ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8)

I sadaļas VII nodaļas 24. pantu groza šādi: “24. pants 1. Komiteja ir tiesīga veidot padomdevējas komisijas. Tās sastāv no Komitejas locekļiem un no organizētas pilsoniskās sabiedrības pilnvarotiem pārstāvjiem, kas pārstāv jomas, ko Komiteja vēlas piesaistīt. 2. Komisiju veidošanu nosaka ar pilnsapulces plenārsēdes lēmumu, kas apstiprina Biroja pieņemto lēmumu. Lēmumā par komisiju veidošanu ir jānorāda to mērķis, struktūra, sastāvs, ilgums un noteikumi. 3. Atbilstīgi šā panta 1. un 2. punktu nosacījumiem var tikt izveidota Rūpniecisko pārmaiņu konsultatīvā komisija (CCMI), kas sastāv no Komitejas locekļiem un pilnvarotiem pārstāvjiem no ogļu un tērauda nozares un ar to saistīto nozaru profesionālajām organizācijām. Šīs komisijas priekšsēdētājam ir jābūt Biroja loceklim. Viņš tiek izvēlēts no 25 Biroja locekļiem, uz kuriem attiecas šā Reglamenta 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts.”
Komisijas paziņojums

(2021/C 49/04)

Komisija atzinīgi vērtē Eiropas Parlamenta un Padomes regulas pieņemšanu, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 654/2014.

Komisija atgādina par paziņojumu, ko tā sniedza, pieņemot sākotnējo regulu, cita starpā arī par to, ka īstenošanas akti, kurus Komisija ir pilnvarota pieņemt, tiks izstrādāti, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem un dalībvalstu kontrolē. Izmantojot šīs pilnvaras, Komisija plāno rīkoties saskaņā ar paziņojumu, kas sniegts, pieņemot sākotnējo regulu, kā arī saskaņā ar šo deklarāciju.

Gatavojot īstenošanas aktu projektus par pakalpojumu tirdzniecību vai ar tirdzniecību saistītiem intelektuālā īpašuma tiesību aspektiem, Komisija atgādina par saviem pienākumiem saskaņā ar 9. panta 1.a punktu un apstiprina, ka tā rīkos plašas iepriekšējas apspriešanās, lai nodrošinātu, ka Komisijas redzes lokā nonāk visas attiecīgās intereses un ar tām saistītās sekas, tiek paziņotas dalībvalstīm un, pieņemot pasākumus, tiek pienācīgi ņemtas vērā. Šajās apspriešanās Komisija aicinās privātā sektora ieinteresētās personas, kuras skar jebkuri iespējamie Savienības tirdzniecības politikas pasākumi, kuri Savienībai jāpieņem šajās jomās, sniegt savu ieguldījumu un centīsies to saņemt. Tāpat Komisija aicinās sniegt un centīsies saņemt to publisko iestāžu ieguldījumu, kuras var būt iesaistītas vai kuras ietekmē tādu iespējamu tirdzniecības politikas pasākumu īstenošanu, ko pieņem Savienība.

Gatavojot īstenošanas aktu projektus par pasākumiem tādās jomās kā pakalpojumu tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti intelektuālā īpašuma tiesību aspekti, cita starpā par to, kā iespējamie tirdzniecības politikas pasākumi mijiedarbotos ar Eiropas Savienības un valstu tiesību aktiem, īpaši ņemts vērā to dalībvalstu publisko iestāžu ieguldījums, kuras ir iesaistītas tādu tiesību aktu izstrādē vai īstenošanā, kas reglamentē minētās jomas. Tāpat arī citām ieinteresētajām personām, kuras skar šādi tirdzniecības politikas pasākumi, tiks dota iespēja sniegt ieteikumus un paust bažas par pieņemamo pasākumu izvēli un formu. Piezīmes tiks nosūtītas dalībvalstīm, kad tiks pieņemti pasākumi saskaņā ar regulas 8. pantu. Šādu noteikto pasākumu periodiskā pārskatīšanā to piemērošanas laikā vai pēc to izbeigšanas arī tiks ņemts vērā dalībvalstu iestāžu un privātā sektora ieinteresēto personu ieguldījums saistībā ar šādu pasākumu īstenošanu, un problēmu gadījumā tiks atļauts veikt korekcijas.

Visbeidzot, Komisija atkārtoti apstiprina, ka piešķir lielu nozīmi tam, lai nodrošinātu, ka regula ir efektīvs un lietderīgs instruments Savienības tiesību īstenošanai, saskaņā ar starptautiskajiem tirdzniecības nolīgumiem, tostarp tādās jomās kā pakalpojumu tirdzniecība un ar tirdzniecību saistītās intelektuālā īpašuma tiesības. Tāpēc šajās jomās veicamajiem pasākumiem jānodrošina arī efektīva izpilde saskaņā ar Savienības tiesībām, lai attiecīgā trešā valsts tos ievērotu un tie būtu saskaņā ar piemērojamiem starptautiskajiem noteikumiem par atļauto izpildes pasākumu veidiem.
Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīga deklarācija par atbrīvoto līdzekļu atkārtotu izmantošanu saistībā ar pētniecības programmu

(2020/C 444 I/03)

Eiropas Parlaments, Padome un Komisija, neskarot savas institucionālās prerogatīvas, vienojas par labu pētniecības programmai laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam vēlreiz darīt pieejamas saistību apropriācijas, kas atbilst saistību atcelšanas summai līdz 0,5 miljardiem EUR (2018. gada cenās) un kas izriet no pilnīgas vai daļējas to projektu neīstenošanas, kuri pieder minētajai programmai vai tās priekštecei, kā paredzēts Finanšu regulas 15. panta 3. punktā.
iii)

uz sanāksmi būtu jāuzaicina ierobežots dalībnieku skaits, mēģinot nodrošināt vienlīdzīgu dalībnieku skaitu no ES valsts iestādēm, no vienas puses, un sporta kustības pārstāvjiem, no otras puses;
3.

Cietos radioaktīvos atkritumus īslaicīgi uzglabā pašā objektā (jaunajā sagatavošanas transportēšanai hallē) pirms to pārvešanas uz licencētām apstrādes vai apglabāšanas iekārtām, kas atrodas Vācijā. Cietie materiāli un materiālu atlikumi, kas nav radioaktīvi un atbilst atbrīvojuma līmeņiem, tiks atbrīvoti no regulatīvās kontroles, un tos varēs vai nu nodot apglabāšanai kā konvencionālos atkritumus, vai nodot atkalizmantošanai vai reciklēšanai. Atbrīvošanu no kontroles veic atbilstoši kritērijiem, kas noteikti Drošības pamatstandartu direktīvā.
(9)

Ekonomiski aktīvā darbaspēka līmeņa palielināšanas pasākumi ietver izmaiņas attiecībā uz nodokļa atlaižu pārnesamību un dažāda veida pabalstu, tostarp bezdarbnieka pabalstu, reformas. Kopumā gaidāms, ka arī šie pasākumi pozitīvi ietekmēs budžeta bilanci. Tomēr šos pasākumus ir plānots ieviest pakāpeniski un lēni, kas cita starpā izriet no līgumiem ar sociālajiem partneriem par to īstenošanu. Svarīgākie no šiem pasākumiem jau bija ieskicēti valsts reformu programmā. Pasākumu ātrāka īstenošana nodrošinātu darba tirgus labāku darbību un veicinātu ekonomikas izaugsmi,
(6)

2010. gada valsts budžetā, ko Saeima pieņēma 2009. gada 1. decembrī, paredzēti turpmāki diskrecionāri konsolidācijas pasākumi 4,2 % apmērā no IKP. Tas atbilst nosacījumiem, kas saistīti ar maksājumu bilances palīdzības piešķiršanu, un Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumam Latvijai. Šie konsolidācijas pasākumi ir diezgan vienmērīgi sadalīti starp pasākumiem, kas saistīti ar izdevumiem (2,0 % no IKP) un ar ieņēmumiem (2,2 % no IKP). Ar ieņēmumiem saistīto fiskālo pasākumu rezultātā gaidāms būtisks ieņēmumu attiecības pieaugums (+ 2,4 % no IKP; ievērojamo kopsaucēja ietekmi (denominator effect) gandrīz tiešā veidā kompensēs atbilstošā nodokļu bāzes samazināšana). Tomēr sagaidāms, ka primāro izdevumu attiecība pieaugs tikai par 0,2 % no IKP, neraugoties uz būtiskajiem konsolidācijas pasākumiem (tostarp 2009. gada jūnija pasākumu ietekmi). Tas galvenokārt ir saistīts ar ievērojamo kopsaucēja ietekmi. Starp pasākumiem, kas saistīti ar ieņēmumiem, paredzēts iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmes palielinājums (+ 0,8 % no IKP), dažādas reformas, lai padarītu neitrālāku iedzīvotāju ienākuma nodokļa un sociālo iemaksu sistēmu (+ 0,8 % no IKP), kā arī papildu nodoklis nekustamajam īpašumam (+ 0,3 % no IKP, tostarp nodokļa bāzes paplašināšana, piemērojot to arī dzīvokļu īpašumiem ar nedaudz progresīvu nodokļa likmi), progresīvs nodoklis par automašīnas izmantošanu (+ 0,2 % no IKP) un paaugstinātas akcīzes nodokļa likmes gāzei un tabakai. Attiecībā uz izdevumiem 2010. gada valsts budžetā ir paredzēti būtiski izdevumu samazinājumi, kas lielā mērā balstīti uz strukturālām reformām ar vidēja termiņa ietekmi. Jo īpaši minama Lauksaimniecības, Kultūras, Izglītības un Aizsardzības ministriju atbildības jomā esošu aģentūru un iestāžu apvienošana/likvidēšana, kā arī transportlīdzekļu uzturēšanas un subsīdiju izdevumu samazināšana 0,5 % apmērā no IKP. Vēl vairāk samazinot algas pašvaldību darbiniekiem, tiks radīti ietaupījumi 0,4 % apmērā no IKP, savukārt, samazinot slimības pabalstus, bezdarbnieku, maternitātes un paternitātes pabalstus, kas pārsniedz noteiktu summu, tiks gūti ietaupījumi 0,2 % apmērā no IKP. Vienreizējie pasākumi īpaši netiks izmantoti. Saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem, kas veikti, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju, sagaidāms, ka strukturālā bilance (t. i., cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus) uzlabosies mazliet vairāk nekā par 2 % (no – 7,6 % līdz – 5,5 %). Tas ir saskaņā ar nepieciešamo restriktīvo fiskālo nostādni. Ņemot vērā nodokļu bāzes mehānisko samazināšanu un procentu izdevumu pieaugumu par 1,1 % no IKP, uzlabojumu apmērs ir mazāks nekā konsolidācijas pasākumiem.
(6)

Saskaņā ar programmu valsts budžeta mērķis 2010. gadā ir 9,8 % no IKP, kas ir ievērojami lielāks nekā plānotais budžeta deficīta mērķis 2010. gada budžetā: 8,1 % no IKP. Šī pasliktināšanās par 1,7 procentu punktiem no IKP atspoguļo bāzes efektu no 2009. gada. 2010. gada likumā par budžetu iekļauti vairāki diskrecionārie pasākumi attiecībā gan uz izdevumiem, gan ieņēmumiem, un tie uzsāks fiskālo konsolidāciju Spānijā. Attiecībā uz ieņēmumiem budžetā cita starpā no 2010. gada jūlija iekļauts PVN likmju palielinājums, pakāpeniska uzkrājumiem piemērojamās nodokļu sistēmas pastiprināšana un pagaidu nodokļu samazinājumi MVU, kuri veicina nodarbinātību. Tas arī atspoguļo 2009. gada vidū ieviestā nodokļu palielinājuma alkoholam un tabakai papildu ietekmi. Attiecībā uz izdevumiem budžetā ir iekļauts vietējām pašvaldībām paredzētā investīciju kopuma daļējs pagarinājums un šo investīciju apjoms ir 0,5 % no IKP. Gaidāms, ka šādus izdevumus investīciju jomā vairāk nekā kompensēs ietaupījumi pašreizējos izdevumos, kuri veido 0,75 % no IKP. Turklāt budžetā ir paredzēts lielā skaitā atcelt 2008. gadā ieviestos pagaidu stimulējošos pasākumus, piemēram, nodokļu sloga par gūtajiem ienākumiem samazinājums, nosakot iedzīvotāju ienākuma nodokļa kredītu. Pagaidu stimulējošo pasākumu atcelšana un jaunie 2010. gadā paredzētie diskrecionārie pasākumi veicinās fiskālās bilances uzlabojumu 2010. gadā līdz pat 1,75 % procentpunktiem, un tas būs saskaņā ar Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumu, kas sniegts atbilstīgi 126. panta 7. punktam. Turklāt papildus 2010. gada budžetā iekļautajiem pasākumiem plānots, ka konsolidāciju pastiprinās tā dēvētais “Tūlītējās rīcības plāns 2010. gadam”, kas nodrošinās samazinājumu 0,5 % apmērā no IKP attiecībā uz 2010. gada likumā par budžetu plānotajiem izdevumiem. Fiskālās politikas nostādnes 2010. gadā, ko nosaka izmaiņas strukturālajā bilancē, t. i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, būs ierobežojošas, paredzot IKP uzlabojumu par 2 procentu punktiem.
(7)

Programmā paredzētās vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir līdz 2012. gadam samazināt deficītu, lai tas nepārsniegtu 3 % no IKP atsauces vērtības, atbilstīgi Padomes ieteikumam, kas sniegts saskaņā ar EK līguma 104. panta 7. punktu. Tomēr plānotā korekcija paredzēta pēdējos programmas perioda gados – tiek prognozēts, ka vispārējā bilance uzlabosies par 0,3 procentu punktiem no IKP 2010. gadā, par 1 procenta punktu no IKP 2011. gadā un par 3 procentu punktiem no IKP 2012. gadā. Strukturālā bilance palielināsies par 0,8–0,9 procentu punktiem no IKP 2010.–2011. gadā un par 3 procentu punktiem no IKP 2012. gadā. Lai kompensētu pamatdeficīta sliktāko sākuma pozīciju 2009. gadā salīdzinājumā ar Padomes ieteikumā pieņemto, vidējie gada strukturālie pasākumi laikposmam no 2010. līdz 2012. gadam būtu apmēram 1½ procentu punkti no IKP, kas ir nedaudz vairāk, nekā ieteikts Padomes ieteikumā atbilstoši pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrai. Konsolidācija 2011.–2012. gadā pārsvarā ir balstīta uz izdevumiem, bet nav pamatota ar pietiekami konkrētiem pasākumiem. Kopējā tīrā ietekme, ko rada paziņotie pasākumi, proti, tie, kuri iekļauti 2010. gada 29. janvāra“Attīstības un finanšu konsolidācijas plānā”, kas ir bieži pieminēts konverģences programmā, laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam nepārsniegs 0,5 % no IKP (4). Programma apstiprina apņemšanos ievērot vidēja termiņa mērķi (VTM), kas paredz valsts bilanci –1 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē. Ņemot vērā visjaunākās prognozes un parāda līmeni, VTM vairāk nekā atbilstoši atspoguļo pakta mērķus. Tomēr programma neparedz šī mērķa sasniegšanu programmas periodā.
(6)

Attiecībā uz vidēja termiņa budžeta stratēģiju programmā ir apstiprinātas saistības sasniegt vidēja termiņa mērķi (VTM) — strukturāli līdzsvarotu budžetu, bet 2011. gads par termiņu vairs nav noteikts. Ekonomiskā lejupslīde nozīmē, ka tiks aizkavēta budžeta konsolidācijas plāna īstenošana, kas ir pamatā 2008. gada vasarā apstiprinātajai trīs gadu fiskālajai paketei. Apņemšanās veikt uz izdevumiem pamatotu korekciju, kas šajā paketē bija precīzi formulēta, tiek atkal apstiprināta, konkrēti, plaši apstiprinot vidēja termiņa prognozes attiecībā uz individuālām izdevumu kategorijām un to sasniegšanai veicamos pasākumus. Tomēr, lai gan ir plānots, ka atveseļošanās pakete neietekmēs budžetu, tās īstenošana nozīmē zināmu novirzīšanos no uz izdevumiem pamatotas korekcijas, tā kā 2009. gadā ir paredzēta investīciju paātrināšana un vienreizēji maksājumi mājsaimniecībām. Pēc 2009. gadā paredzētā straujā pieauguma primāro izdevumu un IKP attiecība pakāpeniski atgriezīsies tādā līmenī, kāds paredzēts 2008. gadā, pateicoties uzlabotajiem ekonomiskajiem apstākļiem un ļoti zemajiem gada pieaugumiem, kas plānoti 2010. līdz 2011. gadam (vidēji 0,8 % nominālā izteiksmē). Tiek plānots, ka ieņēmumu un IKP attiecība nedaudz pieaugs laikā no 2008. līdz 2011. gadam. 2009. gadā faktiskais deficīts sasniegs savu kulmināciju, bet 2010. gadā ir plānots kritums līdz 3,3 % no IKP un 2011. gadā — 2,9 % no IKP. Paredzētā negatīvā ietekme uz procentu izdevumiem no 2010. gada nozīmē, ka paredzētais primārās bilances uzlabojums būs straujāks. Pārrēķinātā strukturālā bilance 2010. un 2011. gadā turpinās uzlaboties par kumulatīvu 1 procentpunktu no IKP. Plānoto fiskālo konsolidāciju 2010. līdz 2011. gadā virza ierobežojumi, kas izriet no ļoti augstā valdības parāda. Tiek paredzēts, ka valdības kopējais parāds, kas 2008. gadā ir pieaudzis gandrīz līdz 106 % no IKP, atspoguļojot arī piesardzīgu likvīdo aktīvu uzkrāšanu Itālijas Bankā, turpinās pieaugt 2009. un 2010. gadā, sasniedzot maksimāli 112 % no IKP, bet 2011. gadā nedaudz kritīsies līdz 111,6 % no IKP. Šo tendenču galvenie virzītājspēki ir plānotie zemie primārie pārpalikumi un zems nominālā IKP pieaugums. Programmā paredzētā krājumu plūsmas korekcija ir salīdzinoši maza, bet tajā nav iekļauta iespējamā banku rekapitalizācijas shēma, kas pieņemta kopā ar atveseļošanās paketi, jo tā vēl nav izmantota.
(6)

Prognozes paredz, ka 2010. gadā faktiskais deficīts kritīs līdz 2,9 % no IKP un vēl līdz 2,3 % no IKP 2011. gadā. Tāpat arī primārās bilances mērķis ir pakāpenisks uzlabojums no deficīta — 0,6 % no IKP 2009. gadā — līdz pārpalikumam 0,4 % un 1,1 % no IKP apmērā attiecīgi 2010. un 2011. gadā. Programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir pēc 2009. gada atjaunot konverģenci ar strukturālās bilances (t. i., cikliski koriģēta bilance, neņemot vērā vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) vidēja termiņa mērķi (VTM) — 0,5 % no IKP. Tomēr programmas pēdējā gadā strukturālais deficīts vēl aizvien pārsniegs VTM. 2010. gadā paredzētais fiskālās bilances uzlabojums galvenokārt ir pamatots ar 2009. gadam pieņemto pagaidu stimulējošo pasākumu atcelšanu. Turklāt tiek pieņemts, ka 2010. un 2011. gadā plānotie uzlabojumi atspoguļo agrākos konsolidācijas pūliņus ierobežot izdevumus, proti, ar novēlošanos ir jūtama ietekme, ko radīja vecuma pensiju sistēmas reforma un pasākumi, kas īstenoti valsts pārvaldes līmenī, kuru galvenais mērķis bija valsts ierēdņu atalgojuma ierobežošana. Atjauninājumā nav norādīti jauni lieli fiskālās konsolidācijas pasākumi. Visbeidzot, saskaņā ar programmu ir paredzēts, ka kritīsies arī faktiskais deficīts, pateicoties plānotajam ekonomiskās aktivitātes uzplaukumam. Prognozē, ka valsts kopējais parāds, kas 2008. gadā lēsts 65,9 % apmērā no IKP, turpinās palielināties un 2010. gadā sasniegs maksimālo apjomu — 70,5 % no IKP —, ko izraisīs plānotais deficīta pieaugums, zemais IKP pieaugums un ievērojamas parāda — deficīta korekcijas 2009. gadā, kas pamatā atspoguļo komercparādu atmaksājumus un finanšu aktīvu iegūšanu Portugāles iestāžu īstenoto finanšu rekapitalizācijas pasākumu ietvaros. Sagaidāms, ka, mazinoties dažiem šiem faktoriem, parāda attiecība nedaudz samazināsies līdz 70 % no IKP 2011. gadā.
(5)

Tāpat kā iepriekšējā konverģences programmā, arī stabilitātes programmā galvenais budžeta uzdevums ir turpināt fiskālo konsolidāciju visā programmas periodā, lai sasniegtu visaptverošu mērķi līdz 2010. gadam sasniegt VTM un panākt strukturālu bilanci (t. i., cikliski koriģētu, neņemot vērā vienreizējus un citus pagaidu pasākumus). Ir paredzēts uzlabot vispārējo valsts budžeta bilanci no deficīta 1,6 % apmērā no IKP 2007. gadā līdz pārpalikumam 0,9 % apmērā no IKP līdz 2010. gadam. Tā kā tiek prognozēta procentu sloga mazināšanās, gaidāms, ka primārais pārpalikums līdz 2010. gadam sasniegs 3,8 % no IKP. Prognozēts, ka strukturālā bilance no 2007. līdz 2010. gadam uzlabosies par 2 procentpunktiem no IKP. Nominālā korekcija tiks panākta, samazinot sākotnējo izdevumu attiecību par vairāk nekā 3,5 procentpunktiem, kas ar uzviju kompensē ieņēmumu attiecības samazināšanos par 1,5 procentpunktiem no IKP. Mazāk nekā iepriekš tiks izmantoti vienreizēji deficīta samazināšanas pasākumi. Mazākā mērā nekā nesenā pagātnē tiks izmantoti budžeta deficītu samazinoši vienreizēji pasākumi. Paredzētā netiešo nodokļu ieņēmumu īpatsvara samazināšanās IKP turpmākajos gados programmā nav izskaidrota, taču izmaksas saistībā ar izmaiņām iedzīvotāju ienākuma nodokļa reformas sistēmā ir paredzēts ar augstākiem ieņēmumiem no citiem tiešajiem nodokļiem. Ņemot vērā kopumā nemainīgu makroekonomikas scenāriju, stabilitātes programmā paredzētie budžeta mērķi 2008. un 2009. gadam ir par aptuveni 0,75 procentpunktu no IKP mazāk vērienīgi nekā 2006. gada atjauninājumā, kas nozīmē korekcijas pasākumu veikšanu mazākā apjomā 2008. gadā. Prognozēts, ka valsts parāda kopapjoms, kas 2007. gadā tiek lēsts kā 63 % no IKP, t.i., vairāk par Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP —, programmas periodā samazināsies par gandrīz 10 procentu punktiem.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 7/1

KOMISIJAS ATZINUMS

(2008. gada 11. janvāris)

par plānu to radioaktīvo atkritumu iznīcināšanai, kas radušies, pārtraucot Oldbury spēkstacijas ekspluatāciju Apvienotajā Karalistē, saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu

(autentisks ir tikai teksts angļu valodā)

(2008/C 7/01)

Eiropas Komisija 2007. gada 1. februārī no Apvienotās Karalistes valdības saskaņā ar Euratom līguma 37. pantu saņēma vispārīgus datus saistībā ar Oldbury spēkstacijas ekspluatācijas pārtraukšanas rezultātā radušos radioaktīvo atkritumu iznīcināšanas plānu.

Pamatojoties uz minētajiem datiem un pēc apspriešanās ar ekspertu grupu Komisija ir izstrādājusi šādu atzinumu.

1. Attālums starp spēkstaciju un tuvāko robežu ar kādu citu dalībvalsti, šajā gadījumā Franciju, ir aptuveni 220 km. Nākamā tuvākā dalībvalsts ir Īrija, līdz kurai ir aptuveni 270 km.

2. Normālos ekspluatācijas pārtraukšanas apstākļos šķidrajiem un gāzveida izmešiem nevajadzētu radīt būtisku risku citu dalībvalstu iedzīvotāju veselībai.

3. Apstarotās kodoldegvielas elementus un zemas radioaktivitātes cietos radioaktīvos atkritumus uzglabās uz vietas līdz to izvešanai ārpus elektrostacijas pārstrādei vai, attiecīgi, apglabāšanai iekārtās, kas atrodas Apvienotajā Karalistē. Vidējas radioaktivitātes cietos radioaktīvos atkritumus uzglabās uz vietas, līdz valdība pieņems lēmumus par ilgtermiņa uzglabāšanas risinājuma izvēli. Cietajiem atkritumiem vai materiālu atlikumiem, kas nav radioaktīvi un kas atbilst drošības normām, nepiemēros reglamentējošu kontroli, nododot tos apglabāšanai kā parastos atkritumus vai atkārtotai lietošanai, vai arī otrreizējai pārstrādei. To veiks atbilstīgi kritērijiem, kas noteikti drošības pamatstandartos (Padomes Direktīva 96/29/Euratom).

4. Ja negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, notiktu neplānota radioaktīva piesārņojuma noplūde, šīs noplūdes apjoms, kas varētu skart citas dalībvalstis, neradītu veselības apdraudējumu attiecīgās dalībvalsts iedzīvotājiem.

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka, īstenojot plānu to jebkura veida radioaktīvo atkritumu iznīcināšanai, kas radušies, pārtraucot Oldbury spēkstacijas ekspluatāciju Apvienotajā Karalistē, gan normālos apstākļos, gan negadījumā, kura veids un apjoms ņemts vērā vispārīgajos datos, nerastos nekāds no veselības viedokļa būtisks ūdens, zemes vai gaisa telpas radioaktīvais piesārņojums kādā no dalībvalstīm.
(5)

Plānots, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina saskaņā ar kopīgi saskaņotu metodoloģiju, pasliktināsies no 1 % deficīta no IKP 2006. gadā līdz 1,75 % deficītam no IKP 2007. gadā un uzlabosies līdz pārpalikumam 0,25 % apmērā līdz 2009. gadam. Vidējā termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz programmā paredzēto budžeta stāvokli ir strukturāls deficīts 1 % no IKP, kuru programmā plānots sasniegt ap 2008. gadu, tāpat kā iepriekšējā atjauninājumā. Tā kā VTM prasības pārsniedz obligāto kritēriju (aplēsts deficīts apmēram 2 % no IKP), to sasniedzot, būtu jābūt iegūtai drošības rezervei pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Šis VTM iekļaujas robežās, kas noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā ražošanas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.
(4)

Programmas vidēja termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir, izmantojot papildu fiskālo konsolidāciju, novērst sabiedrības novecošanas radītās izmaksas. Programmā prognozēts, ka vispārējās valdības pārpalikums pieaugs no 0,1 % no IKP 2006. gadā līdz 0,9 % 2009. gadā. Plānots, ka primārais pārpalikums pieaugs no 2,4 % no IKP 2006.gadā līdz 2,9 % 2009. gadā; vislielākais pieaugums paredzēts pēdējā programmas gadā, kas lielā mērā atspoguļo to, ka minētajā gadā gaidāma kompensācija par ES pašu resursu iemaksu, kas veikta laikā no 2007. līdz 2009. gadam. Nominālo korekciju pilnībā izskaidro izdevumu un IKP attiecības samazināšanās, kas vairāk nekā pietiekami kompensē ieņēmumu un IKP attiecības samazinājumu par 0,2 procentu punktiem. Salīdzinājumā ar iepriekšējo stabilitātes programmas atjauninājumu, vispārējās valdības bilances līmenis ir ievērojami augstāks visā programmas periodā. Tas galvenokārt atspoguļo lielākus ienākumus par gāzi, makroekonomiskās situācijas uzlabošanos 2005. gadā un labākas prognozes 2006. gadam.
(2)

Apvienotās Karalistes makroekonomikas sniegums pēdējā desmitgadē ir iespaidīgs tādās jomās kā stabilitātes pieaugums, izaugsme, zems inflācijas līmenis un darba tirgus rezultāti. Reālā IKP gada pieaugums laikposmā no 1996. — 2000. gadam vidēji sasniedza 3 % un no 2001. — 2005. gadam — 2 %. Pēc fiskālās konsolidācijas posma no 1996. līdz 2001. gadam, kad valsts budžeta deficīts no aptuveni 5 % no IKP pārvērtās par komfortablu pārpalikumu, Apvienotā Karaliste īstenoja plānotu, lielu valsts izdevumu paaugstināšanu, tostarp valsts investīcijas, kā rezultātā līdz 2004. gadam vispārējās valdības bilance kļuva par deficītu — vairāk kā 3 % no IKP. Kopējais parāds samazinājās no vairāk kā 50 % no IKP 1996. gadā līdz zem 38 % no IKP 2002. gadā, bet kopš tā laika tas atkal turpina pamazām pieaugt.