LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 58/60

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/274

(2017. gada 11. decembris),

ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 piemērojama attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, sertifikāciju, preču ievešanas un izvešanas reģistru, obligātajām deklarācijām un paziņojumiem, un kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 piemērojama attiecībā uz saistītajām pārbaudēm, un ar ko atceļ Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/561

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 70. un 72. pantu, 91. panta d)–g) punktu, 123. pantu, 145. panta 3. punktu, 147. panta 4. punktu un 223. panta 3. punktu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 62. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,

tā kā:

(1) Ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 ir atcelta un aizstāta Padomes Regula (EK) Nr. 1234/2007 (3). Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļa un II sadaļas II nodaļas 2. iedaļa ietver noteikumus par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu un tās pārvaldību, vīna dārzu reģistru, pavaddokumentiem, preču ievešanas un izvešanas reģistru, kompetentajām iestādēm pārbaužu veikšanai un paziņošanas prasībām vīna nozarē, un tā dod Komisijai pilnvaras pieņemt deleģētos un īstenošanas aktus. Minētajiem aktiem būtu jāaizstāj attiecīgie noteikumi Komisijas Regulā (EK) Nr. 555/2008 (4) un (EK) Nr. 436/2009 (5), kā arī daži noteikumi Komisijas Regulās (EK) Nr. 606/2009 (6) un (EK) Nr. 607/2009 (7), kas tiek attiecīgi atcelti vai svītroti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/273 (8).

(2) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. pants nosaka dalībvalstu vispārēju pienākumu vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķirt, pamatojoties uz pieteikumu no ražotājiem, kuri nodomājuši stādīt vai atkārtoti stādīt vīnogulājus. Minētās regulas 63. pantā ir paredzēts aizsardzības mehānisms attiecībā uz jaunu vīnogulāju stādīšanu, un saskaņā ar to dalībvalstīm katru gadu jāpiešķir atļaujas jauniem vīnogulāju stādījumiem, kuri veido 1 % no faktiski apstādītajām vīnogulāju platībām dalībvalsts teritorijā, bet, ja ir pienācīgs pamatojums, var lemt par mazāka procentuālā apjoma piemērošanu. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantā ir paredzēti noteikumi par jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu un noteikti atbilstības un prioritārie kritēriji, ko dalībvalstis var piemērot.

(3) Savienības līmenī būtu jāparedz noteikumi par kārtību, kas dalībvalstīm jāievēro attiecībā uz lēmumiem, ko tās pieņem par aizsardzības mehānismu un par atbilstības un prioritāro kritēriju izvēli. Šādiem noteikumiem būtu jāietver lēmumu pieņemšanas termiņi un lēmumu nepieņemšanas sekas.

(4) Lai garantētu Savienības tiesību aktu konsekventu piemērošanu visās dalībvalstīs un nodrošinātu to, ka Savienības ražotājiem piemēro vienādus noteikumus gadījumos, kad viņi iesniedz pieteikumus jaunu stādījumu ierīkošanai, noteikumos par jauno stādījumu atļauju piešķiršanu būtu jāaplūko arī pieteikumu apstrāde, atlases procedūra un ikgadējā piešķiršana. Šo noteikumu mērķis ir nodrošināt to, ka sistēma darbojas pārredzami, taisnīgi un savlaicīgi un ir pielāgota vīna nozares vajadzībām. Tiem būtu arī jānovērš nepamatota nevienlīdzība, pārmērīga kavēšanās vai nesamērīgs administratīvais slogs attiecībā uz pieteikumu iesniedzējiem. Konkrētāk, tā kā vīna tirdzniecības gads sākas 1. augustā, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršana līdz minētajai dienai šķiet labi piemērota vīna nozares vajadzībām un nodrošina to, ka vīnogulājus var iestādīt vēl tajā pašā kalendārajā gadā. Piemērota diena būtu jāizraugās tālab, lai nodrošinātu, ka visi attiecīgie dalībvalstu lēmumi tiek publiskoti laikus pirms uzaicinājuma iesniegt pieteikumus, un lai ražotāji pirms pieteikuma iesniegšanas būtu labi informēti par piemērojamajiem noteikumiem.

(5) Ja kopējais skaits hektāru, par kuriem saņemti atbilstīgi pieteikumi, nozīmīgi pārsniedz to hektāru skaitu, kurus dalībvalstis darījušas pieejamus, daudzi individuālo pieteikumu iesniedzēji varētu saņemt tikai daļu no tās platības, uz kuru viņi pieteicās, un tāpēc viņi noraidītu atbilstošās atļaujas un viņiem tiktu piemēroti administratīvi sodi. Lai risinātu šādas situācijas, ir lietderīgi nepiemērot šādus sodus gadījumos, kad piešķirtās atļaujas atbilst platībai, kas ir mazāka par noteiktu procentuālo daļu no platības, uz kuru pieteicās. Turklāt, lai atbilstošās atļaujas neietu zudumā, būtu jāparedz iespēja dalībvalstīm vai nu pārnest tās uz nākamo gadu, vai tajā pašā gadā pārdalīt tās pieteikumu iesniedzējiem, kuru pieteikumi nav pilnībā apmierināti un kuri no piešķirtajām atļaujām nav atteikušies.

(6) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. pantā un Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/560 (9) 3. un 4. pantā ir paredzēti noteikumi par atļauju piešķiršanu atkārtotai apstādīšanai tajā pašā lauku saimniecībā. Būtu jānosaka arī Savienības līmeņa noteikumi par procedūru un termiņiem, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās piešķir atkārtotas apstādīšanas atļaujas. Lai ražotāji varētu novērst fitosanitārus, vidiskus vai operacionālus ierobežojumus, kas saistīti ar atkārtotas apstādīšanas darbiem tajā pašā lauku saimniecībā, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējams atļaut ražotājiem pieteikumu iesniegt pieņemamā, bet ierobežotā termiņā pēc izaršanas. Turklāt, ņemot vērā administratīvo slogu, ko dalībvalstīm un ražotājiem rada atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumu iesniegšana un apstrāde, vajadzētu paredzēt iespēju piemērot vienkāršotu procedūru tādos gadījumos, kad atkārtotās apstādīšanas platība ir tā pati, kas izartā platība, vai kad nav nekādu atkārtotas apstādīšanas ierobežojumu.

(7) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. pantā ir paredzēti noteikumi par atļauju piešķiršanu, kuru veic, pārveidojot stādīšanas tiesības, kas piešķirtas pirms 2015. gada 31. decembra. Būtu jānosaka arī Savienības līmeņa noteikumi par procedūru, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās piešķir šādas atļaujas. Lai dalībvalstis varētu pienācīgā veidā un laikus saņemt un apstrādāt pārveidošanas pieteikumus, būtu jānosaka šādu pieteikumu iesniegšanas un izskatīšanas termiņi.

(8) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 2. punktā noteikts, ka atļaujas jāpiešķir par konkrētu pieteikumā norādītu platību ražotāja lauku saimniecībā. Pienācīgi pamatotos gadījumos jādod iespēja pieteikuma iesniedzējiem mainīt šo konkrēto platību atļaujas derīguma laikā. Tomēr, lai novērstu vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas noteikumu apiešanu, dažos gadījumos šī iespēja būtu jāizslēdz.

(9) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 120. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzēts, ka dalībvalstīm jāievieš likumi, noteikumi vai administratīvi noteikumi, ar kuriem tiktu nodrošinātas sertifikācijas, apstiprināšanas un verifikācijas procedūras, kuras garantētu, ka vīniem bez aizsargāta cilmes vietas nosaukuma vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes uz marķējuma un uz vīna iepakojuma norādītā informācija būtu patiesa. Lai nodrošinātu patērētāju aizsardzību un tiem sniegtās informācijas patiesumu, un vienlīdzīgu attieksmi pret tirgus dalībniekiem, būtu jānosaka noteikumi par procedūru un tehniskajiem kritērijiem, ko piemēro tādu vīna produktu administratīvai sertifikācijai, apstiprināšanai un verifikācijai, kuriem nav aizsargāta cilmes vietas nosaukuma vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un kurus paredzēts tirgot. Noteikumi jāparedz arī attiecībā uz izmaksām, kas saistītas ar administratīvo sertifikāciju, un nosacījumiem, kuri ļautu tirgus dalībniekiem izdot savu produktu sertifikātus tādu kompetento iestāžu uzraudzībā, kuras izraudzītas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 146. pantu.

(10) Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1308/2013 147. panta 2. punktam fiziskām vai juridiskām personām, kuru rīcībā ir vīna produkti, jākārto šo produktu ievešanas un izvešanas reģistrs. Lai garantētu vīna produktu izsekojamību un ļautu dalībvalstīm pārliecināties par šo produktu izcelsmi, raksturīgajām īpašībām vai atbilstību atļautajām vīndarības metodēm vai pārtikas nekaitīguma standartiem, ir jānosaka noteikumi par produktu grāmatošanu reģistrā un par informāciju, kas saistīta ar šiem produktiem. Šo pašu iemeslu dēļ ir jānosaka arī noteikumi attiecībā uz informāciju par darbībām, kas veiktas ar minētajiem produktiem.

(11) Vielām, ko izmanto noteiktā vīndarības praksē, sevišķi bagātināšanā, paskābināšanā un saldināšanā, raksturīgi tas, ka tās īpaši viegli var izmantot negodīgi. Lai kompetentās iestādes varētu uzraudzīt šo vielu apriti un izmantošanu visā vīna ražošanas procesā, par minētajām metodēm un vielām būtu jāveic ieraksti un jāreģistrē detalizēti dati.

(12) Ņemot vērā to, ka dzirkstošo vīnu un desertvīnu gatavošanas procesā tiek pievienoti citi produkti, papildus ierakstiem, kas attiecas uz nedzirkstošajiem vīniem, būtu jāsniedz papildinformācija.

(13) Lai nodrošinātu saskaņotu piemērošanu un vienādu attieksmi pret visiem tirgus dalībniekiem, būtu sīki jānorāda prasības, kas piemērojamas ievešanas un izvešanas reģistram, un tās jāpielāgo darbību un produktu veidam. Tādēļ šajā regulā būtu jānosaka pasākumi attiecībā uz reģistra saturu, datu reģistrēšanas termiņiem un reģistra slēgšanu, kā arī pasākumi attiecībā uz pieņemamo vīna produktu iztvaikošanas rezultātā radīto zudumu procentu vai citām produktu tilpuma izmaiņām.

(14) Lai atvieglotu tirgus darbību pārvaldību un uzraudzību, būtu jānosaka ražošanas, krājumu un ražas deklarāciju iesniegšanas termiņi. Ņemot vērā, ka ražas novākšana dažādās dalībvalstīs notiek atšķirīgā laikā, ražotāju deklarāciju iesniegšanas termiņiem vajadzētu būt atšķirīgiem.

(15) Lai atvieglotu ziņojumu sagatavošanu, dalībvalstīm būtu jānosaka, kādā formā un veidā ražotājiem jāiesniedz informācija, kas iekļaujama produkcijas, krājumu, ražas un apstrādes vai tirdzniecības deklarācijās.

(16) Deleģētās regulas (ES) 2018/273 VII nodaļā par pārbaudēm, kompetentajām iestādēm, sazināšanās struktūrām un savstarpējo palīdzību ir paredzēta iespēja dalībvalsts sazināšanās struktūrai pieprasīt citas dalībvalsts sazināšanās struktūrai ņemt vīna, vīnogu misas vai citu šķidru vīna produktu paraugus pārbaužu veikšanas vajadzībām. Šajā regulā būtu jānosaka noteikumi, kas piemērojami savākto paraugu ņemšanai, apstrādei, uzglabāšanai un analīzei, un jānorīko laboratorija, kurā jāveic analīzes.

(17) Saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 39. pantu Savienības līmenī būtu jākārto un jāatjaunina izotopu analītiskā datubāze. Lai atvieglotu minētajam mērķim aprīkotajās Savienības laboratorijās veikto izotopu analīžu rezultātu skaidrošanu un garantētu šādās laboratorijās iegūto rezultātu salīdzināmību, būtu jāizstrādā vienoti vīnogu paraugu ņemšanas un vinifikācijas noteikumi. Turklāt, lai garantētu analītisko datu kvalitāti un salīdzināmību, laboratorijām, kuras dalībvalstis norīkojušas datubāzei paredzēto paraugu izotopu analīzes veikšanai, būtu jāpiemēro atzītu kvalitātes standartu sistēma.

(18) Vīna produktu izotopu analīze un šīs analīzes rezultātu interpretēšana ir delikāts process. Analītiskajai datubāzei būtu jāpalīdz saskaņot to rezultātu interpretāciju, ko dalībvalstu norīkotās laboratorijas ieguvušas, izmantojot analīzes metodes. Lai panāktu šādu analīžu rezultātu vienotu skaidrojumu, analītiskā datubāze būtu jādara pieejama tām izraudzītajām laboratorijām, kuras paziņo datus, kas iegūtas ar izotopu analīzes metodēm, un dalībvalstu izraudzītajām kompetentajām iestādēm, kuru uzdevumā ir nodrošināt atbilstību Savienības noteikumiem vīna nozarē, vienlaikus ievērojot privāto datu aizsardzību un mērķi, kuram datubāze tiks veidota.

(19) Regulas (ES) Nr. 1306/2013 62. pantā ir paredzēts, ka jāizveido noteikumi par dalībvalstu veicamajām vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas pārbaudēm uz vietas. Lai precizētu, ka galvenais instruments, ar kuru pārliecinās par atbilstību sistēmai, ir vīna dārza reģistrs, ir vajadzīgi vispārīgi noteikumi par kontroli. Šādiem noteikumiem dalībvalstīm jānodrošina vispārīgs satvars, un tad tās valsts līmenī izstrādātu sīkākus noteikumus, kas vajadzīgi, lai nepieļautu stādīšanu bez atļaujas un lai nodrošinātu atļauju sistēmas noteikumu ievērošanu, arī attiecībā uz atļauju izmantošanas termiņu un izaršanu priekšlaicīgas atkārtotās apstādīšanas gadījumā, kā arī attiecībā uz to saistību ievērošanu, kuras ražotāji uzņēmušies, lai stādīšanas atļauju iegūtu.

(20) Lai varētu pārliecināties par to, vai dalībvalstu pasākumi, ko tās īsteno saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas II nodaļas 4. iedaļā minētajām valsts atbalsta programmām, atbilst Savienības tiesību aktiem vīna nozarē, šajā regulā būtu jānosaka noteikumi par pārbaudēm un šim nolūkam būtu jāparedz Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. pantā minētā vīna dārzu reģistra izmantošana. Būtu jānosaka arī nosacījumi, ar kādiem verificē vīna dārzu reģistrā iekļauto informāciju, kā arī jānosaka atjauninātas informācijas pieejamība, lai varētu uzraudzīt un verificēt informācijas atbilstību attiecīgajiem vīna nozares noteikumiem. Šajā nolūkā būtu jāparedz administratīvo pārbaužu un ikgadējo pārbaužu uz vietas īstenošana attiecībā uz visiem vīna dārzu reģistrā norādītajiem vīna ražotājiem, nosakot pārbaužu minimālo procentuālo skaitu gadā un kopīgos noteikumus.

(21) Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 223. pantu būtu jāparedz noteikumi par informāciju, kas jāziņo uzņēmumiem, dalībvalstīm un trešām valstīm, par paziņošanas metodēm un ziņojamās informācijas pārvaldības kārtību.

(22) Lai dalībvalstīm atvieglotu informācijas ziņošanu Komisijai par visiem saistītajiem vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas pārvaldības un kontroles aspektiem un nodrošinātu pareizu sistēmas īstenošanas uzraudzību, būtu jānosaka noteikumi par sistēmas ietvaros sniedzamo ikgadējo paziņojumu saturu, formu, laika grafiku, biežumu un termiņiem.

(23) Vīna nozares pareizai pārvaldībai ir lietderīgi paredzēt, ka visi paziņojumi, kas dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013, Deleģēto regulu (ES) 2018/273 un šo regulu, būtu jāizdara saskaņā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2017/1183 (10) un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1185 (11), un tāpat būtu lietderīgi noteikt, cik ilgi būtu jāglabā pavaddokumenti, informācija, ieraksti un reģistri.

(24) Šajā regulā ir iekļauti Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/561 (12) noteikumi par vīnogulāju stādīšanas atļaujām. Tāpēc Īstenošanas regula (ES) 2015/561 būtu jāatceļ.

(25) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

I NODAĻA

IEVADNOTEIKUMI

1. pants

Priekšmets

Šī regula paredz noteikumus par to, kā piemērot Regulu (ES) Nr. 1306/2013 un Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz:

a) vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu;

b) sertifikāciju;

c) preču ievešanas un izvešanas reģistru;

d) obligātajām deklarācijām;

e) pārbaudēm un izotopu analītisko datubāzi;

f) paziņojumiem.

II NODAĻA

VĪNOGULĀJU STĀDĪŠANAS ATĻAUJU SISTĒMA

2. pants

Vīnogulāju stādīšanas atļaujas

1. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā paredzētās vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķir saskaņā ar šo regulu.

2. Panta 1. punktā minētā vīnogulāju stādīšana attiecas uz jauniem stādījumiem, atkārtotiem stādījumiem un pārveidojamām stādīšanas tiesībām.

3. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantā minētās jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujas piešķir katru gadu.

3. pants

Iepriekšēji lēmumi par platībām, kas jādara pieejamas jaunu vīnogulāju stādīšanai

1. Ja dalībvalstis nolemj ierobežot jaunu vīnogulāju stādīšanai pieejamo kopējo platību, kas iedalāma ar atļaujām saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 2. un 3. punktu, dalībvalstis šādus lēmumus un attiecīgos pamatojumus publisko līdz attiecīgā gada 1. martam.

2. Ja dalībvalstis ņem vērā ieteikumus, ko sniegušas profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. pantā, šie ieteikumi jāiesniedz pietiekami drīz, lai tos varētu izskatīt, pirms attiecīgā dalībvalsts pieņem 1. punktā minēto lēmumu ierobežot jaunu vīnogulāju stādīšanai pieejamo kopējo platību. Arī minētos ieteikumus publisko.

4. pants

Jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanas kritēriji

1. Ja dalībvalstis nolemj izmantot jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanas kritērijus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. un 2. punktu, šādus lēmumus tās publisko līdz attiecīgā gada 1. martam.

2. Lēmumi, kas minēti 1. punktā, nosaka:

a) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta otrajā daļā minētā kritērija vai kritēriju piemērošanu, tostarp sniedzot pienācīgu pamatojumu, ja dalībvalstis nolemj piemērot minētās regulas 64. panta 1. punkta d) apakšpunktu, kā arī par viena vai vairāku Deleģētās regulas (ES) 2018/273 4. panta 1. punkta kritēriju piemērošanu;

b) valsts līmeņa atļauju piešķiršanai pieejamo hektāru skaitu: i) ja tos sadala proporcionāli; ii) ja tos sadala saskaņā ar prioritārajiem kritērijiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā, kā arī Deleģētās regulas (ES) 2018/273 4. panta 3. punktā.

3. Ja dalībvalstis ir paredzējušas piemērot 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā minētos prioritāros kritērijus, tās precizē, kuri prioritārie kritēriji tiks piemēroti. Dalībvalstis var arī nolemt piešķirt katram izraudzītajam prioritārajam kritērijam atšķirīgu svarīgumu. Šādi lēmumi dalībvalstīm ļaus sarindot valsts līmenī saņemtos pieteikumus prioritārā secībā, lai pēc tam – atkarībā no tā, kā pieteikumi atbilst izraudzītajiem prioritārajiem kritērijiem, – piešķirtu 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā minētos hektārus.

5. pants

Jaunu vīnogulāju stādīšanas standartnoteikumi

1. Ja dalībvalstis līdz attiecīgā gada 1. martam nepublisko 3. un 4. pantā minētos lēmumus, jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā attiecīgajā gadā piemēro šādus noteikumus:

a) jaunu vīnogulāju stādīšanas atļaujas dara pieejamas par platību, kas veido 1 % no dalībvalsts teritorijā faktiski apstādītajām vīnogulāju platībām, kā norādīts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktā, un citus ierobežojumus nenosaka;

b) ja iesniegtie pieteikumi ir par lielāku platību nekā pieejams, hektārus proporcionāli sadala visiem atbilstīgajiem pieteikumu iesniedzējiem, pamatojoties uz platību, par kādu iesniegts atļaujas pieteikums.

2. Dalībvalstis nodrošina, ka informācija par atļauju piešķiršanai piemērojamajiem noteikumiem konkrētajā gadā, kā paredzēts 1. punktā, ir publiski pieejama.

6. pants

Jaunu vīnogulāju stādīšanas pieteikumu iesniegšana

1. Pēc tam kad ir publiskoti 3. un 4. pantā minētie lēmumi vai 5. panta 2. punktā minētā informācija par atļauju piešķiršanai piemērojamajiem noteikumiem, un ne vēlāk kā 1. maijā dalībvalstis atklāj individuālo pieteikumu iesniegšanas laikposmu, kas ir vismaz viens mēnesis.

2. Pieteikumos norāda to attiecīgo platību lielumu un atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām tiek prasīta atļauja.

Ja nav pieņemts lēmums par ierobežojumiem vai par piemērojamajiem kritērijiem saskaņā ar 3. un 4. pantu, dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to attiecīgo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām tiek prasīta atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.

3. Ja dalībvalstis nolemj jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanā izmantot noteiktus kritērijus, kā paredzēts 4. pantā, piemēro šādus noteikumus:

a) ja izmanto atbilstības kritērijus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā un Deleģētās regulas (ES) 2018/273 4. panta 1. punktā: pieteikumos norāda vīnkopības produktus, ko pieteikuma iesniedzējs paredzējis ražot no jauna apstādītajās platībās, un precizē, vai pieteikuma iesniedzējs plāno ražot vienu vai vairākus no šādiem produktiem: i) vīni ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu (ACVN); ii) vīni ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (AĢIN); iii) vīni bez ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, tostarp vīni, kuriem norāda izmantoto vīnogu šķirni;

b) ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta e) apakšpunktā, – pieteikumos iekļauj ekonomiska rakstura informāciju, kas liecina par attiecīgā projekta ekonomisko ilgtspēju un ir iegūta ar vienu vai vairākām finanšu analīzes standartmetodēm, kuras attiecībā uz lauksaimniecības ieguldījumu projektiem minētas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 II pielikuma E daļā;

c) ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta f) apakšpunktā, – pieteikumos iekļauj ekonomiska rakstura informāciju, kas apliecina konkurētspējas palielināšanas potenciālu un ir iegūta, pamatojoties uz apsvērumiem, kuri noteikti Deleģētās regulas (ES) 2018/273 II pielikuma F daļā;

d) ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta g) apakšpunktā, – pieteikumos iekļauj informāciju, kas parāda, kā potenciāli uzlabosies ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēto produktu kvalitāte, un kas ir iegūta, pamatojoties uz kādu no nosacījumiem, kuri paredzēti Deleģētās regulas (ES) 2018/273 II pielikuma G daļā;

e) ja izmanto prioritāro kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā, – pieteikumos iekļauj informāciju, kas parāda, ka iesniedzēja lauku saimniecības lielums pieteikuma iesniegšanas laikā atbilst robežvērtībām, kuras dalībvalstīm jānosaka, pamatojoties uz noteikumiem, kas paredzēti Deleģētās regulas (ES) 2018/273 II pielikuma H daļā;

f) ja dalībvalstis pieprasa pieteikuma iesniedzējiem uzņemties saistības, kas attiecīgo kritēriju sakarībā minētas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 I pielikuma A un B daļā un II pielikuma A, B, D, E, F un G daļā un I daļas II punktā, pieteikumos iekļauj minētās saistības.

Ja kādus no pirmās daļas a)–f) apakšpunktā minētajiem informācijas elementiem dalībvalstis var noskaidrot nepastarpinātā veidā, tās var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no pienākuma šādus elementus iekļaut savos pieteikumos.

4. Pēc 1. punktā minētā pieteikumu iesniegšanas laikposma beigām dalībvalstis informē neatbilstīgos pieteikumu iesniedzējus par viņu pieteikumu neatbilstību, ievērojot lēmumu par atbilstības kritērijiem, kuru dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar 4. pantu. Šos pieteikumus no procedūras turpmākajiem posmiem izslēdz.

7. pants

Jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršana

1. Ja kopējā platība, par kuru iesniegti atbilstīgi pieteikumi, nepārsniedz platību, kas darīta pieejama saskaņā ar 3. panta 1. punktu, dalībvalstis atļaujas piešķir pilnā apjomā saskaņā ar ražotāju pieteikumiem.

2. Ja kopējā platība, par kuru iesniegti atbilstīgi pieteikumi, pārsniedz platību, kas darīta pieejama saskaņā ar 3. panta 1. punktu, dalībvalstis piemēro I pielikumā noteikto atlases procedūru.

Pirmajā daļā minētās atlases procedūras rezultātā atlasītajiem pieteikumu iesniedzējiem dalībvalstis atļauju piešķir ne vēlāk kā 1. augustā. Ja atbilstīgie pieteikumi nav tikuši pilnībā apmierināti, pieteikuma iesniedzējus informē par šāda lēmuma iemesliem.

3. Ja piešķirtā atļauja atbilst mazāk nekā 50 % no platības, par kuru iesniegts attiecīgais pieteikums, iesniedzējs viena mēneša laikā pēc atļaujas piešķiršanas dienas var no šādas atļaujas atteikties.

Pirmajā daļā norādītajā gadījumā pieteikuma iesniedzējam nepiemēro administratīvos sodus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 3. punktā. Dalībvalstis var nolemt tajā pašā gadā, bet ne vēlāk kā 1. oktobrī darīt pieejamu atbilstošu skaitu hektāru atļaujām, kas piešķiramas pieteikumu iesniedzējiem, kuri 2. punktā minētās atlases procedūras iznākumā saņēmuši tikai daļu no prasītās platības un no attiecīgās atļaujas nav atteikušies. Dalībvalstis var arī nolemt šos hektārus darīt pieejamus nākamajā gadā papildus 1 % no vīnogulājiem apstādītās kopējās platības, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktā.

8. pants

Atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanas ierobežojumi

1. Ja dalībvalstis nolemj ierobežot atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanu par platībām, kurās ir tiesības ražot vīnu ar ACVN vai AĢIN saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 3. punktu un Deleģētās regulas (ES) 2018/273 6. pantu, dalībvalstis šādus lēmumus publisko līdz 1. martam.

Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. pantā minētās profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas dod ieteikumus, kurus dalībvalsts ņem vērā saskaņā ar minēto 66. panta 3. punktu, paredzot pietiekamu laiku to izskatīšanai, pirms tiek pieņemts pirmajā daļā minētais lēmums. Attiecīgā dalībvalsts šos ieteikumus publisko.

2. Lēmumus, kas minēti 1. punktā, piemēro vienu gadu no dienas, kurā tie ir publiskoti.

Ja profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas ieteikums ir dots uz laiku, kas ilgāks par vienu gadu, bet nepārsniedz trīs gadus, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 65. panta otrajā daļā, šādi lēmumi var attiekties arī uz laiku līdz trim gadiem.

Ja šāda profesionālā organizācija vai ieinteresētā ražotāju grupa attiecīgos ieteikumus iesniedz tik vēlu, ka nepietiek laika to izskatīšanai, kā paredzēts 1. punktā, vai ja dalībvalstis līdz 1. martam nav publiskojušas attiecīgos lēmumus, dalībvalstis automātiski atļauj atkārtotu apstādīšanu, kā paredzēts 9. pantā.

9. pants

Atkārtotas apstādīšanas atļauju piešķiršanas procedūra

1. Atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 1. punktā, var iesniegt jebkurā laikā tajā pašā vīna gadā, kad notiek izaršana. Tomēr dalībvalstis var nolemt, ka atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus var iesniegt līdz otrā vīna gada beigām pēc gada, kad notikusi izaršana. Ja minētie termiņi netiek ievēroti, dalībvalstis atkārtotas apstādīšanas atļauju nepiešķir.

Pieteikumos konkrēti norāda izarto platību lielumu un atrašanās vietu un to atkārtoti apstādāmo platību lielumu un atrašanās vietu tā paša iesniedzēja lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Ja nav paredzēti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 8. pantu un pieteikuma iesniedzējs nav uzņēmies nevienas no saistībām, kas minētas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 I pielikuma A un B daļas 2. punkta b) apakšpunktā un II pielikuma B daļas 4. punktā un D daļā, dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to atkārtoti apstādāmo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.

Dalībvalstis automātiski piešķir atļaujas trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tomēr dalībvalstis var nolemt piemērot laikposmus, kas attiecībā uz pieteikumu iesniegšanu un jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu minēti attiecīgi 6. un 7. pantā.

2. Ja atkārtoti apstādāmā platība ir tā pati izartā platība vai ja nav noteikti nekādi ierobežojumi saskaņā ar 8. panta 1. punktu, valsts līmenī vai konkrētu dalībvalsts reģionu līmenī var piemērot vienkāršotu procedūru. Šādā gadījumā atkārtotas apstādīšanas atļauju var uzskatīt par piešķirtu attiecīgās platības izaršanas dienā. Tālab attiecīgais ražotājs, vēlākais, līdz tā vīna gada beigām, kurā tika veikta izaršana, iesniedz ex post paziņojumu, kas tiek uzskatīts par atļaujas pieteikumu.

3. Atkārtotas apstādīšanas atļauju pieteikumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 2. punktā, var iesniegt jebkurā laikā visu gadu.

Pieteikumos konkrēti norāda izaramo platību lielumu un atrašanās vietu un to atkārtoti apstādāmo platību lielumu un atrašanās vietu tā paša iesniedzēja lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Pieteikumi turklāt uzliek saistības ar vīnogulājiem apstādīto platību izart ne vēlāk kā ceturtā gada beigās no dienas, kad ir iestādīti jaunie vīnogulāji. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.

Dalībvalstis automātiski piešķir atļaujas trīs mēnešu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tomēr dalībvalstis var nolemt piemērot laikposmus, kas attiecībā uz pieteikumu iesniegšanu un jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu minēti attiecīgi 6. un 7. pantā.

10. pants

Atļauju piešķiršanas procedūra saskaņā ar pārejas noteikumiem

1. Ja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punkta otro daļu dalībvalstis nolemj, ka termiņš, kurā var iesniegt pieteikumus par stādīšanas tiesību pārveidošanu atļaujās, var būt garāks par 2015. gada 31. decembri, un ja minēto lēmumu publisko līdz 2015. gada 14. septembrim, ražotāji pārveidošanas pieteikumus drīkst iesniegt jebkurā laikā līdz tā termiņa beigām, ko dalībvalstis noteikušas minētajā lēmumā.

Pieteikumos konkrēti norāda to attiecīgo platību lielumu un atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Dalībvalstis var atbrīvot pieteikuma iesniedzējus no prasības pieteikumā konkrēti norādīt to attiecīgo platību atrašanās vietu lauku saimniecībā, par kurām piešķirama atļauja. Atļauju sistēmas īstenošanas vajadzībām dalībvalstis var lūgt pieteikuma iesniedzējiem papildu informāciju.

2. Pārbaudījušas, vai stādīšanas tiesības, par kurām iesniegts pārveidošanas pieteikums saskaņā ar 1. punktu, joprojām ir spēkā, dalībvalstis attiecīgās atļaujas piešķir automātiski. Laikposms no pārveidošanas pieteikuma iesniegšanas līdz atļaujas piešķiršanai nepārsniedz trīs mēnešus.

11. pants

Konkrētās platības izmaiņas, ja atļauja jau ir piešķirta

Pienācīgi pamatotos gadījumos dalībvalstis pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma var atļaut vīnogulāju stādīšanu nevis platībā, par kuru ir piešķirta atļauja, bet citā attiecīgās lauku saimniecības platībā ar nosacījumu, ka apstādāmo hektāru skaits paliek nemainīgs un ka stādīšanas atļauja vēl ir derīga saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 3. punktu.

Pirmo daļu nepiemēro, ja atļauja ir piešķirta, pamatojoties uz noteiktu atbilstības vai prioritāro kritēriju izpildi saistībā ar pieteikumā norādītās konkrētās platības atrašanās vietu, bet lūgumā par izmaiņām norādītā konkrētā platība atrodas ārpus minētās vietas.

III NODAĻA

VĪNA PRODUKTU SERTIFIKĀCIJA

12. pants

Sertifikācijai piemērojamā procedūra un tehniskie kritēriji

1. Tādu vīnu sertifikācijas, apstiprināšanas un verifikācijas procedūrai, kuriem nav ACVN vai AĢIN, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 120. panta 2. punkta a) apakšpunktu ir vajadzīgi administratīvi pieradījumi, kas apliecinātu uz etiķetes vai uz vīna iepakojuma norādītās vīnogu šķirnes (šķirņu) vai ražas gada patiesumu.

Turklāt dalībvalstis var nolemt:

a) veikt vīna organoleptisko pārbaudi pēc smaržas un garšas, lai pārbaudītu, vai vīna būtiskākās īpašības atbilst izmantotajai vīna vīnogu šķirnei (šķirnēm), pārbaudei izvēloties anonīmus paraugus;

b) veikt analītisko pārbaudi vīnam, kas izgatavots no vienas vīna vīnogu šķirnes.

Procedūru veic dalībvalstī, kurā vīns ir ražots. Ja vīns ir dažādu dalībvalstu vīnu maisījums, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 120. panta 2. punkta c) apakšpunktā, sertifikāciju var veikt jebkura no attiecīgajām dalībvalstīm.

2. Sertifikāciju veic, izmantojot izlases veida un uz risku balstītas pārbaudes saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 36. un 37. pantu un šīs regulas VI nodaļu.

Sertificēšanas izmaksas sedz tirgus dalībnieki, uz kuriem attiecas sertifikācija, ja vien dalībvalstis nenolemj citādi.

3. Tirgus dalībniekiem, kas ir iesaistīti viņu ražoto, apstrādāto vai pudelēs iepildīto vīna produktu tirdzniecībā, jāsaņem atzīta tirgus dalībnieka statuss un atļauja no dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kas apliecina vīna izcelsmi, īpašības, ražas gadu vai vīna vīnogu šķirni saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 11. un 12. pantu, tādu kompetento iestāžu uzraudzībā, kuras izraudzītas atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1308/2013 146. pantam.

IV NODAĻA

PREČU IEVEŠANAS UN IZVEŠANAS REĢISTRS

13. pants

Reģistra darbības joma un forma

1. Tirgus dalībnieki, kuriem ir prasīts kārtot ievešanas un izvešanas reģistru – šajā nodaļā turpmāk “reģistrs” – reģistrē:

a) katras Regulas (ES) Nr. 1308/2013 147. panta 2. punktā minēto vīna produktu partijas ievešanu savās telpās un tās izvešanu no tām;

b) produkta kategoriju, kā norādīts 14. pantā;

c) Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. pantā norādītās darbības, ja tās tiek veiktas viņu telpās.

Par katru ierakstu reģistrā 1. punktā minētajiem tirgus dalībniekiem jāspēj uzrādīt vienu no Deleģētās regulas (ES) 2018/273 10. pantā minētajiem pavaddokumentiem vai jebkuru citu tirdzniecības dokumentu, kas ir bijis attiecīgā sūtījuma pavaddokuments.

2. Reģistru kārto kādā no šādām formām:

a) secīgi numurētas izvešanas reizes;

b) elektroniskie ieraksti, kurus veido saskaņā ar kompetento iestāžu paredzētajiem sīki izstrādātajiem noteikumiem;

c) piemērota, moderna grāmatvedības sistēma, ko apstiprinājušas kompetentās iestādes;

d) pavaddokumentu apkopojums, kas ietver datumu, kurā pavaddokumenti ir sagatavoti vai kurā tos pārņēmuši tirgotāji.

Tomēr dalībvalstis var noteikt, ka ražotāju kārtots reģistrs var būt kā ieraksti Deleģētās regulas (ES) 2018/273 VI nodaļā paredzēto produkcijas, krājumu vai ražas deklarāciju otrajā pusē.

14. pants

Reģistrā iegrāmatojamie produkti

1. Attiecībā uz reģistrā iegrāmatojamajiem produktiem atsevišķu uzskaiti veic par:

a) katru no kategorijām, kas uzskaitītas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļā, nošķirot: i) katru vīnu ar ACVN un produktus, kas paredzēti pārstrādei šādā vīnā; ii) katru vīnu ar AĢIN un produktus, kas paredzēti pārstrādei šādā vīnā; iii) katru vīnu, kam nav ACVN vai AĢIN un kas ir ražots no vienas vīna vīnogu šķirnes, un produktus, kas paredzēti pārstrādei šādā vīnā, atsaucoties uz vīna vīnogu šķirņu klasifikāciju, ko dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 81. pantu, un norādot ražas gadu; iv) katru vīnu, kam nav ACVN vai AĢIN un kas ir ražots no divām vai vairākām vīna vīnogu šķirnēm, un produktus, kas paredzēti pārstrādei šādā vīnā, norādot ražas gadu; v) katru produktu, kurš neatbilst vīndarības metodēm un ierobežojumiem, kas paredzēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. pantā vai Regulā (EK) Nr. 606/2009, un kurš saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 606/2009 10. pantu ir jāiznīcina;

b) katru no šādiem produktiem neatkarīgi no tā, kādam nolūkam tie tiek uzglabāti: i) saharoze; ii) koncentrēta vīnogu misa; iii) rektificēta koncentrēta vīnogu misa; iv) paskābināšanai izmantojamie produkti; v) atskābināšanai izmantojamie produkti; vi) no vīna destilētie stiprie alkoholiskie dzērieni; vii) katru vīna produktu blakusproduktu, kas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VIII pielikuma II daļas D iedaļu un Regulas (EK) Nr. 606/2009 14.a un 14.b pantu jārealizē, norādot, vai tas attiecas uz piegādi destilēšanai, etiķa ražošanai vai kādam specifiskam lietojumam, kas nav saistīts ar vīndarību.

2. Atkāpjoties no 1. punkta a) apakšpunkta, dažādus atbilstoši Savienības tiesību aktiem marķētos ACVN vai AĢIN vīnus, kas iepildīti tarā, kuras ietilpība nepārsniedz 60 litrus, un kas tiek pirkti no trešās personas un glabāti pārdošanai, var iegrāmatot tajā pašā kontā ar noteikumu, ka katra ACVN vai AĢIN vīna ievešana un izvešana tiek grāmatota atsevišķi.

3. ACVN vai AĢIN zaudējumu iegrāmato reģistrā. Attiecīgos produktus pārceļ uz kādu no kontiem, kas paredzēti vīniem bez ACVN vai AĢIN.

15. pants

Reģistrā grāmatojamā informācija par vīna produktiem

1. Par katru 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto produktu ievešanu vai izvešanu reģistrā ieraksta:

a) Savienības vai tiesību aktos prasīto produkta partijas numuru[, ja šāds numurs prasīts];

b) darbības datumu;

c) ievesto vai izvesto daudzumu;

d) attiecīgo produktu, kas aprakstīts saskaņā ar atbilstīgajiem Savienības vai valsts tiesību aktiem;

e) atsauci uz pavaddokumentu vai sertifikātu, kas ir pievienots vai bija pievienots attiecīgajam sūtījumam saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 10., 11. un 20. pantu, izņemot gadījumus, kuri minēti tās pašas regulas 9. pantā.

2. Attiecībā uz Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļas 1.–9. punktā, 15. un 16. punktā minēto vīnu tirgus dalībnieku kārtotajā reģistrā iekļauj tās pašas regulas 120. pantā uzskaitītos fakultatīvos datus, ja vien tie ir norādīti marķējumā vai ja tos ir paredzēts norādīt marķējumā.

3. Reģistrā norāda taru, kurā paredzēts uzglabāt 2. punktā minētos vīnus, un šīs taras nominālo tilpumu. Uz taras norāda arī attiecīgos dalībvalsts prasītos datus, kuri ļauj kompetentajām iestādēm noteikt taras saturu, izmantojot reģistru.

Tarai, kuras tilpums ir 600 litru vai mazāk un kurā iepildīts tas pats produkts, un ja visa partija tiek uzglabāta vienuviet, katras atsevišķās taras marķējumu dokumentācijā var aizstāt ar visas partijas marķējumu ar nosacījumu, ka šo partiju skaidri nodala no pārējām.

4. Gadījumā, ja produktam bijuši iepriekšēji sūtījumi, reģistrā ieraksta atsauci uz dokumentu, ar kuru produkts iepriekš ticis pārvadāts.

16. pants

Reģistrā grāmatojamā informācija par darbībām

1. Par katru no Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. pantā uzskaitītajām darbībām reģistrā iekļauj:

a) veiktās darbības;

b) gadījumā, kad veiktas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētās darbības, – i) darbības datumu; ii) izmantoto produktu īpašības un daudzumus; iii) no darbības iegūtā produkta daudzumu, ieskaitot spirtu, kas iegūts, koriģējot spirta saturu vīnā, un cukuru daudzumu no sākotnējās misas atdalītajā cukuru šķīdumā; iv) bagātināšanai, paskābināšanai, atskābināšanai un saldināšanai izmantotā produkta daudzumu; v) produktu raksturojumu pirms un pēc veiktās darbības saskaņā ar atbilstīgajiem Savienības vai valsts tiesību aktiem;

c) marķējumus uz taras, kurā reģistrā iegrāmatotie produkti atradās līdz veicamajai darbībai un kurā tie atrodas pēc veiktās darbības;

d) pudeļu pildīšanas gadījumā – piepildīto taras vienību skaitu un saturu;

e) ja par pudeļu pildīšanu ir noslēgts līgums – pudeļu pildītāja vārdu un uzvārdu vai nosaukumu un adresi.

2. Ja produktam izmaina kategoriju, neveicot kādu no Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. pantā minētajām darbībām, jo īpaši vīnogu misas raudzēšanas gadījumā, reģistrā atzīmē pēc izmaiņām iegūtā produkta veidu un daudzumus.

17. pants

Reģistrā iekļaujamā informācija par dzirkstošajiem vīniem un desertvīniem

1. Dzirkstošā vīna ražošanā attiecībā uz katru sagatavoto mucu reģistrā uzrāda:

a) pagatavošanas datumu;

b) attiecībā uz visām augstas kvalitātes dzirkstošā vīna kategorijām – pudeļu pildīšanas datumu;

c) mucas tilpumu un katras vīna sastāvdaļas raksturojumu, tilpumu un faktisko un iespējamo spirta koncentrāciju;

d) izmantotā vecvīnā izšķīdinātā cukura daudzumu;

e) beidzamā saldinātāja daudzumu;

f) iegūto taras vienību skaitu, ja nepieciešams, precizējot dzirkstošā vīna veidu, izmantojot norādi par atlieku cukuru saturu, ja tas ir norādīts arī uz etiķetes.

2. Desertvīna ražošanā attiecībā uz katru partiju reģistrā uzrāda:

a) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļas 3. punkta e) un f) apakšpunktā uzskaitīto produktu pievienošanas datumu;

b) pievienotā produkta veidu un tilpumu.

18. pants

Reģistrā grāmatojamā informācija par konkrētiem produktiem

1. Šīs regulas 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto produktu atsevišķajos kontos par katru produktu norāda:

a) ievešanas gadījumā: i) piegādātāja vārdu vai firmas nosaukumu un adresi, attiecīgā gadījumā norādot produkta pārvadāšanas pavaddokumentu; ii) attiecīgo daudzumu; iii) ievešanas dienu;

b) izvešanas gadījumā: i) attiecīgo daudzumu; ii) izmantošanas vai izvešanas datumu; iii) attiecīgā gadījumā – saņēmēja vārdu un uzvārdu vai nosaukumu un adresi.

2. Attiecībā uz blakusproduktiem vai vīna produktiem, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 606/2009 14.a panta 2. punktu un 14.b pantu jāizved, reģistrā grāmatojamie daudzumi ir daudzumi, kurus attiecīgie tirgus dalībnieki ir aplēsuši saskaņā ar tās pašas regulas 14.a pantu.

19. pants

Zudumi un personīgais vai ģimenes patēriņš

1. Dalībvalstis nosaka maksimāli pieļaujamos iztvaicēšanās zudumus uzglabāšanas un pārstrādes darbību laikā vai sakarā ar izmaiņām produkta kategorijā.

2. Reģistra turētājs dalībvalstu noteiktajā termiņā rakstiski ziņo par zudumiem konkrētās teritorijas kompetentajai iestādei, ja reālie zudumi pārsniedz:

a) pārvadāšanās laikā – Deleģētās regulas (ES) 2018/273 V pielikuma B daļas 2.1. punkta d) apakšpunktā minētās pielaides; un

b) dalībvalsts noteikto maksimālo procentuālo daļu gadījumos, kas norādīti 1. punktā.

Pirmajā daļā minētā kompetentā iestāde veic nepieciešamos pasākumus zudumu izmeklēšanai.

3. Dalībvalstis norāda, kā reģistrā ir jāiegrāmato dati par:

a) ražotāja un viņa ģimenes personīgo patēriņu;

b) visām neparedzētām produktu tilpuma izmaiņām.

20. pants

Termiņi datu grāmatošanai reģistrā

1. Regulas 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 15. un 19. pantā minētos datus reģistrā ieraksta:

a) ievešanas gadījumā – ne vēlāk kā nākamajā darbdienā pēc saņemšanas; un

b) zudumu, personīgā vai ģimenes patēriņa vai izvešanas gadījumā – ne vēlāk kā trešajā darbdienā pēc atzīšanas, patēriņa vai nosūtīšanas.

2. Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. panta 1. un 2. punktā un šīs regulas 16. un 17. pantā minētos datus reģistrā ieraksta:

a) ne vēlāk kā nākamajā darbdienā pēc darbības veikšanas; un

b) bagātināšanas gadījumā – tajā pašā dienā.

3. Šīs regulas 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 18. pantā minētos datus reģistrā ieraksta:

a) ievešanas un izvešanas gadījumā – ne vēlāk kā nākamajā darbdienā pēc saņemšanas vai nosūtīšanas; un

b) lietošanas gadījumā – lietošanas dienā.

4. Dalībvalstis tomēr var atļaut garākus termiņus, kas nepārsniedz 30 dienas, jo īpaši tad, ja tiek izmantoti datorizēti reģistri, ar nosacījumu, ka saglabā iespēju ievešanas, izvešanas un Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. panta 1. un 2. punktā norādīto darbību pārbaudi veikt katrā laikā, pamatojoties uz citiem apliecinošiem dokumentiem, ja vien kompetentā iestāde uzskata šos dokumentus par ticamiem.

Attiecībā uz Deleģētās regulas (ES) 2018/273 29. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajām bagātināšanas darbībām dalībvalstis var pieprasīt, ka tās ieraksta reģistrā pirms bagātināšanas veikšanas.

5. Atkāpjoties no 1., 2. un 3. punkta, tā paša produkta izvešanas reizes var ierakstīt reģistrā kā mēneša kopsummu, ja produktu iepilda tikai tarā ar nominālo tilpumu 10 litri vai mazāk un ja šī tara ir ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci, kā minēts Deleģētās regulas (ES) 2018/273 9. panta 1. punkta e) apakšpunkta i) punktā.

21. pants

Reģistra slēgšana

Reģistru slēdz, reizi gadā sastādot gada bilanci dalībvalstu noteiktajā datumā. Saistībā ar gada bilanci veic krājumu inventarizāciju. Esošos krājumus pārceļ uz nākamā gada periodu. Nākamajā dienā pēc gada bilances sastādīšanas tos grāmato reģistrā kā ienākošās vienības. Ja gada bilance uzrāda bilances krājumu un esošo krājumu atšķirības, to atzīmē noslēgtajos grāmatvedības dokumentos.

V NODAĻA

DEKLARĀCIJAS

22. pants

Produkcijas deklarācijas

1. Ražotāji iesniedz Deleģētās regulas (ES) 2018/273 31. pantā minēto produkcijas deklarāciju attiecībā uz kārtējā vīna gada ražošanas apjomiem līdz katra gada 15. janvārim. Dalībvalstis var noteikt agrāku datumu vai – attiecībā uz vēlajām ražām un konkrētu vīna produkciju – datumu, kas nav vēlāks par 1. martu.

2. Produkcijas deklarācijā, kas minēta 1. punktā, norāda vismaz šādu informāciju:

a) ražotāja identifikācijas dati;

b) produktu uzglabāšanas vieta;

c) vīna ražošanai izmantojamo produktu kategorija: vīnogas, vīnogu misa (koncentrēta misa, rektificēta koncentrēta misa, daļēji norūgusi misa) vai rūgstošs jaunvīns;

d) piegādātāju vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese;

e) platības, kas apstādītās ar vīnogulājiem, no kuriem iegūst vīna ražošanā izmantojamās vīnogas, tostarp eksperimentālām vajadzībām, norādot tās hektāros un sniedzot atsauci uz vīnogulāju zemes gabala atrašanās vietu;

f) to kopš vīna gada sākuma iegūto vīna produktu tilpums hektolitros vai centneros, kuri tiek glabāti deklarācijas sniegšanas datumā, sadalījumā pa krāsām (sarkanais/sārtais vai baltais), izmantoto produktu kategorijām (vīnogas, rūgstošs jaunvīns, vīnogu misa, arī daļēji norūgusi misa, bet neieskaitot koncentrētu misu un koncentrētu rektificētu misu) un kādu no šādiem veidiem: i) vīni ar ACVN; ii) vīni ar AĢIN; iii) vienšķirnes vīni bez ACVN/AĢIN; iv) vīni bez ACVN/AĢIN; v) visi citi vīna gadā iegūtie produkti, tostarp koncentrēta misa un rektificēta koncentrēta misa.

Dalībvalstis var atļaut vienai vīna darītavai iesniegt tikai vienu deklarāciju.

3. Produkcijas deklarācijā norādāmais vīna daudzums ir kopējais daudzums, kas iegūts pēc galvenās spirta rūgšanas beigām, ieskaitot vīna nogulsnes.

Lai vīna hektolitros pārvēstu to produktu daudzumus, kas nav vīns, dalībvalstis var noteikt koeficientus saskaņā ar objektīviem pārvēršanas kritērijiem. Dalībvalstis paziņo Komisijai koeficientus, sūtot Īstenošanas regulas (ES) 2017/1185 III pielikuma 8. punktā minētos paziņojumus.

4. Dalībvalstis pieprasa novācējiem un tirgotājiem, kas tirgo vīna ražošanai paredzētus produktus, sniegt ražotājiem datus, kuri vajadzīgi produkcijas deklarāciju aizpildīšanai.

23. pants

Krājumu deklarācijas

1. Ražotāji, pārstrādātāji, pudelēs iepildītāji un tirgotāji Deleģētās regulas (ES) 2018/273 32. pantā minētās krājumu deklarācijas iesniedz līdz 10. septembrim. Dalībvalstis var noteikt agrāku datumu.

2. Deklarācijā iekļauj vismaz šādu informāciju:

a) ražotāju, pārstrādātāju, pudelēs iepildītāju vai tirgotāju identifikācijas dati;

b) produktu uzglabāšanas vieta;

c) attiecībā uz vīniem – kopējie krājumi sadalījumā pēc krāsas (sarkanais/sārtais vai baltais), pēc vīna veida (ar ACVN, ar AĢIN, vienšķirnes vīns bez ACVN/AĢIN vai vīns bez ACVN/AĢIN), pēc izcelsmes (Savienības vai trešo valstu izcelsme) un pēc krājumu turētāja veida (ražotājs vai tirgotājs);

d) attiecībā uz misu – kopējie krājumi sadalījumā pēc krāsas (sarkanā/sārtā vai baltā), vīnogu misas veida (koncentrēta, rektificēta koncentrēta vai cita), krājumu turētāja veida (ražotājs vai tirgotājs).

Deklarācijā neiekļauj Savienības izcelsmes vīna produktus, kas ražoti no tajā pašā kalendārajā gadā ievāktajām vīnogām.

24. pants

Ražas deklarācijas

1. Ja dalībvalstis pieprasa ražas deklarācijas, kas minētas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 33. panta 1. punktā, novācēji minētās deklarācijas iesniedz līdz 15. janvārim. Dalībvalstis var noteikt agrāku datumu vai – attiecībā uz vēlajām ražām – datumu, kas nav vēlāks par 1. martu.

2. Deklarācijās iekļauj vismaz šādu informāciju sadalījumā pēc kategorijām, kas noteiktas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 III pielikuma 1.2. punkta 3. apakšpunktā:

a) novācēja identifikācijas dati (saskaņā ar informāciju, kas prasīta Deleģētās regulas (ES) 2018/273 III pielikuma 1.1. punkta 1. apakšpunktā;

b) ar ražošanā izmantotajiem vīnogulājiem apstādītās platības (hektāros un ar atsauci uz vīnogulāju zemes gabala atrašanās vietu);

c) ievākto vīnogu daudzums (centneros);

d) vīnogu izlietojums (hektolitros vai centneros): i) deklarētājs, būdams ražotājs, vīnogas pārstrādājis vīnā; ii) piegādātas kooperatīva vīndarītavai (kā vīnogas vai misa); iii) pārdotas vīna ražotājam (kā vīnogas vai misa); iv) cits izlietojums (kā vīnogām vai misai).

25. pants

Informācijas paziņojumi un centralizācija

Informāciju, kas iekļauta produkcijas un krājumu deklarācijās saskaņā ar šīs regulas 22. un 23. pantu un ražas deklarācijās saskaņā ar 24. pantu, un apstrādes un tirdzniecības deklarācijās saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 34. pantu, attiecīgā gadījumā centralizē valsts līmenī.

Dalībvalstis nosaka formu un veidu, kā šāda informācija tām ir paziņojama.

VI NODAĻA

NOTEIKUMI PAR PĀBAUDĒM

I IEDAĻA

KOPĪGI NOTEIKUMI

26. pants

Paraugi pārbaužu vajadzībām

1. Deleģētās regulas (ES) 2018/273 VII nodaļas vajadzībām dalībvalsts sazināšanās struktūra var lūgt citas dalībvalsts sazināšanās struktūrai ņemt paraugus saskaņā ar šīs regulas II pielikumā izklāstītajiem norādījumiem.

2. Pieprasītāja struktūra glabā paņemtos paraugus un cita starpā norāda laboratoriju, kurā tie jāanalizē.

II IEDAĻA

IZOTOPU ANALĪTISKĀ DATUBĀZE

27. pants

Paraugi analītiskajai datubāzei

1. Lai izveidotu Deleģētās regulas (ES) 2018/273 39. pantā minēto izotopu analītisko datubāzi, dalībvalsts norīkotās laboratorijas ņem svaigu vīnogu paraugus analīzei, kā arī šo vīnogu apstrādei un pārstrādei vīnā saskaņā ar šīs regulas III pielikuma I daļā izklāstītajiem norādījumiem.

2. Svaigu vīnogu paraugus ņem no vīna dārziem, kas atrodas vīnkopības apgabalā, kuram ir skaidri noteikts augsnes tips, novietojums, vīnogulāju audzēšanas sistēma, vīnogu šķirne, vecums un audzēšanas metodes.

3. III pielikuma II daļā ir noteikts paraugu skaits, kas ik gadu jāņem datubāzei. Paraugu atlasē ņem vērā vīnogulāju ģeogrāfisko atrašanās vietu dalībvalstīs, kas minētas III pielikuma II daļā. Katru gadu vismaz 25 % paraugu ņem no tiem pašiem zemes gabaliem kā iepriekšējā gadā.

4. Paraugus analizē ar metodēm, kuras Komisija noteikusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 5. punktu un Regulas (EK) Nr. 606/2009 15. pantu, dalībvalstu norīkotajās laboratorijās. Norīkotās laboratorijas atbilst vispārīgajiem kritērijiem, kas testēšanas laboratoriju darbībai noteikti standartā ISO/IEC 17025:2005, un tās piedalās kvalifikācijas pārbaužu sistēmā, kas attiecas uz izotopu analīžu metodēm. Laboratorijas Eiropas pārbaužu references centram vīna nozarē (“ERC-CWS”) rakstiski sniedz datus par atbilstību šiem kritērijiem, lai tas varētu sniegtos datus pārbaudīt un validēt.

5. Laboratorijas sagatavo analīzes pārskatu saskaņā ar III pielikuma IV daļu un aprakstlapu par katru paraugu saskaņā ar III pielikuma III daļā sniegto anketu.

6. Laboratorijas pārskata kopiju ar analīžu rezultātiem un to interpretāciju, ka arī aprakstlapas kopiju nosūta ERC-CWS.

7. Dalībvalstis un ERC-CWS nodrošina to, ka:

a) analītiskajā datubāzē dati tiek saglabāti;

b) visi paraugi tiek glabāti vismaz trīs gadus no parauga ņemšanas dienas;

c) datubāzi izmanto tikai Savienības un valsts vīna nozares tiesību aktu piemērošanas uzraudzībai vai statistiskiem vai zinātniskiem mērķiem;

d) tiek veikti pasākumi datu aizsardzībai, jo īpaši pret zādzību un iejaukšanos;

e) datnes bez liekas kavēšanās vai maksas ir pieejamas personām, uz kurām tās attiecas, lai varētu labot visas neprecizitātes.

8. ERC-CWS sagatavo un katru gadu atjaunina to dalībvalstu laboratoriju sarakstu, kuras izraudzītas paraugu sagatavošanai un mērījumu veikšanai analītiskās datubāzes vajadzībām.

28. pants

Analītiskajā datubāzē esošās informācijas paziņošana

1. Informāciju, kas atrodas izotopu datu analītiskajā datubāzē, pēc pieprasījuma dara pieejamu dalībvalstu norīkotajām laboratorijām.

2. Pienācīgi pamatotos gadījumos 1. punktā minēto informāciju, ja tā ir reprezentatīva, var pēc pieprasījuma darīt pieejamu dalībvalstu izraudzītajām kompetentajām iestādēm, kuras nodrošina atbilstību Savienības noteikumiem vīna nozarē.

3. Informācija, ko dara pieejamu, ir tikai par attiecīgajiem analīžu datiem, kuri vajadzīgi, lai interpretētu analīzi, kas veikta salīdzināmu īpašību un izcelsmes paraugam. Jebkuram informācijas paziņojumam pievieno atgādinājumu par datubāzes lietošanas nosacījumiem, kā minēts 27. panta 7. punkta c) apakšpunktā.

29. pants

Valstu izotopu datu datubāzes

Dalībvalstu datubāzēs esošo izotopu analīžu rezultātus iegūst, analizējot paraugus, kas ņemti un apstrādāti saskaņā ar 27. pantu.

III IEDAĻA

ĪPAŠI NOTEIKUMI PAR PĀRBAUDĒM

30. pants

Pārbaudes vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmas vajadzībām

Lai varētu pārbaudīt atbilstību noteikumiem, kas izklāstīti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā, Deleģētās regulas (ES) 2018/273 II nodaļā un šīs regulas II nodaļā, dalībvalstis izmanto vīna dārzu reģistru, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. pantā.

31. pants

Vīna dārzu reģistrā esošās informācijas verifikācija

1. Dalībvalstis dara pieejamus vīna dārzu reģistrā esošos datus, lai varētu uzraudzīt un verificēt pasākumus, kas finansēti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas II nodaļas 4. iedaļā minēto valsts atbalsta programmu, ar kuru tie saistīti.

2. Lai nodrošinātu, ka vīna dārzu reģistrs tiek atjaunināts, attiecībā uz platībām, kas apstādītas ar vīnogulājiem, veic vismaz šādas pārbaudes:

a) administratīvās pārbaudes, ko piemēro visiem vīna dārzu reģistrā uzskaitītajiem vīnkopjiem, kuri: i) ir aktivējuši stādīšanas vai atkārtotas stādīšanas atļauju vai veikuši datu reģistrāciju vai datu izmaiņas vīna dārzu reģistrā pēc tam, kad iesniegts pieteikums vai paziņojums attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu; ii) iesniedz pieteikumu par pasākumiem “vīna dārzu pārstrukturēšana vai pārveidošana” vai “ražas novākšana zaļgatavībā” atbilstoši valsts atbalsta programmai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1308/2013 46. un 47. pantā; iii) iesniedz kādu no deklarācijām, kas minētas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 31., 32. un 33. pantā;

b) ikgadējas pārbaudes uz vietas, kurām pakļauj vismaz 5 % no visiem vīna dārzu reģistrā uzskaitītajiem vīnkopjiem. Ja vīnkopji, kuri ir atlasīti paraugā, tajā pašā gadā ir pakļauti pārbaudēm uz vietas, kas tiek īstenotas a) punkta i) un ii) apakšpunktā minēto pasākumu ietvaros, tad šādas pārbaudes uz vietas tiek ņemtas vērā, aprēķinot 5 % gada slieksni, bez vajadzības tās veikt atkārtoti.

c) Sistemātiskas pārbaudes uz vietas veic platībās, kuras ir apstādītas ar vīnogulājiem un nav iekļautas nevienā vīnkopja dokumentācijā, kā noteikts Deleģētās regulas (ES) 2018/273 IV pielikumā.

32. pants

Pārbaudes attiecībā uz deklarācijām

Attiecībā uz Deleģētās regulas (ES) 2018/273 31. līdz 34. pantā minētajām deklarācijām dalībvalstis veic visas vajadzīgās pārbaudes un pasākumus minēto deklarāciju precizitātes nodrošināšanai.

VII NODAĻA

PAZIŅOJUMI

33. pants

Paziņojumi par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu

1. Dalībvalstis katru gadu līdz 1. martam Komisijai iesniedz:

a) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 3. punktā minēto paziņojumu par vīnogu audzēšanas platībām, kurā norāda stāvokli iepriekšējā vīna gada 31. jūlijā. Šo paziņojumu sniedz šīs regulas IV pielikuma I daļā norādītajā formā;

b) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 4. punktā un 64. panta 3. punktā minētos paziņojumus. Šos paziņojumus sniedz šīs regulas IV pielikuma II daļā norādītajā formā;

c) šīs regulas 8. pantā minēto paziņojumu par ierobežojumiem, ko dalībvalstis nolēmušas piemērot attiecībā uz atkārtotu apstādīšanu tajā pašā lauku saimniecībā. Šo paziņojumu sniedz šīs regulas IV pielikuma V daļas A tabulā norādītajā formā;

d) atjauninātu valsts sarakstu, kurā norādītas šīs regulas 3. un 8. pantā minētās profesionālās organizācijas vai ieinteresētās ražotāju grupas;

e) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 3. punktā minēto paziņojumu par kopējām platībām, kurās vīnogulāji ir iestādīti bez atļaujas, un platībām, kurās izarti bez atļaujas iestādīti vīnogulāji. Šāds paziņojums attiecas uz iepriekšējo vīna gadu. Paziņojumu sniedz šīs regulas IV pielikuma III daļā norādītajā formā;

f) ja dalībvalstis nolemj piemērot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā minēto prioritāro kritēriju – robežvērtības attiecībā uz lauku saimniecības minimālo un maksimālo lielumu, kā minēts Deleģētās regulas (ES) 2018/273 II pielikuma H punktā.

2. Dalībvalstis līdz katra gada 1. novembrim paziņo Komisijai:

a) par iesniegtajiem jaunu vīnogulāju stādīšanas atļauju pieteikumiem, par atļaujām, kas iepriekšējā vīna gadā faktiski piešķirtas saskaņā ar šīs regulas 7. panta 1. vai 2. punktu, un par atļaujām, ko pieteikuma iesniedzēji nav pieņēmuši, kā arī par atļaujām, kas līdz 1. oktobrim piešķirtas citiem pieteikuma iesniedzējiem saskaņā ar šīs regulas 7. panta 3. punktu. Šos paziņojumus sniedz šīs regulas IV pielikumā IV daļā norādītajā formā;

b) par atkārtotas apstādīšanas atļaujām, kas piešķirtas iepriekšējā vīna gadā, kā minēts šīs regulas 9. pantā. Šos paziņojumus sniedz šīs regulas IV pielikuma V daļas B tabulā norādītajā formā;

c) par atļaujām, kas iepriekšējā vīna gadā piešķirtas, pārveidojot derīgas stādīšanas tiesības, kā minēts šīs regulas 10. pantā. Šādu paziņojumu sniedz šīs regulas IV pielikuma VI daļā norādītajā formā un tikai līdz 1. novembrim nākamajā gadā pēc tā termiņa beigām, kas attiecībā uz pārveidošanu minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 68. panta 1. punktā vai ko dalībvalsts noteikusi saskaņā ar šīs regulas 10. panta 1. punktu.

3. Ja dalībvalsts nepilda 1. vai 2. punktā izklāstītos noteikumus vai ja attiecīgā informācija šķiet nepareiza, Komisija var daļēji vai pilnībā apturēt Regulas (ES) Nr. 1306/2013 17. pantā minētos mēneša maksājumus vīna nozarē tik ilgi, kamēr paziņojumi netiek izdarīti pareizi.

4. Šis pants neskar dalībvalstu pienākumus, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1337/2011 (13).

34. pants

Vispārīgi noteikumi par paziņojumiem un informācijas pieejamību

Deleģētajā regulā (ES) 2018/273 un šajā regulā minētos paziņojumus izdara saskaņā ar Deleģēto regulu (ES) 2017/1183 un Īstenošanas regulu (ES) 2017/1185.

35. pants

Pavaddokumentu, informācijas un reģistru glabāšana

1. Pavaddokumentus un to kopijas glabā vismaz piecus gadus pēc tā kalendārā gada beigām, kura laikā tie ir sagatavoti.

2. Saskaņā ar 33. pantu iesniegto informāciju par vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu glabā vismaz desmit gadus pēc tā vīna gada, kurā tā tikusi iesniegta.

3. Preču ievešanas un izvešanas reģistru un dokumentus, kas attiecas uz tajā iegrāmatotajām darbībām, glabā vismaz piecus gadus pēc tam, kad ir slēgti konti, uz kuriem tie attiecas. Ja viens vai vairāki reģistra konti, kas attiecas uz nenozīmīgiem vīna daudzumiem, vēl nav noslēgti, šādus kontus var pārnest uz citu reģistru, ja sākotnējā reģistrā ir norāde par šādu pārnešanu. Šādā gadījumā piecu gadu laikposms sākas pārnešanas dienā.

4. Deleģētās regulas (ES) 2018/273 7. pantā paredzētos vīna dārzu reģistra datus glabā tik ilgi, cik nepieciešams, lai uzraudzītu vai verificētu pasākumus vai sistēmu, ar ko tie saistīti, un jebkurā gadījumā attiecīgi vismaz piecus gadus pēc attiecīgā vīna gada, ja dati attiecas uz pasākumiem, vai vismaz desmit gadus, ja dati attiecas uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu.

VIII NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

36. pants

Atcelšana

Īstenošanas regulu (ES) 2015/561 atceļ.

37. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2017. gada 11. decembrī Komisijas vārdā – priekšsēdētājs Jean-Claude JUNCKER

(1) OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.

(2) OV L 347, 20.12.2013., 549. lpp.

(3) Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.).

(4) Komisijas 2008. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 555/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus kopējo organizāciju attiecībā uz atbalsta programmām, tirdzniecību ar trešām valstīm, ražošanas potenciālu un kontroli vīna nozarē (OV L 170, 30.6.2008., 1. lpp.).

(5) Komisijas 2009. gada 26. maija Regula (EK) Nr. 436/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 piemērošanai attiecībā uz vīna dārzu reģistru, obligātajiem paziņojumiem un informācijas vākšanu vīna tirgus uzraudzībai, kā arī vīna produktu pārvadājumu pavaddokumentiem un vīna nozarē veicamo uzskaites reģistrāciju (OV L 128, 27.5.2009., 15. lpp.).

(6) Komisijas 2009. gada 10. jūlija Regula (EK) Nr. 606/2009, ar ko nosaka konkrētus sīki izstrādātus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 īstenošanas noteikumus attiecībā uz vīnkopības produktu kategorijām, vīndarības metodēm un piemērojamiem ierobežojumiem (OV L 193, 24.7.2009., 1. lpp.).

(7) Komisijas 2009. gada 14. jūlija Regula (EK) Nr. 607/2009, ar ko paredz konkrētus sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008 piemērošanai attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, tradicionālajiem apzīmējumiem, konkrētu vīna nozares produktu marķēšanu un noformēšanu (OV L 193, 24.7.2009., 60. lpp.).

(8) Komisijas 2017. gada 11. decembra Deleģētā regula (ES) 2018/273, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, vīna dārzu reģistru, pavaddokumentiem un sertifikāciju, preču ievešanas un izvešanas reģistru, obligātajām deklarācijām, paziņojumiem un paziņotās informācijas publicēšanu, bet Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 – attiecībā uz pārbaudēm un sodiem, kā arī groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 555/2008, (EK) Nr. 606/2009 un (EK) Nr. 607/2009 un atceļ Komisijas Regulu (EK) Nr. 436/2009 un Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/560 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.).

(9) Komisijas 2014. gada 15. decembra Deleģētā regula (ES) 2015/560, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu (OV L 93, 9.4.2015., 1. lpp.).

(10) Komisijas 2017. gada 20. aprīļa Deleģētā regula (ES) 2017/1183, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 un (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz informācijas un dokumentu paziņošanu Komisijai (OV L 171, 4.7.2017., 100. lpp.).

(11) Komisijas 2017. gada 20. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/1185, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 un (ES) Nr. 1308/2013 piemēro attiecībā uz informācijas un dokumentu paziņošanu Komisijai, un ar ko groza un atceļ vairākas Komisijas regulas (OV L 171, 4.7.2017., 113. lpp.).

(12) Komisijas 2015. gada 7. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2015/561, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 piemērojama attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu (OV L 93, 9.4.2015., 12. lpp.).

(13) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Regula (ES) Nr. 1337/2011 attiecībā uz Eiropas statistiku par ilggadīgām kultūrām un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 357/79 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/109/EK (OV L 347, 30.12.2011., 7. lpp.).

I PIELIKUMS REGULAS 7. PANTA 2. PUNKTĀ MINĒTĀ ATLASES PROCEDŪRA A. PROPORCIONĀLA IEDALĪŠANA Jaunu vīnogulāju stādīšanai pieejamos hektārus, ko dalībvalstis saskaņā ar 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) punktu ir nolēmušas valsts līmenī proporcionāli sadalīt visiem pieteikuma iesniedzējiem, katram individuālajam atbilstīgajam pieteikumam iedala saskaņā ar šādu formulu, vienlaikus ievērojot iespējamos ierobežojumus, kas minēti 3. panta 1. punktā: A1 = Ar × (%Pr × Tar/Tap) A1 = individuālam pieteikuma iesniedzējam piešķirtā atļauja (hektāru skaits), iedalot proporcionāli Ar = platība (hektāros), kuru ražotājs lūdzis savā pieteikumā %Pr = proporcionālai iedalīšanai pieejamā platība, procentos no kopējā hektāru skaita Tar = kopējā platība (hektāros), kas pieejama ar atļaujām Tap = kopējā platība (hektāros), kas lūgta visos ražotāju pieteikumos B. IEDALĪŠANA SASKAŅĀ AR PRIORITĀRAJIEM KRITĒRIJIEM Jaunu vīnogulāju stādīšanai pieejamos hektārus, ko dalībvalstis saskaņā ar 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktu ir nolēmušas valsts līmenī iedalīt saskaņā ar prioritārajiem kritērijiem, katram individuālajam atbilstīgajam pieteikumam iedala turpmāk aprakstītā veidā. a) Dalībvalstis izraugās valsts līmeņa prioritāros kritērijus; tos visus var atzīt par vienādi nozīmīgiem, bet var arī noteikt atšķirīgu svērumu. Šādu svērumu dalībvalstis var piemērot viscaur valstī vai mainīt to atkarībā no konkrētā dalībvalsts apgabala. Ja dalībvalstis visus izraudzītos valsts līmeņa kritērijus atzīst par vienādi nozīmīgiem, katram no tiem piešķirtā svarīguma pakāpe ir “viens” (1). Ja dalībvalstis izraudzītajiem valsts līmeņa kritērijiem nosaka atšķirīgu svērumu, katram no šiem kritērijiem piešķirtā svarīguma pakāpe ir diapazonā no “nulles” (0) līdz “vienam” (1), un visu atsevišķo vērtību summai vienmēr jābūt vienādai ar “vienu” (1). Ja kritēriju svērums mainās atkarībā no konkrētā dalībvalsts apgabala, katram no šiem kritērijiem katrā konkrētajā apgabalā piešķir individuālu svarīguma pakāpi diapazonā no “nulles” (0) līdz “vienam” (1). Šādā gadījumā visu izraudzīto kritēriju individuālo vērtību summai katrā apgabalā vienmēr jābūt vienādai ar “vienu” (1). b) Dalībvalstis novērtē to, cik atbilstīgs izraudzītajiem prioritārajiem kritērijiem ir katrs atsevišķais atbilstīgais pieteikums. Tālab dalībvalstis izveido vienotu valsts līmeņa skalu, saskaņā ar kuru katram pieteikumam piešķir punktus attiecībā uz katru no šiem kritērijiem. c) Vienotā skala provizoriski definē, cik punkti piešķirami par atbilstību katram no kritērijiem, un precizē, cik punkti piešķirami par katru konkrētā kritērija elementu. d) Dalībvalstis sarindo individuālos pieteikumus valsts līmeņa secībā atkarībā no kopējā punktu skaita, kuri katram atsevišķam pieteikumam piešķirti par atbilstību vai atbilstības pakāpi, kā minēts b) punktā, un – attiecīgā gadījumā – atkarībā no kritēriju svarīguma pakāpes, kā minēts a) punktā. Izmanto šādu formulu: Pt = W1 × Pt1 + W2 × Pt2 + … + Wn × Ptn Pt = kopējais punktu skaits, kas piešķirti individuālam pieteikumam W1, W2…, Wn = 1., 2., …, n. kritērija svērums Pt1, Pt2…, Ptn = pakāpe, kādā pieteikums atbilst 1., 2., … n. kritērijam Ja visu apgabala prioritāro kritēriju svērums ir nulle, visiem derīgajiem pieteikumiem atbilstības pakāpi novērtē ar maksimālo skalas paredzēto vērtību. e) Dalībvalstis piešķir atļaujas individuālajiem pieteikuma iesniedzējiem tādā secībā, kādā tie sarindoti saskaņā ar d) punktu, un tā turpina, līdz ir piešķirti visi hektāri, kas iedalāmi saskaņā ar prioritārajiem kritērijiem. Pirms pāriet pie pieteikuma iesniedzēja, kas sarindojumā ir nākamais, iepriekšējam pieteikuma iesniedzējam ir jābūt saņēmušam atļauju par visu lūgto hektāru skaitu. Ja pieejamie hektāri beidzas tādā sarindojuma vietā, kur vairākiem pieteikuma iesniedzējiem ir vienāds punktu skaits, atlikušos hektārus šiem pieteikumiem iedala proporcionāli. f) Ja atļauju piešķiršanā, kuru veic saskaņā ar A punktu un šā B punkta a), b), c), d) un e) apakšpunktu, tiek sasniegta robežvērtība, kas noteikta konkrētam reģionam vai apgabalam, kurā ir tiesības lietot ACVN vai AĢIN, vai apgabalam bez ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, citus pieteikumus no šā reģiona vai apgabala vairs neapmierina.

II PIELIKUMS REGULAS 26. PANTĀ MINĒTIE PARAUGI I DAĻA Paraugu ņemšanas metode un procedūra 1. Ja vīna, vīnogu misas vai cita šķidra vīna produkta paraugus ņem saistībā ar kontroles iestāžu savstarpējo palīdzību, kompetentā iestāde nodrošina: a) attiecībā uz produktiem, ko noliktavā uzglabā kā vienu partiju tvertnēs, kuru tilpums nepārsniedz 60 litrus, – to, ka paraugi ir reprezentatīvi attiecībā uz visu partiju; b) attiecībā uz produktiem tvertnēs, kuru nominālais tilpums pārsniedz 60 litrus, – to, ka paraugi ir reprezentatīvi attiecībā uz tās tvertnes saturu, no kuras tie ņemti. 2. Paraugus ņem, ielejot attiecīgo produktu vismaz piecās tīrās tvertnēs, kuru nominālais tilpums nav mazāks par 75 cl. Attiecībā uz produktiem, kas minēti 1. punkta a) apakšpunktā, paraugus var ņemt arī, no pārbaudāmās partijas paņemot vismaz piecas tvertnes, kuru nominālais tilpums nav mazāks par 75 cl. Ja vīna destilāta paraugus paredzēts analizēt ar deitērija kodolmagnētiskās rezonanses metodi, paraugus iepilda tvertnēs, kuru nominālais tilpums ir 25 cl vai pat 5 cl, ja tie jāsūta no vienas oficiālās laboratorijas uz citu. Paraugus ņem, vajadzības gadījumā noslēdz un aizzīmogo tā uzņēmuma pārstāvja klātbūtnē, kur paraugs ir ņemts, vai pārvadātāja pārstāvja klātbūtnē, ja paraugu ņem transportēšanas laikā. Ja pārstāvja nav klāt, to norāda 4. punktā minētajā ziņojumā. Katru paraugu aizvāko ar inerta materiāla vāciņu, kas nav atkārtoti izmantojams. 3. Uz katra parauga ir etiķete, kas atbilst II daļas A punktam. Ja tvertne ir pārāk maza, lai pie tās piestiprinātu paredzēto etiķeti, tvertni marķē ar neizdzēšamu numuru un vajadzīgo informāciju norāda atsevišķā lapā. Uzņēmuma, kur ņēma paraugu, vai pārvadātāja pārstāvim lūdz parakstīt attiecīgi etiķeti vai lapu. 4. Paraugu ņemšanai pilnvarotā kompetentās iestādes amatpersona sagatavo rakstisku ziņojumu, kurā fiksē visus novērojumus, ko tā uzskata par būtiskiem paraugu novērtēšanai. Vajadzības gadījumā ziņojumā ieraksta visus apgalvojumus, ko izteicis pārvadātāja pārstāvis vai tā uzņēmuma pārstāvis, kur tika ņemts paraugs, un lūdz attiecīgajam pārstāvim parakstīties. Minētā amatpersona atzīmē produkta daudzumu, no kura paņemts paraugs. Ja personas, kas minētas šajā punktā un 3. punkta trešajā daļā, atsakās parakstīties, to norāda ziņojumā. 5. Ikreiz, kad ņem paraugus, viens paraugs paliek kā kontrolparaugs uzņēmumā, kurā ņemts paraugs, un vēl viens – kompetentajā iestādē, kuras amatpersona ņēma paraugu. Trīs paraugus nosūta uz oficiālo laboratoriju, kas veiks analīzes vai organoleptisko pārbaudi. Tur veic viena parauga analīzes. Citu paraugu glabā kā kontrolparaugu. Kontrolparaugus glabā vismaz trīs gadus pēc paraugu ņemšanas. 6. Paraugu sūtījumiem uz ārējā iesaiņojuma piestiprina sarkanu etiķeti, kas atbilst II daļas B punktā iekļautajam paraugam. Etiķetes izmēri ir 50 × 25 mm. Nosūtot paraugus, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, no kuras nosūta paraugus, uzliek savu zīmogu daļēji uz ārējā iesaiņojuma un daļēji uz sarkanās etiķetes. II DAĻA A. Etiķete ar parauga aprakstu saskaņā ar I daļas 3. punktu 1. Nepieciešamā informācija: a) tās kompetentās iestādes nosaukums, adrese (ieskaitot dalībvalsti), tālrunis, fakss un e-pasts, pēc kuras rīkojuma tika veikta paraugu ņemšana; b) parauga kārtas numurs; c) parauga ņemšanas datums; d) paraugu ņemšanai pilnvarotās kompetentās iestādes amatpersonas uzvārds; e) tā uzņēmuma adrese, tālrunis, fakss un e-pasts, kurā paraugs tika ņemts; f) parauga ņemšanai izmantotās tvertnes identitāte (piem., tvertnes numurs, pudeļu partijas numurs u. c.); g) produkta apraksts, tajā skaitā ražošanas apgabals, ražas novākšanas gads, faktiskais vai potenciālais spirta saturs un, ja iespējams, vīnogu šķirne; h) vārdi: “Rezervēto kontrolparaugu drīkst pārbaudīt tikai tāda laboratorija, kas ir pilnvarota veikt kontrolanalīzes. Plombas uzlaušana ir sodāms pārkāpums.” 2. Piezīmes: 3. Minimālie izmēri: 100 × 100 mm. B. Pielikuma I daļas 6. punktā minētās sarkanās etiķetes paraugs EIROPAS SAVIENĪBA Produkti, kam jāveic analīzes un organoleptiskā pārbaude atbilstīgi Īstenošanas regulai (ES) 2018/274

III PIELIKUMS REGULAS 27. PANTĀ MINĒTIE PARAUGI I DAĻA Norādījumi par to, kā jāņem svaigu vīnogu paraugi, un par to pārstrādi vīnā analīzei ar izotopu metodēm, kas minētas 27. pantā A. Vīnogu paraugu ņemšana 1. Katram paraugam jābūt veidotam no vismaz 10 kg gatavu vienas šķirnes vīnogu. Tās jāievāc tādā kondīcijā, kādā tās ir. Paraugi jāņem laikā, kad attiecīgajā zemes gabalā novāc ražu. Savāktajām vīnogām jābūt reprezentatīvām attiecībā uz visu zemes gabalu. Svaigo vīnogu paraugus vai no tām iegūto vīnogu misu līdz turpmākai izmantošanai var konservēt sasaldējot. Tikai gadījumos, kad misas ūdenī paredzēts veikt skābekļa-18 mērījumus, pēc visa parauga izspiešanas no iegūtās misas jāņem un attiecīgi jākonservē atsevišķa alikvota. 2. Ņemot paraugus, sagatavo apraksta lapu. Minētajai lapai ir pirmā daļa, kas attiecas uz vīnogu paraugu ņemšanu, un otrā daļa, kas attiecas uz vinifikāciju. Tā jāglabā kopā ar paraugu, un tai jābūt pievienotai paraugam visā transportēšanas laikā. Tā jāpapildina ar jauniem datiem, izdarot tajā ierakstus attiecībā uz katru parauga apstrādes veidu. Apraksta lapu attiecībā uz paraugu ņemšanu sagatavo saskaņā ar III daļā esošās anketas A punktu. B. Vinifikācija 1. Vinifikācija jāveic kompetentajai iestādei vai struktūrvienībai, ko minētā iestāde ir pilnvarojusi šim nolūkam, pēc iespējas tādos apstākļos, kas ir pielīdzināmi parastiem apstākļiem ražošanas apgabalā, kuru raksturo konkrētais paraugs. Vinifikācijas rezultātā jānotiek pilnīgai cukura pārveidei spirtā, tas ir, atlieku cukura daudzums nedrīkst pārsniegt 2 g/l. Tomēr dažos gadījumos, piemēram, lai nodrošinātu labāku reprezentativitāti, ir pieļaujams lielāks atlikuma cukuru saturs. Tiklīdz vīns ir dzidrināts un stabilizēts ar SO2, tas jāsalej 75 cl pudelēs un jāmarķē. 2. Apraksta lapu attiecībā uz vinifikāciju sagatavo saskaņā ar III daļā esošās anketas B punktu. II DAĻA Paraugu skaits, kas dalībvalstīm katru gadu jāņem analīžu datubāzes vajadzībām, kā minēts 27. panta 3. punktā — 30 paraugi Bulgārijā, — 20 paraugi Čehijas Republikā, — 200 paraugi Vācijā, — 50 paraugi Grieķijā, — 200 paraugi Spānijā, — 400 paraugi Francijā, — 30 paraugi Horvātijā, — 400 paraugi Itālijā, — 10 paraugi Kiprā, — 4 paraugi Luksemburgā, — 50 paraugi Ungārijā, — 4 paraugi Maltā, — 50 paraugi Austrijā, — 50 paraugi Portugālē, — 70 paraugi Rumānijā, — 20 paraugi Slovēnijā, — 15 paraugi Slovākijā, — 4 paraugi Apvienotajā Karalistē. III DAĻA Anketa par to vīnogu paraugu vākšanu un vinifikāciju, kas paredzēti analīzēm ar izotopu metodēm, kā minēts 27. panta 5. punktā Izmanto tās analīzes metodes un vienības rezultātu izteikšanai, ko ieteikusi un publicējusi OIV. A. 1. Vispārīga informācija 1.1. Parauga numurs 1.2. Parauga ņēmējas amatpersonas vai pilnvarotās personas vārds, uzvārds un amats 1.3. Par parauga ņemšanu atbildīgās kompetentās struktūras nosaukums un adrese 1.4. Par parauga vinifikāciju un nosūtīšanu atbildīgās kompetentās struktūras nosaukums un adrese (ja atšķiras no 1.3. punktā minētās struktūras): 2. Paraugu vispārīgs apraksts 2.1. Izcelsme (valsts, reģions): 2.2. Ražas gads: 2.3. Vīnogu šķirne: 2.4. Vīnogu krāsa: 3. Vīna dārza apraksts 3.1. Zemes gabalu apstrādātājas personas vārds, uzvārds un adrese: 3.2. Zemes gabala atrašanās vieta — vīna ciemats: — apvidus: — kadastra numurs: — ģeogrāfiskais garums un platums: 3.3. Augsnes tips (piemēram, kaļķaina, mālaina, kaļķaini mālaina, smilšaina): 3.4. Novietojums (piemēram, nogāze, līdzenums, saules spīdēšanas ilgums): 3.5. Vīnogulāju skaits uz hektāru: 3.6. Aptuvenais vīna dārza vecums (mazāk nekā 10 gadi/10–25 gadi/vairāk nekā 25 gadi): 3.7. Augstums virs jūras līmeņa: 3.8. Audzēšanas un apgriešanas metode: 3.9. Vīna veids, kādā vīnogas parasti pārstrādā (sk. vīnkopības produktu kategorijas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļā) 4. Ražas un vīnogu misas parametri 4.1. Paredzētā raža no hektāra zemes gabalā, no kura to novāc (kg/ha): 4.2. Vīnogu stāvoklis (t. i., nebojātas, puvušas), precizējot, vai parauga ņemšanas laikā vīnogas bija sausas vai slapjas: 4.3. Parauga ņemšanas datums: 5. Laikapstākļi pirms ražas novākšanas 5.1. Nokrišņi pēdējo desmit dienu laikā pirms novākšanas: jā/nē 5.2. Ja atbilde ir “jā”, pieejamā papildu informācija 6. Apūdeņotie vīna dārzi: Ja kultūra tiek apūdeņota, pēdējās laistīšanas datums: (Par parauga ņemšanu atbildīgās kompetentās struktūras zīmogs un parauga ņēmējas amatpersonas uzvārds, amats un paraksts) B. 1. Mikrovinifikācija 1.1. Vīnogu parauga masa kg: 1.2. Spiešanas metode: 1.3. Iegūtās vīnogu misas tilpums: 1.4. Vīnogu misas īpašības: — cukura koncentrācija g/l, noteikta refraktometriski: — kopējais skābums, izteikts vīnskābes g/l: (pēc izvēles): 1.5. Vīnogu misas apstrādes metode (piem., nogulsnēšana, centrifugēšana): 1.6. Raudzēšana (izmantotā rauga šķirne). Norādīt, vai notikusi spontāna fermentācija: 1.7. Temperatūra fermentācijas laikā: 1.8. Fermentācijas beigu noteikšanas metode: 1.9. Vīna apstrādes metode (piemēram, nokāšana): 1.10. Pievienotais sēra dioksīds mg/l: 1.11. Iegūtā vīna analīze: — faktiskais spirta saturs tilp. %: — kopējā ekstrahējamā sausna: — reducējošie cukuri, izteikti invertcukura g/l: 2. Parauga vinifikācijas hronoloģiskā tabula Datums: — kad tika ņemts paraugs (tas pats datums, kad tika vākta raža, I daļas 4.3. punkts): — kad notika presēšana: — kad sākās fermentācija: — kad beidzās fermentācija: — kad notika iepildīšana pudelēs: Datums, kad aizpildīta II daļa: (Vinifikāciju veikušās kompetentās struktūras zīmogs un minētās struktūras atbildīgās amatpersonas paraksts) IV DAĻA Veidlapa regulas 27. panta 5. punktā minētā analīzes ziņojuma sagatavošanai par vīna un vīnkopības produktu paraugiem, kas analizēti ar OIV ieteikto un publicēto metodi A. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA 1. Valsts: 2. Parauga numurs: 3. Gads: 4. Vīnogu šķirne: 5. Vīna veids: 6. Reģions/rajons: 7. Par rezultātiem atbildīgās laboratorijas nosaukums, adrese, tālrunis, fakss un e-pasts: 8. Paraugs kontroles analīzei, ko veiks ERC-CWS: jā/nē B. METODES UN REZULTĀTI 1. Vīns (ziņas pārnestas no III pielikuma III daļas) 1.1. Spirta tilpumkoncentrācija: tilp. % 1.2. Kopējā ekstrahējamā sausna: g/l 1.3. Reducējošie cukuri: g/l 1.4. Kopējais skābums, kas izteikts vīnskābē: g/l 1.5. Kopējais sēra dioksīda saturs: mg/l 2. Vīna destilācija SNIF-KMR metodes vajadzībām 2.1. Destilācijas iekārtas apraksts: 2.2. Destilētā vīna tilpums/iegūtā destilāta masa: 3. Destilāta analīze 3.1. Destilāta spirta saturs masas %: 4. Deitērija/ūdeņraža izotopu attiecība etanolā, noteikta ar KMR metodi 4.1. (D/H)I = ppm 4.2. (D/H)II = ppm 4.3. ‘R’ = 5. KMR parametri Novērotā frekvence: 6. 18O/16O izotopu attiecība vīnā δ 18O [‰] = ‰ V. SMOW – SLAP 7. 18O/16O izotopu attiecība misā (attiecīgā gadījumā) δ 18O [‰] = ‰ V. SMOW – SLAP 8. 13C/12C izotopu attiecība no vīna iegūtajā etanolā δ 13C [‰] = ‰ V-PDB.