(46)

Oficiālās izmeklēšanas laikā Komisija saņēma piezīmes no Valencia CF un Fundaciόn Valencia, kas savā ziņā ir līdzīgas Spānijas un IVF piezīmēm (sk. iepriekš minēto 36.–45. apsvērumu). Papildus līdzīgajiem argumentiem šīs ieinteresētās personas sniedza turpmāk izklāstītās piezīmes. a) Valencia CF apgalvo, ka Fundaciόn Valencia 2009. gadā iegūto kapitāla daļu pārdošana par cenu, kas bija augstāka par to iegādes cenu – EUR 48,08 par kapitāla daļu (sk. iepriekš minēto 6. apsvērumu) –, un fakts, ka IFV ieķīlāja šīs kapitāla daļas pret savu garantiju, apliecina, ka IVF rīkojās saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, ņemot vērā šo daļu vērtību, kas segtu IVF kā garantijas devēja risku. b) Valencia CF uzskata, ka, tā kā Valencia CF īpašumtiesības tika nodotas atklātas un taisnīgas konkursa procedūras ietvaros, atbalsta elements bija atspoguļots tirgus cenā un iekļauts iepirkuma cenā. Tādēļ labumu no atbalsta gūst kapitāla daļu pārdevējs. Valencia CF ir norādījis, ka tas atbilst judikatūrai (8). Kā apgalvo Valencia CF, ņemot vērā iepriekš minēto, valsts garantijas atbalsta summa būtu jāatgūst no pārdevēja, t. i., Fundaciόn Valencia. c) Valencia CF arī uzstāj, ka tā spēlētāju kopējā tirgus vērtība (9) un fakts, ka tā reģistrētais pamatkapitāls laikposmā no 2007. līdz 2009. gadam bija nevis zaudēts, bet gan saglabājās stabils, un klubs 2011. un 2012. gadā atguva peļņu, bija pietiekams pamats, lai atspēkotu pieņēmumu, ka Valencia CF bija nonācis finansiālās grūtībās, jo tā pašu kapitāla vērtība laikposmā no 2007. līdz 2009. gadam bija negatīva. Turklāt Fundaciόn Valencia uzsāktā atklātā konkursa procedūra, lielais pretendentu skaits un Meriton Holdings Limited samaksātā iepirkuma cena apstiprina, ka Valencia CF faktiskā ekonomiskā vērtība ir lielāka par neto vērtību, kas atspoguļota Valencia CF gada pārskatos un ietver tās spēlētāju tirgus vērtību, kluba zīmola nosaukumu un starptautisko tēlu. d) Valencia CF savās piezīmēs arī norāda, ka jebkāda atbalsta elementa aprēķināšanā būtu jāņem vērā fakts, ka izmeklētā pasākuma apstiprināšanas laikā Valencia CF bija nevis “sliktā situācijā/finansiālās grūtībās”, bet tai bija “apmierinošs novērtējums”, un ķīla uz Valencia CF kapitāla daļām, kuru Fundaciόn Valencia sniedza IVF, būtu jāuztver par “augstu” vai vismaz “parastu” nodrošinājuma līmeni. e) Valencia CF arī apgalvo, ka 2009. gada garantija ir saderīga ar 2009. gada Valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēmu, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomikas krīzes apstākļos (10), kas tika apstiprināta, lai novērstu trūkumus, ko izraisīja ekonomikas un finanšu krīze, kas sākās 2008. gada oktobrī. f) Fundaciόn Valencia savās piezīmēs norāda, ka tās administratīvās struktūras apstiprināja maksājumu plānu, kas tika iesniegts Generalitat Valenciana un Bankia, lai Bankia varētu piešķirt garantiju un attiecīgo aizdevumu. Saskaņā ar šo maksājumu plānu Fundaciόn Valencia bija pienākums līdz 2015. gada 30. jūnijam pārdot visas Valencia CF kapitāla daļas šādā kārtībā: a) pirmajā posmā līdz 2010. gada 31. decembrimFundaciόn Valencia bija jāpārdod vismaz 47 663 kapitāla daļas par cenu EUR 53,5 par vienu kapitāla daļu, gūstot aptuveni EUR 2,5 miljonu ieņēmumus, un b) otrajā posmā līdz 2015. gada 30. jūnijamFundaciόn Valencia bija jāpārdod 852 452 kapitāla daļas par cenu no EUR 53,5 līdz EUR 67,5 par kapitāla daļu. Fundaciόn Valencia norāda, ka 2015. gada 30. jūnija termiņš precīzi atbilst garantētā aizdevuma atmaksas beigu termiņam. Fundaciόn Valencia pienākums bija izmantot visus ieņēmumus no kapitāla daļu pārdošanas garantētā aizdevuma amortizācijai. Fundaciόn Valencia norāda, ka kapitāla daļu pārdošanas cenai bija jābūt vienādai ar to nominālvērtību plus jebkādiem procentiem, kas varētu uzkrāties garantētajam aizdevumam attiecīgajā laikposmā. Tāpat pārdošanas apjoms bija jāpalielina, ja palielinātos gada procentu likme aizdevuma līgumam, kas noslēgts starp Fundaciόn Valencia un Bankia par kapitāla daļu iegūšanu (piemēram, pārsniegtu saskaņotos 6 %). Fundaciόn Valencia piebilst, ka garantētā aizdevuma atmaksai bija jāizmanto arī iestāžu pilnvaroto un trešo personu (publisku iestāžu un privātu sabiedrību) monetārie ieguldījumi un atgūtie ienākumi no tā regulārās darbības. Šajā ziņā Fundaciόn Valencia norāda, ka pirmo procentu maksājumu, kura termiņš bija 2010. gada 27. augusts, nebija iespējams veikt, jo kavējās pirmā posma pārdošanas process, tādējādi 2010. gada 10. novembrī garantētā aizdevuma apmēram palielinoties par EUR 6 miljoniem (4. pasākums, sk. iepriekš norādīto 11. apsvērumu). g) Fundaciόn Valencia arī norāda, ka 2013. gada februārī tā samaksāja Bankia EUR 5 221 517,39 par iepriekšēju daļēju garantijas piešķiršanu un attiecīgu maksājumu tādā pašā apmērā, ko veica IVF (garantijas devējs). h) Visbeidzot, Fundaciόn Valencia norāda, ka 2009. gada garantija tika atcelta 2014. gada 24. oktobrī. Taču dažādu Spānijā uzsāktu tiesas procesu dēļ garantija nebija spēkā visu laiku, un bija atsevišķi laikposmi, kad tās nebija, jo tiesas bija pasludinājušas to par spēkā neesošu ab inito, un laikposmi, kad tā bija atcelta ar tiesas nolēmumu, nosakot aizsardzības pasākumus. Šajā ziņā Fundaciόn Valencia uzskata, ka, ja tiks noteikts, ka attiecīgā garantija ir saistīta ar kādu valsts atbalsta elementu, Komisijai savā novērtējumā būtu jāņem vērā arī šie atcelšanas un spēkā neesamības laikposmi.