Oficiālais Vēstnesis 125 , 11/07/1966 Lpp. 2298 - 2308

Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1965-1966 Lpp. 0115

Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1965-1966 Lpp. 0132

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 1 Lpp. 0243

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 1 Lpp. 0174

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 1 Lpp. 0174

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 1 Lpp. 0131

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 1 Lpp. 0131



Padomes Direktīva (1966. gada 14. jūnijs) par lopbarības augu sēklu tirdzniecību (66/401/EEK) EIROPAS EKONOMIKAS KOPIENAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. un 100. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, tā kā lopbarības augu ražošana ieņem svarīgu vietu Eiropas Ekonomikas kopienas lauksaimniecībā; tā kā lopbarības augu audzēšanā apmierinoši rezultāti lielā mērā ir atkarīgi no piemērota sēklu lietojuma; tā kā šajā nolūkā dažas dalībvalstis uz laiku ierobežojušas lopbarības augu sēklu tirdzniecību par labu augstas kvalitātes sēklām; tā kā tās ir spējušas izmantot priekšrocības, ko sniedz sistemātisks augu selekcijas darbs, kuru veic vairākus gadu desmitus, kā rezultātā attīstījušās pietiekami stabilas un viendabīgas barības augu šķirnes, un gaidāms, ka savu īpašību dēļ tās būs ļoti vērtīgas, ņemot vērā attiecīgos mērķus; tā audzējot lopbarības augus, lielāku ražību Kopienā sasniegs tad, ja, izvēloties šķirnes, ko atļaus tirgot, dalībvalstis piemēros cik iespējams stingrus vienotus noteikumus; tā kā tomēr tikai tad ir attaisnojama tirdzniecības ierobežošana līdz noteiktām šķirnēm, ja lietotājs var būt pārliecināts, ka sēklas tiešām iegūst no šīm šķirnēm; tā kā dažas dalībvalstis šim nolūkam ir piemērojušas sertifikācijas sistēmas, ko paredzējusi oficiālā kontrole, lai nodrošinātu identitāti un šķirnes tīrību; tā kā starptautiskā līmenī šāda sistēma jau pastāv; tā kā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija ir izveidojusi sistēmu, lai sertificētu to zālaugu sēklu šķirnes, kuras ir apritē starptautiskajā tirdzniecībā; tā kā vēlams izveidot vienotu sertifikācijas sistēmu Kopienai, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta, piemērojot šo sistēmu un valstu sistēmas attiecībā uz šo produktu; tā kā šī sistēma jāpiemēro gan attiecībā uz tirdzniecību citās dalībvalstīs, gan vietējos tirgos; tā kā lopbarības augu sēklas, neatkarīgi no tā, kādai lietošanai tās būtu audzētas, parasti būtu jāatļauj tirgot tikai tad, ja tās saskaņā ar sertifikācijas noteikumiem ir oficiāli pārbaudītas un sertificētas kā bāzes sēklas vai sertificētas sēklas vai, attiecībā uz noteiktām ģintīm un sugām, oficiāli pārbaudītas un apstiprinātas kā komercsēklas; tā kā tehnisko terminu "bāzes sēklas" un "sertificētas sēklas" izvēle pamatojas uz jau esošo starptautisko terminoloģiju; tā kā attiecībā uz komercsēklām vajadzētu būt apstiprinājumam, lai ņemtu vērā faktu, ka ne no visām lopbarības augu ģintīm un sugām, kam ir būtiska nozīme augkopībā, jau ir iegūtas vai nu vēlamās šķirnes sēklas, vai arī pietiekams daudzums pastāvošo šķirņu sēklas visām Kopienas vajadzībām; tā kā tādēļ attiecībā uz noteiktām ģintīm un sugām jāapstiprina lopbarības augu sēklas, kas nepieder pie nosauktās šķirnes, bet kas visos citos aspektos atbilst noteikumiem; tā kā uz lopbarības augu sēklām, kas nav laistas tirgū to ekonomiskā mazsvarīguma dēļ, nav jāattiecina Kopienas noteikumi; tā kā dalībvalstīm jāsaglabā tiesības piemērot īpašus noteikumus attiecībā uz šādām sēklām; tā kā Kopienas noteikumi nav jāpiemēro attiecībā uz sēklām, ko norāda kā paredzētas eksportam uz trešām valstīm; tā kā, lai uzlabotu ne vien lopbarības augu sēklu ģenētisko kvalitāti Kopienā, bet arī to ārējās īpašības, būtu jānosaka konkrētas prasības attiecībā uz analītisko tīrību un dīdzību; tā kā, lai nodrošinātu sēklu identitāti, jāparedz Kopienas noteikumi attiecībā uz iepakošanu, paraugu ņemšanu, plombēšanu un marķēšanu; tā kā šim nolūkam uz etiķetēm būtu jānorāda dati, kas vajadzīgi gan oficiālajai kontrolei, gan informācijai lietotājam, un būtu skaidri jāatspoguļo Kopienas līmenī veiktā dažādu kategoriju sertificētu sēklu sertifikācija; tā kā dažām dalībvalstīm īpašai izmantošanai vajadzīgi dažādu ģinšu un sugu lopbarības augu sēklu maisījumi; tā kā, lai ņemtu vērā šīs vajadzības, dalībvalstis būtu jāpilnvaro apstiprināt šādus maisījumus atbilstoši konkrētiem nosacījumiem; tā kā, lai nodrošinātu, ka tirgojot ievēro gan prasības attiecībā uz sēklu kvalitāti, gan noteikumus to identitātes nodrošināšanai, dalībvalstīm jāparedz pienācīgi kontroles pasākumi; tā kā uz sēklām, kas atbilst šīm prasībām, neskarot Līguma 36. pantu, nebūtu jāattiecina nekādi tirdzniecības ierobežojumi, izņemot Kopienas noteikumos paredzētos; tā kā pirmajā posmā, līdz izveido šķirņu kopējo katalogu, pieļaujamajos ierobežojumos jo īpaši būtu jāietver dalībvalstu tiesības ierobežot sertificētu sēklu tirdzniecību, atļaujot tirgot tikai tādas šķirnes, kuras ir vērtīgas augkopībai un izmantošanai savā teritorijā; tā kā, saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem, sēklas, ko citā valstī pavairo no bāzes sēklām, kas sertificētas kādā dalībvalstī, būtu jāatzīst par līdzvērtīgām tām sēklām, kas pavairotas šajā dalībvalstī; tā kā, no otras puses, būtu jāparedz, ka Kopienā atļauj tirgot lopbarības augu sēklas, kas ievāktas trešās valstīs, tikai tad, ja šādas sēklas sniedz tādus pašas garantijas kā sēklas, kas Kopienā oficiāli sertificētas vai oficiāli apstiprinātas kā komercsēklas un atbilst Kopienas noteikumiem; tā kā laikā, kad rodas grūtības iegūt dažādu kategoriju sertificētas sēklas vai komercsēklas, uz laiku būtu jāatļauj tirgot arī tādas sēklas, kuras atbilst mazāk stingrām prasībām; tā kā, lai saskaņotu sertifikācijas tehniskās metodes, ko izmanto dažādās dalībvalstīs, un dotu iespēju turpmāk salīdzināt Kopienā sertificētas un no trešām valstīm ievestas sēklas, dalībvalstīs būtu jāizveido Kopienas izmēģinājumu lauki, lai atļautu dažādu sertificētu sēklu kategoriju ikgadējo pēckontroli; tā kā Komisijai būtu jāuztic uzdevums pieņemt konkrētus pasākumus šās direktīvas piemērošanai; tā kā, lai atvieglotu ierosināto pasākumu īstenošanu, būtu jāparedz procedūra, lai izveidotu ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju Pastāvīgajā lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komitejā, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Šo direktīvu piemēro lopbarības augu sēklām, ko tirgo Kopienā, neatkarīgi no lietojuma, kādam tās audzē. 2. pants Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas. A. Rupjās lopbarības augi: šādu ģinšu un sugu augi a)Gramineae | Stiebrzāles | Agrostis spec. | Smilgas | Alopecurus pratensis L. | Pļavas lapsaste | Arrhenatherum elatius (L.) J. and C. Presl. | Augstā dižauza | Dactylis glomerata L. | Kamolzāles | Festuca arundinacea Schreb. | Niedru auzene | Festuca ovina L. | Aitu auzene | Festuca pratensis Huds. | Pļavas auzene | Festuca rubra L. | Sarkanā auzene | Lolium spec. | Airenes | Phleum pratense L. | Timotiņš | Poa spec. | Skarene | Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | Pļavas zeltauzītes | (b)Leguminosae | Pākšaugi | Lotus corniculatus L. | Lupīna, izņemot | Lupinus spec., izņemot | Ragainie vanagnadzini | Lupinus perennis L. | Daudzgadīgā lupīna | Medicago lupulina L. | Apiņu lucerna | Medicago sativa L. | Sējas lucerna | Medicago varia Martyn | Hibrīdlucerna | Onobrychis sativa Lam. | Sējas esparsete | Pisum arvense L. | Lauka zirņi | Trifolium hybridum L. | Bastarda āboliņš | Trifolium incarnatum L. | Inkarnāta āboliņš | Trifolium pratense L. | Sarkanais āboliņš | Trifolium repens L. | Baltais āboliņš | Vicia spec. izņemot Vicia faba major L. | Vīķī un pupiņas, izņemot cūku pupas | B. Bāzes sēklas: 1. Selekcionēto šķirņu sēklas: sēklas, a) kas ir audzētas selekcionāra uzraudzībā saskaņā ar pieņemto šķirnes uzturēšanas praksi; b) kas ir paredzētas sertificētu sēklu kategorijas sēklu audzēšanai; c) kas, saskaņā ar 4. panta noteikumiem, atbilst I un II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes sēklām un d) kas oficiālā pārbaudē ir atzītas par atbilstošām iepriekšminētajiem nosacījumiem. 2. Vietējo šķirņu sēklas: sēklas, a) kas ir audzētas oficiālā uzraudzībā no izejmateriāla, kurš oficiāli apstiprināts par vietējo šķirni vienā vai vairākās saimniecībās, kas atrodas skaidri norobežotā izcelsmes reģionā; b) kas ir paredzētas sertificētu sēklu kategorijas sēklu audzēšanai; c) kas, saskaņā ar 4. panta noteikumiem, atbilst I un II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes sēklām un d) kas oficiālā pārbaudē ir atzītas par atbilstošām iepriekšminētajiem nosacījumiem. C. Sertificētas sēklas: sēklas, a) kas ir tieši cēlušās no bāzes sēklām vai attiecīgās šķirnes sertificētām; b) kas ir paredzētas sertificētu sēklu kategorijas sēklu vai augu audzēšanai; c) kas, saskaņā ar 4. panta noteikumiem, atbilst I un II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz sertificētām sēklām un d) kas oficiālā pārbaudē ir atzītas par atbilstošām iepriekšminētajiem nosacījumiem. D. Komercsēklas: sēklas, a) kas ir identificējamas kā piederošas kādai sugai; b) kas, saskaņā ar 4. panta noteikumiem, atbilst I un II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz komercsēklām un c) kas oficiālā pārbaudē ir atzītas par atbilstošām iepriekšminētajiem nosacījumiem. E. Oficiāli pasākumi: pasākumi, ko veikušas a) valsts iestādes, vai b) jebkura juridiska persona, kuras darbību reglamentē publiskās vai privātās tiesības un kura darbojas valsts pakļautībā; c) attiecībā uz papilddarbībām, ko arī kontrolē valsts, jebkura fiziska persona, kura šim nolūkam ir atbilstoši zvērināta, ar noteikumu, ka b) un c) apakšpunktā minētās personas negūst personīgu labumu no šādiem pasākumiem. 3. pants 1. Dalībvalstis paredz, ka Dactylis glomerata L. Festuca arundinacea Schreb. Festuca pratensis Huds. Festuca rubra L. Lolium spec. Phleum pratense L. Medicago sativa L. Medicago varia Martyn Pisum arvense L. un Trifolium repens L. sēklas nevar laist tirgū, ja vien tās nav oficiāli sertificētas kā bāzes sēklas vai sertificētas sēklas un ja vien tās neatbilst II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem. 2. Dalībvalstis paredz, ka to lopbarības augu ģinšu un sugu sēklas, kuras nav uzskaitītas 1. punktā, nevar laist tirgū, ja sēklas nav oficiāli sertificētas kā bāzes sēklas vai sertificētas sēklas un nav komercsēklas, un ja tās arī neatbilst II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem. 3. Saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru Komisija var paredzēt, ka pēc norādītajiem datumiem to barības augu ģinšu un sugu sēklas, kuras nav uzskaitītas 1. punktā, nevar laist tirgū, ja vien tās nav oficiāli sertificētas kā bāzes sēklas vai sertificētas sēklas. 4. Dalībvalstis nodrošina, ka oficiālās pārbaudes veic atbilstoši pastāvošajām starptautiskajām metodēm, ciktāl šādas metodes pastāv. 5. Dalībvalstis var paredzēt atkāpes no 1. un 2. punkta noteikumiem attiecībā uz: a) selekcionētām sēklām, ko izaudzē ataudzējumos pirms bāzes sēklām; b) testiem vai zinātniskiem nolūkiem; c) selekciju; d) izaudzētajām sēklām, kas audzētas un tirgotas pārstrādei, ar noteikumu, ka ir nodrošināta sēklu identitāte. 4. pants Tomēr dalībvalstis, atkāpjoties no 3. panta noteikumiem: a) var atļaut oficiāli sertificēt un tirgot bāzes sēklas, kas neatbilst II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz dīdzību; līdzīgu atkāpi var pieļaut attiecībā uz Trifolium pratense sertificēto sēklas, ja šādas sēklas ir paredzētas turpmākai sertificētu sēklu ražošanai. Iepriekšminētajos gadījumos veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka piegādātājs garantē konkrētu dīdzību, ko tas tirdzniecības mērķiem norāda uz īpašas etiķetes, uz kuras ir piegādātāja nosaukums, adrese un sēklu partijas atsauces numurs; b) lai sēklas padarītu ātri pieejamas, neatkarīgi no tā, ka nav pabeigta oficiālā pārbaude, kurā pārbauda atbilstību II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz dīdzību, var atļaut oficiālo sertifikāciju vai apstiprināšanu un tirdzniecību līdz pirmajam pircējam, pārdodot bāzes sēklu, sertificētu sēklu vai komercsēklu kategoriju sēklas. Sertifikāciju vai apstiprināšanu piešķir tikai tad, kad iesniedz priekšanalīzes ziņojumu par sēklām un ar noteikumu, ka ir norādīts pirmā saņēmēja vārds un adrese; veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka piegādātājs garantē priekšanalīzē noskaidroto dīdzību; šo dīdzību tirdzniecības mērķiem norāda uz īpašas etiķetes, uz kuras ir piegādātāja nosaukums un adrese, un partijas atsauces numurs. Šos noteikumus nepiemēro sēklām, ko importē no trešām valstīm, ja vien 15. pantā attiecībā uz pavairošanu ārpus Kopienas nav paredzēts citādi. 5. pants Attiecībā uz I un II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem dalībvalstis var izvirzīt papildu vai stingrākas prasības tādu komercsēklu sertifikācijai un pārbaudei, kuras ražotas to teritorijā. 6. pants 1. Katra dalībvalsts izveido tādu lopbarības augu šķirņu sarakstu, kas ir oficiāli pieņemtas sertifikācijai tās teritorijā; sarakstā norāda galvenās morfoloģiskās vai fizioloģiskās pazīmes, pēc kurām citu no citas var atšķirt to augu šķirnes, kas ir tieši iegūti no sertificētu sēklu kategorijas sēklām, un oficiāli noteikto maksimālo ataudzējumu skaitu, kas pieņemts sertifikācijai un kas ražots no katras šķirnes bāzes sēklām. Attiecībā uz vietējām šķirnēm sarakstā norāda izcelsmes reģionu. 2. Attiecībā uz hibrīdiem un sintētiskām šķirnēm, iestādes, kas ir atbildīgas par pieņemšanu un sertifikāciju, ir informētas par ģenealoģiskajiem komponentiem. Dalībvalstis nodrošina, ka pēc selekcionāra prasības pārbaudes rezultātus un ģenealoģisko komponentu aprakstu uzskata par konfidenciāliem. 3. Šķirni pieņem sertifikācijai tikai tad, ja oficiālās vai oficiāli kontrolētās pārbaudēs, jo īpaši audzēšanas izmēģinājumos, ir noteikts, ka šķirne ir pietiekami viendabīga un stabila. 4. Pieņemtās šķirnes regulāri pārbauda. Ja vairs nav atbilstības kādam no nosacījumiem, kas jāizpilda, lai šķirni pieņemtu sertifikācijai, pieņemšanu atsauc un šķirni svītro no saraksta. 5. Šos sarakstus un jebkuras tā izmaiņas tūlīt nosūta Komisijai, kas to paziņo citām dalībvalstīm. 7. pants 1. Dalībvalstis pieprasa, lai šķirņu pārbaudei, sēklu pārbaudei sertifikācijas nolūkā un komercsēklu pārbaudei paraugus ņem oficiāli saskaņā ar atbilstošām metodēm. 2. Sēklu pārbaudei sertifikācijas nolūkā un komercsēklu pārbaudei paraugus ņem no viendabīgām partijām; maksimālais partijas svars un minimālais parauga svars ir norādīti III pielikumā. 8. pants 1. Dalībvalstis pieprasa, lai bāzes sēklas, sertificētas sēklas un komercsēklas tirgotu vienīgi pietiekami viendabīgos sūtījumos un aizplombētos iepakojumos, uz kuriem, kā paredzēts 9. un 10. pantā, būtu plomba un marķējums. 2. Nelielu daudzumu tirdzniecībai galapatērētājam dalībvalstis var paredzēt atkāpes no 1. punkta noteikumiem attiecībā uz iesaiņošanu, plombēšanu un marķēšanu. 9. pants 1. Dalībvalstis pieprasa, lai bāzes sēklu, sertificētu sēklu un komercsēklu iepakojumi būtu oficiāli aizplombēti tādā veidā, lai, atverot iepakojumu, plomba tiktu bojāta un to nevarētu piestiprināt no jauna. 2. Iepakojumus atkārtoti neaizplombē, ja vien to neveic oficiāli. Ja iesaiņojumu aizplombē atkārtoti, tad uz 10. panta 1. punktā paredzētās etiķetes norāda faktu, ka notikusi atkārtota aizplombēšana, datumu un par to atbildīgo iestādi. 10. pants 1. Dalībvalstis pieprasa, lai bāzes sēklu, sertificētu sēklu un komercsēklu iepakojumi: a) no ārpuses būtu marķēti ar oficiālu etiķeti, kura atbilst specifikācijai IV pielikumā un uz kuras sniegtās ziņas ir vienā no Kopienas oficiālajām valodām; tā ir piestiprināta ar oficiālo plombu; bāzes sēklu etiķete ir baltā krāsā, sertificētu sēklu etiķete pirmajam ataudzējumam pēc bāzes sēklām ir zila, sertificētu turpmāko ataudzējumu sēklu etiķete ir sarkana, bet komercsēklu etiķete ir tumši dzeltena; tirdzniecībai citās dalībvalstīs uz etiķetes ir oficiālās plombas piestiprināšanas datums; ja 4. panta a) apakšpunktā paredzētajos gadījumos bāzes sēklas vai sertificētas sēklas neatbilst II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem attiecībā uz dīdzību, šo faktu norāda uz etiķetes; b) ietvertu oficiālu dokumentu tādā pašā krāsā kā etiķete, norādot informāciju, kas prasīta saskaņā ar IV pielikumu attiecībā uz etiķeti; šis dokuments nav nepieciešams, ja informācija neizdzēšami uzdrukāta uz iepakojuma. 2. Dalībvalstis: a) var pieprasīt, lai jebkurā gadījumā uz etiķetes būtu norādīts oficiālās plombas piestiprināšanas datums; b) var paredzēt atkāpes no 1. punkta nosacījumiem attiecībā uz sīkpaciņām. 11. pants Šā direktīva neietekmē dalībvalstu tiesības pieprasīt, ka, izņemot 4. pantā paredzētos gadījumus, uz bāzes sēklu, sertificētu sēklu vai komercsēklas iepakojumiem, neatkarīgi no tā, vai sēklas ražotas to teritorijā vai ievestas, jābūt piegādātāja etiķetei, ja sēklas paredzēts pārdot to teritorijā. 12. pants Dalībvalstis pieprasa, lai uz oficiālās etiķetes vai uz piegādātāja etiķetes un uz iepakojuma vai tā iekšpusē būtu norāde par bāzes sēklu, sertificētu sēklu vai komercsēklu jebkādu ķīmisko apstrādi. 13. pants 1. Dalībvalstis var atļaut lopbarības augu sēklu tirdzniecību dažādu ģinšu un sugu lopbarības augu sēklu maisījumu veidā vai tādu augu sēklu maisījumu veidā, kas nav lopbarības augi šās direktīvas izpratnē, ar noteikumu, ka pirms sajaukšanas maisījuma dažādās sastāvdaļas atbilda tiem piemērojamajiem tirdzniecības noteikumiem. 2. Piemēro 8., 9. un 11. panta noteikumus, kā arī 10. panta noteikumus, izņemot to, ka sēklu maisījumiem izmanto etiķeti zaļā krāsā. 14. pants 1. Dalībvalstis nodrošina, ka uz bāzes sēklām un sertificētām sēklām, kuras ir oficiāli sertificētas un kuru iepakojums ir oficiāli marķēts un plombēts kā paredzēts šajā direktīvā, un uz komercsēklām, kuru iepakojums ir oficiāli marķēts un plombēts kā paredzēts šajā direktīvā, neattiecas nekādi tirdzniecības ierobežojumi attiecībā uz to īpašībām, pārbaudes kārtību, marķēšanu un aizplombēšanu, kas atšķiras no šajā direktīvā paredzētajiem. 2. Dalībvalstis: a) ja saskaņā ar 3. panta 3. punktu Komisija nav veikusi nekādus pasākumus un ja tie nav stājušies spēkā, var paredzēt, ka pēc norādītiem datumiem nevar laist tirgū lopbarības augu tādu ģinšu un sugu sēklas, kuras nav uzskaitītas 3. panta 1. punktā, ja vien tās nav oficiāli sertificētas kā bāzes sēklas vai sertificētas sēklas; b) var pieņemt noteikumus par maksimālo mitruma daudzumu, kas pieņemts attiecībā uz tirdzniecību; c) var ierobežot sertificētu lopbarības augu sēklu tirdzniecību, atļaujot tirgot tikai sēklas no pirmā ataudzējuma pēc bāzes sēklām; d) līdz laikam, kas nebūtu vēlāk par 1970. gada 1. janvāri, kad var ieviest šķirņu kopējo katalogu, var ierobežot lopbarības augu sēklu tirdzniecību, atļaujot tirgot tikai tās šķirnes, kas ir ietvertas valsts sarakstā, pamatojoties uz to augkopības un izmantošanas vērtību valstu teritorijā; nosacījumi ietveršanai šajā sarakstā ir vienādi šķirnēm no citām dalībvalstīm un vietējām šķirnēm. 15. pants Dalībvalstis nodrošina, ka lopbarības augu sēklas, kas ražotas tieši no bāzes sēklām, kuras ir sertificētas vienā dalībvalstī un novāktas citā dalībvalstī vai trešā valstī, uzskata par līdzvērtīgām pirmā ataudzējuma sertificētām sēklām, kuras ražotas no bāzes sēklām, kas novāktas tajā pašā valstī, kurā ražotas bāzes sēklas, ja tām sēklām ir veikta lauka apskate, kas atbilst I pielikumā paredzētajiem nosacījumiem un ja oficiālajā pārbaudē ir konstatēts, ka ir izpildīti II pielikumā paredzētie nosacījumi attiecībā uz sertificētām sēklām. 16. pants 1. Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu nosaka, vai: a) direktīvas 15. pantā paredzētajā gadījumā lauka pārbaudes trešā valstī atbilst I pielikumā paredzētajiem nosacījumiem; b) lopbarības augu sēklas, kas ievāktas trešā valstī un kam ir tādas pašas garantijas attiecībā uz īpašībām, un pasākumiem, kas ir veikti to pārbaudei, identitātes nodrošināšanai, marķēšanai un kontrolei, šajā ziņā ir līdzvērtīgas bāzes sēklām, sertificētām sēklām vai komercsēklām, kas ievāktas Kopienā un atbilst šīs direktīvas noteikumiem. 2. Saskaņā ar 1. punktu dalībvalstis pašas var pieņemt šādus lēmumus līdz brīdim, kad saskaņā ar 1. punktu Padome pieņem lēmumu. Šīs tiesības izbeidzas 1969. gada 1. jūlijā. 17. pants 1. Lai novērstu jebkādus pagaidu sarežģījumus vispārējā apgādē ar bāzes sēklām, sertificētām sēklām vai komercsēklām, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru Komisija atļauj vienai vai vairākām dalībvalstīm uz laikposmu, kas jānosaka Komisijai, pieņemt tirdzniecībai tādas kategorijas sēklas, kas atbilst mazāk stingrām prasībām. 2. Attiecībā uz jebkuras attiecīgās šķirnes sēklu kategoriju, oficiālā etiķete ir tā etiķete, kas paredzēta attiecīgajai kategorijai; visos citos gadījumos tā ir tā etiķete, kura paredzēta komercsēklām. Uz etiķetes vienmēr norāda, ka attiecīgās sēklas pieder pie kategorijas, kas atbilst mazāk stingrām prasībām. 18. pants Šo direktīvu nepiemēro lopbarības augu sēklām, kuras norāda kā paredzētas eksportam uz trešām valstīm. 19. pants Dalībvalstis veic piemērotus pasākumus, lai tirgojot lopbarības augus sēklas, tās oficiāli kontrolētu, vismaz veicot pārbaudi, ņemot paraugu, attiecībā uz tās atbilstību šīs direktīvas prasībām. 20. pants 1. Kopienā izveido Kopienas izmēģinājumu laukus, lai veiktu pārbaudē atlasīto sēklu paraugu ikgadējo pēckontroli; šīs direktīvas 21. pantā minētā komiteja veic pārbaudes minētajos laukos. 2. Pirmajā posmā šos salīdzinošos testus izmanto, lai saskaņotu sertifikācijas tehniskās metodes tā, lai iegūtie rezultāti būtu līdzvērtīgi. Tiklīdz šis mērķis sasniegts, par šiem salīdzinošajiem testiem sagatavo ikgadējus darba pārskatus un konfidenciāli tos nosūta dalībvalstīm un Komisijai. Komisija saskaņā ar 12. pantā paredzēto procedūru nosaka pirmā ziņojuma iesniegšanas datumu. 3. Komisija saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzinošo testu veikšanai. Salīdzinošajos testos var ietvert arī trešās valstīs ievāktus lopbarības augus. 21. pants 1. Ja ir jāievēro šajā pantā paredzētā procedūra, jautājumus izskatīšanai ar Padomes 1966. gada 14. jūnija lēmumu [2] izveidotajā Pastāvīgajā lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komitejā (turpmāk "Komiteja") iesniedz priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvja pieprasījuma. 2. Dalībvalstu balsis Komitejā vērtē tā, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso. 3. Komisijas pārstāvis iesniedz pieņemamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par šiem pasākumiem termiņā, ko atkarībā no jautājuma steidzamības noteicis priekšsēdētājs. Atzinumus sniedz ar divpadsmit balsu vairākumu. 4. Komisija pieņem pasākumus, ko piemēro tūlīt. Tomēr, ja šie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu, tad Komisija par to tūlīt ziņo Padomei. Tādā gadījumā Komisija var atlikt tās pieņemto pasākumu piemērošanu uz laiku ne ilgāk par vienu mēnesi pēc šāda ziņojuma dienas. Padome ar kvalificētu balsu vairākumu viena mēneša laikā var pieņemt citādu lēmumu. 22. pants Šī direktīva neierobežo [attiecīgās] valsts tiesību aktus, kas attiecas uz cilvēku, dzīvnieku vai augu veselības un dzīvības aizsardzību vai rūpnieciskā un komerciālā īpašuma aizsardzību. 23. pants Dalībvalstīs līdz 1968. gada 1. jūlijam stājas spēkā normatīvi vai administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu 14. panta 1. punkta noteikumus, un līdz 1969. gada 1. jūlijam tie normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu citus šīs direktīvas un tās pielikumu noteikumus. Dalībvalstīs par to tūlīt ziņo Komisijai. 24. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1966. gada 14. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs P. Werner [1] OV 109, 9.7.1964., 1751./64. lpp. [2] OV 125, 11.7.1966., 2289./66. lpp. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS Nosacījumi kultūraugu sertifikācijai 1. Kultūraugiem piemīt pietiekama šķirnes identitāte un šķirnes tīrība. 2. Pirms katras sēklu novākšanas veic vismaz vienu oficiālu lauka apskati. 3. Lauku apstrādā tā un kultūraugi ir tādā apstrādāšanas stadijā, kas ļauj pienācīgi pārbaudīt šķirnes identitāti un tīrību. 4. Iepriekšējie stādījumi laukā nav bijuši nesavienojami ar kultūrauga sugu un šķirņu sēklu ražošanu. 5. Attiecībā uz svešapputes sugām minimālie attālumi no blakus esošiem tās pašas sugas citu šķirņu kultūraugiem, no tās pašas šķirnes kultūraugiem, no tās pašas šķirnes kultūraugiem ar izteiktām izviršanas pazīmēm un no radniecīgu sugu graudaugiem, kā rezultātā var notikt nevēlama svešappute, ir šādi: Pavairošanai paredzētas sēklas | Pavairošanas lauki | mazāki par 2 hektāriem | lielāki par 2 hektāriem | a)Pavairošanai paredzētas sēklas | 200 m | 100 m | b)Lopbarības augu ražošanai paredzētas sēklas | 100 m | 50 m | Šos attālumus drīkst neievērot, ja ir pietiekama aizsardzība no nevēlamas svešapputes. -------------------------------------------------- II PIELIKUMS Nosacījumi, kuriem sēklām jāatbilst I. SERTIFICĒTAS SĒKLAS 1. Sēklām piemīt pietiekama šķirnes identitāte un šķirnes tīrība. 2. Slimībām, kas samazina sēklu lietderību, jābūt pēc iespējas zemā līmenī. 3. Sēklas arī atbilst šādām prasībām: A. Standarti : Suga | Minimālā analītiskā tīrība (% svara) | Maksimālais nezāļu sēklu daudzums (% svara) | Minimālā dīdzība (% tīro sēklu) | (a)Graminae Agrostis alba | 90 | 1 | 80 | Agrostis al spec. | 90 | 1 | 75 | Alopecurus pratensis L. | 75 | 1,5 | 70 | Arrhenatherum elatius (L.) J. un C. Presl. | 90 | 1 | 80 | Dactylis glomerata L. | 90 | 1 | 80 | Festuca arundinacea Schreb. | 95 | 1 | 80 | Festuca ovina L. | 85 | 1 | 75 | Festuca pratensis Huds. | 95 | 1 | 80 | Festuca rubra L. | 90 | 1 | 75 | Lolium multiflorum spec. italicum | 96 | 1 | 75 | Lolium al. spec | 96 | 1 | 80 | Phleum pratense L. | 95 | 0,5 | 80 | Poa spec. | 85 | 1 | 75 | Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | 75 | 1 | 75 | Suga | Minimālā analītiskā tīrība (% svara) | Maksimālais nezāļu sēklu daudzums (% svara) | Minimālā dīdzība (% tīro sēklu) | Maksimālais cietu sēklu daudzums (% tīro sēklu) | (b)Leguminosae Lotus corniculatus L. | 95 | 0,8 | 75 | 40 | Lupinus spec. | 98 | 0,1 | 80 | 20 | Medicago lupulina L. | 97 | 0,8 | 80 | 20 | Medicago sativa L. | 97 | 0,5 | 80 | 40 | Medicago varia Martyn | 97 | 0,5 | 80 | 40 | Onobrychis sativa L. | 95 | 1,5 | 75 | 20 | Pisum arvense L. | 97 | 0,1 | 80 | – | Trifolium hybridum L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 | Trifolium incarnatum L. | 97 | 0,5 | 80 | 20 | Trifolium | 97 | 0,5 | 80 | 20 | Trifolium repens var. giganteum | 97 | 0,5 | 80 | 40 | Trifolium repens L. | 97 | 0,8 | 80 | 20 | Vicia faba | 97 | 0,1 | 85 | 20 | Vicia al. spec. | 97 | 0,5 | 85 | 20 | B. Piezīmes: a) esošās cietās sēklas līdz maksimālajam norādītajam daudzumam uzskata par dīgtspējīgām sēklām; b) visas svaigās un veselās sēklas, kas neuzdīgst pēc pirmapstrādes, uzskata par uzdīgušām sēklām; c) sēklās nav Avena fatua un Cuscuta; tomēr, vienas Avena fatua vai Cuscuta sēklas klātbūtni 100 gramu paraugā neuzskata par piemaisījumu, ja otrā 200 gramu paraugā nav Avena fatua un Cuscuta sēklu; d) Alopercurus myosuroides sēklu % svara nepārsniedz 0,73; e) citu kultivētu augu sēklu % svara nepārsniedz 1; attiecībā uz Poa sugu sēklām, citu Poa sugu sēklu daudzumu 1 % apmērā neuzskata par piemaisījumu. C. Īpašie nosacījumi attiecībā uz Lupinus spec.: a) citas krāsas sēklu procents nepārsniedz 1; b) saldās lupīnas šķirnēs rūgto sēklu skaita procenti nepārsniedz: 3 % – sertificētu sēklu pirmajam ataudzējumam pēc bāzes sēklām, 3 % – sertificētu sēklu turpmākiem ataudzējumiem pēc bāzes sēklām. II. BĀZES SĒKLAS Saskaņā ar turpmāk izklāstītajiem papildus noteikumiem, šā pielikuma I iedaļā paredzētos nosacījumus piemēro bāzes sēklām: 1. Citu augu sēklu svara procenti nepārsniedz 0,72, no kura ne citu kultivētu augu sēklu procentuālais sastāvs, ne nezāļu zēklu procentuālais sastāvs nepārsniedz 0,71. 2. Alopecurus myosuroides sēklu skaits nepārsniedz 5 sēklas 25 gramu paraugā. 3. Lupinus spec.: saldās lupīnas šķirnēs rūgto sēklu skaita procenti nepārsniedz 1. III. KOMERCSĒKLAS Saskaņā ar turpmāk izklāstītajiem papildus noteikumiem šā pielikuma I iedaļas 2. un 3. punktā paredzētos nosacījumus piemēro komercsēklām: 1. Citu augu sēklu svara procenti nepārsniedz 3. 2. Attiecībā uz Poa sugu sēklām, citu Poa sugu sēklu daudzumu 3 % apmērā neuzskata par piemaisījumu. 3. Attiecībā uz Vicia sugu sēklām, Vicia pannonica, Vicia villosa un līdzīgu kultivētu sugu sēklu kopējo daudzumu 6 % apmērā neuzskata par piejaukumu. 4. Lupinus spec. a) citu krāsu sēklu skaits nepārsniedz 2 %; b) saldajās lupīnās rūgto sēklu skaits nepārsniedz 5 %. -------------------------------------------------- III PIELIKUMS | Partijas maksimālais svars | Parauga minimālais svars | 1.Sēklas, kuru izmērs nav mazāks par kviešu graudu | 20 tonnas | 500 grami | 2.Sēklas, kuru izmērs ir mazāks par kviešu graudu | 10 tonnas | 300 grami | -------------------------------------------------- IV PIELIKUMS +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------