KOMISIJAS LĒMUMS

(2008. gada 21. februāris)

par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmai

(izziņots ar dokumenta numuru C(2008) 648)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/232/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1996. gada 23. jūlija Direktīvu 96/48/EK par Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

tā kā:

Pirmā ritošā sastāva apakšsistēmas SITS stājās spēkā 2002. gadā. Spēkā esošu līgumsaistību dēļ uz jaunām ritošā sastāva apakšsistēmām vai jauniem savstarpējas izmantojamības komponentiem, kā arī uz to atjaunošanu un modernizāciju jāattiecina atbilstības novērtējums saskaņā ar šīs pirmās SITS noteikumiem. Bez tam pirmo SITS jāturpina piemērot atbilstīgi pirmajai SITS atļautu apakšsistēmas daļu un savstarpējas izmantojamības komponentu tehniskajai apkopei un ar tehnisko apkopi saistītai aizstāšanai. Tādēļ Lēmums 2002/735/EK jāatstāj spēkā saistībā ar tehnisko apkopi projektiem, kas apstiprināti saskaņā ar minētā lēmuma pielikumā iekļauto SITS, un tādiem projektiem jaunas līnijas izveidei, kā arī esošās līnijas atjaunošanai vai modernizācijai, kas šā lēmuma paziņošanas dienā ir izstrādes beigu posmā vai uz ko attiecas līgums, kurš tiek pildīts. Lai noteiktu atšķirības starp pirmās SITS piemērošanas jomu un jauno SITS, kas ir iekļauta šā lēmuma pielikumā, dalībvalstis ne vēlāk kā pēc sešiem mēnešiem no dienas, kad sāk piemērot šo lēmumu, paziņo visaptverošu to apakšsistēmu un savstarpējas izmantojamības komponentu sarakstu, kuriem turpina piemērot pirmo SITS.

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo Komisija pieņem savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju (“SITS”) Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmai.

SITS izklāstīta šā lēmuma pielikumā.

2. pants

Šī SITS piemērojama visam jaunam, atjaunotam vai modernizētam ritošajam sastāvam Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmā, kā noteikts Direktīvas 96/48/EK I pielikumā.

3. pants

(1) Attiecībā uz jautājumiem, kas klasificēti kā “atklātie punkti” un izklāstīti SITS L pielikumā, nosacījumi, kas izpildāmi attiecībā uz savstarpējas izmantojamības verifikāciju atbilstīgi Direktīvas 96/48/EK 16. panta 2. punktam, ir tie piemērojamie tehniskie noteikumi, ko izmanto dalībvalstī, kura atļauj šajā lēmumā aprakstītās apakšsistēmas nodošanu ekspluatācijā.

(2) Sešos mēnešos pēc šā lēmuma paziņošanas katra dalībvalsts pārējām dalībvalstīm un Komisijai dara zināmu:

4. pants

Attiecībā uz jautājumiem, kas klasificēti kā “atklātie punkti” un izklāstīti SITS 7. nodaļā, piemēro atbilstības novērtējuma procedūras, kas ir spēkā dalībvalstīs. Sešos mēnešos pēc šā lēmuma paziņošanas katra dalībvalsts pārējām dalībvalstīm un Komisijai dara zināmu:

5. pants

SITS pieļauj pārejas periodu, kura laikā atbilstības novērtējumu un savstarpējas izmantojamības komponentu sertifikāciju var veikt kā apakšsistēmas daļu. Šajā laikā dalībvalstis dara zināmu Komisijai, kuri savstarpējas izmantojamības komponenti novērtēti šādā veidā, lai rūpīgi uzraudzītu savstarpējas izmantojamības komponentu tirgu un īstenotu pasākumus tā veicināšanai.

6. pants

Ar šo atceļ Lēmumu 2002/735/EK. Tomēr tā noteikumus turpina piemērot attiecībā uz tehnisko apkopi projektiem, kas apstiprināti saskaņā ar minētā lēmuma pielikumā iekļauto SITS, un tādiem projektiem jaunas līnijas izveidei, kā arī esošās līnijas atjaunošanai vai modernizācijai, kas šā lēmuma paziņošanas dienā ir izstrādes beigu posmā vai uz ko attiecas līgums, kurš tiek pildīts.

To apakšsistēmu un savstarpējas izmantojamības komponentu sarakstu, kam turpina piemērot Lēmuma 2002/735/EK noteikumus, dara zināmu Komisijai ne vēlāk kā pēc sešiem mēnešiem no dienas, kad sāk piemērot šo lēmumu.

7. pants

Dalībvalstis sešos mēnešos pēc pielikumā pievienotās SITS stāšanās spēkā paziņo Komisijai par šādiem nolīgumiem:

8. pants

Šo Lēmumu piemēro no 2008. gada 1. septembris.

9. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

(1) OV L 235, 17.9.1996., 6. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK (OV L 164, 30.4.2004., 114. lpp.).

(2) OV L 245, 12.9.2002., 402. lpp.

PIELIKUM

DIREKTĪVA 96/48/EK – EIROPAS ĀTRGAITAS DZELZCEĻU SISTĒMAS SAVSTARPĒJA IZMANTOJAMĪBA

SAVSTARPĒJAS IZMANTOJAMĪBAS TEHNISKĀS SPECIFIKĀCIJAS PROJEKTS

Ritošā sastāva apakšsistēma

1. IEVADS

1.1. Tehniskā darbības joma

1.2. Ģeogrāfiskā darbības joma

1.3. Šīs sits saturs

2. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS DEFINĪCIJA UN FUNKCIJAS

2.1. Apakšsistēmas apraksts

2.2. Ritošā sastāva apakšsistēmas funkcijas un aspekti

3. PAMATPRASĪBAS

3.1. Vispārējā daļa

3.2. Pamatprasības attiecas uz

3.3. Vispārīgas prasības

3.3.1. Drošība

3.3.2. Drošums un darbgatavība

3.3.3. Veselības prasības

3.3.4. Vides aizsardzība

3.3.5. Tehniskā saderība

3.4. Prasības, kas ir specifiskas ritošā sastāva apakšsistēmai

3.4.1. Drošība

3.4.2. Drošums un darbgatavība

3.4.3. Tehniskā saderība

3.5. Prasības, kas ir specifiskas tehniskajai apkopei

3.6. Citas prasības, kas arī attiecas uz ritošā sastāva apakšsistēmu

3.6.1. Infrastruktūra

3.6.2. Enerģijas apgāde

3.6.3. Vadības iekārtas un signalizācija

3.6.4. Vide

3.6.5. Ekspluatācija

3.7. Ritošā sastāva apakšsistēmas elementi saistībā ar pamatprasībām

4. APAKŠSISTĒMAS RAKSTURLIELUMI

4.1. Ievads

4.2. Apakšsistēmas funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.1. Vispārējā daļa

4.2.1.1. Ievads

4.2.1.2. Vilciena konstrukcija

4.2.2. Uzbūve un mehāniskās daļas

4.2.2.1. Vispārējā daļa

4.2.2.2. Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai

4.2.2.2.1. Apakšsistēmas prasības

4.2.2.2.2. Prasības savstarpējas izmantojamības komponentiem

4.2.2.2.2.1. Automātiskā centra amortizatoru sakabe

4.2.2.2.2.2. Buferu iekārtas un vilces iekārtas komponenti

4.2.2.2.2.3. Buksēšanas sakabe glābšanas darbiem

4.2.2.3. Ritekļa virsbūves stiprība

4.2.2.3.1. Vispārīgs apraksts

4.2.2.3.2. Principi (funkcionālās prasības)

4.2.2.3.3. Specifikācijas (vienkārši slodzes gadījumi un paredzētie sadursmes scenāriji)

4.2.2.4. Piekļuve

4.2.2.4.1. Pasažieru kāpslis

4.2.2.4.2. Ārējās piekļuves durvis

4.2.2.4.2.1. Pasažieru ieejas durvis

4.2.2.4.2.2. Durvis kravas vajadzībām un izmantošanai vilciena apkalpei

4.2.2.5. Tualetes

4.2.2.6. Mašīnista kabīne

4.2.2.7. Priekšējais stikls un vilciena priekšgals

4.2.2.8 Uzglabāšanas telpas tikai personāla vajadzībām

4.2.2.9 Ārējie kāpšļi manevrēšanas personālam

4.2.3. Sliežu ceļa mijiedarbība un gabarīts

4.2.3.1. Gabarīta kontūra

4.2.3.2. Statiskā ass slodze

4.2.3.3. Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilcienu uzraudzības sistēmas

4.2.3.3.1. Elektriskā pretestība

4.2.3.3.2. Ass gultņa veseluma uzraudzība

4.2.3.3.2.1. 1. klases vilcieni

4.2.3.3.2.2. 2. klases vilcieni

4.2.3.3.2.3. Sakarsušo bukšu atklāšanas ierīces 2. klases vilcieniem

4.2.3.3.2.3.1. Vispārējā daļa

4.2.3.3.2.3.2. Funkcionālās prasības riteklim

4.2.3.3.2.3.3. Mērķa zonas izmēri šķērsvirzienā un augstums virs sliežu līmeņa

4.2.3.3.2.3.4. Mērķa zonas izmēri garenvirzienā

4.2.3.3.2.3.5. Robežkritēriji ārpus mērķa zonas

4.2.3.3.2.3.6. Izstarošanas spēja

4.2.3.4. Ritošā sastāva dinamiskās īpašības

4.2.3.4.1. Vispārējā daļa

4.2.3.4.2. Braukšanas drošības robežvērtības

4.2.3.4.3. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības

4.2.3.4.4. Riteņa un sliedes saskarne

4.2.3.4.5. Konstrukcija ritekļa stabilitātes nodrošināšanai

4.2.3.4.6. Ekvivalentā koniskuma definīcija

4.2.3.4.7. Riteņu profila projekta vērtības

4.2.3.4.8. Ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtības

4.2.3.4.9. Riteņpāri

4.2.3.4.9.1. Riteņpāri

4.2.3.4.9.2. Savstarpējas izmantojamības komponenti – riteņi

4.2.3.4.10. Īpašas prasības ritekļiem ar neatkarīgi rotējošiem riteņiem

4.2.3.4.11. Detektori, ar ko konstatē iespēju noskriet no sliedēm

4.2.3.5. Maksimālais vilciena garums

4.2.3.6. Maksimālais slīpums

4.2.3.7. Līkuma minimālais rādiuss

4.2.3.8. Uzmalu eļļošana

4.2.3.9. Piekares koeficients

4.2.3.10. Smiltnīcas izmantošana

4.2.3.11. Balasta uzņemšana

4.2.4. Bremzēšana

4.2.4.1. Minimālā bremžu darbības efektivitāte

4.2.4.2. Riteņa un sliedes saķeres prasību ierobežojumi bremzēšanai

4.2.4.3. Prasības bremzēšanas sistēmai

4.2.4.4. Darba bremžu darbības efektivitāte

4.2.4.5. Induktīvās bremzes

4.2.4.6. Apturēta vilciena aizsardzība

4.2.4.7. Bremžu darbības efektivitāte stāvā slīpumā

4.2.4.8. Prasības bremzēm vilkšanas nolūkiem

4.2.5. Informācija un saziņa ar pasažieriem

4.2.5.1. Skaļruņu sakaru sistēma

4.2.5.2. Pasažieru informācijas zīmes

4.2.5.3. Trauksmes signāls pasažieriem

4.2.6. Vides apstākļi

4.2.6.1. Vides apstākļi

4.2.6.2. Vilciena aerodinamiskā slodze atklātā telpā

4.2.6.2.1. Aerodinamiskās slodzes uz sliežu ceļa strādniekiem līnijas malās

4.2.6.2.2. Aerodinamiskā slodze uz pasažieriem uz perona

4.2.6.2.3. Spiediena slodzes atklātā telpā

4.2.6.3. Sānvējš

4.2.6.4. Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos

4.2.6.5. Ārējais troksnis

4.2.6.5.1. Ievads

4.2.6.5.2. Stacionārā trokšņa ierobežojumi

4.2.6.5.3. Iedarbināšanas trokšņa ierobežojumi

4.2.6.5.4. Garāmbraukšanas trokšņa ierobežojumi

4.2.6.6. Ārēji elektromagnētiskie traucējumi

4.2.6.6.1. Traucējumi, ko rada signalizācijas sistēma un elektrosakaru tīkls

4.2.6.6.2. Elektromagnētiski traucējumi

4.2.7. Sistēmas aizsardzība

4.2.7.1. Avārijas izejas

4.2.7.1.1. Pasažieru avārijas izejas

4.2.7.1.2. Mašīnista kabīnes avārijas izejas

4.2.7.2. Ugunsdrošība

4.2.7.2.1. Ievads

4.2.7.2.2. Pasākumi ugunsgrēka profilaksei

4.2.7.2.3. Pasākumi ugunsgrēka atklāšanai/kontrolēšanai

4.2.7.2.3.1. Ugunsgrēka atklāšana

4.2.7.2.3.2. Ugunsdzēšanas aparāts

4.2.7.2.3.3. Ugunsizturības tests

4.2.7.2.4. Papildu pasākumi kustības spējas uzlabošanai

4.2.7.2.4.1. Visu ugunsdrošības kategoriju vilcieni

4.2.7.2.4.2. B ugunsdrošības kategorija

4.2.7.2.5. Īpaši pasākumi tvertnēm ar uzliesmojošiem šķidrumiem

4.2.7.2.5.1. Vispārējā daļa

4.2.7.2.5.2. Īpašas prasības degvielas tvertnēm

4.2.7.3. Aizsardzība pret elektrotraumu

4.2.7.4. Ārējās apgaismojuma ierīces un skaņas signāls

4.2.7.4.1. Priekšējās un aizmugurējās apgaismojuma ierīces

4.2.7.4.1.1. Galvenie lukturi

4.2.7.4.1.2. Gabarītlukturi

4.2.7.4.1.3. Aizmugurējie gabarītlukturi

4.2.7.4.1.4. Lukturu kontrole

4.2.7.4.2. Skaņas signāli

4.2.7.4.2.1. Vispārējā daļa

4.2.7.4.2.2. Brīdinājuma skaņas signāla skaņas spiediena līmeņi

4.2.7.4.2.3. Aizsardzība

4.2.7.4.2.4. Skaņas spiediena līmeņu verifikācija

4.2.7.4.2.5. Prasības savstarpējas izmantojamības komponentiem

4.2.7.5. Celšanas/vilkšanas procedūras

4.2.7.6. Iekšējais troksnis

4.2.7.7. Gaisa kondicionēšana

4.2.7.8. Mašīnista modrības ierīce

4.2.7.9. Vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas sistēma

4.2.7.9.1. Vispārējā daļa

4.2.7.9.2. Riteņpāru novietojums

4.2.7.9.3. Riteņi

4.2.7.10. Kontroles un diagnostikas koncepcijas

4.2.7.11. Īpašas specifikācijas tuneļiem

4.2.7.11.1. Gaisa kondicionēšana vietās, kur uzturas pasažieri un vilciena apkalpe

4.2.7.11.2. Skaļruņu sakaru sistēma

4.2.7.12. Avārijas apgaismojuma sistēma

4.2.7.13. Programmatūra

4.2.7.14. Mašīnista un mašīnas saskarne (DMI)

4.2.7.15. Ritekļa identifikācija

4.2.8. Vilces un elektroaprīkojums

4.2.8.1. Prasības vilces efektivitātei

4.2.8.2. Prasības riteņa un sliedes saķerei

4.2.8.3. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas elektroenerģijas padevei

4.2.8.3.1. Elektroapgādes spriegums un frekvence

4.2.8.3.1.1. Elektroapgāde

4.2.8.3.1.2. Elektroenerģijas rekuperācija

4.2.8.3.2. Maksimālā jauda un maksimālā strāva, ko pieļaujams saņemt no kontaktstrāvas līnijas

4.2.8.3.3, Jaudas koeficients

4.2.8.3.4. Sistēmas energobarošanas traucējumi

4.2.8.3.4.1. Harmoniku raksturlielumi un saistītie pārspriegumi kontaktstrāvas līnijā

4.2.8.3.4.2. Līdzstrāvas klātbūtnes ietekme uz maiņstrāvas padevi

4.2.8.3.5. Enerģijas patēriņa mērierīces

4.2.8.3.6. Ritošā sastāva apakšsistēmas prasības saistībā ar pantogrāfiem

4.2.8.3.6.1. Pantogrāfa kontaktspēks

4.2.8.3.6.2. Pantogrāfu izvietojums

4.2.8.3.6.3. Pantogrāfa izolācija no ritekļa

4.2.8.3.6.4. Pantogrāfa nolaišana

4.2.8.3.6.5. Strāvas padeves kvalitāte

4.2.8.3.6.6. Elektriskās aizsardzības koordinēšana

4.2.8.3.6.7. Braukšana caur fāzu atdalīšanas sekcijām

4.2.8.3.6.8. Braukšana caur sistēmu atdalīšanas sekcijām

4.2.8.3.6.9. Pantogrāfu augstums

4.2.8.3.7. Savstarpējas izmantojamības komponents – pantogrāfs

4.2.8.3.7.1. Vispārējā uzbūve

4.2.8.3.7.2. Pantogrāfa galvas ģeometrija

4.2.8.3.7.3. Pantogrāfa statiskais kontaktspēks

4.2.8.3.7.4. Pantogrāfu darbības diapazons

4.2.8.3.7.5. Strāvas jauda

4.2.8.3.8. Savstarpējas izmantojamības komponents – saskares sloksne

4.2.8.3.8.1. Vispārējā daļa

4.2.8.3.8.2. Saskares slokšņu ģeometrija

4.2.8.3.8.3. Materiāls

4.2.8.3.8.4. Saskares sloksnes plīsuma atklāšana

4.2.8.3.8.5. Strāvas jauda

4.2.8.3.9. Saskarnes ar elektrifikācijas sistēmu

4.2.8.3.10. Saskarnes ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmu

4.2.9. Apkalpošana

4.2.9.1. Vispārējā daļa

4.2.9.2. Iekārtas vilciena tīrīšanai no ārpuses

4.2.9.3. Tualešu iztukšošanas sistēma

4.2.9.3.1. Vilcienā ierīkota iztukšošanas sistēma

4.2.9.3.2. Pārvietojamas iztukšošanas vagonetes

4.2.9.4. Vilciena iekšējā tīrīšana

4.2.9.4.1. Vispārējā daļa

4.2.9.4.2. Elektrības kontaktligzdas

4.2.9.5. Ūdens krājumu atjaunošanas iekārta

4.2.9.5.1. Vispārējā daļa

4.2.9.5.2. Ūdens uzpildes adapteris

4.2.9.6. Smilšu uzpildīšanas iekārta

4.2.9.7. Īpašas prasības vilcienu novietošanai šķirotavā

4.2.9.8. Degvielas uzpildes aprīkojums

4.2.10. Tehniskā apkope

4.2.10.1. Pienākumi

4.2.10.2. Tehniskās apkopes dokumentācija

4.2.10.2.1. Tehniskās apkopes plāna pamatojuma dokumentācija

4.2.10.2.2. Tehniskās apkopes dokumentu kopums

4.2.10.3. Tehniskās apkopes dokumentācijas pārvaldība

4.2.10.4. Tehniskās apkopes informācijas pārvaldība

4.2.10.5. Tehniskās apkopes īstenošana

4.3. Saskarņu funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.3.1. Vispārējā daļa

4.3.2. Infrastruktūras apakšsistēma

4.3.2.1. Piekļuve

4.3.2.2. Mašīnista kabīne

4.3.2.3. Gabarīta kontūra

4.3.2.4. Statiskā ass slodze

4.3.2.5. Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilcienu uzraudzības sistēmas

4.3.2.6. Ritošā sastāva dinamiskās īpašības un riteņu profili

4.3.2.7. Maksimālais vilciena garums

4.3.2.8. Maksimālais slīpums

4.3.2.9. Līkuma minimālais rādiuss

4.3.2.10. Uzmalu eļļošana

4.3.2.11. Balasta uzņemšana

4.3.2.12. Induktīvās bremzes

4.3.2.13. Bremžu darbības efektivitāte stāvā slīpumā

4.3.2.14. Trauksmes signāls pasažieriem

4.3.2.15. Vides apstākļi

4.3.2.16. Vilciena aerodinamiskā slodze atklātā telpā

4.3.2.17. Sānvējš

4.3.2.18. Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos

4.3.2.19. Ārējais troksnis

4.3.2.20. Ugunsdrošība

4.3.2.21. Galvenie lukturi

4.3.2.22. Īpašas specifikācijas tuneļiem

4.3.2.23. Apkalpošana

4.3.2.24. Tehniskā apkope

4.3.3. Enerģijas apgādes apakšsistēma

4.3.3.1. Rezervēts

4.3.3.2. Bremžu sistēmas prasības

4.3.3.3. Ārēji elektromagnētiski traucējumi

4.3.3.4. Galvenie lukturi

4.3.3.5. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas attiecībā uz enerģijas padevi

4.3.4. Vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēma

4.3.4.1. Mašīnista kabīne

4.3.4.2. Priekšējais stikls un vilciena priekšgals

4.3.4.3. Statiskā ass slodze

4.3.4.4. Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilcienu uzraudzības sistēmas

4.3.4.5. Smiltnīcas izmantošana

4.3.4.6. Bremžu darbība

4.3.4.7. Elektromagnētiskie traucējumi

4.3.4.8. Vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas sistēma

4.3.4.9. Kontroles un diagnostikas koncepcijas

4.3.4.10. Īpašas specifikācijas tuneļiem

4.3.4.11. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas attiecībā uz enerģijas padevi

4.3.4.12 Ritekļa priekšējās gaismas

4.3.5. Satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēma

4.3.5.1. Vilciena konstrukcija

4.3.5.2. Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai

4.3.5.3. Piekļuve

4.3.5.4. Tualetes

4.3.5.5. Priekšējais stikls un vilciena priekšgals

4.3.5.6. Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilcienu uzraudzības sistēmas

4.3.5.7. Ritošā sastāva dinamiskās īpašības

4.3.5.8. Maksimālais vilciena garums

4.3.5.9. Smiltnīcas izmantošana

4.3.5.10. Balasta uzņemšana

4.3.5.11. Bremžu darbība

4.3.5.12. Bremžu sistēmas prasības

4.3.5.13. Induktīvās bremzes

4.3.5.14. Apturēta vilciena aizsardzība

4.3.5.15. Bremžu darbības efektivitāte stāvā slīpumā

4.3.5.16. Skaļruņu sakaru sistēma

4.3.5.17. Trauksmes signāls pasažieriem

4.3.5.18. Vides apstākļi

4.3.5.19. Vilciena aerodinamiskā slodze atklātā telpā

4.3.5.20. Sānvējš

4.3.5.21. Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos

4.3.5.22. Ārējais troksnis

4.3.5.23. Avārijas izejas

4.3.5.24. Ugunsdrošība

4.3.5.25. Ārējās apgaismojuma ierīces un skaņas signāls

4.3.5.26. Celšanas/vilkšanas procedūras

4.3.5.27. Iekšējais troksnis

4.3.5.28. Gaisa kondicionēšana

4.3.5.29. Mašīnista modrības ierīce

4.3.5.30. Kontroles un diagnostikas koncepcijas

4.3.5.31. Īpašas specifikācijas tuneļiem

4.3.5.32. Prasības vilces efektivitāti

4.3.5.33. Prasības vilces riteņa un sliedes saķerei

4.3.5.34. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas elektroenerģijas padevei

4.3.5.35. Apkalpošana

4.3.5.36. Ritekļa identifikācija

4.3.5.37. Signāla redzamība

4.3.5.38. Avārijas izejas

4.3.5.39. Mašīnista un mašīnas saskarne (DMI)

4.4. Ekspluatācijas noteikumi

4.5. Tehniskās apkopes noteikumi

4.6. Profesionālā kompetence

4.7. Veselības un drošības nosacījumi

4.8. Infrastruktūras un ritošā sastāva reģistrs

4.8.1. Infrastruktūras reģistrs

4.8.2. Ritošā sastāva reģistrs

5. SAVSTARPĒJĀS IZMANTOJAMĪBAS KOMPONENTI

5.1. Definīcija

5.2. Novatoriski risinājumi

5.3. Komponentu saraksts

5.4. Komponentu darbības efektivitāte un specifikācijas

6. ATBILSTĪBAS UN/VAI PIEMĒROTĪBAS LIETOŠANAI NOVĒRTĒJUMS

6.1. Ritošā sastāva apakšsistēmas savstarpējās izmantojamības komponenti

6.1.1. Atbilstības novērtēšana (vispārēji)

6.1.2. Atbilstības novērtēšanas procedūras (moduļi)

6.1.3. Esošie risinājumi

6.1.4. Novatoriski risinājumi

6.1.5. Piemērotības lietošanai novērtējums

6.2. Ritošā sastāva apakšsistēma

6.2.1. Atbilstības novērtēšana (vispārēji)

6.2.2. Atbilstības novērtēšana procedūras (moduļi)

6.2.3. Novatoriski risinājumi

6.2.4. Tehniskās apkopes novērtējums

6.2.5. Atsevišķu ritekļu novērtējums

6.3. Savstarpējas izmantojamības komponenti, kuriem nav ek deklarācijas

6.3.1. Vispārējā daļa

6.3.2. Pārejas periods

6.3.3. Tādu apakšsistēmu sertificēšana pārejas periodā, kurās ir nesertificēti savstarpējās izmantojamības komponenti

6.3.3.1. Nosacījumi

6.3.3.2. Paziņošana

6.3.3.3. Dzīvescikla īstenošana

6.3.4. Uzraudzības nosacījumi

7. RITOŠĀ SASTĀVA SITS ĪSTENOŠANA

7.1. Sits īstenošana

7.1.1. Jaunuzbūvēts jaunas konstrukcijas ritošais sastāvs

7.1.1.1. Definīcijas

7.1.1.2. Vispārējā daļa

7.1.1.3. A posms

7.1.1.4 B posms

7.1.2. Jaunuzbūvēts tādas konstrukcijas ritošais sastāvs, kas sertificēta saskaņā ar spēkā esošu SITS

7.1.3. Esošas konstrukcijas ritošais sastāvs

7.1.4. Modernizēts vai atjaunots ritošais sastāvs

7.1.5. Zgomotul

7.1.5.1. Perioada de tranziție

7.1.5.2. Modernizarea și reînnoirea materialului rulant

7.1.5.3. Abordare în doi pași

7.1.6. Pārvietojamas tualešu iztukšošanas vagonetes [4.2.9.3. punkts]

7.1.7. Ugunsdrošības pasākumi – materiālu atbilstība

7.1.8. Ritošais sastāvs, ko ekspluatē saskaņā ar valsts, divpusējiem, daudzpusējiem vai starptautiskiem nolīgumiem

7.1.8.1. Spēkā esoši nolīgumi

7.1.8.2. Turpmāki nolīgumi

7.1.9. SITS pārskatīšana

7.2. Ritošā sastāva saderība ar citām apakšsistēmām

7.3. Īpaši gadījumi

7.3.1. Vispārējā daļa

7.3.2. Īpašo gadījumu saraksts

7.3.2.1. Vispārējs īpašs gadījums 1 524 mm platuma sliežu ceļu tīklam

7.3.2.2. Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai [4.2.2.2. punkts]

7.3.2.3. Pasažieru kāpslis [4.2.2.4.1. punkts]

7.3.2.4. Ritekļa gabarīts [4.2.3.1. punkts]

7.3.2.5. Ritekļa masa [4.2.3.2. punkts]

7.3.2.6. Riteņpāru elektriskā pretestība [4.2.3.3.1. punkts]

7.3.2.7. Sakarsušo bukšu atklāšanas ierīces 2. klases vilcieniem [4.2.3.3.2.3. punkts]

7.3.2.8. Riteņa un sliedes saskare (riteņu profili) [4.2.3.4.4. punkts]

7.3.2.9. Riteņpāri [4.2.3.4.9. punkts]

7.3.2.10. Maksimālais vilciena garums [4.2.3.5. punkts]

7.3.2.11. Smiltnīcas izmantošana [4.2.3.10. punkts]

7.3.2.12. Bremzēšana [4.2.4. punkts]

7.3.2.12.1. Smiltnīcas izmantoVispārējā daļašana [4.2.3.10. punkts]

7.3.2.12.2. Induktīvās bremzes [4.2.4.5. punkts]

7.3.2.13. Vides apstākļi [4.2.6.1. punkts]

7.3.2.14. Vilciena aerodinamika

7.3.2.14.1. Aerodinamiskā slodze uz pasažieriem, kas atrodas uz perona [4.2.6.2.2. punkts]

7.3.2.14.2. Spiediena slodzes atklātā telpā [4.2.6.2.3. punkts]

7.3.2.14.3. Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos [4.2.6.4. punkts]

7.3.2.15. Ar ārējo troksni saistīto raksturlielumu robežvērtības [4.2.6.5. punkts]

7.3.2.15.1. Stacionārā trokšņa ierobežojumi [4.2.6.5.2. punkts]

7.3.2.15.2. Iedarbināšanas trokšņa ierobežojumi [4.2.6.5.3. punkts]

7.3.2.16. Ugunsdzēšamais aparāts [4.2.7.2.3.2. punkts]

7.3.2.17. Skaņas signāli [4.2.7.4.2.1. punkts]

7.3.2.18, Vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas sistēma [4.2.7.10. punkts]

7.3.2.18.1, Riteņpāra atrašanās vieta [4.2.7.10.2. punkts]

7.3.2.18.2. Riteņi [4.2.7.10.3. punkts]

7.3.2.19. Pantogrāfs [4.2.8.3.6. punkts]

7.3.2.20. Saskarnes ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas sistēmu [4.2.8.3.8. punkts]

7.3.2.21. Tualešu iztukšošanas sistēmu savienojumi [4.2.9.3. punkts]

7.3.2.22. Ūdens uzpildes adapteri [4.2.9.5. punkts]

7.3.2.23. Ugunsdrošības standarti [7.1.6. punkts]

1. IEVADS

1.1. Tehniskā darbības joma

Šī SITS attiecas uz ritošā sastāva apakšsistēmu. Šī apakšsistēma ir iekļauta Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, II pielikuma 1. punkta sarakstā.

Šo SITS piemēro turpmāk minētajām ritošā sastāva klasēm, ko novērtē kā vilcienu sastāvus (ekspluatācijā nedalāmi) vai kā atsevišķus ritekļus definētās formācijās no ritekļiem, kas ir vai nav pašgājēji. To piemēro gan pasažieru ritekļiem, gan ritekļiem, kuros nepārvadā pasažierus.

1. klase: ritošais sastāvs ar maksimālo ātrumu, kas vienāds ar vai pārsniedz 250 km/h.

2. klase: ritošais sastāvs, kura maksimālais ātrums ir vismaz 190 km/h, bet mazāks nekā 250 km/h.

Šo SITS piemēro Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, I pielikuma 2. iedaļā minētajam ritošajam sastāvam, kura maksimālais ātrums ir vismaz 190 km/h, kā noteikts iepriekš. Bet, ja šā ritošā sastāva maksimālais ātrums pārsniedz 351 km/h, šo SITS piemēro, bet ir nepieciešamas papildu specifikācijas: šīs papildu specifikācijas nav sīki atspoguļotas šajā SITS, un tās ir atklāts punkts; šādā gadījumā piemēro valsts tiesību aktus.

Vairāk informācijas par ritošā sastāva apakšsistēmu dots 2. iedaļā.

Šajā SITS nosaka prasības, kurām jāatbilst ritošajam sastāvam, ko paredzēts ekspluatēt turpmāk 1.2. iedaļā definētajā dzelzceļa tīklā un kas tādējādi atbilst pamatprasībām Direktīvā 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK.

Piekļuve līnijām nav atkarīga tikai un vienīgi no šīs SITS tehnisko prasību izpildes; atļaujot dzelzceļa uzņēmumam ekspluatēt ritošo sastāvu konkrētā līnijā, jāņem vērā arī prasības Direktīvā 2004/49/EK un Direktīvā 2001/14/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK. Piemēram, infrastruktūras pārvaldītājs drīkst izlemt nepiešķirt līniju 2. klases vilcienam uz 1. kategorijas līnijas tā jaudas dēļ.

1.2. Ģeogrāfiskā darbības joma

šīs SITS ģeogrāfiskā darbības joma ir Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēma saskaņā ar raksturojumu Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, I pielikumā.

1.3. Šīs SITS saturs

Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, 5. panta 3. punktu un I pielikuma 1. punkta b) apakšpunktu šajā SITS:

a) norāda tās paredzēto darbības jomu (2. nodaļa);

b) nosaka pamatprasības ritošā sastāva apakšsistēmai (3. nodaļa);

c) nosaka funkcionālās un tehniskās specifikācijas, kurām jāatbilst apakšsistēmai un tās saskarnēm ar citām apakšsistēmām (4. nodaļa);

d) izklāsta ekspluatācijas un tehniskās apkopes noteikumus, kas piemērojami iepriekš 1.1. un 1.2. nodaļā norādītajām darbības jomām (4. nodaļa);

e) norāda attiecīgajām personām nepieciešamās profesionālās prasmes un veselības un drošības nosacījumus darbā, kuri nepieciešami apakšsistēmu ekspluatācijai un tehniskajai apkopei (4. nodaļa);

f) nosaka savstarpējas izmantojamības komponentus un saskarnes, kam jāpiemēro Eiropas specifikācijas, tostarp Eiropas standarti, un kas vajadzīgi, lai panāktu Eiropas ātrgaitas dzelzceļu savstarpēju izmantojamību (5. nodaļa);

g) nosaka, kuras procedūras izmantojamas, lai novērtētu savstarpējas izmantojamības komponentu atbilstību vai piemērotību lietošanai, no vienas puses, vai apakšsistēmu EK verifikācijai, no otras puses (6. nodaļa);

h) norāda SITS ieviešanas stratēģiju (7. nodaļa);

i) saskaņā ar direktīvas 6. panta 3. punktu nosaka īpašus gadījumus (7. nodaļa).

2. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS DEFINĪCIJA UN FUNKCIJAS

2.1. Apakšsistēmas apraksts

Ritošā sastāva apakšsistēma neietver ne vilcienu vadības iekārtu, ne infrastruktūras, ne satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēmu, ne arī enerģijas apgādes apakšsistēmas lauka iekārtu daļu, jo šīm apakšsistēmām ir pašām savas SITS.

Turklāt ritošā sastāva apakšsistēmā neietilpst vilcienu personāls (mašīnists un citi apkalpes locekļi, kas ir vilcienā) un pasažieri.

2.2. Ritošā sastāva apakšsistēmas funkcijas un aspekti

Šīs ritošā sastāva apakšsistēmas SITS darbības joma salīdzinājumā ar Lēmuma 2002/735/EK pielikumā ietverto SITS ir paplašināta.

Funkcijas, kas izpildāmas ritošā sastāva apakšsistēmas darbības jomā, ir šādas:

— pārvadāt un aizsargāt pasažierus un vilciena apkalpi,

— uzņemt un uzturēt ātrumu, bremzēt un apstāties,

— informēt vilciena mašīnistu, nodrošināt skatu uz priekšu un dot pienācīgas kontroles iespējas,

— balstīt vilcienu uz sliežu ceļa un vadīt pa to,

— signalizēt citiem par vilciena klātbūtni,

— droši darboties pat starpgadījumos,

— nekaitēt videi,

— uzturēt darba kārtībā ritošā sastāva apakšsistēmu un enerģijas apgādes apakšsistēmas borta iekārtu daļu,

— spēt darboties ar attiecīgām vilces apgādes sistēmām.

Vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas borta aprīkojums ir ietverts vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmas darbības jomā.

3. PAMATPRASĪBAS

3.1. Vispārējā daļa

Attiecīgo pamatprasību, kas citētas šīs SITS 3. nodaļā, izpildi šīs SITS darbības jomā nodrošina, nosakot atbilstību aprakstītajām specifikācijām:

— 4. nodaļā apakšsistēmām un

— 5. nodaļā savstarpējās izmantojamības komponentiem,

— kā parāda novērtējuma pozitīvais rezultāts attiecībā uz:

— savstarpējās izmantojamības komponentu atbilstību un/vai piemērotību lietošanai un

— apakšsistēmu verifikāciju,

kā aprakstīts 6. nodaļā.

Daļa pamatprasību ir noteiktas valstu tiesību aktos, tāpēc:

— L pielikumā ir uzskaitīti atklātie un rezervētie punkti,

— noteiktas atkāpes saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK 7. pantu,

— īpašie gadījumi aprakstīti šīs SITS 7.3. iedaļā.

Par attiecīgas atbilstības novērtēšanas veikšanu atbildīgas ir dalībvalstis, un atbilstības novērtēšana veicama saskaņā ar tās dalībvalsts noteiktu kārtību, kura darījusi zināmus valsts tiesību aktus vai lūgusi atkāpes vai īpaša gadījuma noteikšanu.

Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, 4. panta 1. punktu Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmai, apakšsistēmām un savstarpējas izmantojamības komponentiem ir jāatbilst pamatprasībām, kas vispārīgā veidā noteiktas šīs direktīvas III pielikumā.

Ritošā sastāva apakšsistēmas un tās komponentu atbilstību pamatprasībām pārbauda saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, nosacījumiem, kā arī saskaņā ar šo SITS.

3.2. Pamatprasības attiecas uz

— drošību,

— drošumu un darbgatavību,

— veselību,

— vides aizsardzību,

— tehnisko saderību.

Saskaņā ar Direktīvu 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, pamatprasības var vispārēji piemērot visai Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmai vai konkrēti katras apakšsistēmas un tās komponentu specifiskiem aspektiem.

3.3. Vispārīgas prasības

Ritošā sastāva apakšsistēmai bez apsvērumiem, kas ietverti direktīvas III pielikumā, ir šādi specifiskie aspekti.

3.3.1. Drošība

1.1.1. pamatprasība

“No drošības viedokļa būtisko komponentu, un jo īpaši vilciena kustībā iesaistīto komponentu, konstrukcijai, uzbūvei, tehniskajai apkopei un pārraudzībai jābūt tādai, lai garantētu drošību līmenī, kas atbilst dzelzceļu tīklam izvirzītajiem mērķiem, tostarp īpašos degradētos stāvokļos.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.2. (Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai)

— 4.2.2.3. (Ritekļa virsbūves stiprība)

— 4.2.2.4. (Piekļuve)

— 4.2.2.6. (Mašīnista kabīne)

— 4.2.2.7. (Priekšējais stikls un vilciena priekšgals)

— 4.2.3.1. (Gabarīta kontūra)

— 4.2.3.3. (Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilciena kontroles sistēmas)

— 4.2.3.4. (Ritošā sastāva dinamiskās īpašības)

— 4.2.3.10. (Smiltnīcas izmantošana)

— 4.2.3.11. (Aerodinamiskā ietekme uz balastu)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.5. (Informēšana un saziņa ar pasažieriem)

— 4.2.6.2. (Vilciena aerodinamiskā slodze ārā)

— 4.2.6.3. (Sānvējš)

— 4.2.6.4. (Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos)

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

— 4.2.7. (Sistēmas aizsardzība)

— 4.2.7.13. (Programmatūra)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

1.1.2. pamatprasība

“Riteņu/sliežu saskares parametriem jāatbilst stabilitātes prasībām, kādas vajadzīgas, lai garantētu drošu kustību maksimāli atļautajā ātrumā”.

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.3.2. (Statiskā ass slodze)

— 4.2.3.4. (Ritošā sastāva dinamiskās īpašības)

1.1.3. pamatprasība

“Izmantotajiem komponentiem jāiztur jebkura normāla vai ārkārtas noslodze, kas noteikta to ekspluatācijas laikam. Nejaušu defektu ietekme uz drošību attiecīgi jāierobežo.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.2. (Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai)

— 4.2.2.3. (Ritekļa virsbūves stiprība)

— 4.2.2.7. (Priekšējais stikls un vilciena priekšgals)

— 4.2.3.3.2 (Ass gultņa veseluma uzraudzība)

— 4.2.3.4.3. (Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības)

— 4.2.3.4.9. (Riteņpāris)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.6 1. (Vides apstākļi)

— 4.2.6.3. (Sānvējš)

— 4.2.6.4. (Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos)

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.8.3.6. (Pantogrāfi un saskares sloksnes)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

1.1.4. pamatprasība

“Stacionāru iekārtu un ritošā sastāva konstrukcijai un izmantoto materiālu izvēlei jābūt vērstai uz uguns un dūmu ģenerēšanas, izplatības un seku ierobežošanu ugunsgrēka gadījumā.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

1.1.5. pamatprasība

“Visām ierīcēm, kas paredzētas, ka ar tām rīkosies lietotāji, jābūt konstruētām tā, lai neapdraudētu lietotāju drošību, ja pastāv iespēja, ka tās neizmantos atbilstoši lietošanas pamācībām.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.2. (Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai)

— 4.2.2.4. (Piekļuve)

— 4.2.2.5. (Tualetes)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.5.3. (Trauksmes signāls pasažieriem)

— 4.2.7.1. (Avārijas izejas)

— 4.2.7.3. (Aizsardzība pret elektrotraumu)

— 4.2.7.5. (Celšanas/vilkšanas procedūras)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.3.2. Drošums un darbgatavība

1.2. pamatprasība

“Vilcienu kustībā iesaistītu stacionāru vai pārvietojamu daļu pārraudzība un tehniskā apkope jāorganizē, jāveic un jāizskaitļo tā, lai paredzētajos apstākļos saglabātu to darbību.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.2. (Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai)

— 4.2.2.3. (Ritekļa virsbūves stiprība)

— 4.2.2.4. (Piekļuve)

— 4.2.3.1. (Gabarīta kontūra)

— 4.2.3.3.2. (Ass gultņa veseluma uzraudzība)

— 4.2.3.4. (Ritošā sastāva dinamiskās īpašības)

— 4.2.3.9. (Piekares koeficients)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.7.10. (Kontroles un diagnostikas koncepcijas)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.3.3. Veselības prasības

1.3.1. pamatprasība

“Materiālus, kas, ņemot vērā to izmantošanas veidu, iespējami var apdraudēt to personu veselību, kurām ir piekļuve minētajiem materiāliem, nedrīkst izmantot vilcienos un dzelzceļu infrastruktūrās.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

1.3.2. pamatprasība

“Minētie materiāli jāizraugās, jāuzstāda un jāizmanto tā, lai ierobežotu kaitīgu un bīstamu dūmu vai gāzu emisiju, jo īpaši ugunsgrēka gadījumā.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.3.4. Vides aizsardzība

1.4.1. pamatprasība

“Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas izveides un ekspluatācijas netiešā ietekme attiecībā uz vidi jāizvērtē un jāņem vērā sistēmas projektēšanas posmā saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.3.11. (Balasta uzņemšana)

— 4.2.6.2. (Vilciena aerodinamiskā slodze)

— 4.2.6.5. (Ārējais troksnis)

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

1.4.2. pamatprasība

“Vilcienos izmantotajiem materiāliem jāierobežo videi kaitīgu un bīstamu dūmu un gāzu emisija, jo īpaši ugunsgrēka gadījumā.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

1.4.3. pamatprasība

“Ritošais sastāvs un elektroapgādes sistēmas jāprojektē un jāizgatavo tā, lai nodrošinātu to elektromagnētisko savietojamību ar iekārtām, aprīkojumu un valsts vai privātiem tīkliem, kuros tās varētu radīt traucējumus.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

3.3.5. Tehniskā saderība

1.5. pamatprasība

“Infrastruktūru un stacionāro iekārtu tehniskajiem raksturlielumiem jābūt savietojamiem savstarpēji, kā arī ar Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmā izmantojamo vilcienu raksturlielumiem.

Ja atsevišķos tīkla sektoros ir grūti stingri ievērot šo raksturlielumu savietojamību, var realizēt pagaidu risinājumus, kas nodrošina turpmāku savietojamību.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.4. (Piekļuve)

— 4.2.3.1. (Gabarīta kontūra)

— 4.2.3.2. (Statiskā ass slodze)

— 4.2.3.3. (Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilciena kontroles sistēmas)

— 4.2.3.4. (Ritošā sastāva dinamiskās īpašības)

— 4.2.3.5. (Maksimālais vilciena garums)

— 4.2.3.6. (Maksimālais slīpums)

— 4.2.3.7. (Līkuma minimālais rādiuss)

— 4.2.3.8. (Uzmalu eļļošana)

— 4.2.3.11. (Balasta uzņemšana)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.6.2. (Vilciena aerodinamiskā slodze)

— 4.2.6.4. (Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos)

— 4.2.7.11. (Īpašas specifikācijas tuneļiem)

— 4.2.8.3. (Funkcionālās un tehniskās specifikācijas enerģijas apgādei)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.4. Prasības, kas ir specifiskas ritošā sastāva apakšsistēmai

3.4.1. Drošība

2.4.1. pamatprasības pirmā daļa

“Ritošā sastāva konstrukcijām un vagonu savienojumu konstrukcijām jābūt projektētām tā, lai aizsargātu pasažieru kupejas un mašīnista [mašīnista] nodalījumu sadursmes gadījumā vai gadījumā, ja vilciens noskrien no sliedēm.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.2. (Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai)

— 4.2.2.3. (Ritekļa virsbūves stiprība)

2.4.1. pamatprasības otrā daļa

“Elektroiekārtas nedrīkst mazināt drošību un traucēt signalizācijas, centralizācijas un bloķēšanas iekārtu darbību.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

— 4.2.8.3. (Funkcionālās un tehniskās specifikācijas enerģijas apgādei)

2.4.1. pamatprasības trešā daļa

“Bremžu iekārtām un radītajiem spriegumiem jābūt savietojamiem ar sliežu ceļu konstrukciju, inženierbūvēm un signalizācijas sistēmām.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.3.4.3. (Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības)

— 4.2.4.1. (Minimālā bremžu darbības efektivitāte)

— 4.2.4.5. (Induktīvās bremzes)

2.4.1. pamatprasības ceturtā daļa

“Jāveic pasākumi, lai nepieļautu piekļuvi sastāvdaļām, kas ir zem sprieguma, un neapdraudētu cilvēku drošību.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.5.2. (Pasažieru informācijas zīmes)

— 4.2.7.3. (Aizsardzība pret elektrotraumu)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

2.4.1. pamatprasības piektā daļa

“Jānodrošina ierīces, kas apdraudējuma gadījumā dod pasažieriem iespēju informēt mašīnistu un sazināties ar vilciena personālu.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.5. (Informēšana un saziņa ar pasažieriem)

2.4.1. pamatprasības sestā daļa

“Ieejas durvīs jāierīko atvēršanas un aizvēršanas sistēma, kas garantē pasažieru drošību.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.2.4.2. (Ārējās ieejas durvis)

2.4.1. pamatprasības septītā daļa

“Jānodrošina un jānorāda avārijas izejas.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.5.2. (Pasažieru informācijas zīmes)

— 4.2.7.1. (Avārijas izejas)

2.4.1. pamatprasības astotā daļa

“Jāizstrādā attiecīgi noteikumi, lai ņemtu vērā īpašus drošības nosacījumus ļoti garos tuneļos.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.5.3. (Trauksmes signāls pasažieriem)

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.7.11. (Īpašas specifikācijas tuneļiem)

— 4.2.7.12. (Avārijas apgaismojuma sistēma)

2.4.1. pamatprasības devītā daļa

“Vagonā obligāti ir jābūt pietiekamas intensitātes un ilguma avārijas apgaismojuma sistēmai.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.7.12. (Avārijas apgaismojuma sistēma)

2.4.1. pamatprasības desmitā daļa

“Vilcieniem jābūt aprīkotiem ar skaļruņu sakaru sistēmu, kas nodrošina vilciena personāla un ārējās vadības [kustības vadības dienesta] sakarus ar pasažieriem.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.5. (Informēšana un saziņa ar pasažieriem)

3.4.2. Drošums un darbgatavība

2.4.2. pamatprasība

“Īpaši svarīgam aprīkojumam un ritošās daļas, vilces un bremžu aprīkojumam, kā arī centralizācijas un bloķēšanas sistēmai jābūt tādai, lai īpaši degradētā stāvoklī nodrošinātu vilciena kustību bez nelabvēlīgām sekām attiecībā uz ekspluatācijā paliekošo aprīkojumu.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.1.1. (Ievads)

— 4.2.1.2. (Vilcienu konstrukcija)

— 4.2.2.2. (Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai)

— 4.2.4.1. (Minimālā bremžu darbības efektivitāte)

— 4.2.4.2. (Riteņa un sliedes saķeres prasību ierobežojumi bremzēšanas laikā)

— 4.2.4.3. (Prasības bremžu sistēmai)

— 4.2.4.4. (Darba bremžu darbības efektivitāte)

— 4.2.4.6. (Apturēta vilciena aizsardzība)

— 4.2.4.7. (Bremžu darbības efektivitāte stāvā slīpumā)

— 4.2.5.1. (Skaļruņu sakaru sistēma)

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.7.10. (Kontroles un diagnostikas koncepcijas)

— 4.2.7.12. (Avārijas apgaismojuma sistēma)

— 4.2.8.1. (Vilces efektivitātes prasības)

— 4.2.8.2. (Prasības vilces riteņa un sliedes saķerei)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.4.3. Tehniskā saderība

2.4.3. pamatprasības pirmā daļa

“Elektroiekārtām jābūt savietojamām ar signalizācijas, centralizācijas un bloķēšanas iekārtu ekspluatāciju.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

— 4.2.8.3. (Funkcionālās un tehniskās specifikācijas enerģijas apgādei)

2.4.3. pamatprasības otrā daļa

“Strāvas padeves ierīču raksturlielumiem jābūt tādiem, lai vilcienu kustību varētu nodrošināt ar Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas elektroapgādes [enerģijas apgādes] sistēmām.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.8.3. (Funkcionālās un tehniskās specifikācijas enerģijas apgādei)

2.4.3. pamatprasības trešā daļa

“Ritošā sastāva raksturlielumiem jābūt tādiem, lai tas varētu pārvietoties jebkurā līnijā, kurā to paredzēts ekspluatēt.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.2.4. (Piekļuve)

— 4.2.3.1. (Gabarīta kontūra)

— 4.2.3.2. (Statiskā ass slodze)

— 4.2.3.3. (Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilciena kontroles sistēmas)

— 4.2.3.4. (Ritošā sastāva dinamiskās īpašības)

— 4.2.3.5. (Maksimālais vilciena garums)

— 4.2.3.6. (Maksimālais slīpums)

— 4.2.3.7. (Līkuma minimālais rādiuss)

— 4.2.3.11. (Balasta uzņemšana)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.6. (Vides apstākļi)

— 4.2.7.4. (Ārējās gaismas un signālierīce)

— 4.2.7.9. (Vadības iekārtu un signalizācijas sistēma)

— 4.2.7.11. (Īpašas specifikācijas tuneļiem)

— 4.2.8. (Vilces un elektroaprīkojums)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

— 4.8. (Infrastruktūras un ritošā sastāva reģistri)

3.5. Prasības, kas ir specifiskas tehniskajai apkopei

2.5.1. pamatprasība. Veselība

“Tehniskās apkopes centros izmantotās tehniskās iekārtas un metodes nedrīkst apdraudēt cilvēku veselību.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

2.5.2. pamatprasība. Vides aizsardzība

“Tehniskās apkopes centros izmantotās tehniskās iekārtas un metodes nedrīkst pārsniegt pieļaujamo traucējumu līmeni attiecībā uz apkārtējo vidi.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.6.5. (Ārējais troksnis)

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

2.5.3. pamatprasība. Tehniskā saderība

“Apkopes iekārtām ātrgaitas vilcienos jābūt tādām, lai drošības, veselības aizsardzības un ērtību nodrošināšanas darbības varētu veikt visos vilcienos, kuriem tās paredzētas.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.6. Citas prasības, kas arī attiecas uz ritošā sastāva apakšsistēmu

3.6.1. Infrastruktūra

2.1.1. pamatprasība. Drošība

“Jāveic attiecīgi pasākumi, lai nepieļautu piekļuvi ātrgaitas līniju objektiem vai nevēlamu iekļūšanu tajos.”

“Jāveic pasākumi, lai ierobežotu cilvēku apdraudējumu, jo īpaši stacijās, caur kurām vilcieni izbrauc lielā ātrumā.”

“Infrastruktūras, kas ir publiski pieejamas, jākonstruē un jāizgatavo tā, lai ierobežotu jebkuru apdraudējumu cilvēku veselībai (stabilitāte, ugunsgrēks, piekļuve, evakuācija, peroni utt.).”

“Jāizstrādā attiecīgi noteikumi, lai ņemtu vērā īpašus drošības nosacījumus ļoti garos tuneļos.”

Šī pamatprasība uz šīs SITS darbības jomu neattiecas.

3.6.2. Enerģijas apgāde

2.2.1. pamatprasība. Drošība

“Elektroapgādes [enerģijas apgādes] sistēmu ekspluatācija nedrīkst mazināt ātrgaitas vilcienu vai cilvēku (lietotāju, darbinieku, cilvēku, kas dzīvo dzelzceļa malā, un trešo personu) drošību.”

Šī pamatprasība uz šīs SITS darbības jomu neattiecas.

2.2.2. pamatprasība. Vides aizsardzība

“Elektroapgādes [enerģijas apgādes] sistēmu darbība nedrīkst būt traucējums videi, pārsniedzot noteikto robežu.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.6.6. (Ārēji elektromagnētiski traucējumi)

— 4.2.8.3.6. (Ritošā sastāva prasības saistībā ar pantogrāfiem)

2.2.3. pamatprasība. Tehniskā saderība

“Visā Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmā izmantotajām elektroapgādes [enerģijas apgādes] sistēmām:

— jāļauj vilcieniem sasniegt noteikto pārvadājumu efektivitāti,

— jābūt savietojamām ar vilcieniem pierīkotajiem strāvas noņēmējiem.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.8.3. (Funkcionālās un tehniskās specifikācijas enerģijas apgādei)

3.6.3. Vadības iekārtas un signalizācija

2.3.1. pamatprasība. Drošība

“Kontroles, vadības un signalizācijas iekārtām un procedūrām, ko izmanto Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmā, jānodrošina vilcienu kustība tādā drošības līmenī, kas atbilst šim dzelzceļu tīklam izvirzītajiem mērķiem.”

Šī pamatprasība uz šīs SITS darbības jomu neattiecas.

2.3.2. pamatprasība. Tehniskā saderība

“Visām jaunajām ātrgaitas dzelzceļu infrastruktūrām un visam jaunajam ātrgaitas ritošajam sastāvam, kas ražots vai izstrādāts pēc saderīgu kontroles, vadības un signalizācijas sistēmu apstiprināšanas, jābūt pielāgotam minēto sistēmu lietošanai.”

“Kontroles, vadības un signalizācijas aprīkojumam, kas uzstādīts vilciena mašīnista kabīnē, noteiktajos apstākļos jānodrošina normāla ekspluatācija visā Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmā.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.3.2. (Statiskā ass slodze)

— 4.2.3.3. (Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilciena kontroles sistēmas)

— 4.2.6.6.1. (Traucējumi, ko rada signalizācijas sistēma un elektrosakaru tīkls)

— 4.2.7.9. (Vadības iekārtu un signalizācijas sistēma)

— 4.2.8.3.10. (Saskarnes ar vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmu)

3.6.4. Vide

2.6.1. pamatprasība. Veselība

“Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ekspluatācijā jāievēro ar likumu noteiktie ierobežojumi attiecībā uz trokšņu radītajiem traucējumiem.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.6.5. (Ārējais troksnis)

— 4.2.7.6. (Iekšējais troksnis)

2.6.2. pamatprasība. Vides aizsardzība

“Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēma nedrīkst izraisīt tāda līmeņa zemes vibrācijas, kas nav pieņemamas darbībai un infrastruktūras tiešajai apkārtnei normālā uzturēšanas stāvoklī.”

Šī pamatprasība uz šīs SITS darbības jomu neattiecas.

3.6.5. Ekspluatācija

2.7.1. pamatprasība. Drošība. Pirmā daļa

“Tīkla ekspluatācijas noteikumu saskaņošanai un mašīnistu un vilciena personāla kvalifikācijai jābūt tādai, lai garantētu vilcienu drošu starptautisku ekspluatāciju.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.7.9. (Mašīnista modrības ierīce)

2.7.1. pamatprasība. Drošība. Otrā daļa

“Ekspluatācijas un apkopes intervāliem, apkopes personāla apmācībai un kvalifikācijai un tehniskās apkopes centros izveidotajai attiecīgo operatoru kvalitātes nodrošināšanas sistēmai jābūt tādai, kas nodrošina augstu drošības līmeni.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādos punktos:

— 4.2.9. (Apkalpošana)

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

2.7.2. pamatprasība. Drošums un darbgatavība

“Ekspluatācijas un apkopes posmiem, apkopes personāla apmācībai un kvalifikācijai un attiecīgo operatoru izveidotajai kvalitātes nodrošināšanas sistēmai tehniskās apkopes centros jābūt tādai, kas nodrošina augstu sistēmas izturības un pieejamības [drošuma un darbgatavības] līmeni.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

2.7.3. pamatprasība. Tehniskā saderība

“Tīklu ekspluatācijas noteikumu saskaņošanai un vilcienu mašīnistu, vilcienu personāla un par satiksmi atbildīgo mašīnistu kvalifikācijai jābūt tādai, lai nodrošinātu Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas darbības efektivitāti.”

Šīs pamatprasības izpildi nodrošina funkcionālās un tehniskās specifikācijas šādā punktā:

— 4.2.10. (Tehniskā apkope)

3.7. Ritošā sastāva apakšsistēmas elementi saistībā ar pamatprasībām

Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, pamatprasību punkts Ritošā sastāva apakšsistēmas elements Atsauce uz SITS punktu Drošība Drošums un darbgatavība Veselība Vides aizsardzība Tehniskā saderība Vispārējā daļa 4.2.1. 2.4.2. Uzbūve un mehāniskās daļas 4.2.2. Vilciena konstrukcija 4.2.1.2. 2.4.2. Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai 4.2.2.2. 1.1.1. 1.1.3. 1.1.5. 2.4.1.1. 1.2. 2.4.2. Ritekļa virsbūves stiprība 4.2.2.3. 1.1.1. 1.1.3. 2.4.1.1. 1.2. Piekļuve 4.2.2.4. 1.1.1. 1.1.5. 1.2. 1.5. 2.4.3.3. Piekļuves durvis 4.2.2.4.2. 2.4.1.6. Tualetes 4.2.2.5. 1.1.5. Mašīnista kabīne 4.2.2.6. 1.1.1. Priekšējais stikls un vilciena priekšgals 4.2.2.7. 1.1.1. 1.1.3. Sliežu ceļa mijiedarbība un gabarīts 4.2.3. Gabarīta kontūra 4.2.3.1. 1.1.1. 1.2. 1.5. 2.4.3.3. Statiskā ass slodze 4.2.3.2. 1.1.2. 1.5. 2.4.3.3. 2.3.2. Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilcienu uzraudzības sistēmas 4.2.3.3. 1.1.1. 1.5. 2.4.3.3. 2.3.2. Ass gultņa veseluma uzraudzība 4.2.3.3.2. 1.1.3. 1.2. Ritošā sastāva dinamiskās īpašības 4.2.3.4. 1.1.1. 1.1.2. 1.2. 1.5. 2.4.3.3. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības 4.2.3.4.3. 1.1.3. 2.4.1.3. Riteņpāri 4.2.3.4.9. 1.1.3. Maksimālais vilciena garums 4.2.3.5. 1.5. 2.4.3.3. Maksimālais slīpums 4.2.3.6. 1.5. 2.4.3.3. Līkuma minimālais rādiuss 4.2.3.7. 1.5. 2.4.3.3. Uzmalu eļļošana 4.2.3.8. 1.5. Piekares koeficients 4.2.3.9. 1.2. Smiltnīcas izmantošana 4.2.3.10. 1.1.1. Aerodinamiskā ietekme uz balastu 4.2.3.11. 1.1.1. 1.4.1. 1.5. 2.4.3.3. Bremzēšana 4.2.4. 1.1.1. 1.1.3. 1.1.5. 1.2. 1.5. 2.4.3.3. Minimālā bremžu darbības efektivitāte 4.2.4.1. 2.4.1.3. 2.4.2. Riteņa un sliedes saķeres prasību ierobežojumi bremzēšanai 4.2.4.2. 2.4.2. Prasības bremzēšanas sistēmai 4.2.4.3. 2.4.2. Darba bremžu darbības efektivitāte 4.2.4.4. 2.4.2. Induktīvās bremzes 4.2.4.5. 2.4.1.3. Apturēta vilciena aizsardzība 4.2.4.6. 2.4.2. Bremžu darbības efektivitāte stāvā slīpumā 4.2.4.7. 2.4.2. Informācija un saziņa ar pasažieriem 4.2.5. 1.1.1. 2.4.1.5. 2.4.1.10. Skaļruņu sakaru sistēma 4.2.5.1. 2.4.2. Pasažieru informācijas zīmes 4.2.5.2. 2.4.1.4. 2.4.1.7. Trauksmes signāls pasažieriem 4.2.5.3. 1.1.5. 2.4.1.8. Vides apstākļi 4.2.6. 2.4.3.3. Vides apstākļi 4.2.6.1. 1.1.3. Vilciena aerodinamiskā slodze atklātā telpā 4.2.6.2. 1.1.1. 1.4.1. 1.5. Sānvējš 4.2.6.3. 1.1.1. 1.1.3. Maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos 4.2.6.4. 1.1.1. 1.1.3. 1.5. Ārējais troksnis 4.2.6.5. 2.6.1. 1.4.1. 2.5.2. Ārēji elektromagnētiski traucējumi 4.2.6.6. 1.1.1. 2.4.1.2. 1.4.1. 1.4.3. 2.5.2. 2.2.2. 2.4.3.1. Traucējumi, ko rada signalizācijas sistēma un elektrosakaru tīkls 4.2.6.6.1. 2.3.2. Sistēmas aizsardzība 4.2.7. 1.1.1. Avārijas izejas 4.2.7.1. 1.1.5. 2.4.1.7. Ugunsdrošība 4.2.7.2. 1.1.3. 1.1.4. 2.4.1.8. 2.4.2. 1.3.2. 1.4.2. Aizsardzība pret elektrotraumu 4.2.7.3. 1.1.5. 2.4.1.4. Ārējās apgaismojuma ierīces un skaņas signāls 4.2.7.4. 2.4.3.3. Celšanas/vilkšanas procedūras 4.2.7.5. 1.1.5. Iekšējais troksnis 4.2.7.6. 2.6.1. Gaisa kondicionēšana 4.2.7.7. Mašīnista modrības ierīce 4.2.7.8. 2.7.1. Vilcienu vadības iekārtu sistēma 4.2.7.9. 1.1.1. 2.4.3.3. 2.3.2. Kontroles un diagnostikas koncepcijas 4.2.7.10. 1.2. 2.4.2. Īpašas specifikācijas tuneļiem 4.2.7.11. 2.4.1.8. 1.5. 2.4.3.3. Avārijas apgaismojuma sistēma 4.2.7.12. 2.4.1.8. 2.4.1.9. 2.4.2. Programmatūra 4.2.7.13. 1.1.1. Vilces aprīkojums un elektroaprīkojums 4.2.8. 2.4.3.3. Prasības vilces efektivitātei 4.2.8.1. 2.4.2. Prasības vilces riteņa un sliedes saķerei 4.2.8.2. 2.4.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas elektroenerģijas padevei 4.2.8.3. 2.4.1.2. 2.2.3. 1.5. 2.4.3.1. 2.4.3.2. Pantogrāfi un saskares sloksnes 4.2.8.3.6. 2.2.2. Saskarnes ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas sistēmu 4.2.8.3.8. 2.3.2. Apkalpošana 4.2.9. 1.1.3. 1.1.5. 2.4.1.4. 2.7.1. 2.5.1. 1.4.1. 2.5.2. 1.5. 2.4.3.3. 2.5.3. Tehniskā apkope 4.2.10. 1.1.3. 1.1.5. 2.4.1.4. 2.7.1. 1.2. 2.4.2. 2.7.2. 1.3.1. 1.3.2. 2.5.1. 1.4.1. 1.4.2. 2.5.2. 1.5. 2.4.3.3. 2.5.3. 2.7.3. Infrastruktūras un ritošā sastāva reģistrs 4.8. 2.4.3.3

4. APAKŠSISTĒMAS RAKSTURLIELUMI

4.1. Ievads

Ar mērķi nodrošināt savstarpēju izmantojamību attiecībā uz pamatprasībām ritošā sastāva apakšsistēmu pārbauda saskaņā ar Direktīvu 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK.

Apakšsistēmas un tās saskarņu funkcionālās un tehniskās specifikācijas, kas aprakstītas 4.2 un 4.3. nodaļā, nedrīkst paredzēt īpašu tehnoloģiju vai tehnisko risinājumu izmantojumu, izņemot gadījumus, kad tas ir īpaši nepieciešams Eiropas ātrgaitas dzelzceļu tīkla savstarpējai savietojamībai. Novatoriskiem risinājumiem, kuri neatbilst šajā SITS noteiktajām prasībām un/vai nav novērtējami, kā definēts šajā SITS, nepieciešamas jaunas specifikācijas un/vai jaunas novērtējuma metodes. Lai veicinātu tehnoloģiskus jauninājumus, šīs specifikācijas un novērtējuma metodes jāizstrādā saskaņā ar 6.1.4. un 6.2.3. punktā definēto procesu.

Ritošā sastāva vispārējie raksturlielumi ir noteikti šīs SITS 4. iedaļā. Speciālie raksturlielumi ir iekļauti ritošā sastāva reģistrā (skatīt šīs SITS I pielikumu).

4.2. Apakšsistēmas funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.1. Vispārējā daļa

4.2.1.1. Ievads

Ritošā sastāva apakšsistēmas pamatparametri ir šādi:

— maksimālā sliežu ceļa slodze (sliežu ceļa noslodzes robežvērtības),

— slodze uz ass,

— maksimālais vilciena garums,

— ritekļa gabarīta kontūra,

— minimālie bremzēšanas raksturlielumi,

— elektrisko raksturlielumu robežvērtības ritošajam sastāvam,

— mehānisko raksturlielumu robežvērtības ritošajam sastāvam,

— ārējā trokšņa ierobežojumi,

— elektromagnētisko traucējumu ierobežojumi,

— iekšējā trokšņa ierobežojumi,

— gaisa kondicionēšanas ierobežojumi,

— prasības cilvēku ar ierobežotām pārvietošanās spējām pārvadāšanai,

— maksimālās spiediena izmaiņas tuneļos,

— maksimālais slīpums,

— pantogrāfa kolektora galvas ģeometrija,

— tehniskā apkope.

Eiropas ātrgaitas dzelzceļu tīkla darbības kritērijiem jāatbilst īpašajām prasībām, kas izstrādātas katrai līniju kategorijai atbilstīgi vilciena klasei:

— uz īpaši būvētām ātrgaitas līnijām,

— uz īpaši modernizētām ātrgaitas līnijām,

— uz līnijām, kas īpaši modernizētas ātrgaitas satiksmei un kurām ir speciālas īpatnības,

kā definēts Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, I pielikuma 1. punktā.

Ritošā sastāva apakšsistēmai šīs prasības ir šādas.

a) Obligātās darbības efektivitātes prasības Lai brauktu pa Eiropas ātrgaitas dzelzceļa tīklu un saskaņā ar nosacījumiem, kas ļauj vilcieniem netraucēti iekļauties kopējā satiksmes shēmā, visam ātrgaitas ritošajam sastāvam jānodrošina obligātais vilces un bremžu darbības efektivitātes līmenis. Vilcieniem jābūt pietiekamai rezervei un dublēšanas iespējai, ar ko nodrošina, ka šis darbības efektivitātes līmeņus tiek uzturēts vai tikai nedaudz pazeminās, ja sistēmās vai šiem procesiem nozīmīgos standartelementos (vilces aprīkojumā no pantogrāfa līdz asīm, mehānisko/elektrisko bremžu sistēmā) ir radies bojājums. Šīs robežvērtības un dublēšanas iespējas sīkāk definētas 4.2.1., 4.2.4.2., 4.2.4.3., 4.2.5.1., 4.2.4.7., 4.2.7.2., 4.2.7.12., 4.2.8.1., un 4.2.8.2. punktā. šajā SITS aprakstītā ritošā sastāva aprīkojuma vai funkciju drošībai būtisku kļūmju gadījumam vai pasažieru pārslodzes gadījumam ritošā sastāva turētājs un/vai dzelzceļa uzņēmums katram loģiski paredzamam traucētas darbības režīmam definē ekspluatācijas noteikumus, pilnā apjomā ņemot vērā iespējamās sekas, kā tās raksturojis ražotājs. Ekspluatācijas noteikumi ir daļa no dzelzceļa uzņēmuma drošības vadības sistēmas, un tie nav jāapstiprina paziņotajai institūcijai. Šajā nolūkā ražotājs dokumentā apraksta un uzskaita dažādus paredzamos ritošā sastāva apakšsistēmas traucētas darbības režīmus un ar tiem saistītos pieļaujamos ierobežojumus un darbības apstākļus. Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, VI pielikuma 4. punktu šāds dokuments ir daļa no tehniskās dokumentācijas kopuma, kurš ņemams vērā ekspluatācijas noteikumos.

b) Vilcienu maksimālais darba ātrums Vilcienu maksimālais darba ātrums saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/50/EK, 5. panta 3. punktu un I pielikumu ir: — vismaz 250 km/h 1. klases vilcieniem, — vismaz 190 km/h, bet mazāk nekā 250 km/h 2. klases vilcieniem. Darba ātrums ir nominālais ātrums, ar kādu vilcieniem paredzēts braukt ikdienā attiecīgos sliežu ceļa posmos. Visos gadījumos jābūt iespējai ritošo sastāvu darbināt maksimālajā ātrumā (ja to ļauj infrastruktūra) ar pietiekamām paātrinājuma rezervēm (kā noteikts turpmākajos punktos).

4.2.1.2. Vilciena konstrukcija

a) Šo SITS piemēro gan vilcienu sastāviem, gan atsevišķiem ritekļiem, ko vienmēr novērtē definētās formācijās no ritekļiem, kas ir vai nav pašgājēji.

b) Abu klašu vilcieniem ir pieļaujamas šādas konfigurācijas: — vilcieni ar locīklu vai bez tās, — vilcieni ar nolieces sistēmām vai bez tām, — vienstāva vai divstāvu vilcieni.

c) 1. klases vilcieniem jābūt pašgājējiem vilcienu sastāviem ar mašīnista kabīni abos galos un tādiem, kas var braukt abos virzienos un kas var sasniegt darbības efektivitāti, kura noteikta šajā SITS. Lai vilcienu ietilpība atbilstu mainīgajām satiksmes vajadzībām, ir pieļaujams sakabināt vilciena sastāvus ekspluatācijai kopā. Tādam vilcienam, kas sakomplektēts no diviem vai vairākiem vilcienu sastāviem, jāatbilst šajā SITS norādītajām specifikācijām un darbības rādītājiem. Nav prasības, lai dažādu ražotāju konstruētus vilcienu sastāvus vai dažādu dzelzceļa uzņēmumu vilcienus parastos apstākļos varētu ekspluatēt sakabinātus kopā.

d) 2. klases vilcieniem jābūt vai nu vilcienu sastāviem, vai mainīga sastāva vilcieniem ar vai bez iespējām braukt abos virzienos. Vilcieniem jāspēj sasniegt šajā SITS norādīto darbības efektivitāti. Lai vilcienu ietilpība atbilstu mainīgajām satiksmes vajadzībām, ir pieļaujams sakabināt 2. klases vilcienus ekspluatēšanai kopā vai pievienot ritekļus vilcieniem ar lokomotīvēm un pasažieru vagoniem gadījumā, ja tie paliek noteiktajos sastāvos. Šādam vilcienam, kas sastāv no diviem vai vairākiem vilcieniem, jāatbilst šajā SITS norādītajām specifikācijām un darbības rādītājiem. Nav prasības, lai dažādu ražotāju konstruētus vilcienu sastāvus vai dažādu dzelzceļa uzņēmumu vilcienus parastos apstākļos varētu ekspluatēt sakabinātus kopā.

e) Lai vilcienu ietilpība atbilstu mainīgajām satiksmes vajadzībām, ir pieļaujams sakabināt 1. un 2. klases vilcienus ekspluatēšanai kopā. Šādam vilcienam, kas sastāv no diviem vai vairākiem vilcieniem, jāatbilst šajā SITS norādītajām specifikācijām un darbības rādītājiem. Nav prasības, lai dažādu ražotāju konstruētus vilcienu sastāvus vai dažādu dzelzceļa uzņēmumu vilcienus parastos apstākļos varētu ekspluatēt sakabinātus kopā.

f) Abu klašu vilcieniem neatkarīgi no tā, vai novērtējums tiek veikts vilciena sastāvam vai atsevišķam riteklim vienā vai vairākās formācijās, pusei, kura pieprasa vērtējumu, skaidri jādefinē formācija, uz kuru attiecas šāds vērtējums, un šī formācija skaidri jānorāda EK verifikācijas tipa vai konstrukcijas pārbaudes sertifikātā. Nav atļauts novērtēt atsevišķu ritekli bez atsauces uz konkrētu formāciju. Katras formācijas definīcijā iekļauj tipa apzīmējumu, ritekļu skaitu un attiecīgo ritekļu raksturlielumus, kas attiecas uz SITS (kā norādīts ritošā sastāva reģistrā).

g) Katra vilcienā iekļauta ritekļa raksturlielumiem jābūt tādiem, lai vilciens atbilstu šīs SITS prasībām. Dažas prasības var novērtēt atsevišķam riteklim, un dažām nepieciešams novērtējums, atsaucoties uz definētu formāciju, kā noteikts 6. nodaļā.

h) Formāciju(-as), kam novērtējums ir spēkā, skaidri norāda EK verifikācijas tipa vai konstrukcijas pārbaudes sertifikātā.

Definīcijas

1. Vilciena sastāvs ir definētas formācijas vilciens, ko var pārkonfigurēt tikai darbnīcā, ja tas vispār iespējams.

2. Elektrovilciens/dīzeļvilciens (EMU/DMU) ir vilcienu sastāvi, kur visiem ritekļiem ir lietderīgā kravnesība. Vilces iekārta un cits aprīkojums parasti, bet ne vienmēr, ir zem grīdas.

3. Galvas vagons ir vilciena sastāva vilces riteklis ar vienu mašīnista kabīni vienā galā, kam nav lietderīgās kravnesības.

4. Lokomotīve ir vilces riteklis, kam nav lietderīgās kravnesības un ko normālas ekspluatācijas apstākļos var atkabināt no vilciena un ekspluatēt neatkarīgi.

5. Vagons ir riteklis bez vilces definētas vai mainīgas formācijas vilcienā, kuram ir lietderīgā kravnesība. Vagonu ir atļauts aprīkot ar mašīnista kabīni. Šādu vagonu sauc par vadības vagonu.

6. Vilciens ir ekspluatējams formējums, kas sastāv no viena vai vairākiem ritekļiem vai vilcienu sastāviem.

7. Definēta formācija skatīt 4.2.1.2. punkta f. apakšpunktu.

4.2.2. Uzbūve un mehāniskās daļas

4.2.2.1. Vispārējā daļa

šajā iedaļā norādītas prasības sakabei, ritekļa uzbūvei, piekļuvei, tualetēm, mašīnista kabīnei, priekšējam stiklam un vilciena priekšgala un astes daļas konstrukcijai.

4.2.2.2. Gala sakabes un sakabināšanas noteikumi vilciena sastāva vilkšanai

4.2.2.2.1. Apakšsistēmas prasības

a) 1. klases vilcieni katrā vilciena galā aprīkojami ar automātisko centra amortizatoru sakabi, kā noteikts 4.2.2.2.2.1. punktā. Tas nepieciešams, lai vilcienu tā atteices gadījumā varētu vilkt cits 1. klases vilciens.

b) 2. klases vilcienus katrā galā aprīko — ar automātisko centra amortizatoru sakabi, kā noteikts 4.2.2.2.2.1. punktā, — vai ar buferu iekārtas un vilces iekārtas komponentiem saskaņā ar 4.2.2.2.2.2. punktu, — vai ar pastāvīgu adapteri, kas atbilst šādu punktu prasībām: — 4.2.2.2.2.1. punkts, — 4.2.2.2.2.2. punkts.

c) Visus vilcienus, kuri ir aprīkoti ar automātiskām centra amortizatoru sakabēm, kas atbilst 4.2.2.2.2.1. punkta prasībām, nodrošina ar buksēšanas sakabi, kas definēta 4.2.2.2.2.3. punktā. Tas nepieciešams, lai šādus vilcienus atteices gadījumā varētu vilkt vai to darbību varētu atjaunot vilcēji vai citi vilcieni, kuri aprīkoti ar buferu iekārtas un vilces iekārtas komponentiem saskaņā ar 4.2.2.2.2.2. punktu.

d) Nosacījums, ka 1. klases un 2. klases vilcieniem atteices gadījumā jābūt velkamiem, attiecas tikai uz vilcēju vai citu vilcienu, kas aprīkots ar automātiskām centra amortizatoru sakabēm atbilstoši 4.2.2.2.2.1. punkta prasībām vai ar buferu iekārtas un vilces iekārtas komponentiem saskaņā ar 4.2.2.2.2.2. punktu.

e) Prasības ātrgaitas vilcienu pneimatisko bremžu aprīkojumam buksēšanai ārkārtas gadījumos norādītas 4.2.4.8. punktā un K pielikuma K.2.2.2. punktā.

4.2.2.2.2. Prasības savstarpējas izmantojamības komponentiem

4.2.2.2.2.1. Automātiskā centra amortizatoru sakabe

Automātiskajām centra amortizatoru sakabēm ģeometriski un funkcionāli jābūt savietojamām ar “10. tipa savienojuma sistēmas automātisko centra amortizatora sakabi” (zināma arī kā “Scharfenberg” sistēma), kā parādīts K pielikuma K.1. punktā.

4.2.2.2.2.2. Buferu iekārtas un vilces iekārtas komponenti

Buferu iekārtas un vilces iekārtas komponentiem jāatbilst parasto dzelzceļu ritošā sastāva kravas vagonu SITS 2005. gada redakcijas 4.2.2.1.2. punktam.

4.2.2.2.2.3. Buksēšanas sakabe glābšanas darbiem

Buksēšanas sakabēm, kas paredzētas vilcienu darbības atjaunošanai un vilkšanai, jāatbilst prasībām saskaņā ar K pielikuma K.2. punktu.

4.2.2.3. Ritekļa virsbūves stiprība

4.2.2.3.1. Vispārīgs apraksts

Ritekļu virsbūves statiskajai un dinamiskajai stiprībai jānodrošina tajā esošām personām vajadzīgā drošība.

Dzelzceļa drošības sistēma balstās uz aktīvo un pasīvo drošību.

— Aktīvā drošība: sistēmas, kas samazina negadījuma rašanās iespējamību vai negadījuma smagumu.

— Pasīvā drošība: sistēmas, kas samazina negadījuma (ja tāds notiek) sekas.

Pasīvās drošības sistēmas neizmanto iespējamo aktīvās drošības trūkumu kompensēšanai dzelzceļu tīklā, bet tās ir papildu līdzeklis aktīvajai drošībai, lai papildinātu personāla drošību, ja visi citi pasākumi neizdodas.

4.2.2.3.2. Principi (funkcionālās prasības)

Frontālas sadursmes gadījumā, kā raksturots turpmāk scenārijos, ritekļa mehāniskajai struktūrai:

— jāierobežo ātruma samazinājums,

— vietās, kur atrodas cilvēki, jāsaglabā izdzīvošanas telpa un karkasa viengabalainība,

— jāsamazina risks vilcienam noskriet no sliedēm,

— jāsamazina bloķēšanas risks.

Deformācijai jābūt kontrolējamai, lai vismaz absorbētu sadursmes scenārijos aprēķināto enerģiju. Deformācijai jābūt progresīvai, bez vispārējas nestabilitātes vai kļūmēm, un tai jānotiek tikai tai paredzētajās sabrukšanas zonās. Sabrukšanas zonas var būt:

— amortizatora/sakabes reversīvās un neatgriezeniski deformējamās daļas,

— ierīces, kas nav uzbūves sastāvdaļas,

— ritekļa virsbūves gofrētās zonas,

— vai minēto veidu kombinācija.

Gofrētās zonas atrodas vietās, kurās neatrodas cilvēki, tuvu katra ritekļa galiem, kabīnes priekšā un starp ritekļu pārejām vai, ja tas nav iespējams, blakus pagaidu uzturēšanās vietām (piemēram, tualetes vai vestibili) vai kabīnēm. Nav atļauts ierīkot gofrētās zonas pasažieru sēdvietu zonās, tajā skaitā tajās, kurās ir salokāmie sēdekļi.

4.2.2.3.3. Specifikācijas (vienkārši slodzes gadījumi un paredzētie sadursmes scenāriji)

a) Katra ritekļa virsbūves elementiem jāspēj izturēt vismaz EN12663:2000 P II kategorijas gareniskā un vertikālā statiskā slodze vilcienu struktūrām.

b) Jāņem vērā četri sadursmes scenāriji: — priekšgala trieciena sadursme starp diviem vienādiem vilcieniem, — priekšgala trieciena sadursme ar ritekli, kas aprīkots ar sānu amortizatoriem, — trieciena sadursme ar kravas automobili uz pārbrauktuves, kas ir vienā līmenī ar sliežu ceļa klātni, — trieciena sadursme ar zemu šķērsli. Detalizēts šo scenāriju un atbilstošo kritēriju izklāsts atrodams A pielikumā.

4.2.2.4. Piekļuve

4.2.2.4.1. Pasažieru kāpslis

Pasažieru kāpslis attiecībā uz piekļuvi detalizēti raksturots SITS “Personas ar ierobežotām pārvietošanās spējām” 4.2.2.12.1., 4.2.2.12.2. un 4.2.2.12.3. punktā.

4.2.2.4.2. Ārējās piekļuves durvis

4.2.2.4.2.1. Pasažieru ieejas durvis

Attiecībā uz piekļuvi piemēro arī SITS“Personas ar ierobežotām pārvietošanās spējām”4.2.2.4. punkta attiecīgus nosacījumus.

a) Izmantotā terminoloģija — “aizvērtas durvis” ir durvis, ko aizvērtā stāvoklī notur tikai aizvēršanas mehānisms, — “aizslēgtas durvis” ir durvis, ko aizvērtā stāvoklī notur mehāniska durvju aizslēgšanas ierīce, — “aizslēgtas bojātas durvis” ir durvis, kas aizvērtā stāvoklī nekustīgi nostiprinātas ar mehānisku ierīci, kuru iedarbina vilciena apkalpes loceklis.

b) Durvju darbināšana Lai aizvērtu vai atvērtu fiksatoru manuāli veramām durvīm, kuras paredzētas izmantošanai pasažieriem, kontroles ierīcei jābūt darbināmai ar roku un tai pieliekamais spēks nedrīkst pārsniegt 20 ņūtonus. Spēks, kas pieliekams, lai aizvērtu vai atvērtu manuāli veramas durvis, nedrīkst pārsniegt: ja durvju automātiskai darbināšanai paredzētas spiedpogas, ieslēgtā režīmā šīm spiedpogām jābūt izgaismotām (vai jābūt izgaismotai to atrašanās vietai) un to nospiešanai pieliekamais spēks nedrīkst pārsniegt 15 ņūtonus.

c) Durvju aizvēršana Durvju kontroles ierīcei pirms vilciena atiešanas jāļauj vilciena apkalpei (mašīnistam vai pavadonim) aizvērt un aizslēgt durvis. Ja durvju slēgšanas kontrole ir vilciena apkalpes pārziņā un to iedarbina no durvīm, ir pieļaujams, ka šīs durvis paliek atvērtas, aizveroties citām durvīm. Vilciena apkalpei jābūt iespējai aizvērt un pēc tam aizslēgt šīs durvis. Šīm durvīm jāaizveras automātiski, kad vilciena ātrums sasniedz 5 km/h un tiek iedarbināta durvju aizslēgšana. Durvīm jāpaliek aizvērtām un aizslēgtām, līdz vilciena apkalpe tās atbrīvo. Ja durvju vadības ierīcēm tiek pārtraukta elektroapgāde, aizslēgšanas mehānismam durvis jānotur aizslēgtā stāvoklī. Pirms sāk durvju aizvēršanu, jābūt dzirdamam brīdinājuma signālam.

d) Vilciena apkalpei pieejamā informācija Attiecīgai ierīcei jānorāda vilciena mašīnistam vai apkalpei, ka visas durvis (izņemot durvis, kuras ir vilciena apkalpes vietējā kontrolē) ir aizvērtas un aizslēgtas. Vilciena mašīnistam vai apkalpei jāsaņem attiecīga norāde par jebkuru kļūmi durvju aizvēršanā. Aizslēgtas bojātas durvis neņem vērā.

e) Bojātu durvju aizslēgšana Vilciena apkalpei jābūt manuālai ierīcei, lai bojātas durvis varētu aizslēgt ar roku. Jābūt iespējai veikt šo darbību gan no vilciena iekšpuses, gan no ārpuses. Kad bojātās durvis ir aizslēgtas, durvju vadības ierīces vai kontroles sistēmas, kas ir vilcienā, vairs nedrīkst tās ņemt vērā.

f) Durvju atbrīvošanas ierīce: vilciena apkalpei jābūt vadības ierīcēm, kas ļauj atbrīvot durvis katrā pusē atsevišķi, lai pasažieri tās varētu atvērt, kad vilciens ir apstājies.

g) Durvju atvēršanas ierīce: durvīm jābūt parastai atvēršanas ierīcei vai rokturim, kas pieejams pasažieriem gan no ritekļa iekšpuses, gan no ārpuses. Katrām durvīm jābūt vienai no šādām sistēmām, un abām sistēmām jābūt vienādi pieņemamām visās dalībvalstīs: — atsevišķa iekšēja avārijas atvēršanas ierīce, kas pieejama pasažieriem, lai ārkārtas gadījumā varētu atvērt durvis, kad ātrums ir mazāks par 10 km/h, vai — atsevišķa iekšēja avārijas atvēršanas ierīce, kas pieejama pasažieriem, lai ārkārtas gadījumā varētu atvērt durvis. Šai ierīcei jābūt neatkarīgai no jebkāda ātruma signāla. Šī ierīce iedarbojas, veicot vismaz divas secīgas darbības. Aizslēgtas bojātas durvis ar šo ierīci nav darbināmas. Šajā gadījumā durvis vispirms jāatslēdz. Katrām durvīm jābūt atsevišķai ārējai atvēršanas ierīcei ārkārtas gadījumiem, kas pieejama glābējiem un ar kuru durvis atver ārkārtas gadījumos. Šī ierīce nedarbojas aizslēgtām bojātām durvīm. Šādas durvis ārkārtas gadījumā vispirms jāatslēdz.

h) Durvju skaitam un izmēriem jābūt tādiem, lai pa tām trijās minūtēs varētu pilnībā evakuēt visus pasažierus bez bagāžas situācijā, kad vilciens ir nostājies pie perona. Ir pieļaujams uzskatīt, ka pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām palīdz citi pasažieri vai apkalpe un ka pasažieri ratiņkrēslos tiek evakuēti bez ratiņkrēsliem. Šo prasību verificē, organizējot fizisku pārbaudi ar normālu slodzi, kā noteikts 4.2.3.2. punktā, un parastos ekspluatācijas apstākļos.

i) Durvīm jābūt aprīkotām ar caurspīdīgiem logiem, lai pasažieri varētu redzēt peronu.

4.2.2.4.2.2. Durvis kravas vajadzībām un izmantošanai vilciena apkalpei

Jābūt ierīcei, ar kuru vilciena mašīnists vai apkalpe var aizvērt un aizslēgt šīs durvis pirms vilciena atiešanas.

Durvīm jābūt aizvērtām un aizslēgtām līdz brīdim, kad mašīnists vai vilciena apkalpe tās atslēdz.

4.2.2.5. Tualetes

Pasažieru vilcienos uzstāda hermētiskas uzkrājējtualetes. Skalot atļauts ar tīru ūdeni vai atkārtotas cirkulācijas paņēmieniem.

Ja skalošanai neizmanto tīru ūdeni, skalošanas līdzekli raksturojošās īpašības reģistrē ritošā sastāva reģistrā.

4.2.2.6. Mašīnista kabīne

a) Ieeja un izeja Kabīnei no vilciena abām pusēm jābūt pieejamai no perona, kā noteikts ātrgaitas dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS 2006. gada redakcijā, un uz šķirošanas sliežu ceļa – no virsmas 200 mm zem sliežu galviņas augšas līmeņa. Ir pieļaujams, ka šī piekļuve ir vai nu tieši no ārpuses, vai caur savienojošu nodalījumu kabīnes aizmugurē. Vilciena apkalpei jābūt iespējai nodrošināt to, ka kabīnē neiekļūst nepiederošas personas.

b) Ārējā redzamība Redzamība uz priekšu: Mašīnista kabīnei jābūt projektētai tā, lai tad, kad vilciens ir uz horizontāla un taisna sliežu ceļa, mašīnists, sēžot pie vadības pults, skaidri un bez šķēršļiem redzētu stacionāros signālus, kas uzstādīti pa kreisi un pa labi no sliežu ceļa, kā noteikts B pielikuma B.1., B.2., B.3., B.4. un B.5. attēlā, ar signāliem, kas atrodas B pielikumā noteiktajās vietās, mērot vai nu no sakabes virsmas, vai no amortizatora līnijas (piemērojams jebkurš no variantiem). Nav jāizskata iespēja, ka vilciens tiek vadīts stāvot. Redzamība uz sāniem: Mašīnista rīcībā jābūt pietiekami lielam atveramam logam vai atveramam panelim kabīnes abās pusēs, lai mašīnists varētu pa to izbāzt galvu. Papildu aprīkojums skatam uz sāniem vai atpakaļskatam nav obligāts.

c) Sēdekļi Mašīnista galvenais sēdeklis jākonstruē tā, lai, sēžot uz tā, mašīnists var izpildīt visas parastās vadīšanas darbības. Veselības, drošības un ergonomikas prasības ir atklāts punkts. Turklāt jābūt otram sēdeklim, no kura iespējamam palīgpersonālam ir nodrošināts skats uz priekšu. Šā punkta b) apakšpunkta prasības par ārējo redzamību šai vietai nepiemēro.

d) Interjera plānojums Personāla brīvu pārvietošanos kabīnes iekšpusē nedrīkst traucēt šķēršļi. Kabīnes grīdā nedrīkst būt pakāpieni; tie var atrasties starp kabīni un tai pieguļošiem nodalījumiem vai ārdurvīm. Interjera plānojumā jāņem vērā mašīnista antropometriskie izmēri, kas noteikti B pielikumā.

4.2.2.7. Priekšējais stikls un vilciena priekšgals

Mašīnista kabīnes priekšējiem stikliem:

a) pēc optiskās kvalitātes jāatbilst šādiem raksturlielumiem: priekšējiem logiem un visiem mašīnista kabīnes apsildāmajiem logiem (logiem, ko apsilda, lai tie neapsarmotu) jāizmanto tādu tipu neplīstošais stikls, kas neizmaina signālu krāsu, un tā kvalitātei jābūt tādai, lai stikls caursišanas vai saplaisāšanas gadījumā paliek vietā un aizsargā personālu, un nodrošina pietiekamu redzamību, lai vilciens varētu turpināt ceļu. Šīs prasības izklāstītas J pielikuma J.1. punktā;

b) jābūt aprīkotiem ar pretaizsalšanas, pretaizsvīšanas un ārējās tīrīšanas ierīcēm;

c) jāspēj izturēt lidojošu priekšmetu radīta ietekme, kā noteikts J pielikuma J.2.1. punktā, un jābūt noturīgam pret atslāņošanos, kā norādīts J pielikuma J.2.2. punktā.

Vilciena priekšgalam jāiztur tāds pats trieciens kā logam, lai tādējādi aizsargātu vilcienā esošos cilvēkus.

Priekšējā loga iekšējai virsmai jābūt nostiprinātai gar loga malām, lai tādējādi samazinātu bojājumus avārijas gadījumā.

4.2.2.8 Uzglabāšanas telpas tikai personāla vajadzībām

Mašīnista kabīnē vai tās tuvumā un gadījumā, ja vilciens ir aprīkots ar atsevišķu apkalpes nodalījumu, jābūt piemērotām uzglabāšanas telpām, kurās apkalpe glabā nepieciešamo līdzi ņemamo apģērbu un aprīkojumu.

4.2.2.9 Ārējie kāpšļi manevrēšanas personālam

Ja vilciens ir

— aprīkots ar UIC savienotājiem,

— ir mainīga sastāva

— un ir nepieciešami ārējie kāpšļi manevrēšanas personālam,

šādiem kāpšļiem jāatbilst parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva kravas vagonu SITS 4.2.2.2. punkta prasībām.

4.2.3. Sliežu ceļa mijiedarbība un gabarīts

4.2.3.1. Gabarīta kontūra

Ritošajam sastāvam jāatbilst vienai no ritekļu gabarīta kontūrām, kas noteiktas parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva kravas vagonu SITS 2005. gada redakcijas C pielikumā.

Pantogrāfa gabarītam jāatbilst prEN 50367:2006 5.2. punkta prasībām.

Novērtēto gabarītu norāda ritošā sastāva EK verifikācijas tipa vai konstrukcijas pārbaudes sertifikātā un ritošā sastāva reģistrā.

4.2.3.2. Statiskā ass slodze

Nominālajai statiskajai ass slodzei (Po) uz sliežu ceļa jāatbilst turpmāk minētajām prasībām, lai tādējādi samazinātu spēkus, ko vilciens izraisa uz sliežu ceļa. Mērījumus veic šādos normālas slodzes apstākļos: ar normālu lietderīgo kravu, vilciena apkalpi, visiem materiāliem, kas nepieciešami ekspluatācijai (piem., smērvielas, dzesēšanas šķidrumi, ēdināšanas aprīkojums, skalošanas līdzekļi tualetēm utt.), un 2/3 palīgmateriālu (piem., degviela, smiltis, pārtika utt.).

Atkarībā no ritekļa veida vai vietas piemēro šādu normālās lietderīgās kravas definīciju:

— pasažieru sēdvietu zonas, tajā skaitā restorānvagonā: pasažieru sēdvietu skaitu reizina ar 80 kg (taburetes (zemas un augstas), atbalsta stieņus vai stāvatbalsta līdzekļus neuzskata par sēdvietām),

— pagaidu uzturēšanās zonas (piem., vestibili, pārejas, tualetes): šeit pasažieru svars nav jāņem vērā,

— citi nodalījumi, kuri nav pieejami pasažieriem un kuros ir bagāža, krava: maksimālā lietderīgā krava komercpārvadājumā.

Dažādi ritekļu veidi definēti 4.2.1.2. punktā.

Nominālajai statiskajai ass slodzei Po jābūt saskaņā ar 1. tabulu (1 tonna (t) = 1 000 kg).

1. tabula.

Statiskā ass slodze.

Maksimālais ekspluatācijas ātrums V [km/h] 190 ≤ V ≤ 200 200 < V ≤ 230 230 < V < 250 V = 250 V > 250 1. klase ≤ 18 t ≤ 17 t 2. klases lokomotīves un galvas vagoni ≤ 22,5 t ≤ 18t nav norādīts nav norādīts 2. klases motorvagoni ≤ 20 t ≤ 18 t nav norādīts nav norādīts 2. klases pasažieru vagoni, ko velk lokomotīve ≤ 18 t nav norādīts nav norādīts

Maksimālā kopējā vilciena statiskā ass slodze (kopējā vilciena masa) nav lielāka par:

(visu vilciena nominālo statisko ass slodžu summa) x 1,02.

Vilciena kopējā masa nedrīkst pārsniegt 1 000 t.

Maksimālā individuālā statiskā ass slodze jebkurai asij nav lielāka par:

(nominālā individuālā statiskā ass slodze) x 1,04.

Statiskās riteņu slodzes starpība starp jebkuriem vienu ratiņu vai vienas gaitas daļas riteņiem nepārsniedz 6 % no šo ratiņu vai gaitas daļas vidējās riteņu slodzes. Pirms svēršanas procesa ir pieļaujams centrēt ritekļa virsbūvi uz ratiņu centra līnijām.

Atsevišķām statiskām ass slodzēm nav jābūt mazākām par 5 t. šī vērtība atbilst prasībai, kas ietverta vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas SITS 2006. gada redakcijas A pielikuma 1. papildinājuma 3.1.1., 3.1.2. un 3.1.3. punktā.

4.2.3.3. Ritošā sastāva parametri, kuri ietekmē stacionārās vilcienu uzraudzības sistēmas

4.2.3.3.1. Elektriskā pretestība

Lai nodrošinātu sliežu ķēžu iekārtu darbību, katra riteņpāra elektriskajai pretestībai, ko mēra no bandāžas līdz bandāžai, jāatbilst vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas SITS 2006. gada redakcijas A pielikuma 1. papildinājuma 3.5. punkta prasībām.

Neatkarīgie riteņi (kreisie un labie paralēlie riteņi, kas rotē neatkarīgi) elektriski jāsaslēdz pārī, lai elektriskā pretestība sasniegtu iepriekš minētās vērtības.

4.2.3.3.2. Ass gultņa veseluma uzraudzība

4.2.3.3.2.1. 1. klases vilcieni

Riteņpāru gultņu veselumu 1. klases vilcieniem pārrauga ar borta diagnostikas aprīkojumu.

Šim aprīkojumam jāspēj noteikt riteņpāru gultņu stāvokļa pasliktināšanās, vai nu uzraugot to temperatūru vai dinamisko frekvenci, vai kādu citu piemērotu riteņpāru gultņu veseluma raksturlielumu. Šis aprīkojums ģenerē tehniskās apkopes prasību un attiecīgā gadījumā norāda uz nepieciešamību ierobežot darbību, pamatojoties uz riteņpāru gultņu stāvokļa pasliktināšanās apmēru.

Šāda diagnostikas sistēma atrodas tikai un vienīgi vilcienā un pārraida ziņojumus vilciena mašīnistam.

Specifikācijas un novērtējuma metode borta diagnostikas aprīkojumam ir atklāts punkts.

Lai novērstu 1. klases vilcienu izraisītu viltus trauksmi lauka iekārtu sakarsušo bukšu atklāšanas ierīcēs (HABD), 1. klases vilcienus neaprīko ar komponentiem (izņemot ass bukses) vai ritekļa daļām, vai priekšmetiem, kuri ģenerē pietiekamu karstumu 4.2.3.3.2.3. punktā definētajā mērķa zonā, kas izraisa trauksmi. Ja vien iespējams, šādu komponentu, ritekļa daļu vai priekšmetu, kas spēj izraisīt trauksmi, pastāvīgi norobežo no lauka iekārtu HABD aprīkojuma.

1. klases vilcienu ass buksēm, panākot savstarpēju vienošanos starp visiem infrastruktūras pārvaldītājiem, pa kuru līnijām paredzēts ekspluatēt vilcienus, un dzelzceļa uzņēmumu, ir pieļaujama saskarne ar lauka iekārtu HABD aprīkojumu papildus borta diagnostikas aprīkojumam, ja tiek izpildītas visas 4.2.3.3.2.3. punkta prasības. Kā alternatīvu, panākot savstarpēju vienošanos starp infrastruktūras pārvaldītāju un dzelzceļa uzņēmumu, ir pieļaujams identificēt šos vilcienus ar vilcienu identifikācijas sistēmām un, ja pastāv šāda vienošanās, izmantot HABD informāciju.

Ja ritekļiem ar neatkarīgi rotējošiem riteņiem nav iespējams kavēt viltus trauksmes signālu, izmantojot vilciena identifikācijas numuru, prioritāte dodama borta diagnostikas sistēmai, ja tiek uzraudzīti visi riteņu gultņi. Ritošā sastāva reģistrā norāda, vai ass bukses, kuras spēj izraisīt trauksmi, ir vai nav pastāvīgi norobežotas no lauka iekārtu HABD aprīkojuma.

4.2.3.3.2.2. 2. klases vilcieni

Nav prasības aprīkot 2. klases vilcienus ar borta diagnostikas sistēmām, ja vien to sakarsušās bukses ir iespējams noteikt ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas SITS 2006. gada redakcijas A pielikuma 2. papildinājumā definētajām lauka diagnostikas iekārtām.

Ja 2. klases vilciens ir aprīkots ar borta diagnostikas sistēmām, riteņpāru gultņu stāvokļa uzraudzības aprīkojumam piemēro 4.2.3.3.2.1. punkta prasības.

Jābūt iespējai uzraudzīt riteņpāru gultņu stāvokli 2. klases vilcieniem, kas nav aprīkoti ar riteņpāru gultņu stāvokļa borta uzraudzības aprīkojumu, izmantojot lauka iekārtu sakarsušo bukšu atklāšanas ierīces (HABD) nenormālas riteņpāru gultņu temperatūras celšanās noteikšanai, un tām jāatbilst ritekļu saskarnes prasībām, kas noteiktas 4.2.3.3.2.3. punktā.

4.2.3.3.2.3. Sakarsušo bukšu atklāšanas ierīces 2. klases vilcieniem

4.2.3.3.2.3.1. Vispārējā daļa

Minimālā zona riteklī, kurai jāpaliek brīvai novērojumu veikšanai un ass bukšu temperatūras mērījumiem ar lauka iekārtu HABD aprīkojumu un kas zināma kā mērķa zona, atbilst prasībām, kas norādītas 4.2.3.3.2.3.3. un 4.2.3.3.2.3.4. punktā.

4.2.3.3.2.3.2. Funkcionālās prasības riteklim

Ritekļa ass buksēm jābūt projektētām tā, lai maksimālā temperatūras atšķirība starp gultņu slogoto zonu un mērķa zonu nepārsniegtu 20 °C, kad to novērtē, izmantojot EN12082:1998 6. pielikumā definētās Rig rādījuma testa metodes.

2. klases vilcieniem reaģēšanai uz lauka iekārtu HABD aprīkojuma izmērīto ass bukšu mērķa zonas temperatūru (Taxle box) piemēro vismaz trīs brīdinājuma līmeņus:

a) brīdinājums par siltām buksēm: Taxle box atklāts punkts °C

b) brīdinājums par karstām buksēm: Taxle box atklāts punkts °C

c) brīdinājums par atšķirību (atšķirība starp labās un kreisās puses riteņpāru gultņu temperatūru = ΔTdiff): ΔTdiff atklāts punkts °C

Kā alternatīvu šai prasībai par brīdinājuma līmeņiem, panākot savstarpēju vienošanos starp infrastruktūras pārvaldītāju un dzelzceļa uzņēmumu, ir pieļaujams identificēt vilcienus ar vilcienu identificēšanas sistēmu un izmantot īpašus brīdinājuma signāla izraisīšanas līmeņus, par kuriem panākta vienošanās, ka tie ir atšķirīgi no iepriekš minētajiem līmeņiem. Īpašos brīdinājuma signāla izraisīšanas līmeņus norāda ritošā sastāva reģistrā.

4.2.3.3.2.3.3. Mērķa zonas izmēri šķērsvirzienā un augstums virs sliežu līmeņa

Ritošajam sastāvam, ko paredzēts ekspluatēt uz 1 435 mm platuma sliežu ceļa, tai mērķa zonai uz ass bukšu apakšējās virsmas, kam jāpaliek brīvai, lai netraucētu lauka iekārtu HABD aprīkojuma veiktās pārbaudes, jābūt vismaz 50 mm nepārtraukta garuma, 1 040 mm minimālajā attālumā šķērsvirzienā no riteņpāra centra un 1 120 mm maksimālajā attālumā šķērsvirzienā no riteņpāra centra, un no 260 mm līdz 500 mm augstumā virs sliežu galviņas augšas līmeņa.

4.2.3.3.2.3.4. Mērķa zonas izmēri garenvirzienā

Tās mērķa zonas izmēriem garenvirzienā uz ass bukšu apakšējās virsmas, kam jāpaliek brīvai, lai netraucētu lauka iekārtu HABD aprīkojuma veiktās pārbaudes (skatīt 1. attēlu), jābūt:

— centrētiem pa riteņpāra centra līniju,

— ar minimālo garumu Lmin (mm) = 130 mm 1. klases vilcieniem (ja izmanto),

— ar minimālo garumu Lmin (mm) =100 mm 2. klases vilcieniem.

4.2.3.3.2.3.5. Robežkritēriji ārpus mērķa zonas

Lai izvairītos no nevajadzīgas lauka iekārtu HABD aktivizēšanas, vertikālā plaknē un ārpus minimālā garenvirziena garuma LE mm (=500 mm), kas centrēts pa riteņpāra centra līniju,

a) garenvirziena garuma LE mm robežās un attālumā, kas ir mazāks par 10 mm no mērķa zonas jebkuras ārmalas šķērsvirzienā (saskaņā ar 4.2.3.3.2.3.3. punktu), nedrīkst novietot komponentus vai ritekļa daļas, vai priekšmetus, kuru temperatūra ir augstāka nekā ass bukšu temperatūra (piem., karsta krava, dzinēja izpūtējs), ja vien tie nav norobežoti no saskares ar lauka iekārtu HABD;

b) attālumā, kas ir mazāks par 100 mm no mērķa zonas jebkuras ārmalas šķērsvirzienā (saskaņā ar 4.2.3.3.2.3.3. punktu), nedrīkst novietot komponentus vai ritekļa daļas, vai priekšmetus, kuri spēj palielināt tāda komponenta vai daļas temperatūru, kas atrodas garenvirziena garuma LE mm robežās un mērķa zonas šķērsizmēra robežās, līdz temperatūrai, kura pārsniedz riteņpāra gultņa temperatūru (piem., dzinēja izpūtējs), ja vien tie nav norobežoti un uzstādīti tā, lai neradītu temperatūras palielināšanos jebkurā šīs zonas daļā.

4.2.3.3.2.3.6. Izstarošanas spēja

Lai palielinātu novērojamās mērķa zonas virsmas izstarošanas spēju un samazinātu klaidstarojumu no ass buksēm, ass bukšu apakšējās virsmas un to tuvāko apkārtni konstruē tā, lai tai būtu matēta virskārta, un krāso ar tumšu, matētu krāsu. Krāsai, ko izmanto šai krāsošanai, jābūt atbilstošai šādām specifikācijām: maksimāli 5 % atstarojuma, kad krāsojums ir jauns (kā noteikts EN ISO 2813:1999 3.1. punktā), un jābūt piemērotai ass bukšu virsmai, kurai to izmanto.

1. attēls

4.2.3.4. Ritošā sastāva dinamiskās īpašības

4.2.3.4.1. Vispārējā daļa

Ritekļa dinamiskās īpašības spēcīgi ietekmē drošību pret noskriešanu no sliedēm, braukšanas drošību un sliežu ceļa noslodzi. Ritekļa dinamiskās īpašības galvenokārt nosaka:

— maksimālais ātrums,

— maksimālais ārējās sliedes pacēluma deficīts ritošajam sastāvam,

— riteņa un sliedes saskares parametri (riteņa un sliedes profils, sliežu ceļa platums),

— ritekļa karkasa, ratiņu un riteņpāru masa un inerce,

— ritekļu piekares raksturlielumi,

— sliežu nevienmērīgums.

Lai nodrošinātu vilcienu pret noskriešanu no sliedēm un tā braukšanas drošību, kā arī lai izvairītos no sliežu ceļa pārslogošanas, jāveic pieņemšanas procedūras tests ritekļiem,

— kuri ir no jauna izstrādāti,

— kuriem bijušas ievērojamas konstrukcijas izmaiņas, kas varētu ietekmēt drošību pret noskriešanu no sliedēm, braukšanas drošību vai sliežu ceļa noslodzi, vai

— kuriem bijušas izmaiņas darbības režīmā, kas varētu ietekmēt drošību pret noskriešanu no sliedēm, braukšanas drošību vai sliežu ceļa noslodzi.

Pieņemšanas procedūras testi, kas paredzēti drošībai pret noskriešanu no sliedēm, braukšanas drošībai un sliežu ceļa noslodzei, veicami saskaņā ar attiecīgajām EN14363:2005 prasībām. Jānovērtē turpmāk 4.2.3.4.2. un 4.2.3.4.3. punktā aprakstītie parametri (izmantojot parastu vai vienkāršotu metodi saskaņā ar EN14363:2005 5.2.2. punkta prasībām). Sīkāka informācija par šiem parametriem pieejama EN14363:2005.

EN14363 ņem vērā esošo situāciju. Tomēr prasības ne vienmēr ir sasniedzamas šādās jomās:

— sliežu ceļa ģeometrijas kvalitāte,

— ātruma, izliekuma un ārējās sliedes pacēluma deficīta kombinācija.

Šīs prasības šajā SITS paliek atklāti punkti.

Ir jāveic testi dažādās ātruma, ārējās sliedes pacēluma deficīta, sliežu kvalitātes un līknes rādiusa apstākļu situācijās, kuras ir piemērojamas riteklim.

Sliežu ģeometrijas kvalitātei testu veikšanai jābūt reprezentatīvai attiecībā uz maršrutiem, un to norāda testa ziņojumā. EN14363 C pielikuma metodoloģija izmantojama ar norādītajām rekomendējamām QN1 un QN2 vērtībām. Tomēr šīs vērtības nenorāda visu iespējamo ģeometrijas kvalitātes diapazonu.

Daži EN14363 aspekti nav savienojami ar ātrgaitas dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva SITS prasībām:

— kontaktģeometrija,

— noslodzes apstākļi.

Saskaņā ar EN14363:2005 ir pieļaujama atkāpe no tām 4.2.3.4. punkta prasībām, kur iespējams sniegt pierādījumus, ka drošība ir līdzvērtīga tai, ko iegūst, izpildot šīs prasības.

4.2.3.4.2. Braukšanas drošības robežvērtības

EN14363:2005 (4.1.3., 5.5.1., 5.5.2. punktā un 5.3.2., 5.5.3., 5.5.4., 5.5.5. un 5.6. punkta attiecīgās sadaļās) ietvertas definīcijas par frekvences saturu, mērīšanas metodēm un nosacījumi parametriem, kas norādīti turpmāk a), b) un c) apakšpunktā.

a) Sliežu ceļa šķērsspēki Ritošajam sastāvam jāatbilst Pridoma (PRUD’HOMME) kritērijiem, kas attiecas uz maksimālo šķērsspēku ΣY, kuru nosaka šādi: , kur ΣY ir riteņpāra virzošo spēku summa un P0 ir statiskā ass slodze, kas definēta 4.2.3.2. punktā un izteikta kN. Šīs formulas rezultātā iegūst riteņa un sliedes saķeres robežvērtību starp gulsni un balstu dinamisko šķērsspēku ietekmē.

b) Transversālais koeficients un riteņa vertikālie spēki normālos ekspluatācijas apstākļos (līknes rādiusam R ≥ 250 m) Riteņa transversālais koeficients vertikālajiem spēkiem (Y/Q) nedrīkst pārsniegt robežvērtību kur Y ir sānu virzītājspēks, ar ko ritenis iedarbojas uz sliedi un kas mērīts uz riteņpāri pamatotās atsauces vērtībās, un Q ir vertikālais spēks uz sliedi, ar ko ritenis iedarbojas uz sliedi un kas mērīts tajās pašās atsauces vērtībās.

c) Transversālais koeficients un riteņa vertikālie spēki uz izliekta sliežu ceļa (līknes rādiuss R< 250m) Riteņa transversālais koeficients vertikālajiem spēkiem (Y/Q) nedrīkst pārsniegt robežvērtību . ar uzmalas leņķi γ. Piezīme: Ja uzmalas leņķis γ ir 70 grādi, robežvērtība (Y/Q)lim = 1,2. Šis ierobežojums raksturo ritošā sastāva spēju braukt pa izliektu sliežu ceļu.

d) Nestabilitātes kritērijs Definīcija: pa taisnu sliežu ceļu vai liela rādiusa līkumiem riteņpāris brauc nestabili, ja periodiskā riteņpāra šķērskustība pārsniedz klīrensu starp riteņu uzmalām un sliežu iekšējo stūri (gauge corner). Nestabilā kustībā šī šķērskustība rodas vairākos ciklos un ir ļoti atkarīga no — ātruma un — ekvivalentā koniskuma (definēts 4.2.3.4.6. punktā), ja tāds ir (skatīt 4.2.3.4.10. punktu), un rada pārmērīgas sānu vibrācijas. d1) rms vērtība, kas ir pieņemšanas pārbaudē izmantoto virzītājspēku summa, nedrīkst pārsniegt šādas robežas: ΣYrms,lim = ΣYmax,lim/2, kur ΣYmax,lim ir definēts šā punkta a) apakšpunktā. Šī robežvērtība raksturo ritošā sastāva spēju braukt stabili. (rms = vidējā kvadrātsakne) d2) Nestabilitātes trauksmes borta iekārtas aktivizēšanas kritērijiem jābūt saskaņā ar vienu no šiem: — ar EN14363:2005, 5.3.2.2. un 5.5.2. punkta prasībām vienkāršotai paātrinājuma mērījuma metodei vai — jānorāda nestabilitāte, kuru raksturo saglabātā sānu svārstība (vairāk nekā 10 cikli), kura rada ratiņu rāmja paātrinājumu virs riteņpāra centra līnijas un kas pārsniedz 0,8 g maksimālo vērtību ar frekvenci no 3 līdz 9 Hz.

4.2.3.4.3. Sliežu ceļa noslodzes robežvērtības

Frekvences saturs, mērīšanas metodes un nosacījumi parametriem, kas norādīti turpmāk a), c) un d) apakšpunktā, ir definēti EN14363:2005 (5.5.1., 5.5.2. punktā un 5.3.2., 5.5.3., 5.5.4., 5.5.5. un 5.6. punkta attiecīgās sadaļās).

a) Vertikālā dinamiskā riteņa slodze Maksimālais vertikālais spēks, ar kādu riteņi iedarbojas uz sliedēm (dinamiskā riteņa slodze Q) nedrīkst pārsniegt 2. tabulā dotās vērtības ritekļa ātruma diapazonā: 2. tabula. Dinamiskā riteņa slodze. V (km/h) Q (kN) 190 < V ≤ 250 180 250 < V ≤ 300 170 V > 300 160

b) Gareniskā slodze Lai ierobežotu gareniskos spēkus, ar kādiem ritošais sastāvs iedarbojas uz sliežu ceļu, maksimālajam paātrinājumam vai ātruma samazinājumam jābūt mazākam nekā 2,5 m/s2. Bremzēšanas sistēma, kura, sasildot sliedi, rada kinētisko enerģiju, nedrīkst radīt lielāku bremzēšanas spēku kā 1. gadījums: 360 kN uz vilcienu ārkārtas bremzēšanas gadījumā, 2. gadījums: citiem bremzēšanas gadījumiem, piemēram, parastai darba bremzēšanai ātruma samazināšanai vai neatkārtotai bremzēšanai pie pieturas, vai atkārtotai bremzēšanai ātruma kontrolei, bremžu lietojumu un maksimālo pieļaujamo bremzēšanas spēku nosaka infrastruktūras pārvaldītājs katrai attiecīgajai līnijai. Jebkuri 4.2.4.5. punktā minētā bremzēšanas spēka ierobežojumi pamatojami un publicējami infrastruktūras reģistrā un ņemami vērā ekspluatācijas noteikumos.

c) Kvazistatiskais virzītājspēks Yqst Kvazistatiskā virzītājspēka Yqst ierobežojums ir paredzēts, lai izvairītos no pārmērīga sliežu nodiluma līkumos. Piemēro valstu tiesību aktus (skatīt L pielikumu).

d) Kvazistatiskais riteņa spēks Qqst Lai samazinātu vertikālo spēku iedarbību līkumos pie ārējās sliedes pacēluma deficīta un pārmērīga ārējās sliedes pacēluma, kvazistatiskajam vertikālajam riteņa spēkam jābūt mazākam nekā Qqst,lim = 145 kN.

4.2.3.4.4. Riteņa un sliedes saskarne

Riteņa un sliedes saskarne ir būtiska drošībai pret noskriešanu no sliedēm un dzelzceļa ritekļa dinamiskās braukšanas rezultāta izskaidrošanai. Riteņa profilam jāatbilst šādām prasībām:

a) uzmalas leņķis (skatīt M pielikumu) ir vismaz 67 grādi;

b) koniskuma leņķis (skatīt M pielikumu) ir no 3,7 līdz 8,5 grādiem (no 6,5 % līdz 15 %);

c) ekvivalentais koniskums ir 4.2.3.4.6. līdz 4.2.3.4.8. punktā noteiktajās robežvērtībās.

4.2.3.4.5. Konstrukcija ritekļa stabilitātes nodrošināšanai

Ritekļiem jābūt projektētiem tā, lai tie būtu stabili uz sliežu ceļa un atbilstu ātrgaitas dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS 2006. gada redakcijas prasībām par maksimālo ritekļa projektēto ātrumu plus 10 %. Nestabila braukšana ir definēta 4.2.3.4.2. punkta d) apakšpunktā.

Ritošajam sastāvam, kas projektēts lieliem ātrumiem, jābūt stabilam, braucot pa līnijām, kas projektētas mazākiem ātrumiem. Piemēram, ritošajam sastāvam, kas projektēts ātrumam >250 km/h, jābūt stabilam, arī braucot pa līnijām, kas paredzētas ātrumam 200 km/h vai mazākam.

Ātruma un koniskuma vērtību diapazonu, kurā ritekļa konstrukcijai jānodrošina tā stabilitāte, norāda, sertificē un iekļauj ritošā sastāva reģistrā.

Ja stabilitāte ir atkarīga no tādu ierīču izmantošanas, kuras nav drošas pret kļūmēm, vilcieni, kuru ātrums pārsniedz 220 km/h, jāaprīko ar nestabilitātes trauksmes borta iekārtu. Nestabilitātes noteikšanu balsta uz paātrinājuma mērījumiem, kurus veic ratiņu rāmī. Šai trauksmes iekārtai nestabilitātes gadījumā mašīnists jāinformē par to, ka ieteicams samazināt ātrumu. Kritērijiem šīs trauksmes iekārtas iedarbināšanai jābūt saskaņā ar 4.2.3.4.2. punkta d2) apakšpunktā definēto.

4.2.3.4.6. Ekvivalentā koniskuma definīcija

Ekvivalentais koniskums ir konusa leņķa tangenss riteņpārim ar koniskiem riteņiem, kuru šķērskustībai ir tāds pats kinemātiskais viļņa garums kā attiecīgajam riteņpārim taisnā sliežu ceļa posmā un līkumos ar lielu rādiusu.

Ekvivalentā koniskuma robežvērtības, kas norādītas tabulās turpmāk, aprēķina riteņpāru šķērskustības amplitūdai (y)

— y = 3 mm, if (TG – SR) ≥ 7 mm — , if 5 mm ≤ (TG – SR) < 7 mm — y = 2 mm, if (TG – SR) < 5 mm

kur TG sliežu ceļa platums un SR ir attālums starp riteņpāru aktīvajām virsmām.

4.2.3.4.7. Riteņu profila projekta vērtības

Riteņu profilus un attālumu starp riteņu aktīvajām virsmām (izmērs SR M pielikumā) izvēlas tādu, lai nodrošinātu, ka netiek pārsniegtas 3. tabulā noteiktās ekvivalentā koniskuma robežvērtības, kad projektētie riteņpāri modelēti brauc pa reprezentatīvu sliežu ceļu 4. tabulā noteiktos testa apstākļos (simulēti ar aprēķinu).

3. tabula

Ekvivalentā koniskuma projekta robežvērtības.

Maksimālais ritekļa ekspluatācijas ātrums (km/h) Ekvivalentā koniskuma robežvērtības Testa apstākļi (skatīt 4. tabulu) ≥190 un ≤ 230 0,25 1, 2, 3, 4, 5 un 6 >230 un ≤280 0,20 1, 2, 3, 4, 5 un 6 >280 un ≤300 0,10 1, 3, 5 un 6 > 300 0,10 1 un 3





4. tabula

Sliežu ceļa ekvivalentā koniskuma testa apstākļu modelēšana.

Testa apstākļi Nr. Sliedes galviņas profils Sliežu sānslīpums Sliežu ceļa platums 1 Sliedes sekcija 60 E 1, definēta EN 13674–1:2003 1/20 1 435 mm 2 Sliedes sekcija 60 E 1, definēta EN 13674–1:2003 1/40 1 435 mm 3 Sliedes sekcija 60 E 1, definēta EN 13674–1:2003 1/20 1 437 mm 4 Sliedes sekcija 60 E 1, definēta EN 13674–1:2003 1/40 1 437 mm 5 Sliedes sekcija 60 E 2, definēta HS INS TSI 2006 F pielikumā 1/40 1 435 mm 6 Sliedes sekcija 60 E 2, definēta HS INS TSI 2006 F pielikumā 1/40 1 437 mm

Uzskata, ka šā punkta prasības ir izpildītas, ja riteņpārim ir nenodiluši S1002 vai GV 1/40 profili, kā noteikts prEN13715:2006, ar attālumu starp aktīvajām virsmām no 1 420 mm līdz 1 426 mm.

Piezīme. Koniskuma projekta vērtības sliežu profiliem ir dotas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS 2006. gada redakcijā. Šīs vērtības atšķiras no vērtībām, kas šeit norādītas riteņu profiliem. Šī atšķirība ir ar nolūku, un tā radusies no atsauces riteņa un sliežu profila izvēles, kuri ņemti novērtējumam.

4.2.3.4.8. Ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtības

Novērtējums saskaņā ar šo punktu ir tās dalībvalsts pārziņā, kurā ritošais sastāvs tiek ekspluatēts. Šis punkts nav ietverts paziņotās institūcijas veiktā novērtējumā.

Tehniskās apkopes plānā paredz dzelzceļa uzņēmuma procedūras riteņpāru un riteņu profilu tehniskajai apkopei. Izstrādājot procedūras, ņem vērā koniskuma diapazonus, kuriem ritekļi ir sertificēti (skatīt 4.2.3.4.5. punktu).

Riteņpāru tehniskā apkope jāveic, lai nodrošinātu (tieši vai netieši), ka ekvivalentais koniskums paliek riteklim apstiprinātajās robežvērtībās, kad riteņpāriem modelē braukšanu pa parauga sliežu ceļu 4. un 5. tabulā norādītajos testa apstākļos (simulē ar aprēķinu).

5. tabula

Simulēti sliežu ceļa testa apstākļi ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas vērtībām.

Maksimālais ritekļa ekspluatācijas ātrums (km/h) Testa apstākļi (skatīt 4. tabulu) ≥190 un ≤200 1, 2, 3, 4, 5 un 6 > 200 un ≤230 1, 2, 3, 4, 5 un 6 > 230 un ≤250 1, 2, 3, 4, 5 un 6 >250 un ≤ 280 1, 2, 3, 4, 5 un 6 >280 un ≤ 300 1, 3, 5 un 6 > 300 1 un 3

Jaunai ratiņu/ritekļa konstrukcijai vai zināma ritekļa ekspluatācijai maršrutā ar attiecīgu atšķirīgu raksturojumu riteņa profila nodiluma un tādējādi arī ekvivalentā koniskuma izmaiņas nav zināmas. Šādā situācijā izstrādā pagaidu tehniskās apkopes plānu. Plānu apstiprina pēc riteņa profila un ekvivalentā koniskuma ekspluatācijas monitoringa. Monitoringā aplūko reprezentatīvu riteņpāru skaitu un ņem vērā atšķirības starp ritekļa riteņpāriem dažādās pozīcijās un starp dažādiem ritekļu veidiem vilciena sastāvā.

Ja tiek ziņots par nestabilitāti braucot, dzelzceļa uzņēmums modelē izmērītos riteņu profilus un attālumus starp riteņu aktīvajām virsmām (SR izmērs M pielikumā) uz parauga sliežu ceļa 5. un 4. tabulā norādītajos testa apstākļos, lai pārbaudītu to atbilstību maksimālajam ekvivalentajam koniskumam, kādam riteklis konstruēts un sertificēts kā stabils.

Ja riteņpāris atbilst maksimālajam ekvivalentajam koniskumam, kādam riteklis konstruēts un sertificēts kā stabils, saskaņā ar ātrgaitas dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS 2006. gada redakciju infrastruktūras pārvaldītājam jāpārbauda sliežu ceļa atbilstība ātrgaitas dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS 2006. gada redakcijā noteiktajām prasībām.

Ja gan riteklis, gan sliežu ceļš atbilst attiecīgās SITS prasībām, dzelzceļa uzņēmums un infrastruktūras pārvaldītājs veic kopīgu izmeklēšanu, lai noteiktu nestabilitātes iemeslu.

4.2.3.4.9. Riteņpāri

4.2.3.4.9.1. Riteņpāri

a) Ģeometriskie izmēri Maksimālie un minimālie riteņpāru izmēri standarta sliežu ceļa platumam (1 435 mm) ir doti M pielikumā.

b) Prasības, kas saistītas ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmu Prasības riteņpāru elektriskajai pretestībai, kas ir saistītas ar vilcienu vadības iekārtu un signalizācijas apakšsistēmu, noteiktas 4.2.3.3.1. punktā.

4.2.3.4.9.2. Savstarpējas izmantojamības komponenti – riteņi

a) Ģeometriskie izmēri Maksimālie un minimālie riteņu izmēri standarta sliežu ceļa platumam (1 435 mm) ir doti M pielikumā.

b) Nodiluma kritēriju raksturlielumi Lai pareizi izraudzītos savstarpēji atbilstošus materiālus sliedei (kā noteikts ātrgaitas dzelzceļu sistēmas infrastruktūras SITS 2006. gada redakcijā) un riteņiem, materiālus, kas jāizmanto riteņiem, nosaka šādi: — visa riteņa loka dilšanas dziļumam Brinela cietības (HB) vērtībām jābūt lielākām vai vienādām ar 245; — ja biezums dilšanas zonā pārsniedz 35 mm, tad 245 HB vērtība jāiegūst līdz 35 mm dziļumam zem nesošās virsmas; — riteņa centra un riteņa loka saskares vietā cietības vērtībai jābūt vismaz par 10 punktiem mazākai par vērtību, ko izmēra maksimālajā dilšanas dziļumā.

c) Prasības, kas saistītas ar vilcienu vadība