ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(6)

Slovākija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Savā 2018. gada stabilitātes programmā valdība plāno samazināt nominālo deficītu 2018. gadā līdz 0,8 % no IKP un pakāpeniski vēl līdz 0,0 % no IKP 2021. gadā. Ir paredzēts, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – tiks sasniegts 2020. gadā. Saskaņā ar 2018. gada stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP no 49,3 % 2018. gadā pakāpeniski samazināsies līdz 43,3 % 2021. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tajā pašā laikā tie pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai no 2019. gada sekmētu plānoto deficīta mērķu sasniegšanu, nav pilnībā precizēti. Budžetā ir iekļautas neprecizētas izdevumu kategorijas – budžeta rezerves –, kas veido vērā ņemamu daļu (0,7 % no IKP) un ko var izmantot ad hoc operācijām, un tādējādi samazinās budžeta īstenošanas prognozējamība.
—

5. posms – ISAA izstrāde. Tiks uzsākta ISAA ziņojumu izstrāde. Komisija/EĀDD izdos ISAA ziņojumus, kā izklāstīts ISAA SOP, un var turpmāk veicināt informācijas apmaiņu IPCR tīmekļa platformā vai izdot konkrētus informācijas pieprasījumus. ISAA ziņojumi tiks izstrādāti atbilstoši politiskā līmeņa (t. i., Coreper vai Padomes) vajadzībām, kā noteikusi prezidentvalsts un norādīts tās vadlīnijās, tādējādi sniedzot stratēģisku pārskatu par situāciju un ļaujot sarīkot uz informāciju balstītas debates par prezidentvalsts noteiktiem darba kārtības jautājumiem. Saskaņā ar ISAA SOP kiberdrošības krīzes veids noteiks, vai ISAA ziņojumu sagatavo kāds no Komisijas dienestiem (CNECT ĢD, HOME ĢD) vai EĀDD. Pēc IPCR aktivizēšanas prezidentvalsts izklāstīs konkrētās jomas, uz ko ISAA koncentrēties, lai atbalstītu politikas koordinācijas un/vai lēmumu pieņemšanas procesu Padomē. Pēc apspriešanās ar Komisijas dienestiem/EĀDD prezidentvalsts konkretizēs arī ziņojuma termiņu. — Plāns: — ISAA ziņojumā ir ietverts attiecīgu dienestu ieguldījums, tostarp no: — CSIRT tīkla – ziņojums par ES kiberdrošības incidenta situāciju; — EC3, SITROOM, ES hibrīddraudu analīzes vienības, CERT-EU. ES hibrīddraudu analīzes vienība pēc vajadzības atbalstīs un sniegs ieguldījumu ISAA vadošajam dienestam un IPCR apaļajam galdam; — ES nozaru aģentūrām un struktūrām atkarībā no skartajām nozarēm; — dalībvalstu iestādēm (izņemot CSIRT). — ISAA devuma apkopošana (26): — Komisija un ES aģentūras. ARGUS IT sistēma nodrošinās ISAA iekšējo pamattīklu. ES aģentūras nosūta savus ieguldījumus saviem attiecīgajiem ĢD, kuri savukārt ievadīs attiecīgo informāciju ARGUS sistēmā. Komisijas dienesti un aģentūras vāks informāciju no esošajiem nozaru tīkliem ar dalībvalstīm un starptautiskām organizācijām un no citiem attiecīgiem avotiem. — Attiecībā uz EĀDD. ES Dežūrcentrs, ko atbalsta pārējās attiecīgās EĀDD struktūrvienības, nodrošinās iekšējo pamattīklu un vienotu kontaktpunktu ISAA. EĀDD vāks informāciju no trešām valstīm un attiecīgām starptautiskajām organizācijām.
(6)

Malta šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno saglabāt budžeta pārpalikumu nominālā izteiksmē laikposmā no 2017. līdz 2020. gadam. Vidēja termiņa budžeta mērķis – IKP izteiksmē līdzsvarots budžeta stāvoklis – joprojām tiek ar pozitīvu rezervi ievērots visā programmas periodā. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP saglabāsies mazāka par Līgumā noteikto atsauces vērtību, kura ir 60 % no IKP, un pakāpeniski samazināsies no 58,3 % no IKP 2016. gadā līdz 47,6 % no IKP 2020. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir ticams attiecībā uz 2017. gadu un piesardzīgs attiecībā uz 2018.–2020. gadu. Tajā pašā laikā ir iespējami ar budžeta izpildi saistīti īstenošanas riski.
(7)

Padome 2016. gada 8. augustā pieprasīja Spānijai līdz 2018. gadam novērst pārmērīgu budžeta deficīta situāciju un jo īpaši samazināt vispārējās valdības budžeta deficītu 2016. gadā līdz 4,6 % no IKP, 2017. gadā – līdz 3,1 % no IKP un 2018. gadā – līdz 2,2 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas atjaunināto 2016. gada pavasara prognozi, šis vispārējās valdības bilances uzlabojums tika uzskatīts par atbilstošu strukturālās bilances pasliktinājumam par 0,4 % no IKP 2016. gadā un uzlabojumam par 0,5 % no IKP gan 2017., gan 2018. gadā. 2016. gadā Spānijas nominālais deficīts bija 4,5 % no IKP, kas ir nedaudz zem Padomes 2016. gada 8. augusta Lēmumā noteiktā. Saskaņā ar Komisijas 2017. gada pavasara prognozi paredzams, ka nemainīgas politikas gadījumā nominālais deficīts 2017. gadā samazināsies līdz 3,2 % no IKP un turpinās samazināties 2018. gadā – līdz 2,6 % no IKP, kas attiecīgi par 0,1 % un 0,4 % no IKP pārsniedz 2017. gada stabilitātes programmā izklāstītos un Padomes noteiktos nominālā deficīta mērķus. Atšķirībā no 2017. gada stabilitātes programmas šajā prognozē netiek pieņemts, ka realizēsies iepriekš minētās iespējamās saistības. Paredzams, ka 2016. un 2017. gadā kumulatīvie fiskālie centieni tiks par mata tiesu īstenoti, savukārt nemainīgas politikas gadījumā tiek prognozēts, ka 2018. gadā tie nesasniegs Padomes 2016. gada 8. augusta Lēmumā prasīto apmēru. Turklāt Padome 2016. gada augustā lūdza Spāniju veikt pasākumus savas fiskālās sistēmas uzlabošanai, taču 2017. gada stabilitātes programmā nav informācijas par plāniem, kuru mērķis ir stiprināt Likumā par stabilitāti iekļautā izdevumu noteikuma ieguldījumu publisko finanšu stabilitātē. Kopumā Padome uzskata, ka būs vajadzīgi turpmāki pasākumi, jo īpaši 2018. gadā, lai ievērotu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus un jo īpaši Padomes 2016. gada 8. augusta Lēmuma nosacījumus.
(1)

Teritorijā bez kontroles pie iekšējām robežām ir nepieciešams kopīgi reaģēt uz pārrobežu apdraudējumiem, kas skar minētās teritorijas sabiedrisko kārtību vai iekšējo drošību. Šādas teritorijas pienācīga darbība ir atkarīga ne tikai no Savienības acquis vienotas piemērošanas, bet arī no valstu kompetences izmantošanas attiecībā uz likumības un kārtības uzturēšanu un iekšējās drošības garantēšanu atbilstīgi Šengenas acquis mērķiem. Lai nodrošinātu Šengenas zonas pienācīgu darbību, ir svarīgi ņemt vērā ne tikai to, kā dalībvalstis pārvalda savas ārējās robežas, bet arī to, kā tās īsteno savas policijas pilnvaras visā valsts teritorijā, kā arī pierobežas teritorijās.
(11)

Komisijas Ieteikumā 2008/867/EK (2008. gada 3. oktobris) par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus (4), izklāstīta integrēta, visaptveroša stratēģija, lai aktīvi iekļautu tās personas, kas ir atstumtas no darba tirgus, apvienojot atbilstīgu ienākumu atbalstu, iekļaujošus darba tirgus un piekļuvi kvalitatīviem pakalpojumiem. Tā mērķis ir sekmēt to personu integrāciju ilgtspējīgā un kvalitatīvā nodarbinātībā, kuras spēj strādāt, un nodrošināt tās ar resursiem, kas ir pietiekami, lai varētu dzīvot ar cieņu.
(5)

Uz Bulgāriju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2016. gada konverģences programmā plāno vispārējās bilances pakāpenisku uzlabošanos līdz – 1,9 % no IKP 2016. gadā un – 0,2 % no IKP 2019. gadā. Vidējā termiņa budžeta mērķi – strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP – plānots sasniegt 2017. gadā. Saskaņā ar konverģences programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2018. gadā sasniegs maksimumu, proti, 31,8 %, un pēc tam samazināsies līdz 30,8 % 2019. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir mazliet optimistisks. Pasākumi, kas, sākot no 2017. gada, nepieciešami plānoto deficīta mērķu sasniegšanai, nav pietiekamā mērā precizēti. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, pastāv risks nedaudz novirzīties no korekcijām vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā un – nemainīgas politikas apstākļos – arī 2017. gadā. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka Bulgārija kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.
(5)

Uz Luksemburgu pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa. Valdība savā 2016. gada stabilitātes programmā plāno 2017. gadā panākt līdzsvarotu budžetu un pēc tam – nelielu budžeta pārpalikumu, līdz 2020. gadam sasniedzot 0,4 % no IKP. Vidēja termiņa budžeta mērķis tiks ievērots visā programmas laikā. Tomēr Luksemburgas stabilitātes programmā ir norādīts, ka vidēja termiņa budžeta mērķis mainīsies – no strukturālā pārpalikuma 0,5 % apmērā no IKP (līdz 2016. gadam) uz strukturālo deficītu 0,5 % apmērā no IKP (no 2017. gada). Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP pakāpeniski palielināsies, 2020. gadā sasniedzot 23,5 % no IKP. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir šīs budžeta prognozes pamatā, ir ticams, izņemot 2017. un 2018. gadu, kuros tas ir labvēlīgs. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2016. gadā strukturālais pārpalikums samazināsies līdz 1,4 % no IKP un 2017. gadā – līdz pat 0,3 % no IKP, tādējādi joprojām pārsniedzot vidēja termiņa budžeta mērķi. Iespējamas turpmākas novirzes tiktu novērtētas, ņemot vērā prasību, ka strukturālā bilance ir jānotur vidēja termiņa budžeta mērķa līmenī, paturot prātā nepieciešamību nodrošināt publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā, it īpaši pensiju jomā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka ir sagaidāms, ka Luksemburga ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
(8)

Polija patlaban atrodas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā – pēc tam, kad 2015. gada jūnijā tika atcelta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra (5). Savā 2015. gada konverģences programmā valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu no 3,2 % no IKP līdz 2,7 % no IKP 2015. gadā un līdz 1,2 % no IKP 2018. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, var uzskatīt, ka pārmērīgs deficīts jau tika novērsts 2014. gadā, kas ir gadu pirms termiņa, ņemot vērā to, ka sistēmiskās pensiju reformas neto budžeta izmaksas izskaidro, kāpēc ir pārsniegta Līgumā noteiktā atsauces vērtība, proti, 3 % no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu valdība plāno sasniegt vidēja termiņa mērķi, proti, strukturālo deficītu 1 % apmērā no IKP, līdz 2019. gadam. Pēc tam, kad 2015. gadā valdības parāda attiecība pret IKP sasniedza maksimumu (51,7 %), valdība plāno to samazināt līdz 49,1 % 2018. gadā. Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams attiecībā uz 2015. gadu un labvēlīgs attiecībā uz 2016. gadu. Pamatojoties uz vispārējo novērtējumu, tiek prognozēts, ka Polija izpildīs nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa mērķa sasniegšanai 2015. gadā, jo neto izdevumu pieaugums ir zem robežvērtības. Pasākumi plānotā deficīta mērķa sasniegšanai, sākot no 2016. gada, nav pietiekami konkretizēti. Ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, pastāv risks, ka 2016. gadā radīsies neliela novirze no nepieciešamajām korekcijām, jo strukturālā korekcija neatbilst prasībām. Tādēļ 2016. gadā būs nepieciešami turpmāki pasākumi. Pamatojoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata – sagaidāms, ka Polija kopumā ievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Nodokļu ieņēmumus varētu palielināt, mazāk izmantojot pašreiz plaši piemērotās samazinātās PVN likmes un uzlabojot nodokļu administrēšanas efektivitāti.
(8)

Horvātijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tās valdība savā 2015. gada konverģences programmā norāda, ka pārmērīgo deficītu ir plānots novērst līdz 2017. gadam, kas neatbilst Padomes ieteiktajam termiņam – līdz 2016. gadam. Valdība plāno pakāpeniski samazināt nominālo deficītu: 2015. gadā līdz 5,0 % no IKP, 2016. gadā līdz 3,9 % un 2017. gadā līdz pat 2,7 % no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu ir sagaidāms, ka 2017. gadā valsts parādsaistību attiecība pret IKP sasniegs maksimumu – 92,5 % no IKP, bet 2018. gadā kopumā nostabilizēsies 92,4 % apmērā. Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, šķiet visai labvēlīgs, jo izaugsmes rādītāji ir salīdzināmi, savukārt pamatā esošie konsolidācijas pasākumi, kas norādīti konverģences programmā, ir apjomīgāki par pasākumiem, kas minēti Komisijas prognozē. Tikai daļēji ir konkretizēti pasākumi, kas atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2015. gadam un nākamajiem gadiem. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi, var konstatēt, ka nav sagaidāms, ka laikus (līdz 2016. gadam) un noturīgi tiks novērsts pārmērīgais budžeta deficīts. Balstoties uz veikto diskrecionāro pasākumu apjomu, var konstatēt, ka fiskālais stimuls 2014. gadā atbilda Padomes ieteikumam. Tas tā ir arī kumulatīvā izteiksmē attiecībā uz 2014. un 2015. gadu – neatkarīgi no prognozētajiem trūkumiem 2015. gadā. Tomēr (koriģētās) izmaiņas strukturālajā bilancē attiecībā uz 2014. un 2015. gadu ir mazākas par ieteikto apjomu. Fiskālais stimuls 2016. gadam ir mazāks par to, kas minēts Padomes ieteikumā. Tādēļ būs nepieciešami papildu strukturālie pasākumi. Balstoties uz savu konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Horvātija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus.
(9)

2014. gada konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir nodrošināt pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas ilgtspēju un saglabāt strukturālo budžeta bilanci vidējā termiņa mērķa līmenī vai pārsniegt to. Vidējā termiņa mērķis –0,5 % apmērā no IKP atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Dānijas vispārējās valdības deficīts 2013. gadā ir noturīgi samazināts zem 3 % no IKP. Konverģences programma ir vērsta uz vispārējās valdības kopējo deficītu 1,3 % apmērā no IKP 2014. gadā un 2,9 % apmērā no IKP 2015. gadā, kas atbilst (pārrēķinātajai) strukturālajai bilancei vidējā termiņa mērķa līmenī vai pārsniedz to. Kopumā konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Plānots, ka parāda līmenis 44,5 % apmērā no IKP 2013. gadā uz laiku palielināsies 2015. gadā, bet pēc tam kritīsies. Konverģences programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Scenārijs 2014. gadā paredz pieaugumu 1,6 % un 2015. gadā – 1,9 % apmērā no IKP, un tas lielā mērā saskan ar Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozes rādītājiem – 1,5 % un 1,9 %. Pamatojoties uz 2014. gada konverģences programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi, Padome saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97 uzskata, ka Dānijas valsts finanšu sistēma ir stabila un var paredzēt, ka konverģences programmas mērķis tiks sasniegts.
(9)

2014. gada stabilitātes programmā ietvertās budžeta stratēģijas galvenie mērķi ir līdz 2015. gadam koriģēt pārmērīgo deficītu un līdz 2018. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi. Stabilitātes programmas mērķis ir līdz 2015. gadam samazināt deficītu zem 3 % no IKP saskaņā ar ieteikumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Stabilitātes programmā ir apstiprināts vidējā termiņa mērķis, proti, līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, kas atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Pēc 2015. gada laikposmā no 2016. gada līdz 2018. gadam stabilitātes programmā ir noteikts budžeta pamatdeficīta samazinājums par apmēram vienu procentpunktu no IKP gadā. Tās mērķis ir samazināt parādu no gandrīz 124 % no IKP 2013. gadā līdz 107 % no IKP 2018. gadā. Makroekonomikas scenāriju, uz kuru pamatojas stabilitātes programmā sniegtās budžeta prognozes, neatkarīga struktūra (Īrijas Fiskālā konsultatīvā padome) apstiprināja kā tādu, kas “iekļaujas attiecīgu prognožu diapazonā”. Pamatā tas saskan ar Komisijas prognozi 2014. un 2015. gadam, nelielas atšķirības ir tikai pieprasījuma komponentos. Tomēr iestāžu prognoze stabilitātes programmas turpmākajiem gadiem ir optimistiska. Turklāt budžeta mērķu sasniegšanai 2015. gadā nav sniegts pietiekami detalizēts pasākumu izklāsts. Tā rezultātā Komisija deficītu 2015. gadā prognozē lielāku par Padomes ieteikto mērķi. Pamatojoties uz Padomes veikto stabilitātes programmas izvērtējumu un Komisijas prognozi, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas mērķi atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, taču no 2015. gada tie jāpapildina ar konkrētiem pasākumiem. Ir veikti nozīmīgi pasākumi, lai uzlabotu svarīgus Īrijas fiskālā regulējuma aspektus un datu sniegšanas kvalitāti un savlaicīgumu. Pašreizējie noteikumi par vidēja termiņa izdevumu griestiem valdībai ļauj veikt diskrecionāras izmaiņas ne tikai iepriekš noteiktās ārkārtas situācijās.
(10)

Stabilitātes programmā 2014. gadam ietvertās budžeta stratēģijas mērķis ir koriģēt pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2015. gadam un sasniegt vidējā termiņa mērķi līdz 2017. gadam. Stabilitātes programmā ir apstiprināts iepriekšējais vidējā termiņa mērķis, proti, līdzsvarots budžets, un šis mērķis atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Tomēr nav gaidāms, ka (pārrēķinātā) strukturālā bilance sasniegs vidējā termiņa mērķi līdz 2017. gadam. Stabilitātes programmā plānots samazināt deficītu zem 3 % no IKP 2015. gadā atbilstoši mērķim, kas noteikts ieteikumā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Stabilitātes programmā paredzēts, ka pēc 2015. gada budžeta deficīts pakāpeniski turpinās samazināties, sasniedzot pārpalikumu 0,3 % apmērā no IKP 2018. gadā. Stabilitātes programmā prognozēts, ka valsts parāds sasniegs maksimumu – 81,1 % no IKP – 2015. gadā, pēc tam samazināsies līdz 76 % 2016. gadā. Kopumā stabilitātes programmā izklāstītā budžeta stratēģija atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru pamatojas stabilitātes programmā sniegtās budžeta prognozes un kuru sagatavojusi neatkarīga iestāde (Makroekonomiskās analīzes un attīstības institūts), ir piesardzīgs. Stabilitātes programmā ir norādīti daži pasākumi, kas palīdz mazināt starpību, īstenojot fiskālos centienus nepieciešamā apjomā. Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek uzskatīts, ka stabilitātes programma daļēji atbilst atsevišķajam Komisijas ieteikumam. Tomēr saglabājas zināmi negatīvi riski, jo stabilitātes programmas pamatā esošie pasākumi nav pietiekami detalizēti un daudzi no tiem vēl nav pieņemti. Jebkādas potenciālās papildu banku rekapitalizācijas vajadzības, kas izriet no Slovēnijas 2013. gada aktīvu kvalitātes pārskatīšanas un spriedzes testa, palielinātu deficīta un parāda attiecību, savukārt programmas prognozēs neiekļautie ieņēmumi, veiksmīgi privatizējot valstij piederošus uzņēmumus vai bankas, samazinātu parāda slogu. Pamatojoties uz Komisijas prognozēm, 2013.–2014. gada laikā veiktie fiskālie centieni ir nepietiekami, atpaliekot par 1,4 % no IKP (koriģētajās) izmaiņās strukturālajā bilancē un par 0,5 % no IKP to nepieciešamo pasākumu apjomā, kas tika lēsti par nepieciešamiem laikā, kad sniegts ieteikums par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Attiecībā uz 2015. gadu, lai arī stabilitātes programmā prognozēts deficīts, kas atbilst ieteikumam par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, Komisijas dienestu 2014. gada pavasara prognozē deficīts ir lēsts 3,1 % no IKP apmērā.
Pamatojoties uz stabilitātes programmas izvērtējumu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka Slovākija, pateicoties apjomīgiem konsolidācijas pasākumiem, ir samazinājusi vispārējās valdības deficītu no 7,7 % no IKP 2010. gadā līdz 4,3 % no IKP 2012. gadā, un saskaņā ar pašreizējām prognozēm uzrāda rezultātus pārmērīgā budžeta deficīta novēršanā. Stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Salīdzinājumā ar Komisijas prognozēm valdība izmanto pieņēmumus par līdzīgu IKP izaugsmes līmeni, taču ar nedaudz atšķirīgu sastāvu. Stabilitātes programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir panākt fiskālo stāvokli, kas nodrošinātu publisko finanšu ilgtspēju ilgtermiņā. Lai to panāktu, valdība apstiprina mērķi 2013. gadā samazināt nominālo deficītu zem atsauces vērtības 3 % apmērā no IKP, kas atbilst Padomes sniegtajiem ieteikumiem pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrā (EDP). Pārskatītā gada fiskālo pasākumu vidējā ietekme 2010.–2013. gadā ir 1,4 % no IKP gadā, kas ievērojami pārsniedz prasīto vērtību 1 % apmērā no IKP, ko ieteikusi Padome. Paredzams, ka 2013. gadā liela daļa izdevumu ietaupījumu tiks veikti pašvaldībās un citās vispārējās valdības struktūrās, uz kurām centrālajai valdībai nav tiešas ietekmes. Tāpēc mērķa sasniegšana varētu tikt apdraudēta, ņemot vērā arī agrāk novēroto izdevumu pārsniegšanu.

Stabilitātes programmā ir apstiprināts, ka iepriekš izvirzītais vidējā termiņa mērķis (MTO) -0,5 % apmērā tiks sasniegts līdz 2018. gadam. Vidējā termiņa mērķis atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Gados, kas sekos pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas paredzamajam datumam, (pārrēķinātajā) strukturālajā budžeta bilancē prognozētais uzlabojums 2014. gadā un 2015. gadā (attiecīgi, 0,6 procentu punkti un 0,7 procentu punkti no IKP) ir atbilstīgs, taču 2016. gadā varētu nebūt pietiekams (0,3 procentu punkti no IKP). Paredzams, ka Slovākija izpildīs Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto izdevumu kritēriju. Saskaņā ar stabilitātes programmu paredzams, ka līdz 2016. gadam valdības parāds saglabāsies zemāks par atsauces vērtību 60 % apmērā no IKP. Komisijas dienestu pavasara prognozē ir paredzēts parāda attiecības pieaugums 54,6 % apmērā no IKP 2013. gadā un 56,7 % apmērā no IKP 2014. gadā.

Lai nodrošinātu kopš 2011. gada panākto nominālā deficīta apjomīgo samazinājumu, iestādes turklāt ir izmantojušas no vispārējās valdības budžeta finansēto ieguldījumu samazinājumus, kas vidējā termiņā un ilgtermiņā varētu nebūt ilgtspējīga pieeja, kā arī vienreizējus pasākumus. Noritošajā konsolidācijas un konverģences procesā turpmāk būs jāsaudzē izdevumi izaugsmi veicinošās jomās, piemēram, izglītībā, inovācijās un transporta infrastruktūrā.
6.1.

Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja piedāvāt ciešāku sadarbību un palīdzību trešām valstīm, īpaši jaunattīstības valstīm, kuras ir apņēmušās ievērot 3. punktā izklāstītos minimālos standartus, lai palīdzētu šīm trešām valstīm efektīvi cīnīties pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu agresīvu plānošanu. Šim nolūkam tās varētu uz ierobežotu laiku norīkot darbā uz šādām valstīm nodokļu ekspertus. Spriežot par trešo valstu apņemšanos ievērot minētos minimālos standartus, dalībvalstīm būtu jāņem vērā visas konkrētās norādes par to, it īpaši attiecīgās trešās valsts jau veiktie pasākumi ceļā uz atbilstību.
(12)

Pamatojoties uz konverģences programmas izvērtējumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka minētās programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir ticams. Konverģences programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir 2012. gadā panākt budžeta deficītu, kas ir zem 3 % no IKP, kas atbilst Padomes ieteikumiem Rumānijai, kuri sniegti saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Pēc tam tās mērķis ir sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķi (VTM), kas ir noteikts 0,7 % no IKP strukturālā izteiksmē. VTM pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Pēc tam, kad 2012. gadā būs novērsts pārmērīgs budžeta deficīts, gaidāms, ka 2013. gadā deficīts vēl samazināsies līdz 2,2 % no IKP, 2014. gadā līdz 1,2 % no IKP, savukārt 2015. gadā līdz 0,9 % no IKP. Balstoties uz (pārrēķināto) strukturālo budžeta bilanci (7), tas nozīmē, ka deficīts 2012. gadā uzlabosies par 1,5 %, 2013. gadā par 0,5 % un 2014. gadā par 0,7 % atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam kritērijam, proti, 0,5 % no IKP. Valsts izdevumu pieaugums atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktajam izdevumu rādītājam laikposmam no 2012. līdz 2015. gadam. Konverģences programmā VTM ir paredzēts sasniegt 2014. gadā. Galvenie riski budžeta mērķiem ir valstij piederošo uzņēmumu parādi, kā arī iespējamā parādu atkārtota uzkrāšanās pašvaldību līmenī un veselības nozarē, pat ja veselības nozarē tika īstenoti daži pasākumi. Kas attiecas uz valsts parādu, 2011. gada beigās tas bija zem 34 % no IKP, tādējādi paliekot ievērojami zem 60 % no IKP.