Oficiālais Vēstnesis L 112 , 27/04/2002 Lpp. 0021 - 0033



Komisijas Direktīva 2002/35/EK (2002. gada 25. aprīlis), ar kuru groza Padomes Direktīvu 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 11. decembra Direktīvu 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks [1], kas grozīta ar Komisijas Direktīvu 1999/19/EK [2], un jo īpaši tās 8. pantu, tā kā: (1) Torremolinas protokolu, kas saistīts ar 1977. gada Torremolinas Starptautisko zvejas kuģu drošības konvenciju, turpmāk "Torremolinas protokols", pieņēma 1993. gada 2. aprīlī. (2) Direktīva 97/70/EK, piemērojot Torremolinas protokolu konkrētiem zvejas kuģiem, izveido tiem saskaņotu drošības sistēmu; (3) Lai nodrošinātu Torremolinas protokola pielikuma noteikumu un Direktīvas 97/70/EK 3. panta 1. punkta saskaņotu piemērošanu, jāsaskaņo dažu minēto noteikumu interpretācija, kas atstāta dalībvalstu administrāciju ziņā. Šo saskaņoto interpretāciju piemēro tikai zvejas kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, jo tā saistīta ar svarīgām izmaiņām zvejas kuģu uzbūvē. (4) Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 97/70/EK. (5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota saskaņā ar 12. pantu Padomes Direktīvā 93/75/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/74/EK [4], IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 97/70/EK I pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikumu. 2. pants 1. Dalībvalstis līdz 2003. gada 1. janvārim pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Minētos noteikumus dalībvalstis piemēro no 2003. gada 1. janvāra. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 2002. gada 25. aprīlī Komisijas vārdā — priekšsēdētāja vietniece Loyola De Palacio [1] OV L 34, 9.2.1998., 1. lpp. [2] OV L 83, 27.3.1999., 48. lpp. [3] OV L 247, 5.10.1993., 19. lpp. [4] OV L 276, 13.10.1998., 7. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS " I PIELIKUMS Torremolinas protokola pielikuma noteikumu pielāgošana, lai piemērotu Padomes Direktīvas 97/70/EK 3. panta 1. punktu Šajā pielikumā: 1) "Jauns zvejas kuģis, kas uzbūvēts 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk", ir jauns zvejas kuģis, attiecībā uz kuru: a) 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk ir noslēgts būvēšanas vai būtiskas pārbūves līgums vai b) būvēšanas vai būtiskas pārbūves līgums ir noslēgts pirms 2003. gada 1. janvāra un šos darbus pabeidz trīs gadus pēc šīs dienas vai vēlāk; vai c) be būvēšanas līguma 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk: - ir ielikts ķīlis vai - ir sākušies ar konkrēto kuģi saistīti būvniecības darbi, vai - ir sākta montāža, kas aptver vismaz 50 tonnas vai 1 % no visas paredzētās konstrukciju materiālu masas atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka. A DAĻA Pielāgojumi, kas piemērojami visiem zvejas kuģiem, uz kuriem attiecas direktīva, izņemot zvejas kuģus, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai pēc tam I NODAĻA: VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 2. noteikums: Definīcijas "Jauns kuģis" 1. punktā ir jāaizvieto ar definīciju "jauns zvejas kuģis", kas ietverta šīs direktīvas 2. pantā. V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA, UGUNSDZĒSĪBA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA 2. noteikums: Definīcijas 2. punkta "Standarta ugunsdrošības tests" beigās izdarāmi šādi grozījumi attiecībā uz standarta temperatūras līkni: "… Laika-temperatūras standarta līkni nosaka, velkot vienmērīgu līkni caur krāsns iekšējās temperatūras šādiem punktiem: — sākotnējā iekšējās krāsns temperatūra: | 20 °C | — pēc pirmajām piecām minūtēm: | 576 °C | — pēc 10 minūtēm: | 679 °C | — pēc 15 minūtēm: | 738 °C | — pēc 30 minūtēm: | 841 °C | — pēc 60 minūtēm: | 945 °C" | VII NODAĻA: GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI UN RISINĀJUMI 1. noteikums: Piemērošana 2. punktu groza šādi: "Arī esošiem kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, piemēro 13. un 14. noteikumu ar nosacījumu, ka administrācija var līdz 1999. gada 1. februārim atlikt šo noteikumu prasību īstenošanu." 13. noteikums: Glābšanas radioaprīkojums 2. punktu groza šādi: "Administrācija var piekrist, ka līdz 1999. gada 1. februārim uz esošu kuģu klāja atrodas divpusējas UĪV radiotelefona sakaru iekārtas, kas neatbilst darbības standartiem, ko pieņēmusi atzīta organizācija, ar noteikumu, ka administrācija pārliecinās, ka tās ir saderīgas ar apstiprinātu divpusēju UĪV radiotelefona sakaru iekārtu." IX NODAĻA: RADIOSAKARI 1. noteikums: Piemērošana 1. punkta otro teikumu groza šādi: "Attiecībā uz esošiem kuģiem administrācija tomēr var līdz 1999. gada 1. februārim atlikt prasību piemērošanu." 3. noteikums: Atbrīvojumi 2. punkta c) apakšpunktu groza šādi:"ja līdz 2001. gada 1. februārim pilnībā pārtrauks kuģa darbību." B DAĻA Pielāgojums, kas piemērojams jauniem zvejas kuģiem, kas uzbūvēti pēc 2003. gada 1. janvāra Sekojošos noteikumus groza šādi: I NODAĻA: VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 2. noteikums: Definīcijas 22. punkta a) apakšpunkta ii) daļa No priekšējā perpendikula starpsiena atrodas ne tuvāk par 0,05L un ne tālāk par 0,05L, plus 1,35 m attiecībā uz kuģiem, kas īsāki par 45 m. 6. noteikums: Apsekojumi 1. punkta c) apakšpunkts Papildus periodiskam apsekojumam, kas prasīts b) apakšpunkta i) daļā, kuģa konstrukcijas un mehānismu starpposma apsekojumi notiek ar divu gadu intervāliem plus/mīnus trīs mēneši attiecībā uz kuģiem, kas būvēti no materiāla, kas nav koks, un ar administrācijas noteiktiem intervāliem kuģiem, kas būvēti no koka. Apsekojumi nodrošina arī to, ka netiek veikti pārveidojumi, kas pasliktinātu kuģa vai apkalpes drošību. II NODAĻA: UZBŪVE, ŪDENSNECAURLAIDĪBA UN IEKĀRTAS 1. noteikums: Uzbūve 1. punkts Korpusa izturība un uzbūve, virsbūves, kabīnes (uz kuģa klāja), mehānismu korpusi, lejupkāpnes un jebkuras citas konstrukcijas un kuģa iekārtas ir pietiekamas, lai izturētu visus paredzamos paredzētā darba apstākļus, un atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. 2. noteikums: Ūdensnecaurlaidīgas durvis 1. punkts Atveru skaitu ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, ko paredz 1. noteikuma 3. punkts, samazina līdz minimumam atbilstīgi kuģa parastajam iekārtojumam un darba vajadzībām; atvērumus aprīko ar ūdensnecaurlaidīgām slēgšanas ierīcēm, kas atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. Ūdensnecaurlaidīgas durvis ir tikpat stipras kā necaurumota konstrukcija ap tām. 2. noteikums: Ūdensnecaurlaidīgas durvis 3. punkta a) apakšpunkts Uz kuģiem, kas ir 45 m gari un garāki, ūdensnecaurlaidīgās durvis ir bīdāmas: vietās, kur tās paredzēts atvērt uz jūras, un ja to malas atrodas zem dziļākās iegrimes līnijas, ja administrācija neuzskata to par neiespējamu vai nevajadzīgu, ņemot vērā kuģa tipu un darbību. Dalībvalsts piešķir atbrīvojumu no šā noteikuma, ievērojot šīs direktīvas 4. pantā noteikto procedūru. 5. noteikums: Lūkas 3. punkts Pasākumus koka lūkas vāku izturības nodrošināšanai jūras apstākļos veic saskaņā ar standartiem, kas paredzēti 1966. gada Starptautiskās konvencijas par kravas zīmi [1] I pielikuma 14. un 15. noteikumā. 9. noteikums: Ventilatori 1. punkts Kuģiem, kas ir 45 m gari un garāki, tādu ventilatora atveres apmaļu augstums virs klāja, kas nav mašīntelpas ventilatora atveres apmales, ir vismaz 900 mm uz darba klāja un vismaz 760 mm uz virsbūves klāja. Kuģiem, kas īsāki par 45 m, šādu apmaļu augstums ir attiecīgi 760 mm un 450 mm. Mašīntelpas ventilatora atveres apmales augstums virs klāja, kas nepieciešams, lai nepārtraukti apgādātu mašīntelpas un pēc pieprasījuma nekavējoties apgādātu ģeneratortelpu, parasti atbilst II nodaļas 9. noteikuma 3. punktam. Ja kuģa izmēra un funkciju dēļ tas tomēr nav iespējams, var atļaut mazāku augstumu, taču jebkurā gadījumā ne mazāku par 900 mm virs darba klāja un virsbūves klāja, nodrošinot jūras apstākļos izturīgas aizvēršanas ierīces saskaņā ar II nodaļas 9. noteikuma 2. punktu kopā ar citiem atbilstošiem risinājumiem, lai nodrošinātu nepārtrauktu un atbilstošu ventilācijas nodrošināšanu telpām. 12. noteikums: Borta iluminatori 6. punkts Administrācija var atļaut borta iluminatorus un logus bez vētras vākiem sānu un kuģa pakaļgala kabīņu starpsienās, kas atrodas uz vai virs darba klāja, ja pārliecinās, ka kuģa drošība netiek mazināta, ņemot vērā atzītas organizācijas noteikumus, kas balstās uz atbilstošiem ISO standartiem. 15. noteikums: Enkuriekārta Nodrošina ātrai un drošai ekspluatācijai paredzētu enkuriekārtu, kas sastāv no stiprinājuma iekārtas, enkura ķēdēm vai stiepļu trosēm, turētājiem un vinčas vai citiem risinājumiem enkura izmešanai vai pacelšanai un kuģa noenkurošanai jebkuros paredzamas darbības apstākļos. Kuģus nodrošina ar atbilstošu pietauvošanās aprīkojumu jebkuros darba apstākļos. Enkuriekārta un pietauvošanās aprīkojums atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. III NODAĻA: NOTURĪBA UN AR TO SAISTĪTĀS JŪRASSPĒJAS 1. noteikums: Vispārīgi norādījumi Kuģus projektē un būvē tā, lai darba apstākļos, kas minēti 7. noteikumā, tiktu ievērotas šīs nodaļas prasības. Noturības pleca līknes jāaprēķina saskaņā ar SJO kodeksu par nebojātu noturību visu veidu kuģiem [2]. 2. noteikums: Noturības kritēriji 1. punkts Ievēro šādus obligātos noturības kritērijus, ja vien administrācija nav pārliecinājusies, ka darba pieredze pieļauj atkāpes no tiem. Dalībvalsts atļauj visas atkāpes no vajadzīgajiem obligātajiem noturības kritērijiem, ievērojot šīs direktīvas 4. pantā noteikto procedūru [3]. 1. punkta d) apakšpunkts Kuģiem ar vienu klāju sākotnējais metacentriskais augstums GM nav mazāks par 350 mm. Ar administrācijas piekrišanu kuģiem ar vienlaidu virsbūvi metacentrisko augstumu var samazināt, taču nekādā gadījumā tas nevar būt mazāks par 150. Vajadzīgo metacentrisko augstumu dalībvalsts atļauj samazināt, ievērojot šīs direktīvas 4. pantā noteikto procedūru. 3. punkts Ja paredzēts balasts, lai nodrošinātu atbilstību 1. punktam, tā veids un risinājumi ir administrācijas ziņā. Kuģiem, kas īsāki par 45 m, šāds balasts ir pastāvīgs. Ja balasts ir pastāvīgs, tas ir ciets un droši nostiprināts kuģī. Administrācija var atļaut šķidro balastu, ko glabā pilnībā piepildītos rezervuāros, kas nav savienoti ar nevienu kuģa sūknēšanas sistēmu. Ja šķidro balastu izmanto par pastāvīgu balastu, lai nodrošinātu atbilstību 1. punktam, aprakstu iekļauj atbilstības sertifikātā un noturības bukletā. Pastāvīgu balastu neizņem no kuģa vai nepārvieto bez administrācijas atļaujas. 4. noteikums: Īpaši zvejas paņēmieni Kuģi, kas izmanto īpašus zvejas paņēmienus, kuru dēļ zvejas darbību laikā uz kuģi iedarbojas papildu ārēji spēki, atbilst 2. noteikuma 1. punkta noturības kritērijiem, ko vajadzības gadījumā palielina atbilstoši administrācijas prasībām. Kuģi, kas izmanto rāmju traļus, atbilst šādiem paaugstināta noturīguma kritērijiem: a) par 20 % palielina kritērijus attiecībā uz vietām zem noturības pleca un noturības pleciem, kas noteikti 2. noteikuma 1. punkta a) un b) apakšpunktā; b) metacentriskais augstums nav mazāks par 500 mm; c) kritēriji, kas noteikti a) apakšpunktā, ir piemērojami tikai kuģiem ar ierīkotu dzinējspēku, kas nepārsniedz ar šādām formulām iegūtu vērtību kilovatos: - N = 0,6 Ls2 35 m gariem vai īsākiem kuģiem un - N = 0,7 Ls2 37 m gariem un garākiem kuģiem, - ja kuģa garums atbilst starpgarumam, Ls koeficientu iegūst ar interpolāciju starp 0,6 un 0,7, - Ls ir kopgarums saskaņā ar tonnāžas sertifikātu. Ja ierīkotais dzinējspēks pārsniedz standarta dzinējspēka vērtības, kas iegūtas ar minētājām formulām, a) apakšpunktā minēto kritēriju palielina tieši proporcionāli lielākajam dzinējspēkam. Administrācija pārliecinās, ka iepriekšminēto palielināto noturības kritēriju rāmju traļiem ievēro darba apstākļos, kas minēti šīs nodaļas 7. noteikuma 1. punktā. Lai aprēķinātu noturību, pieņem, ka šķērssijas ir paceltas 45 grādu leņķī pret horizontāli. 5. noteikums: Stiprs vējš un šūpošanās Kuģi var izturēt stipra vēja un šūpošanās ietekmi, kas saistīta ar jūras viļņošanos, ņemot vērā laika apstākļus katrā gadalaikā, jūras stāvokļus, kuros kuģis darbosies, kuģa tipu un tā darbības veidu. Attiecīgos aprēķinus veic saskaņā ar SJO kodeksu par nebojātu kuģa noturību visu veidu kuģiem. 8. noteikums: Kuģa apledojums Šo noteikumu nepiemēro, ja kuģa apledojuma rādītāju grozīšana, kas atstāta administrācijas ziņā saskaņā ar 2. ieteikumu [4], nav atļauta. 9. noteikums: Sānsveres tests 2. punkts Sānsveres testu veic atkārtoti un noturības informāciju pārskata, ja kuģi pārveido tā, ka mainās tukša kuģa stāvoklis un/vai tā smaguma centra atrašanās vieta, un ja administrācija, ņemot vērā kuģa noturības normu, to uzskata par vajadzīgu. Tomēr, ja tukša kuģa svars mainās vairāk nekā par 2 % no sākotnējā tukša kuģa svara un ar aprēķiniem nevar pierādīt, ka kuģis joprojām atbilst noturības kritērijiem, sānsveres testu veic atkārtoti. 12. noteikums: Priekšgala augstums Priekšgala augstums ir pietiekams, lai novērstu pārmērīgu applūšanu ar ūdeni. Kuģiem, kas darbojas ne tālāk kā 10 jūdzes no krasta rajonā, kurā noteikti ierobežojumi, minimālo priekšgala augstumu apstiprina administrācija, un to nosaka, ņemot vērā laika apstākļus katrā gadalaikā, jūras stāvokļus, kuros kuģis darbosies, kuģa veidu un tā darbības veidu. Kuģiem, kas darbojas citos rajonos: 1. Kuģiem, kam zvejas darbību laikā loms jāiekrauj zivju tilpnēs pa lūkām, kas atrodas uz atklāta darba klāja kabīnes vai virsbūves priekšā, minimālo priekšgala augstumu aprēķina atbilstoši aprēķina metodei, kas ietverta Torremolinas konferences Nobeiguma akta 3. pielikuma 4. ieteikumā. 2. Kuģiem, kam zvejas darbību laikā loms jāiekrauj zivju tilpnēs pa lūkām, kas atrodas uz atklāta darba klāja aiz kabīnes vai virsbūves, minimālais priekšgala augstums atbilst 1966. gada Starptautiskā konvencijas par kravas zīmi I pielikuma 39. noteikumam, bet nav mazāks par 2000 mm. Šajā sakarā uzskata, ka pieļaujamais maksimālās darba iegrimes līmenis ir atzīmēta vasaras brīvsāna vietā. 14. noteikums: Sadalītie nodalījumi un avārijas noturība 100 m gari un garāki kuģi, kam kopējais pārvadājamo cilvēku skaits ir 100 vai vairāk, spēj noturēties uz ūdens ar pozitīvu noturību pēc jebkura nodalījuma applūšanas, ko uzskata par bojātu, ņemot vērā kuģa veidu, paredzēto darbību un darbības rajonu. Aprēķinus veic saskaņā ar norādījumiem, kas minēti zemsvītras piezīmē. [5] IV NODAĻA: MEHĀNISMI UN ELEKTROIEKĀRTAS, UN MAŠĪNTELPAS, KURAS PERIODISKI ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS 3. noteikums: Vispārīgi norādījumi 1. punkts Galveno dzinēju, vadības ierīci, tvaika caurules, šķidrā kurināmā, gaisa saspiešanas, elektrības un dzesēšanas sistēmas; palīgierīces; katlus un citus spiediena traukus; cauruļu sistēmas un sūkņu iekārtas; stūres iekārtu un mehānismu, vārpstas un sakabes jaudas pārvadam projektē, būvē, pārbauda, ierīko un apkalpo saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem. Šos mehānismus un iekārtas, kā arī pacelšanas mehānismu, vinčas, zivju kraušanas iekārtas aizsargā tā, lai līdz minimumam samazinātu jebkuru apdraudējumu cilvēkiem uz kuģa. Īpašu uzmanību pievērš kustīgām detaļām, karstām virsmām un citām vietām, kas var radīt apdraudējumu. 7. punkts Administrācija ir pārliecinājusies, ka 16. līdz 18. noteikumu ievieš vienādi un piemēro saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem [6]. 9. punkts Administrācijas pārliecinās, ka tiek veikti pasākumi, lai nodrošinātu visu iekārtu stabilu darbību visos darba apstākļos, ieskaitot manevrēšanu, un lai saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem vienotos par regulārām pārbaudēm un regulāriem testiem nepārtrauktas stabilas darbības nodrošināšanai. 10. punkts Kuģus nodrošina ar dokumentāru pierādījumu, kas atbilst atzītas organizācijas noteikumiem, par to, ka tie ir gatavi darbam ar periodiski bez uzraudzības atstātām mašīntelpām. 6. noteikums: Tvaika katli, apgādes sistēmas un tvaika cauruļu sistēma 1. punkts Visi tvaika katli un visi nekarsēta tvaika ģeneratori ir nodrošināti ar vismaz diviem atbilstošas spējas drošības vārstiem. Administrācija, ņemot vērā izvadi vai citas jebkura tvaika katla vai nekarsēta tvaika ģeneratora funkcijas, tomēr var ļaut to aprīkot tikai ar vienu drošības vārstu, ja tā ir pārliecinājusies, ka ir nodrošināta atbilstoša aizsardzība pret spiediena pārslodzi saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem. 8. noteikums: Stūresmājas vadības ierīce 1. punkta b) apakšpunkts Ja dzinēju tālvadību nodrošina no stūresmājas, piemēro šo: tālvadību, kas minēta a) apakšpunktā, veic ar vadības ierīci, kura atbilst atzītas organizācijas noteikumiem un, ja nepieciešams, ir ar iespējām novērst dzinēju pārslodzi. 10. noteikums: Risinājumi attiecībā uz mazutu, smēreļļu un citām ugunsnedrošām eļļām 4. punkts Šķidrā kurināmā caurules, kuru bojājums ļautu naftai izplūst no glabāšanas, nostādināšanas vai parastās degvielas tvertnes, kas atrodas virs dubultā dibena, ir pievienotas tvertnei ar krānu vai ventili, ko gadījumā, ja telpā, kur atrodas šādas tvertnes, izceļas ugunsgrēks, var aiztaisīt no drošas vietas ārpus attiecīgās telpas. Īpašā gadījumā ar diptankiem, kas atrodas jebkurā šahtā vai cauruļvadu tunelī vai tamlīdzīgā telpā, tvertnes aprīko ar ventiļiem, bet regulēšana ugunsgrēka gadījumā var veikt ar papildu ventili uz caurules vai caurulēm ārpus tuneļa vai tamlīdzīgas telpas. Ja šāds papildu ventilis ir ierīko mašīntelpā, to var darbināt ārpus šīs telpas. 7. punkta a) apakšpunkts Šķidrā kurināmā caurules un to ventiļi un cauruļu piederumi ir no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, ja lokanas caurules var izmantot minimāli. Šādām lokanām caurulēm un gala stiprinājumiem ir atbilstoša stiprība, un tie ir taisīti no apstiprināta ugunsdroša materiāla vai ir ar ugunsdrošu pārklājumu saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem. Šo lokano cauruļu stiprinājumi atbilst IMO MSC. Circ. 647 "Pamatnostādnes ugunsnedrošu šķidrumu sistēmu noplūžu samazināšana līdz minimumam". 10. punkts Risinājumi attiecībā uz spiedieneļļošanas sistēmās izmantojamas eļļas glabāšanu, piegādi un izmantošanu atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. Šādi risinājumi A kategorijas mašīntelpās un, ja iespējams, citās mašīntelpās atbilst vismaz 1.,3.,6. un 7. punkta noteikumiem un, ciktāl vajadzīgs saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem, 2. un 4. punkta noteikumiem. Tas neizslēdz caurteces novērošanas stiklu izmantošanu eļļošanas sistēmās, ja pārbaude liecina, ka tiem ir atbilstoša ugunsizturības pakāpe. 11. punkts Risinājumi attiecībā uz 10. punktā neminētu jaudas pārvada spiediena sistēmā izmantotu ugunsnedrošu eļļu glabāšanu, piegādi un izmantošanu vadības un ieslēgšanas sistēmās un kurināmā ietaisēs atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. Vietās, kur ir aizdedzes līdzekļi, šādi risinājumi atbilst vismaz 2. un 6. punkta noteikumiem un — attiecībā uz izturību un uzbūvi — 3. un 7. punkta noteikumiem. 12. noteikums: Aizsardzība pret troksni Veic pasākumus, lai samazinātu trokšņa ietekmi uz personālu mašīntelpās līdz līmenim, kas paredzēts SJO kodeksā par trokšņa līmeni uz kuģiem [7]. 13. noteikums: Stūres mehānisms 1. punkts Kuģus nodrošina ar galveno stūres mehānismu un stūres spēka pievada palīglīdzekļiem atbilstoši atzītas organizācijas noteikumiem. Galveno stūres mehānismu un stūres spēka pievada palīglīdzekļus sakārto tā, lai, ciktāl tas vajadzīgs un iespējams, atsevišķs defekts vienā no tiem nepadarītu nederīgu otru. 16. noteikums: Galvenais elektroenerģijas avots 1. punkta a) apakšpunkts Ja elektroenerģija ir vienīgais kuģa drošībai un piedziņai būtisku palīglīdzekļu uzturēšanas līdzeklis, tad nodrošina galveno elektroenerģijas avotu, kas ietver vismaz divas ģeneratoriekārtas, no kurām vienu var darbināt galvenais dzinējs. Saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem var pieļaut citus risinājumus ar līdzvērtīgu elektrisko jaudu. V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA, UGUNSDZĒSĪBA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA 1. noteikums: Vispārīgi norādījumi c) apakšpunkts III F metode. Automātiskas ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas ierīkošana visās vietās, kur var izcelties ugunsgrēks, pamatā bez ierobežojumiem attiecībā uz iekšējo pārsedzošo starpsienu veidu, izņemot to, ka nekādā gadījumā jebkuras dzīvojamās telpas vai dzīvojamo telpu platība, ko ierobežo "A" vai "B" klases pārsegums, nepārsniedz 50 m2. Administrācija tomēr var palielināt šo sabiedrisko telpu platību līdz 75 m2. 2. noteikums: Definīcijas 1. punkts "Nedegoša viela" ir viela, kas nedeg un neizdala ugunsnedrošus tvaikus tādā daudzumā, ka tad, ja tie uzkarst līdz aptuveni 750 °C, notiktu pašaizdegšanās, to nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm [8]. Jebkura cita viela ir viegli uzliesmojoša viela. Šādi izsaka 2. punktu "Standarta ugunsdrošības tests": "Standarta ugunsdrošības tests" ir tāds, ka testēšanas krāsnīs attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pakļauj temperatūrām, kas aptuveni atbilst standarta temperatūras līknei. Pārbaudes metodes atbilst SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 3. punkts (pēdējais teikums) Administrācija pieprasa starpsienas vai klāja modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām prasībām attiecībā uz integritāti un temperatūras celšanos atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 4. punkts (pēdējais teikums) Administrācija pieprasa pārseguma modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām prasībām attiecībā uz integritāti un temperatūras celšanos atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 6. punkts (pēdējais teikums) Administrācija pieprasa pārseguma modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajai prasībai attiecībā uz integritāti un temperatūras celšanos atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 9. punkts Zema liesmas izplatība nozīmē, ka šādi raksturota virsma pietiekami ierobežo liesmas izplatību, ko nosaka atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 4. noteikums: Starpsienas dzīvojamās un dienesta telpās 4. punkts III F metode. Attiecībā uz starpsienu uzbūvi nav ierobežojuma, kas prasa tām būt "A" vai "B" klases pārsegumiem, ja to neparedz šis vai cits šīs daļas noteikums. Nekādā ziņā nevienas dzīvojamās telpas vai dzīvojamo telpu platība, ko ierobežo nepārtraukts "A" vai "B" klases pārsegums, nepārsniedz 50 m2, izņemot atsevišķus gadījumus, kad saskaņā ar 7. noteikuma 1. tabulu prasīts "C" klases pārsegums. Administrācija tomēr var palielināt šo sabiedrisko telpu platību līdz 75 m2. 7. noteikums: Starpsienu un klāju ugunsdrošības integritāte Pēdējā piezīme tabulām (*) Ja tabulās atzīmēta zvaigznīte, pārsegumam jābūt no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, bet tam nav jāatbilst "A" klases standartam. Ja klāju sacaurumo elektrības kabeļu, cauruļu un ventilācijas cauruļvadu ievilkšanai, šādi caurumi jānoslēdz, lai novērstu liesmu un dūmu caurlaidību. 8. noteikums: Konstrukcijas detaļas 3. punkts, IF, IIF un IIIF metode a) Izņemot kravas telpas vai dienesta telpu saldēšanas nodalījumus, izolācijas materiāli ir nedegoši. Pretkondensācijas materiāliem un adhezīviem, ko izmanto kopā ar izolāciju, kā arī dzesēšanas sistēmu cauruļvadu piederumu izolācijai, nav jābūt no nedegošas vielas, taču tos izmanto iespējami mazāk un to atklātām virsmām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm. Vietās, kur iespējama eļļas produktu iekļūšana, izolācijas virsma ir eļļas un tvaiku necaurlaidīga. 9. noteikums: Ventilācijas sistēma 1. punkta a) apakšpunkts Ventilācijas cauruļvadi ir no nedegošas vielas. Īsiem cauruļvadiem, kuru garums parasti nepārsniedz 2 m un kuru šķērsgriezums nepārsniedz 0,02 m2, tomēr nav jābūt nedegošiem, ievērojot šādus nosacījumus: i) šie cauruļvadi ir no materiāla, kam ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 11. noteikums: Dažādi priekšmeti 2. punkts Krāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgus daudzumus dūmu vai toksisku gāzu vai tvaiku, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 12. noteikums: Gāzes balonu un bīstamu materiālu glabāšana 4. punkts Elektroinstalācijas un iekārtas nav atļautas nodalījumos, ko izmanto viegli uzliesmojošu šķidrumu vai sašķidrinātu gāzu glabāšanai, ja vien tas nav vajadzīgs darbam telpās. Ja šādas elektriskās iekārtas ierīko, to drošība ir sertificēta un tās atbilst attiecīgajiem noteikumiem 79. SEK publikācijā "Elektriskās ierīces sprādzienbīstamām gāzēm". Siltuma avoti šādās telpās neatrodas, un redzamā vietā novieto uzrakstus "Nesmēķēt" un "Neizmantot vaļēju gaismas avotu". 13. noteikums: Evakuācijas līdzekļi 1. punkts Kāpnes, kas ved uz jebkuru dzīvojamo telpu un no tās un ir apkalpei ierastajās darba telpās, kas nav mašīntelpas, ir ierīkotas tā, ka nodrošina gatavus evakuācijas līdzekļus uz atklātu klāju un no turienes uz glābšanas laivām un plostiem. Jo īpaši saistībā ar turpmāk minētajām telpām: e) evakuācijas līdzekļu garumu nosaka administrācija. Kāpnes un koridori, ko izmanto kā evakuācijas līdzekļus, nekur nav šaurāki par 700 mm, un vismaz vienā pusē tām ir marga. Ieejas, kas nodrošina piekļuvi kāpnēm nekur nav šaurākas par 700 mm. 2. punkts No katras A kategorijas mašīntelpas šādi nodrošina divus evakuācijas līdzekļus: a) divas tērauda cik vien iespējams atstatu novietotas kāpnes, kuras ved uz ieeju telpas augšējā daļā, kura līdzīgi ir atstatu un no kurām ir nodrošināta piekļuve atklātam klājam. Parasti vienas no šīm kāpnēm drošā vietā telpas ārpusē nodrošina ilgstošu patvērumu no uguns zemākajā telpas daļā. Administrācija tomēr var nepieprasīt šādu patvērumu, ja īpašu risinājumu vai mašīntelpas izmēru dēļ ir nodrošināta droša glābšanas izeja no attiecīgās telpas zemākas daļas. Šis patvērums ir no tērauda, izolēts atbilstoši "A-60" klases standartam un zemākajā daļā nodrošināts ar "A-60" klases automātiski aizveramām tērauda durvīm; vai 14. noteikums: Automātisko sprinkleru un ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (IIF metode) 11. punkts Katru sprinkleru sekciju nodrošina ar rezerves sprinklergalviņām. Rezerves sprinklergalviņas aptver visus kuģī ierīkotos tipus un jaudas un tās nodrošina šādi: - mazāk par 100 sprinklergalviņām: 3 rezerves galviņas, - mazāk par 300 sprinklergalviņām: 6 rezerves galviņas, - 300 līdz 1000 sprinklergalviņu: 12 rezerves galviņas. 15. noteikums: Automātisko sprinkleru un ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (IIIF metode) 4. punkts Sistēmu iedarbina normai neatbilstoša gaisa temperatūra, normai neatbilstoša dūmu koncentrācija vai citi faktori, kas norāda uz to, ka kādā aizsargājamā telpā sācies ugunsgrēks. Sistēmas, kas reaģē uz gaisa temperatūru, nedarbojas temperatūrā zem 54 °C un darbojas temperatūrā, kas nav lielāka par 78 °C, ja temperatūras palielinājums līdz šiem līmeņiem nav lielāks par 1 °C minūtē. Atbilstoši administrācijas ieskatiem pieļaujamo darbības temperatūru var palielināt virs starpsienas maksimālās temperatūras par 30 °C žāvētavās un līdzīgās telpās, kur parasti ir augsta apkārtējā temperatūra. Sistēmas, kas reaģē uz dūmu koncentrāciju, darbojas, izstarotās gaismas staru kūļa intensitātei samazinoties. Dūmu detektori ir sertificēti attiecībā uz darbību, pirms dūmu blīvums pārsniedz 12,5 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā, bet nedarbojas, kamēr dūmu blīvums nepārsniedz 2 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā. Atbilstoši administrācijas ieskatiem var atļaut citas vienlīdz efektīvas darbības metodes. Detektorsistēmu izmanto tikai ugunsgrēka atklāšanai. 17. noteikums: Ugunsdzēsības sūknis 2. punkts Ja ugunsgrēks kādā nodalījumā aptur visus ugunsdzēsības sūkņus, ir alternatīvi ūdens nodrošināšanas līdzekļi ugunsgrēka likvidēšanai. Attiecībā uz 75 m gariem un garākiem kuģiem šī iespēja nozīmē to, ka automātiski ieslēdzas stacionārs avārijas ugunsdzēsības sūknis. Šis avārijas ugunsdzēsības sūknis var apgādāt divas ūdensstrūklas ar minimālo spiedienu 0,25 N/mm2. 20. noteikums: Ugunsdzēšamie aparāti 2. punkts 1. Attiecībā uz katru ugunsdzēšamā aparāta tipu, ko uz kuģa var uzpildīt, nodrošina 100 % rezerves pildījumu pirmajiem 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % atlikušajiem aparātiem, taču ne vairāk kā 60 aparātiem. 2. Ugunsdzēšamos aparātus, ko uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem. 3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai var izmantot tikai produkciju, kas apstiprināta atkārtotai uzpildīšanai. 4. punkts Katru gadu ugunsdzēšamos aparātus pārbauda administrācijas pilnvarota kompetenta persona. Katru aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Reizi 10 gados pārbauda hidraulisko spiedienu visiem pastāvīga spiediena ugunsdzēšamo aparātu baloniem un spiedienam nepakļautu ugunsdzēšamo aparātu propelenta gāzes baloniem. 21. noteikums: Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti kontrolpunktos un dzīvojamās un dienesta telpās 2. punkts 1. Attiecībā uz katru ugunsdzēšamo aparātu, ko var uzpildīt uz kuģa, nodrošina 100 % rezerves pildījumu 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % pārējiem aparātiem, bet ne vairāk kā 60 aparātiem. 2. Ugunsdzēšamos aparātus, ko uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem. 3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai var izmantot tikai produkciju, kas apstiprināta atkārtotai uzpildīšanai. 24. noteikums: Ugunsdzēsēja ekipējums 1. punkts Uz kuģa jābūt vismaz diviem ugunsdzēsēja ekipējuma komplektiem. Ugunsdzēsēja ekipējums atbilst SJO ugunsdrošības sistēmas kodeksa III nodaļas 2.1., 2.1.1. un 2.1.2. noteikumam. Katram elpošanas aparātam ir nodrošināti divi rezerves pildījumi. 25. noteikums: Ugunsdrošības plāns Ugunsdrošības plāns ir pastāvīgi izlikts redzamā vietā. Šāda plāna saturs atbilst SJO Rezolūcijai A.654(16) "Ugunsdrošības plānu grafiskie simboli" un SJO Rezolūcijai A.756(18) "Pamatnostādnes attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar ugunsdrošības plāniem". 28. noteikums: Struktūraizsardzība ugunsgrēka gadījumā 2. punkta a) apakšpunkts Kuģiem, kuru korpuss ir būvēts no nedegošām vielām, klāji un starpsienas, kas atdala A kategorijas mašīntelpas no dzīvojamām telpām, dienesta telpām vai kontrolpunktiem, ir būvētas atbilstoši "A-60" klases standartam, ja A kategorijas mašīntelpa nav nodrošināta ar stacionāru ugunsdzēsības sistēmu, un atbilstoši "A-30" klases standartam, ja šāda sistēma ir ierīkota. Klāji un starpsienas, kas atdala mašīntelpas no dzīvojamām, dienesta telpām un kontrolpunktiem, ir būvētas atbilstoši "A-0" klases standartam. Klājus un starpsienas, kas atdala kontrolpunktus no dzīvojamām un dienesta telpām, būvē atbilstoši "A" klases standartam saskaņā ar šīs nodaļas 7. noteikuma 1. un 2. tabulu, taču administrācija var atļaut ierīkot "B-15" klases pārsegumus, lai atdalītu tādas telpas kā kapteiņa kajīte no stūresmājas, kur šādas telpas uzskata par stūresmājas daļu. 31. noteikums: Dažādi priekšmeti 1. punkts Atklātām virsmām dzīvojamās telpās, dienesta telpās, kontrolpunktos, gaiteņos un kāpņutelpās un aizsegtām virsmām aiz starpsienām, griestiem, paneļiem un apšuvuma dzīvojamās telpās, dienesta telpās un kontrolpunktos, ir zemi liesmas izplatības rādītāji, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 3. punkts Krāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz atklātām iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgus daudzumus dūmu vai toksisku gāzu vai tvaiku, to nosaka saskaņā ar SJO noteikumiem par ugunsdrošības testēšanas metodēm. 32. noteikums: Gāzes balonu un bīstamu materiālu glabāšana 4. punkts Ja tas nav vajadzīgs darbam telpās, elektroinstalācijas un iekārtas nav atļautas nodalījumos, ko izmanto viegli uzliesmojošu šķidrumu vai sašķidrinātu gāzu glabāšanai. Ja šādas elektriskās iekārtas ierīko, tās ir atzītas par drošām un atbilst ar attiecīgajiem noteikumiem 79. SEK publikācijā "Elektriskās ierīces sprādzienbīstamām gāzēm". Siltuma avoti šādās telpās neatrodas, un redzamā vietā novieto uzrakstus "Nesmēķēt" un "Neizmantot vaļēju gaismas avotu". 38. noteikums: Ugunsdzēšamie aparāti 2. punkts 1. Izņemot gadījumus, kas minēti 2. apakšpunktā, attiecībā uz katru ugunsdzēšamā aparāta tipu, ko uz kuģa var uzpildīt, nodrošina 100 % rezerves pildījumu 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % pārējiem aparātiem, bet ne vairāk kā 60 aparātiem. 2. Kuģus, kas ir īsāki par 45 m, un ugunsdzēšamos aparātus, kurus uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem. 3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai var izmantot tikai produkciju, kas apstiprināta atkārtotai uzpildīšanai. 4. punkts Katru gadu ugunsdzēšamos aparātus pārbauda administrācijas pilnvarota kompetenta persona. Katru aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Reizi 10 gados pārbauda hidraulisko spiedienu visiem pastāvīga spiediena ugunsdzēšamo aparātu baloniem un spiedienam nepakļautu ugunsdzēšamo aparātu propelenta gāzes baloniem. 39. noteikums: Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti kontrolpunktos un dzīvojamās un dienesta telpās 2. punkts 1. Izņemot gadījumus, kas minēti 2. apakšpunktā, attiecībā uz katru ugunsdzēšamā aparāta tipu, ko uz kuģa var uzpildīt, nodrošina vismaz 100 % rezerves pildījumu 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % pārējiem aparātiem, bet ne vairāk kā 60 aparātiem. 2. Kuģus, kas īsāki par 45 m, un ugunsdzēšamos aparātus, kurus uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem. 3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Tikai apstiprinātu produkciju atkārtotai uzpildīšanai var izmantot minēto ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai. 41. noteikums: Ugunsdzēsēja ekipējums Uz kuģiem, kas ir 45 m gari un garāki, jābūt vismaz diviem ugunsdzēsēja ekipējuma komplektiem, ko glabā viegli pieejamās un ļoti atstatu novietotās vietās, kas ugunsgrēka gadījumā nevar būt nepieejamas. Ugunsdzēsēja ekipējums atbilst SJO ugunsdrošības sistēmas kodeksa III nodaļas 2.1., 2.1.1. un 2.1.2. noteikumam. Katram elpošanas aparātam ir divi rezerves pildījumi. 42. noteikums: Ugunsdrošības plāns Ugunsdrošības plāns ir pastāvīgi izlikts redzamā vietā. Šā plāna saturs atbilst SJO Rezolūcijai A.654(16) "Ugunsdrošības plānu grafiskie simboli" un SJO Rezolūcijai A.756(18) "Pamatnostādnes attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar ugunsdrošības plāniem". Attiecībā uz kuģiem, kas īsāki par 45 m, administrācija var atteikties no šīs prasības. VI NODAĻA: APKALPES AIZSARDZĪBA 3. noteikums: Balsti, margas un šķērši 2. punkts Minimālais vertikālais attālums no dziļākās darba ūdenslīnijas līdz balsta augšdaļas zemākajam punktam vai darba klāja malai, ja ir ierīkotas šķērša margas, nodrošina atbilstošu apkalpes aizsardzību no ūdens applūdināšanas uz klāja, ņemot vērā jūras stāvokļus un laika apstākļus, kuros kuģis var darboties, darbības rajonus, kuģa tipu un tā zvejas veidu. Brīvsāni, ko mēra kuģa vidusdaļā, no tā darba klāja malas, no kura veic zveju, nav īsāki par 300 mm vai nav īsāki par brīvsāniem, kas atbilst maksimālajai pieļaujamajai iegrimei, atkarībā no tā, kuri ir augstāki. Kuģiem ar pārsegtiem darba klājiem, kas izkārtoti tā, ka ūdens neieplūst pārsegtajās darba telpās, ir vajadzīgi tikai maksimālajai pieļaujamajai iegrimei atbilstoši brīvsāni. 4. noteikums: Kāpnes Kuģa apkalpes drošībai saskaņā ar attiecīgiem ISO standartiem nodrošina un būvē atbilstoša izmēra un stiprības kāpnes ar margām un neslideniem pakāpieniem. VII NODAĻA: GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI UN RISINĀJUMI 3. noteikums: Glābšanas līdzekļu un risinājumu novērtēšana, pārbaude un apstiprināšana 2. punkts Pirms glābšanas līdzekļu un risinājumu apstiprināšanas administrācija nodrošina to, ka šādus glābšanas līdzekļus un risinājumus pārbauda, lai apstiprinātu, ka tie atbilst šīs nodaļas prasībām saskaņā ar Padomes Direktīvas 96/98/EK par kuģu aprīkojumu [9] prasībām, kas ietver SJO Ieteikumus par glābšanas līdzekļu testēšanu. 6. punkts Šajā nodaļā paredzētos glābšanas līdzekļus, kam C daļā nav iekļautas sīkas specifikācijas, nosaka administrācija, ņemot vērā sīkas specifikācijas, kas ar grozījumiem noteiktas šādiem līdzekļiem 1974. gada SOLAS konvencijas III nodaļā, un SJO Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā. 6. noteikums: Glābšanas laivu un plostu un dežūrlaivu pieejamība un nostiprināšana 4. panta a) apakšpunkts Visas glābšanas laivas un plostus nostiprina: - tā, lai ne glābšanas laivas un plosti, ne to nostiprināšanas ierīces netraucētu nevienu citu glābšanas laivu un plostu vai dežūrlaivu ekspluatāciju nevienā citā palaišanas vietā, - tik tuvu ūdens virsmai, cik ir droši un iespējams un, ja papildus glābšanas plostam ir citas glābšanas laivas un plosti, ko paredzēts palaist, pārmetot pāri bortam tādā vietā, ka glābšanas laivas un plosti iekāpšanas pozīcijā nav mazāk par 2 m virs ūdenslīnijas, kad kuģis ir pilnīgi piekrauts nelabvēlīgos diferences apstākļos (līdz 10 °) un ar 20 ° sānsveri uz jebkuru pusi vai leņķī, kurā kuģa atklātā klāja apakšējā mala iegrimst, atkarībā no tā, kas ir mazāks, - nepārtrauktas gatavības stāvoklī, lai apkalpes locekļi varētu veikt sagatavošanu iekāpšanai un palaišanai ātrāk par 5 min, - pilnībā aprīkotus, kā noteikts šajā nodaļā. 23. noteikums: Dežūrlaivas 1. punkta b) apakšpunkts Dežūrlaivas var būt vai nu stingras, vai piepūšamas konstrukcijas vai abu kombinācijas un: i) nav īsākas par 3,8 m un nav garākas par 8,5 m, izņemot par 45 m īsākiem kuģiem, ja to izmēra dēļ vai citu iemeslu dēļ šādu laivu atrašanos uz kuģa uzskata par nesaprātīgu vai neiespējamu, administrācija var atļaut īsāku dežūrlaivu, taču ne īsāku par 3,3 m; ii) var vest vismaz piecus sēdošus cilvēkus un vienu gulošu vai — attiecībā uz kuģiem, kas īsāki par 45 m, ja dežūrlaiva ir īsāka par 3,8 m, — var vest vismaz četrus sēdošus cilvēkus un vienu gulošu. 1. punkta c) apakšpunkts Ar sēdvietu testa palīdzību administrācija nosaka cilvēku skaitu, kurus atļauts uzņemt laivā. Minimālā kravnesība ir noteikta 23. noteikuma 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļā. Sēdvieta, izņemot stūrmaņa vietu, var atrasties uz grīdas. Neviena sēdvietas daļa nav uz margapmales, paneļa vai uz glābšanas riņķa pie laivas borta. " [1] 1966. gada Starptautiskā konvencija par kravas zīmi, ko 1966. gada 5. aprīlī izveidoja Starptautiskā konference par kravas zīmi un 1967. gada 25. oktobrī ar Rezolūciju A.133(V) pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija. [2] Kodekss par nebojātu kuģa noturību visu veidu kuģiem, kas minēti SJO dokumentos, kurus 1993. gada 4. novembrī ar Rezolūciju A.749(18), kas grozīta ar Rezolūciju MSC.75(69), pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija. [3] SJO kodeksā par nebojātu kuģa noturību visu veidu kuģiem 4.5.6.2.1. līdz 4.5.6.2.4. punktā noteiktos noturības kritērijus kuģiem, kas veic piegādes platformām atklātā jūrā, var uzskatīt par līdzvērtīgiem noturības kritērijiem 2. noteikuma 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā. Ar administrācijas piekrišanu šo līdzvērtību var piemērot zvejas kuģiem, kuru korpusa forma ir līdzīga kuģiem, kas veic piegādes platformām atklātā jūrā. [4] Jūras rajonos, kur var parādīties kuģa apledojums un ierosina grozīt kuģa apledojuma rādītājus, sk. Torremolinas konferences Nobeiguma akta 3. pielikuma 2. ieteikumā ietvertos Norādījumus attiecībā uz kuģu apledošanu. [5] Sk. norâdîjumus par sadalîto nodalîjumu un avârijas noturîbas aprçíiniem, kas izklâstîti Torremolino konferences Nobeiguma akta 3. pielikuma 5. ieteikumâ. [6] Sk. arī ieteikumu, ko publicējusi Starptautiskā elektrotehnikas komisija, un jo īpaši 92. publikāciju "Kuģu elektriskās iekārtas". [7] Kodekss par trokšņu līmeni uz kuģiem, ko 1981. gada 19. novembrī ar Rezolūciju A.468(XII) pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija. [8] Starptautiskais kodekss par ugunsdrošības testēšanas metožu piemērošanu (FTP Kodekss), ko ar Rezolūciju MSC.61(67) pieņēmusi Starptautiskās jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komiteja. [9] OV L 46, 17.2.1997., 25. lpp. --------------------------------------------------