ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

ĀKNI ir klasificējušas nepasūtītos kredītreitingus pēc dažādām definīcijām. Tas atspoguļojas ĀKNI informācijā, kas iesniegta gan EBI, gan EVTI CEREP datubāzē. Reaģējot uz šīm atšķirībām praksē visās ĀKNI, EVTI ir izdevusi “Jautājumus un atbildes” (5) par nepasūtīto reitingu definīciju, izklāstot savu viedokli par to, kas konsekvencei ir jāizmanto novērtējuma izmantošanas nolūkā saskaņā ar Kapitāla prasību regulas 138. pantu. Tomēr, tā kā novērtējuma izmantošana sākās agrāk un bija viens no jautājumu un atbilžu sadaļas faktoriem, šā lēmuma izpratnē ir lietderīgi novērtēt reitingus, ņemot vērā to klasifikāciju, ko katra ĀKNI ir piešķīrusi līdz jautājumu un atbilžu publicēšanai (t. i., 2015. gada 16. decembrim), jo tas ļautu ņemt vērā vēsturisko informāciju par nepasūtītajiem reitingiem un izmantot tikai par šiem reitingiem pieejamos kvantitatīvos datus, kas sniegti CEREP datu bāzē. Turklāt, tas palīdzētu izvairīties no pārmērīgiem šā lēmuma stāšanās spēkā kavējumiem, jo īpaši ņemot vērā jautājumu un atbilžu ietekmi uz to, kā ĀKNI klasificē savus veiktos nepasūtītos reitingus, savas politikas un to, kā iestādes izmanto šos reitingus regulatīviem nolūkiem. Tomēr, pamatojoties uz EVTI atjauninājumiem attiecībā uz ĀKNI veikto nepasūtīto reitingu definīcijas pieņemšanu, kā tas turpmāk ir norādīts jautājumu un atbilžu sadaļā, EBI izvērtēs, vai šā lēmuma kontekstā ir jāveic turpmākās darbības.
Oficiālais Vēstnesis C 102 , 04/04/1996 Lpp. 0001 - 0002



Modus Vivendi (1994. gada 20. decembris) par īstenošanas pasākumiem attiecībā uz tiesību aktiem, kas pieņemti saskaņā ar EK līguma 189.b pantā paredzēto procedūru (96/C 102/01) (Šis teksts aizstāj un atceļ 1995. gada 8. novembra OV C 293 publicēto tekstu.) 1. Šīs pamatnostādnes ir paredzētas, lai pārvarētu grūtības, kas radušās, pieņemot tiesību aktus saskaņā ar Līguma 189.b pantā paredzēto procedūru, iemeslu, kas saistīti ar komitejas procedūras jautājumu, dēļ. 2. Tās nekādā veidā neierobežo šo triju iestāžu pausto principiālo nostāju. 3. Trīs iestādes norāda, ka jautājumu par īstenošanas pasākumiem attiecībā uz aktiem, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 189.b pantā paredzēto procedūru, gadījumos, kad šādu pasākumu pieņemšana ir uzticēta Komisijai, pēc Eiropas Parlamenta, Komisijas un vairāku dalībvalstu pieprasījuma izskatīs, pārskatot Līgumus, ko plānots darīt 1996. gadā. Šo jautājumu izskatīt tiks aicināta Pārskatīšanas grupa. 4. Attiecīgajai Eiropas Parlamenta komitejai tajā pašā laikā un ar tiem pašiem nosacījumiem kā komitejai, kas minēta pamata tiesību aktā, nosūta jebkura vispārīga īstenošanas akta projektu, ko iesniegusi Komisija, un tā grafiku. Komisija paziņo attiecīgajai Eiropas Parlamenta komitejai, ja kādu īpašu pasākumu jāpieņem steidzami, kā arī par jebkurām citām iespējamām grūtībām. Attiecīgā Eiropas Parlamenta komiteja vajadzības gadījumā piemēro steidzamības procedūru. Komisija informē attiecīgo Eiropas Parlamenta komiteju par to, ka Komisijas pieņemtie vai plānotie pasākumi nav saskaņā ar komitejas sniegto atzinumu, kas minēts pamata tiesību aktā, vai, ja atzinums nav sniegts, ka Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem. 5. Padome pieņem vispārīga īstenošanas akta projektu, kas tai nosūtīts saskaņā ar īstenošanas kārtību, vienīgi pēc tam, kad tā: - ir informējusi Eiropas Parlamentu, nosakot atbilstīgu termiņu atzinuma sniegšanai, un - nelabvēlīga atzinuma gadījumā ir atbilstīgi un nekavējoties ņēmusi vērā Eiropas Parlamenta viedokli, lai rastu risinājumu attiecīgajā jomā. Tiesību aktu jebkurā gadījumā pieņem termiņā, kas noteikts pamata tiesību akta attiecīgajos noteikumos. 6. Šī modus vivendi kontekstā Komisija pēc iespējas ņem vērā jebkurus Eiropas Parlamenta apsvērumus un informē to par katru rīcības procedūras stadiju, kuru tā paredz veikt saistībā ar šādiem apsvērumiem, lai tādējādi ļautu Parlamentam veikt savus pienākumus, pilnībā pārzinot faktus. 7. Šo modus vivendi piemēro no dienas, kad to apstiprina visas trīs iestādes. Briselē, tūkstoš deviņi simti deviņdesmit ceturtā gada divdesmitajā decembrī Eiropas Savienības Padomes vārdā — Klaus Kinkel Eiropas Parlamenta vārdā — Nicole Fontaine Eiropas Komisijas vārdā — Jacques Delors --------------------------------------------------
g)

saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 25. panta 1. punkta c), g) un h) apakšpunktu, sniedzot palīdzību ES dalībvalstu publiskajām iestādēm, saņemot palīdzību no tām un sadarbojoties ar tām pēc to pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas;
f)

saskaņā ar Regulas 25. panta 1. punkta c), g) un h) apakšpunktu, sniedzot vai saņemot palīdzību no trešo valstu valsts iestādēm un starptautiskām organizācijām vai sadarbojoties ar šādām iestādēm un organizācijām pēc to pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas;
4.

Koordinatoru novērtējumam piemēro šādus principus: a) ja koordinatori vienprātīgi apstiprina komisāra amata kandidātu, priekšsēdētājs to vārdā iesniedz apstiprinājuma vēstuli; b) ja koordinatori vienprātīgi noraida komisāra amata kandidātu, priekšsēdētājs to vārdā iesniedz noraidījuma vēstuli; c) ja koordinatoru vairākums, ko veido vismaz divas trešdaļas komitejas locekļu, apstiprina komisāra amata kandidātu, priekšsēdētājs to vārdā iesniedz vēstuli, norādot, ka liels vairākums apstiprina kandidātu. Pēc pieprasījuma norāda mazākuma viedokli; d) ja koordinatori nevar sasniegt vairākumu, ko veido vismaz divas trešdaļas komitejas locekļu, lai apstiprinātu kandidātu, koordinatori: — vispirms pieprasa papildu informāciju, iesniedzot papildu rakstiskus jautājumus, — ja koordinatoriem vēl vajadzīga papildu informācija, ar Priekšsēdētāju konferences piekrišanu pieprasa rīkot 1,5 stundas ilgu papildu uzklausīšanu; e) ja, piemērojot d) punktu, koordinatoru vairākums, ko veido vismaz divas trešdaļas komitejas locekļu, apstiprina komisāra amata kandidātu, priekšsēdētājs to vārdā iesniedz vēstuli, norādot, ka liels vairākums apstiprina kandidātu. Pēc pieprasījuma norāda mazākuma viedokli; f) ja, piemērojot d) punktu, koordinatori joprojām nav sasnieguši vairākumu, ko veido vismaz divas trešdaļas komitejas locekļu, lai apstiprinātu komisāra amata kandidātu, priekšsēdētājs sasauc komitejas sanāksmi un nodod balsošanai abus jautājumus, kas minēti 3. panta 1. punktā. Priekšsēdētājs iesniedz vēstuli, kurā ir sniegts komitejas novērtējums.
22.

Apropriācijas rezervei krīzes situācijām lauksaimniecības nozarē, kas paredzēta 25. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1306/2013 (6) iekļauj tieši Savienības vispārējā budžetā. Jebkuras summas no rezerves, kuras neizmanto krīzes pasākumiem, atmaksā tiešajos maksājumos. Izdevumus saistībā ar pasākumiem attiecībā uz krīzēm, kas notiek starp 16. oktobri un finanšu gada beigām, var finansēt no nākamā finanšu gada rezerves, saskaņā ar trešajā daļā noteiktajām prasībām. Ja Komisija uzskata, ka saskaņā ar attiecīgo leģislatīvo aktu ir jāizmanto rezerve, tā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz priekšlikumu par līdzekļu pārvietojumu no rezerves uz budžeta pozīcijām, no kurām finansē tos pasākumus, kurus tā uzskata par vajadzīgiem. Pirms ikviena Komisijas priekšlikuma par līdzekļu pārvietojumu no rezerves, izvērtē apropriāciju pārdalīšanas apjomu. Līdzekļu pārvietošanu no rezerves veic saskaņā ar Finanšu regulu. Domstarpību gadījumā ierosina trialoga procedūru.
62.

Ja prasības pieteikums neatbilst turpmāk uzskaitītajiem nosacījumiem, kanceleja to neizsniedz un tiek noteikts saprātīgs termiņš trūkumu novēršanai: Tiešās prasības (lietas, kas neattiecas uz intelektuālo īpašumu) Intelektuālā īpašuma lietas Apelācijas sūdzības a) jāiesniedz apliecinošs dokuments par to, ka advokāts ir tiesīgs praktizēt tiesā (Reglamenta 44. panta 3. punkts) jāiesniedz apliecinošs dokuments par to, ka advokāts ir tiesīgs praktizēt tiesā (Reglamenta 44. panta 3. punkts) jāiesniedz apliecinošs dokuments par to, ka advokāts ir tiesīgs praktizēt tiesā (Reglamenta 44. panta 3. punkts) b) jābūt pierādītam, ka privāto tiesību juridiskā persona pastāv (Reglamenta 44. panta 5. punkta a) apakšpunkts) jābūt pierādītam, ka privāto tiesību juridiskā persona pastāv (Reglamenta 44. panta 5. punkta a) apakšpunkts) c) jābūt pilnvarojumam (Reglamenta 44. panta 5. punkta b) apakšpunkts) jābūt pilnvarojumam (Reglamenta 44. panta 5. punkta b) apakšpunkts) d) jābūt pierādītam, ka advokātu ir pilnvarojusi persona, kas ir tiesīga to darīt (Reglamenta 44. panta 5. punkta b) apakšpunkts) jābūt pierādītam, ka advokātu ir pilnvarojusi persona, kas ir tiesīga to darīt (Reglamenta 44. panta 5. punkta b) apakšpunkts) e) jāiesniedz apstrīdētais tiesību akts (prasība atcelt tiesību aktu) vai dokuments, kas apliecina dienu, kurā ir izteikts uzaicinājums rīkoties (prasība sakarā ar bezdarbību) (Statūtu 21. panta otrā daļa; Reglamenta 44. panta 4. punkts) jāiesniedz apstrīdētais Apelāciju padomes lēmums (Reglamenta 132. panta 1. punkta otrā daļa) jāiesniedz pārsūdzētais Civildienesta tiesas nolēmums (Reglamenta 138. panta 2. punkts) f) jānorāda procesa Apelāciju padomē dalībnieku vārdi vai nosaukumi un adreses, ko tie norādījuši paziņojumu nosūtīšanai šī procesa laikā (Reglamenta 132. panta 1. punkta pirmā daļa) g) jānorāda Apelāciju padomes lēmuma paziņošanas datums (Reglamenta 132. panta 1. punkta otrā daļa) jānorāda pārsūdzētā Civildienesta tiesas nolēmuma paziņošanas datums (Reglamenta 138. panta 2. punkts)
50.

Parlamentārās komitejas mēģina uzturēt to darba kārtības projektu un darba kārtību. Ikreiz, kad parlamentārā komiteja groza savu darba kārtības projektu vai darba kārtību, tā nekavējoties informē Komisiju. Parlamentārās komitejas it īpaši cenšas ievērot saprātīgus termiņus, lai Komisijas locekļi varētu piedalīties to sanāksmēs. Ja nav nepārprotama pieprasījuma, lai parlamentārās komitejas sanāksmē piedalītos kāds Komisijas loceklis, tad Komisija nodrošina, lai to pārstāvētu kāds kompetents attiecīga līmeņa ierēdnis. Parlamentārās komitejas cenšas koordinēt savu darbu, tostarp izvairīties no vienlaicīgām sanāksmēm par vienu un to pašu jautājumu, un cenšas nenovirzīties no darba kārtības projekta, lai Komisija varētu nodrošināt pienācīga līmeņa pārstāvību. Ja komitejas sanāksmē, kurā izskata Komisijas priekšlikumu, ir pieprasīta augsta līmeņa amatpersonas (ģenerāldirektora vai direktora) klātbūtne, Komisijas pārstāvim ir tiesības uzstāties.
3.

Atbilstīgi šā panta 1. un 2. punkta nosacījumiem var tikt izveidota “industriālo pārmaiņu konsultatīvā komisija” (CCMI), kas sastāv no Komitejas locekļiem un pilnvarotiem pārstāvjiem no ogļu un tērauda nozares un ar to saistīto nozaru profesionālajām organizācijām. Šīs komisijas prezidentam ir jābūt Biroja loceklim. Viņš tiek izvēlēts no divdesmit pieciem Biroja locekļiem, uz kuriem attiecas šā Reglamenta 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts.
3.

Cietos radioaktīvos atkritumus īslaicīgi uzglabā pašā objektā pirms to pārvešanas uz licencētām apstrādes vai apglabāšanas iekārtām, kas atrodas Zviedrijā. Cietie materiāli un materiālu atlikumi, kas nav radioaktīvi un atbilst atbrīvojuma līmeņiem, tiks atbrīvoti no regulatīvās kontroles, un tos varēs vai nu nodot apglabāšanai kā konvencionālos atkritumus, vai nodot atkalizmantošanai vai reciklēšanai. Atbrīvošanu no kontroles veic atbilstoši kritērijiem, kas noteikti Drošības pamatstandartu direktīvā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 347/3

KOMISIJAS ATZINUMS

(2014. gada 2. oktobris)

par to radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plānu, kuri rodas no IRAW-CRAM radioaktīvo atkritumu glabāšanas objekta, kas atrodas Slovākijā, Valsts radioaktīvo atkritumu glabātavas tiešā tuvumā

(Autentisks ir tikai teksts slovāku valodā)

(2014/C 347/02)

Turpmāk sniegtais novērtējums veikts saskaņā ar Euratom līgumu, neskarot nekādus papildu novērtējumus, kas jāveic saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saistības, kas izriet no tā un no sekundāriem tiesību aktiem (1).

Eiropas Komisija 2014. gada 24. martā atbilstīgi Euratom līguma 37. pantam no Slovākijas valdības saņēma vispārīgus datus par to radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plānu, kuri rodas no Mohovces IRAW-CRAM radioaktīvo atkritumu glabāšanas objekta.

Pamatojoties uz šiem datiem un papildu informāciju, ko Komisija pieprasīja 2014. gada 29. aprīlī un ko Slovākijas iestādes sniedza 2014. gada 5. jūnijā, Komisija, apspriedusies ar ekspertu grupu, ir sagatavojusi šādu atzinumu:

1. Attālums no IRAW-CRAM radioaktīvo atkritumu glabāšanas objekta līdz tuvākajam kādas citas dalībvalsts punktam, šajā gadījumā Ungārijai, ir aptuveni 40 km.

2. Objektam nebūs vajadzīga atļauja saistībā ar šķidro un gāzveida radioaktīvo izmešu noplūdēm. Normālā ekspluatācijas režīmā no objekta neradīsies šķidro un gāzveida radioaktīvo izmešu noplūdes, tādēļ objekts nevarētu radīt tādu citas dalībvalsts iedzīvotāju apstarojumu, kas būtu būtisks viņu veselībai.

3. Sekundārie cietie radioaktīvie atkritumi tiks pārvesti uz licencētu atkritumu apstrādes vai apglabāšanas objektu, kas atrodas Slovākijā.

4. Ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neparedzēta radioaktīvā piesārņojuma noplūde, apstarojuma dozas, ko saņemtu citas dalībvalsts iedzīvotāji, no veselības viedokļa nebūtu būtiskas

Līdz ar to Komisija uzskata, ka apglabāšanas plāna īstenošana attiecībā uz jebkāda veida radioaktīvajiem atkritumiem no IRAW-CRAM radioaktīvo atkritumu glabāšanas objekta, kas atrodas Mohovcē Slovākijā, valsts radioaktīvo atkritumu glabātavas tiešā tuvumā, gan normālā ekspluatācijas režīmā, gan notiekot negadījumam, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, nevarētu radīt veselības ziņā ievērojamu ūdens, augsnes vai gaisa radioaktīvo piesārņojumu citā dalībvalstī.

Briselē, 2014. gada 2. oktobrī Komisijas vārdā – priekšsēdētāja vietnieks Günther OETTINGER

(1) Piemēram, saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību papildus būtu jāvērtē vides aspekti. Norādošos nolūkos Komisija gribētu vērst uzmanību uz noteikumiem, ko paredz Direktīva 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, Direktīva 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu, kā arī Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību un Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 51/1

KOMISIJAS ATZINUMS

(2013. gada 20. februāris)

par tādu radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plānu, kuri rodas Ignalinas kodolspēkstacijas cieto atkritumu apsaimniekošanas un glabāšanas iekārtā Lietuvā

(autentisks ir tikai teksts lietuviešu valodā)

2013/C 51/01

Turpmāk sniegtais novērtējums veikts saskaņā ar Euratom līgumu, neskarot nekādus papildu novērtējumus, kas jāveic saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saistības, kas izriet no tā un no sekundāriem tiesību aktiem (1).

Eiropas Komisija 2012. gada 27. jūnijā saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu saņēma no Lietuvas valdības vispārīgus datus saistībā ar tādu radioaktīvo atkritumu apglabāšanas plānu, kas radušies cieto atkritumu apsaimniekošanas un glabāšanas iekārtā.

Pamatojoties uz šiem datiem un papildu informāciju, ko Komisija pieprasīja 2012. gada 16. jūlijā un 2012. gada 9. septembrī un ko Lietuvas iestādes sniedza 2012. gada 6. septembrī un 2012. gada 13. novembrī, Komisija, apspriedusies ar ekspertu grupu, ir sagatavojusi šādu atzinumu.

1. Attālums no objekta līdz tuvākajai robežai ar kādu citu dalībvalsti, šajā gadījumā Latviju, ir 9 km. Nākamā tuvākā dalībvalsts aptuveni 250 km attālumā ir Polija. Attālums līdz Baltkrievijas Republikai, kas ir kaimiņvalsts, ir 6 km.

2. Normālos ekspluatācijas apstākļos šķidro un gāzveida radioaktīvo izmešu noplūdēm nevajadzētu radīt būtisku risku citas dalībvalsts vai trešās kaimiņvalsts iedzīvotāju veselībai.

3. Sekundārie cietie radioaktīvie atkritumi tiks pārvesti uz atbilstošu atkritumu apstrādes vai apglabāšanas iekārtu, kuras atrodas Ignalinas objektā.

4. Gadījumā, ja notiktu neparedzēta radioaktīvo izmešu noplūde pēc tāda veida un apjoma negadījuma, kāds apsvērts vispārīgajos datos, starojuma devas, ko saņemtu citas dalībvalsts vai trešās kaimiņvalsts iedzīvotāji, no veselības viedokļa nebūtu būtiskas.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka, īstenojot plānu to jebkura veida radioaktīvo atkritumu apglabāšanai, kas rodas Ignalinas kodolspēkstacijas cieto atkritumu apsaimniekošanas un glabāšanas iekārtā, gan normālos apstākļos, gan negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, nerastos nekāds no veselības viedokļa būtisks ūdens, zemes vai gaisa telpas radioaktīvais piesārņojums kādā no dalībvalstīm vai trešā kaimiņvalstī.

Briselē, 2013. gada 20. februārī Komisijas vārdā – Komisijas loceklis Günther OETTINGER

(1) Piemēram, saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību vēl jāvērtē vides aspekti. Norādošos nolūkos Komisija gribētu vērst uzmanību uz noteikumiem, ko paredz Direktīva 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, Direktīva 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu, kā arī Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību un Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā.
(11)

Pārstrukturējot tādus valsts uzņēmumus kā nacionālā aviokompānija Air Malta un enerģētikas uzņēmums Enemalta, varētu uzlaboties to finanšu rādītāji un attiecīgi samazināties neparedzētu izdevumu saistības, kas jāsedz no valsts finansēm. Īpaši jāatzīmē politikas pasākumi enerģētikas nozarē – galvenā enerģijas piegādātāja Enemalta valsts garantētā parāda apjoms ir aptuveni 10 % no IKP. Turklāt paredzams, ka šāda pārstrukturēšana samazinātu nepieciešamību pēc turpmākām valsts subsīdijām.
2.

Glabātavas ekspulatācijas laikā: — radioaktīvos atkritumus ievietos glabātavā bez nodoma tos no turienes izņemt, — glabātavai nav jāsaņem izplūžu atļauja šķidro un gāzveida radioaktīvo vielu izplūdēm. Normālas ekspluatācijas apstākļos no glabātavas izdalīsies radioaktīvas gāzes un nelielos daudzumos var noplūst radioaktīvs infiltrāts; taču tas nespēs apdraudēt iedzīvotāju veselību citās dalībvalstīs vai kaimiņvalstī, — ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neparedzēta radioaktīvā piesārņojuma noplūde, devas, ko saņemtu citu dalībvalstu vai kaimiņvalsts iedzīvotāji, no veselības viedokļa nebūtu būtiskas.
(6)

2010. gada februāra stabilitātes programmā tiek plānots, ka valsts budžeta deficīts 2010. gadā pasliktināsies vēl par 0,3 % no IKP un sasniegs 8,2 % no IKP. Francija ir īstenojusi budžeta deficītu samazinošus pasākumus, kā plānots valdības budžeta likuma priekšlikumā 2010. gadam, vienlaikus lielākoties nepieļaujot publisko finanšu turpmāku pasliktināšanos, izņemot lēmumu par publisku aizdevumu “ieguldīšanai nākotnē”, kam būs negatīva ietekme uz budžetu aptuveni 0,1 % apmērā no IKP 2010. gadā (un vēlāk), bet kopumā deficītu samazinošie pasākumi, šķiet, atbilst jaunākajiem Francijai adresētajiem ieteikumiem saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu. Budžeta deficīta prognoze 2010. gadam ir 0,3 % no IKP, kas ir labāka nekā 2010. gada budžeta projektā iekļautā prognoze, jo bija labāki deficīta rezultāti salīdzinājumā ar 2009. gadam prognozētajiem (0,2 % no IKP), un tika pārskatītas izaugsmes prognozes (0,3 % no IKP), ko daļēji kompensē tas, ka Francijas Konstitucionālā tiesa apturēja vides nodokļa ieviešanu, kā arī tika ieviesti pasākumi saistībā ar iepriekš minēto publisko aizdevumu, kas kopsummā var pasliktināt budžeta deficītu par aptuveni 0,2 % no IKP. Pēdējie minētie elementi mainīja diskrecionāro pasākumu līdzsvaru no aptuveni + 0,25 % no IKP Padomes ieteikuma laikā līdz galvenokārt neitrālam programmas laikposmā. Stimulēšanas pasākumi saistībā ar EEAP 1,1 % apmērā no IKP tiek daļēji atcelti un samazināti līdz 0,4 % no IKP 2010. gadā, un ir daži turpmāki konsolidācijas pasākumi 0,1 % apmērā no IKP (jo īpaši sociālā nodrošinājuma budžetā iekļauto nodokļu pieaugums), līdz ar to kopējie konsolidācijas pasākumi veido 0,8 % no IKP. Tomēr šos pasākumus kompensē jauni deficītu palielinoši pasākumi, radot izmaksas galvenokārt īstermiņā, kas iekļauti sākotnējā 2010. gada budžetā un veido 0,7 % no IKP, jo īpaši vietējā uzņēmējdarbības nodokļa reforma (aptuveni 0,6 % no IKP) un PVN samazinājums sabiedriskās ēdināšanas nozarē (0,1 % no IKP), kā arī iepriekš minētie pasākumi saistībā ar publisko aizdevumu (aptuveni 0,1 % no IKP). 2010. gadā strukturālais deficīts, t. i., cikliski koriģēts deficīts, izņemot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus, ko aprēķinājuši Komisijas dienesti uz programmas datu pamata atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, var pasliktināties par ¼ procentpunktu un sasniegt 6,75 % no IKP. Ņemot vērā pārejošo ietekmi, ko rada avansa atlīdzinājumi uzņēmumiem 0,4 % apmērā no IKP saistībā ar vietējā uzņēmējdarbības nodokļa reformas īstenošanu, kas ir vienreizējs pasākums, bet netiek uzskatīts par tādu programmā, strukturālais deficīts mazliet uzlabotos par 0,1 procentpunktu 2010. gadā – līdz 6,5 % no IKP.
(7)

Kaut arī programmā ir izklāstīti fiskālās konsolidācijas plāni no 2010./2011. gada, atjauninājumā nav iekļauts budžeta stāvokļa vidēja termiņa mērķis, kas nodrošinātu publisko finanšu stabilitāti (3). Tas neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Programmas vidējā termiņa fiskālā stratēģija ir daudz mazāk vērienīga, nekā paredzēts Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumā saskaņā ar 126. panta 7. punktu, un neatbilst ieteikumam līdz 2014./2015. gadam samazināt budžeta deficītu zem 3 % no IKP. Jo īpaši valsts budžeta deficīts 2014./2015. gadā – termiņā, kas noteikts Padomes ieteikumā Apvienotajai Karalistei, lai samazinātu budžeta deficītu zem 3 % no IKP, – programmā tiek prognozēts 4,7 % apmērā no IKP. Vidējais ikgadējais strukturālā deficīta uzlabojums, ko pārrēķinājuši Komisijas dienesti, izmantojot kopīgi saskaņotu metodoloģiju, laikposmā no 2010./2011. gada līdz 2014./2015. gadam ir lēsts tikai 1,0 % apmērā no IKP apmērā, t. i., par 0,75 procentu punktiem mazāk, nekā Padome ieteikusi 2009. gada decembrī. Aptuveni 60 % no 7,5 procentu punktu lielā samazinājuma valsts budžeta deficīta attiecībā laikposmā no 2011./2012. gada līdz 2014./2015. gadam radīsies no plānotajiem izdevumu pieauguma ierobežojumiem. Plānots, ka valsts primārie izdevumi šajos gados palielināsies gadā vidēji par 1,5 %, kas nozīmē samazinājumu reālā izteiksmē vidēji gadā par 0,75 %. Gandrīz viena ceturtdaļa no izdevumu attiecības samazinājuma laikposmā no 2011./2012. gada līdz 2014./2015. gadam būs ieguldījumu tēriņu samazinājuma dēļ. Ieņēmumus palielinoši diskrecionārie pasākumi, tostarp ienākuma nodokļa papildu augstākā likme 2010. gada aprīlī un plānots sociālā nodrošinājuma iemaksu likmju palielinājums no 2011. gada aprīļa, dos apmēram 10 % no prognozētā budžeta deficīta samazinājuma no 2011./2012. gada un turpmākajos gados, bet apmēram 30 % uzlabojums pamatdeficītā radīsies programmā paredzētās cikliskās atveseļošanās dēļ. 2010. gada budžetā, ar ko nāca klajā 2010. gada 24. martā, 2009./2010. gada budžeta deficīts lēsts par 0,5 % no IKP mazāks, nekā bija plānots programmā, un prognozēts, ka rezultāti, kas būs labāki nekā plānots, palīdzēs samazināt deficītu turpmākajos gados. Budžetā ir paredzēti jauni fiskālās ierobežošanas pasākumi, kas visā programmas laikposmā sasniegs 0,1 % no IKP, un budžeta deficīts 2014./2015. gadā ir plānots 4,2 % no IKP.