar ko efektīvi mazina šos riskus, un kuras var prasīt arī papildu informāciju vai dokumentus un/vai trešo personu veiktas pārbaudes.

2. Sīki izklāstītus noteikumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu 1. punkta vienādu īstenošanu, izņemot šā panta 1. punkta b) apakšpunkta otrajā teikumā minētos citus attiecīgos risku novērtējumu kritērijus, pieņem saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru. Šos noteikumus pieņem līdz 2012. gada 3. jūnijam.

3. Ņemot vērā tirgus attīstību un šīs regulas īstenošanā gūto pieredzi, jo īpaši to, kas apzināta ar 13. pantā minēto informācijas apmaiņu un 20. panta 3. punktā minētajiem ziņojumiem, Komisija var pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz citiem attiecīgiem risku novērtējumu kritērijiem, kas var būt vajadzīgi, lai papildinātu šā panta 1. punkta b) apakšpunkta otrajā teikumā minētos kritērijus, lai nodrošinātu likumības pārbaužu sistēmas efektivitāti.

Šajā punktā minētajiem deleģētajiem aktiem piemēro 15., 16. un 17. pantā noteiktās procedūras.

7. pants

Kompetentās iestādes

1. Katra dalībvalsts izraugās vienu vai vairākas kompetentās iestādes, kas atbild par šīs regulas piemērošanu.

Dalībvalstis līdz 2011. gada 3. jūnijam dara Komisijai zināmus kompetento iestāžu nosaukumus un adreses. Dalībvalstis informē Komisiju par visām kompetento iestāžu nosaukumu un adrešu maiņām.

2. Komisija publisko, tostarp internetā, kompetento iestāžu sarakstu. Sarakstu regulāri atjaunina.

8. pants

Pārraudzības organizācijas

1. Pārraudzības organizācija:

a) uztur un regulāri izvērtē likumības pārbaužu sistēmu, kā izklāstīts 6. pantā, un dod tirgus dalībniekiem tiesības to izmantot;

b) pārbauda, vai tirgus dalībnieki pareizi izmanto likumības pārbaužu sistēmu;

c) attiecīgi rīkojas, ja tirgus dalībnieks likumības pārbaudes sistēmu nelieto pareizi, kā arī informē kompetentās iestādes, ja tirgus dalībnieks pieļauj būtisku vai atkārtotu pārkāpumu.

2. Organizācija var lūgt to atzīt par pārraudzības organizāciju, ja tā atbilst šādām prasībām:

a) tā ir juridiska persona un ir likumīgi izveidota Savienībā;

b) tai ir atbilstošas speciālās zināšanas un pietiekama spēja, lai veiktu 1. punktā minētās funkcijas; un

c) tā nodrošina, ka netiek pieļauts nekāds interešu konflikts, veicot tās funkcijas.

3. Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgajām dalībvalstīm atzīst par pārraudzības organizāciju pieteikuma iesniedzēju, kas atbilst 2. punktā izklāstītajām prasībām.

Lēmumu atzīt pārraudzības organizāciju Komisija paziņo kompetentajām iestādēm visās dalībvalstīs.

4. Kompetentās iestādes regulāri pārbauda, vai pārraudzības organizācijas, kas darbojas kādu kompetento iestāžu jurisdikcijā, joprojām veic 1. punktā uzskaitītās funkcijas un atbilst 2. punktā uzskaitītajām prasībām. Pārbaudes var veikt arī gadījumos, kad dalībvalsts kompetentās iestādes rīcībā ir attiecīga informācija, tostarp par trešo personu pamatotām bažām, vai arī ja kompetentā iestāde ir pamanījusi nepilnības, tirgus dalībniekiem īstenojot pārraudzības organizācijas noteikto likumības pārbaužu sistēmu. Ziņojumu par pārbaudēm dara pieejamu saskaņā ar Direktīvu 2003/4/EK.

5. Ja kompetentā iestāde konstatē, ka pārraudzības organizācija vai nu vairs nepilda 1. punktā uzskaitītās funkcijas, vai arī vairs neatbilst 2. punktā uzskaitītajām prasībām, tā tūlīt informē Komisiju.

6. Komisija atsauc pārraudzības organizācijas atzīšanu, ja tā, jo īpaši pamatojoties uz informāciju, kas sniegta saskaņā ar 5. punktu, konstatē, ka pārraudzības organizācija vairs nepilda 1. punktā uzskaitītās funkcijas vai vairs neatbilst 2. punktā noteiktajām prasībām. Pirms Komisija atsauc pārraudzības organizācijas atzīšanu, tā informē attiecīgās dalībvalstis.

Lēmumu atsaukt pārraudzības organizācijas atzīšanu Komisija paziņo kompetentajām iestādēm visās dalībvalstīs.

7. Lai papildinātu procedūras noteikumus par to, kā atzīst pārraudzības organizācijas un kā atsauc to atzīšanu, kā arī lai tādus noteikumus grozītu, ja praksē tas izrādās vajadzīgs, Komisija var pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, vienlaikus nodrošinot, ka atzīšanu un tās atsaukšanu veic taisnīgi un pārredzami.

Šajā punktā minētajiem deleģētajiem aktiem piemēro 15. līdz 17. pantā izklāstītās procedūras. Šos aktus pieņem līdz 2012. gada 3. martam.

8. Tādus sīki izklāstītus noteikumus par 4. punktā minēto pārbaužu biežumu un būtību, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu pārraudzības organizāciju efektīvu uzraudzību un minētā punkta vienādu īstenošanu, pieņem saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru. Šos noteikumus pieņem līdz 2012. gada 3. jūnijam.

9. pants

Pārraudzības organizāciju saraksts

Komisija publicē pārraudzības organizāciju sarakstu Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā un dara to pieejamu savā interneta vietnē. Sarakstu regulāri atjaunina.

10. pants

Tirgus dalībnieku pārbaudes

1. Kompetentās iestādes veic pārbaudes, lai pārliecinātos par to, vai tirgus dalībnieki ievēro 4. un 6. pantā izklāstītās prasības.

2. Šā panta 1. punktā minētās pārbaudes veic saskaņā ar regulāri pārskatītu plānu, kura pamatā ir pieeja, kas balstīta riska analīzē. Turklāt pārbaudes var veikt, ja kompetentās iestādes rīcībā ir attiecīga informācija, tostarp, pamatojoties uz trešo personu pamatotām bažām, par tirgus dalībnieka atbilstību šīs regulas prasībām.

3. Šā panta 1. punktā minētās pārbaudes var ietvert, inter alia:

a) likumības pārbaužu sistēmas, tostarp riska novērtēšanas un riska mazināšanas procedūru, pārbaudi;

b) tādu dokumentu un uzskaites pārbaudi, kas apliecina likumības pārbaužu sistēmas un procedūru pareizu darbību;

c) izlases veida pārbaudes, tostarp revīzijas uz vietas.

4. Tirgus dalībnieki sniedz visu vajadzīgo palīdzību, lai atvieglotu 1. punktā minētās pārbaudes, jo īpaši attiecībā uz piekļuvi telpām un iepazīstināšanu ar dokumentiem vai uzskaiti.

5. Neskarot 19. pantu, ja 1. punktā minēto pārbaužu laikā konstatē trūkumus, kompetentās iestādes var sniegt paziņojumu, ka attiecīgam tirgus dalībniekam ir jāveic korektīvas darbības. Turklāt atkarībā no konstatēto trūkumu veida dalībvalstis var veikt tūlītējus pagaidu pasākumus, kas ietver, inter alia:

a) kokmateriālu un koka izstrādājumu konfiskāciju;

b) kokmateriālu un koka izstrādājumu tirdzniecības aizliegumu.

11. pants

Pārbaužu dokumentēšana

1. Kompetentās iestādes glabā dokumentāciju par 10. panta 1. punktā minētajām pārbaudēm līdz ar konkrētām norādēm par to būtību un rezultātiem, kā par visiem paziņojumiem attiecībā uz korektīvām darbībām, kas sniegti saskaņā ar 10. panta 5. punktu. Visu pārbaužu dokumentāciju glabā vismaz piecus gadus.

2. Šā panta 1. punktā minēto informāciju dara pieejamu saskaņā ar Direktīvu 2003/4/EK.

12. pants

Sadarbība

1. Lai nodrošinātu šīs regulas ievērošanu, kompetentās iestādes sadarbojas savā starpā, ar trešo valstu administratīvajām iestādēm un ar Komisiju.

2. Kompetentās iestādes ar citu valstu kompetentajām iestādēm un ar Komisiju apmainās ar informāciju par nopietniem trūkumiem, kas konstatēti 8. panta 4. punktā un 10. panta 1. punktā minētajās pārbaudēs, un par to, kāda veida sankcijas piemērotas saskaņā ar 19. pantu.

13. pants

Tehniskā palīdzība, norādījumi un informācijas apmaiņa

1. Neskarot tirgus dalībnieku pienākumu veikt likumības pārbaudes saskaņā ar 4. panta 2. punktu, dalībvalstis – vajadzības gadījumā ar Komisijas palīdzību – ņemot vērā mazo un vidējo uzņēmumu stāvokli, var sniegt tirgus dalībniekiem tehnisko un cita veida palīdzību un norādījumus, lai veicinātu šīs regulas prasību izpildi, jo īpaši attiecībā uz likumības pārbaužu sistēmas īstenošanu saskaņā ar 6. pantu.

2. Dalībvalstis – vajadzības gadījumā ar Komisijas palīdzību – var veicināt attiecīgas informācijas apmaiņu un izplatīšanu par nelikumīgu mežizstrādi, jo īpaši lai palīdzētu tirgus dalībniekiem novērtēt risku, kā izklāstīts 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā, un informāciju par paraugpraksi šīs regulas īstenošanā.

3. Palīdzību sniedz tā, lai neapdraudētu kompetento iestāžu pienākumu izpildi un saglabātu to neatkarību šīs regulas izpildē.

14. pants

Grozījumi pielikumā

Lai ņemtu vērā, no vienas puses, šīs regulas īstenošanā gūto pieredzi, jo īpaši to, kas apzināta ar 20. panta 3. un 4. punktā minētajiem ziņojumiem un 13. pantā minēto informācijas apmaiņu, un, no otras puses, izmaiņas attiecībā uz tehniskiem parametriem, kokmateriālu un koka izstrādājumu tiešiem lietotājiem un ražošanas procesiem, Komisija var pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, izdarot grozījumus pielikumā ietvertajā kokmateriālu un koka izstrādājumu sarakstā un to papildinot. Šādi akti nerada nesamērīgu slogu tirgus dalībniekiem.

Šajā punktā minētajiem deleģētajiem aktiem piemēro 15., 16. un 17. pantā izklāstītās procedūras.

15. pants

Deleģēšanas īstenošana

1. Šīs regulas 6. panta 3. punktā, 8. panta 7. punktā un 14. pantā minētās pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņiem gadiem no 2010. gada 2. decembra. Komisija sniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms ir beidzies trīs gadu laikposms pēc šīs regulas piemērošanas dienas. Pilnvaru deleģēšanu automātiski pagarina uz tikpat ilgiem laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 16. pantu.

2. Līdzko Komisija ir pieņēmusi deleģēto aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.

3. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot 16. un 17. pantā paredzētos nosacījumus.

16. pants

Deleģēšanas atsaukšana

1. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 6. panta 3. punktā, 8. panta 7. punktā un 14. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.

2. Iestāde, kura ir sākusi iekšēju procedūru, lai pieņemtu lēmumu par pilnvaru atsaukšanu, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas cenšas par to laikus informēt otru iestādi un Komisiju, norādot, kuras deleģētās pilnvaras var tikt atsauktas, un iespējamos atsaukšanas iemeslus.

3. Lēmums par atsaukšanu izbeidz attiecīgajā lēmumā minēto pilnvaru deleģēšanu. Tas stājas spēkā tūlīt vai vēlākā dienā, kas norādīta lēmumā. Tas neietekmē jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

17. pants

Iebildumi pret deleģētiem aktiem

1. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģētu aktu divos mēnešos no tā paziņošanas dienas. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo termiņu pagarina par diviem mēnešiem.

2. Ja līdz minētā termiņa beigām ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un deleģētais akts stājas spēkā dienā, kas tajā norādīta.

Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms minētā termiņa beigām, ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus.

3. Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, akts nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, norāda šādu iebildumu iemeslus.

18. pants

Komiteja

1. Komisijai palīdz Meža tiesību aktu ieviešanas, pārvaldības un tirdzniecības (FLEGT) komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 2173/2005 11. pantu.

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

19. pants

Sankcijas

1. Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, ko piemēro par šīs regulas pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu.

2. Paredzētajām sankcijām ir jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām, un tās var ietvert, inter alia:

a) sodanaudu, kas ir samērīga ar vides kaitējumu, attiecīgo kokmateriālu vai koka izstrādājumu vērtību un pārkāpuma radītajiem nodokļu zaudējumiem, un ekonomisko kaitējumu, šādas sodanaudas aprēķinot tā, lai nodrošinātu, ka, neskarot pārkāpēju leģitīmās tiesības strādāt šajā profesijā, viņi faktiski zaudē ekonomiskos ieguvumus, kas izriet no viņu nopietnajiem pārkāpumiem, un pakāpeniski palielinot šādas sodanaudas par atkārtoti izdarītiem nopietniem pārkāpumiem;

b) attiecīgo kokmateriālu un koka izstrādājumu konfiskāciju;

c) tirdzniecības atļaujas tūlītēju apturēšanu.

3. Dalībvalstis minētos noteikumus dara zināmus Komisijai un nekavējoties paziņo tai visus turpmākos grozījumus, kas tos ietekmē.

20. pants

Ziņojumi

1. Dalībvalstis reizi divos gados pēc 2013. gada 3. marta līdz 30. aprīlim iesniedz Komisijai ziņojumu par šīs regulas piemērošanu iepriekšējos divos gados.

2. Pamatojoties uz minētajiem ziņojumiem, Komisija sagatavo ziņojumu, kas reizi divos gados ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei. Gatavojot ziņojumu, Komisija ņem vērā to, cik daudz sasniegts FLEGT VPA noslēgšanā un darbībā atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 2173/2005, un to, cik lielā mērā tie ir palīdzējuši mazināt nelikumīgi iegūtu kokmateriālu un koka izstrādājumu, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem, nonākšanu iekšējā tirgū.

3. Līdz 2015. gada 3. decembrim un pēc tam reizi sešos gados Komisija, pamatojoties uz ziņojumiem par šīs regulas piemērošanu un ņemot vērā gūto pieredzi, pārskata šīs regulas darbību un efektivitāti, tostarp attiecībā uz to, kā tiek novērsts, ka tirgū tiek laisti nelikumīgi iegūti kokmateriāli vai koka izstrādājumi, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem. Tā jo īpaši izskata, kādas administratīvās sekas tiek radītas maziem un vidējiem uzņēmumiem un aptvertajiem izstrādājumiem. Vajadzības gadījumā ziņojumiem var pievienot attiecīgus tiesību aktu priekšlikumus.

4. Pirmajā no 3. punktā minētajiem ziņojumiem iekļauj izvērtējumu par pašreizējo Savienības ekonomikas un tirdzniecības stāvokli attiecībā uz izstrādājumiem, kas uzskaitīti Kombinētās nomenklatūras 49. nodaļā, jo īpaši ņemot vērā attiecīgo nozaru konkurētspēju, lai apsvērtu minēto izstrādājumu iespējamu iekļaušanu šīs regulas pielikumā ietvertajā kokmateriālu un koka izstrādājumu sarakstā.

Šā punkta pirmajā daļā minētajā ziņojumā iekļauj arī izvērtējumu par to, cik efektīvs bijis aizliegums laist tirgū nelikumīgi iegūtus kokmateriālus un koka izstrādājumus, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem, kā izklāstīts 4. panta 1. punktā, kā arī par 6. pantā paredzēto likumības pārbaužu sistēmu efektivitāti.

21. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2013. gada 3. marta. Tomēr 6. panta 2. punktu, 7. panta 1. punktu un 8. panta 7. un 8. punktu piemēro no 2010. gada 2. decembra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Strasbūrā, 2010. gada 20. oktobrī Eiropas Parlamenta vārdā – priekšsēdētājs J. BUZEK Padomes vārdā – priekšsēdētājs O. CHASTEL

(1) OV C 318, 23.12.2009., 88. lpp.

(2) Eiropas Parlamenta 2009. gada 22. aprīļa nostāja (OV C 184 E, 8.7.2010., 145. lpp.), Padomes 2010. gada 1. marta nostāja pirmajā lasījumā (OV C 114 E, 4.5.2010., 17. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2010. gada 7. jūlija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(3) OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.

(4) OV L 347, 30.12.2005., 1. lpp.

(5) OV L 61, 3.3.1997., 1. lpp.

(6) OV L 41, 14.2.2003., 26. lpp.

(7) OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

(8) OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.

(9) OV L 144, 4.6.1997., 19. lpp.