KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 264/2013

(2013. gada 18. marts),

ar ko apstiprina maznozīmīgu specifikācijas grozījumu attiecībā uz nosaukumu, kas reģistrēts Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Cipolla Rossa di Tropea Calabria (AĢIN))

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 53. panta 2. punkta otro daļu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Ar aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi Cipolla Rossa di Tropea Calabria apzīmētā produkta specifikāciju groza saskaņā ar šīs regulas I pielikumu.

2. pants

Specifikācijas galveno elementu kopsavilkums ir ietverts šīs regulas II pielikumā.

3. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

(3) OV L 86, 28.3.2008., 21. lpp.

Ja sīpolus paredzēts patērēt svaigā veidā (“svaigie sīpoli”), tos atbrīvo no ārējām zvīņlapām un tiem apgriež lokus tā, lai to garums būtu 35–60 cm; pēc tam sīpolus sasien saišķos pa 1,5 līdz 6 kg un ievieto lielāka vai mazāka izmēra kastēs.”;

II PIELIKUMS

VIENOTS DOKUMENTS

Padomes Regula (EK) Nr. 510/2006 (1)

“CIPOLLA ROSSA DI TROPEA CALABRIA”

EK Nr. IT-PGI-0105-0369-28.09.2011.

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums

Cipolla Rossa di Tropea Calabria

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

Ar aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (AĢIN) Cipolla Rossa di Tropea Calabria apzīmē Allium cepa sugas sīpolus, kuri pieder tikai pie turpmāk norādītajām vietējām šķirnēm un kuriem raksturīga atšķirīga forma un agrīna nogatavošanās atkarībā no dienas garuma:

— Tondo Piatta jeb agrīnie sīpoli,

— Mezza Campana jeb vidēji agrie sīpoli,

— Allungata jeb vēlīnie sīpoli.

Produktu iedala trīs veidos:

Cipollotto (jaunie sīpoli): — krāsa sārti vai violeti balta, — garša saldena un maiga, — lielums atbilst Kopienas tiesību aktos noteiktajiem standartiem;

Cipolla da consumo fresco (svaigi sīpoli): — krāsa sarkanbalta līdz violeti balta, — garša saldena un maiga, — lielums atbilst Kopienas tiesību aktos noteiktajiem standartiem;

Cipolla da serbo (uzglabāšanai paredzētie sīpoli): — krāsa violeti sarkana, — garša saldena, sīpoli kraukšķīgi, — lielums atbilst Kopienas tiesību aktos noteiktajiem standartiem.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visi ražošanas posmi no sējas līdz Cipolla Rossa di Tropea Calabria sīpolu novākšanai jāveic ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Pēc novākšanas Cipolla Rossa di Tropea Calabria sīpolus apstrādā šādi:

— pēc jauno sīpolu novākšanas tiem jānoņem ar zemi notraipītā ārējā zvīņlapu kārtiņa (ārējais apvalks); tad lokus apgriež, atstājot tos 30–60 cm garus, pēc tam sīpolus sasien nelielos saišķos, kurus savukārt ievieto kastēs,

— ja sīpolus paredzēts patērēt svaigā veidā (“svaigie sīpoli”), tos atbrīvo no ārējām zvīņlapām un tiem apgriež lokus tā, lai to garums būtu 35–60 cm; pēc tam sīpolus sasien saišķos pa 1,5 līdz 6 kg un ievieto lielāka vai mazāka izmēra kastēs,

— uzglabāšanai paredzētos sīpolus izvieto kārtās uz zemes, nenogriežot lokus, un atstāj kaltēties uz 8–15 dienām, līdz tie kļūst blīvi, izturīgi un iegūst spilgti sarkanu krāsu; kad sīpoli ir izžāvēti, tiem var nogriezt sakaltušos lokus vai tos atstāt, lai vēlāk sastiprinātu virtenēs; neatkarīgi no sīpolu lieluma vienā virtenē jāsastiprina vismaz seši sīpoli; uzglabāšanai paredzētos sīpolus safasē dažāda lieluma iepakojumos, nepārsniedzot 25 kg katrā, un liek maisos vai kastēs.

Iepakošanas darbības jāveic ražošanas apgabala tuvumā, ievērojot tradicionālās metodes, kas sakņojas vietējos ieradumos un vēsturiskajā folklorā, lai garantētu produkta izsekojamību un kontroli un lai saglabātu tā kvalitāti.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Uz taras ar divreiz lielākiem burtiem nekā visi pārējie uzraksti jānorāda uzraksts I.G.P. “Cipolla Rossa di Tropea Calabria” [AĢIN Cipolla Rossa di Tropea Calabria], precizējot sīpolu veidu: cipollotto, cipolla da consumo fresco, cipolla da serbo, kā arī preču zīme.

Piedāvājot tirdzniecībā uzglabāšanai paredzētos, virtenēs savērtos sīpolus, tiem ir jābūt ar uzlīmi vai kādu citu materiālu, uz kura norādīts Savienības logotips un preču zīme, savukārt svaigajiem, mazākās vai lielākās kastēs ievietotajiem sīpoliem uz katra saišķa jābūt pilnīgai etiķetei ar uzņēmuma juridisko adresi, Savienības logotipu, produkta preču zīmi un veidu, lai nodrošinātu tā izsekojamību un pilnīgu atpazīstamību.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Ar AĢIN Cipolla Rossa di Tropea Calabria apzīmētā produkta ražošanas apgabals ietver atbilstošas zemes platības, kas daļēji vai pilnībā ietilpst šādu Kalabrijas pašvaldību administratīvajā teritorijā:

a) Cosenza provincē – daļa no Fiumefreddo, Longobardi, Serra d’Aiello, Belmonte un Amantea pašvaldības teritorijas;

b) Catanzaro provincē – daļa no Nocera Terinese, Falerna, Gizzeria, Lamezia Terme un Curinga pašvaldības teritorijas;

c) Vibo Valentia provincē – daļa no Pizzo, Vibo Valentia, Briatico, Parghelia, Zambrone, Zaccanopoli, Zungri, Drapia, Tropea, Ricadi, Spilinga, Joppolo un Nicotera pašvaldības teritorijas.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Sīpolus Cipolla Rossa di Tropea Calabria audzē vidēji vieglās smilts augsnēs vai tādās, kur smilts ir pārsvarā, smilšmāla vai mālsmilts augsnēs, kas sastopamas piekrastes apgabalos vai upju un strautu tuvumā un kam ir aluviāla izcelsme; tajās esošā grants nekavē sīpolu augšanu un attīstību. Piekrastes apgabali ir piemēroti agrīno sīpolu audzēšanai, kuri paredzēti patēriņam svaigā veidā, savukārt uzglabāšanai paredzēto vēlīno sīpolu audzēšanai vislabāk piemēroti iekšzemes apgabali ar māla un smilšmāla augsni. Tāpat kā agrāk, arī mūsdienās sarkanos sīpolus audzē gan piemājas dārziņos, gan arī lauka platībās; tos izmanto pārtikā, jo īpaši vietējos ēdienos un tādos, ko gatavo pēc tradicionālām receptēm.

Attiecīgā apgabala augsnes un klimatiskie apstākļi ļauj iegūt augstas kvalitātes produktu, kas ir unikāls savā jomā un pazīstams visā pasaulē.

5.2. Produkta specifika

Produkts Cipolla Rossa di Tropea Calabria ir pazīstams pēc tā kvalitātes un tādām organoleptiskajām īpašībām kā sīpolu maigums, saldenums un sevišķi laba sagremojamība. Pateicoties šīm īpašībām, Cipolla Rossa di Tropea Calabria sīpolus var ēst svaigā veidā lielākā daudzumā nekā parastos sīpolus.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Pieprasījumu atzīt Cipolla Rossa di Tropea Calabria par produktu ar AĢIN pamato ar tā reputāciju, kas iegūta, pateicoties dažādiem veicināšanas pasākumiem, kā to liecina vēsturiski un bibliogrāfiski avoti. Vēsturiskos un bibliogrāfiskos avotos minēts, ka sīpoli parādījās Kalabrijā un Vidusjūras baseina valstīs jau pirms feniķiešu un grieķu laikiem. Sīpolus augsti vērtēja jau viduslaiku un renesanses laikmetā, tas bija viens galvenajiem pārtikas produktiem, kam bija svarīga nozīme vietējā ekonomikā, ar to tirgojās uz vietas, to pārdeva un eksportēja pa jūru uz Tunisiju, Alžīriju un Grieķiju. Daudzi ceļotāji, kuri ieradās Kalabrijā no 1700. līdz 1800. gadam, lai apskatītu Tirēnu jūras krastus no Pizzo pilsētas līdz Tropea pilsētai, savos pierakstos min plaši lietotos sarkanos sīpolus [Cipolle Rosse]. Lauksaimnieki jau izsenis izmantoja sīpolus gan pārtikā, gan vietējā ražošanā; ceļotājs Dr. Albert ieradās Kalabrijā 1905. gadā un, apmeklējot Tropea pilsētu, brīnījās par nabaga zemniekiem, kuri ēda tikai sīpolus. XX gadsimta sākumā Tropea sīpolus sāka audzēt ne tikai mazos piemājas dārziņos, bet arī plašākās platībās; 1929. gadā Valle Ruffa izveidoja ūdensvadu, kas ļāva apūdeņot teritorijas, tādējādi uzlabojot produkta kvalitāti un paaugstinot ražību. Ziemeļeiropas tirgos produkts straujāk izplatījās Burbonu valdīšanas laikā, kļūstot pieprasīts un novērtēts īsā laikposmā, kā izklāstīts pētījumā Studi sulla Calabria, 1901, kurā aprakstīta pat sīpolu forma un Kalabrijas sarkanie iegarenie sīpoli. Pirmie sistematizētie statistikas dati par sīpolu audzēšanu Kalabrijā ietverti izdevniecības Reda Lauksaimniecības enciklopēdijā [Enciclopedia agraria] (1936–1939). Ne tikai unikālās, tirdzniecībai tik noderīgās īpašības, kuras padarīja produktu slavenu visā valstī, bet arī un it sevišķi šo sīpolu vēsturiskā un kultūras vērtība, kas tiem ir attiecīgajā apgabalā un ko vēl šodien uzskata par dzīvu un klātesošu audzēšanas tradīcijās, ēdienu gatavošanā, ikdienas sarunvalodā un folkloras pasākumos, ir kļuvušas par iemeslu mēģinājumiem produktu imitēt un viltot tā nosaukumu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

Valdība ir uzsākusi valsts iebildumu procedūru, ar AĢIN Cipolla Rossa di Tropea Calabria apzīmētā produkta specifikācijas grozījumu pieteikumu 2011. gada 10. augustā publicējot Itālijas Republikas Oficiālā Vēstneša [Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana] 185. numurā.

Ražošanas specifikācijas konsolidētā redakcija ir pieejama internetā šādā tīmekļa vietnē:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai

tieši atverot Lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (www.politicheagricole.it) un tad uzklikšķinot uz Qualità e sicurezza (ekrāna augšdaļas labajā pusē) un, visbeidzot, uz Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE.

(1) Aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām.