pievieno šādus pielikumus:

“

Papildinājumā izklāstīto analīžu metodi izmanto, lai pārliecinātos par to, ka siers, kas gatavots tikai no aitas piena, kazas piena vai bifeļmātes piena vai no aitas, kazas un bifeļmātes piena maisījuma, nesatur govs piena kazeīnu.

Papildinājums

METODE GOVS PIENA UN KAZEINĀTA DETEKTĒŠANAI SIEROS, KAS GATAVOTI NO AITAS PIENA, KAZAS PIENA VAI BIFEĻMĀTES PIENA VAI NO AITAS, KAZAS UN BIFEĻMĀTES PIENA MAISĪJUMIEM

1. DARBĪBAS JOMA

Govs piena un kazeināta detektēšana sieros, kas gatavoti no aitas piena, kazas piena, bifeļmātes piena vai no aitas, kazas un bifeļmātes piena maisījumiem, ar γ-kazeīnu izoelektrisko fokusēšanu pēc plazminolīzes.

2. PIEMĒROŠANAS JOMA

Šī metode ir piemērota sensitīvai un specifiskai svaiga govs piena un termiski apstrādāta govs piena un kazeināta detektēšanai svaigos un nogatavinātos sieros, kas gatavoti no aitas piena, kazas piena, bifeļmātes piena vai no aitas, kazas un bifeļmātes piena maisījumiem. Tā nav piemērota, lai konstatētu, vai pienam un sieram ir piemaisīti termiski apstrādāti govs piena sūkalu olbaltumvielu koncentrāti.

3. METODES PRINCIPS

3.1. Kazeīnu izolēšana no siera un references standartiem

3.2. Izolēto kazeīnu šķīdināšana un šķelšana ar plazmīnu (EC.3.4.21.7.)

3.3. Ar plazmīnu apstrādāto kazeīnu izoelektriskā fokusēšana urīnvielas klātbūtnē un olbaltumvielu iekrāsošana

3.4. Iekrāsoto γ3 un γ2 kazeīna joslu (govs piena klātbūtnes pierādījums) novērtēšana, no parauga iegūtās joslas salīdzinot ar joslām, kas tajā pašā gelā iegūtas no references standartiem, kuri satur 0 % un 1 % govs piena.

4. REAĢENTI

Ja vien nav norādīts citādi, izmanto analītiski tīras vielas. Izmanto divreiz destilētu ūdeni vai ūdeni ar līdzvērtīgu tīrību.

Piezīme. Turpmāk izklāstītās prasības attiecas uz laboratorijā sagatavotiem urīnvielu saturošiem poliakrilamīda geliem, kuru izmēri ir 265 x 125 x 0,25 mm. Ja izmanto cita izmēra un cita veida gelu, atdalīšanas apstākļus var nākties koriģēt.

Izolelektriskā fokusēšana

4.1. Reaģenti urīnvielu saturošu poliakrilamīda gelu iegūšanai

4.1.1. Gela izejšķīdums

Ūdenī izšķīdina:

4,85 g akrilamīda,

0,15 g N, N′-metilēn-bis-akrilamīda (BIS),

48,05 g urīnvielas,

15,00 g glicerīna (87 masas %),

uzpilda līdz 100 ml, glabā ledusskapī brūna stikla pudelē.

Piezīme. Norādīto neirotoksisko akrilamīdu iesvaru vietā var izmantot iepriekš sajauktu akrilamīda/BIS šķīdumu, kas pieejams tirdzniecībā. Ja šāds šķīdums satur 30 % (w/v) akrilamīda un 0,8 % (w/v) BIS, norādīto iesvaru vietā izmanto 16,2 ml tilpumu. Izejšķīduma glabāšanas laiks ir ne ilgāks kā 10 dienas; ja tā vadītspēja ir lielāka par 5 μS, to dejonizē, 30 minūtes maisot ar 2 g MB-3 amberlīta, tad filtrē caur 0,45 μm membrānas filtru.

4.1.2. Gela šķīdums

Sagatavo gela šķīdumu, piedevas un amfolītus (*) samaisot ar gela izejšķīdumu (sk. 4.1.1.).

9,0 ml izejšķīduma,

24 mg β-alanīna,

500 μl amfolīta pH 3,5–9,5,

250 μl amfolīta pH 5–7,

250 μl amfolīta pH 6–8.

Gela šķīdumu divas līdz trīs minūtes maisa un degazē ultraskaņas vannā vai vakuumā.

Piezīme. Gela šķīdumu sagatavo tieši pirms tā uzliešanas (sk. 6.2. punktu).

4.1.3. Katalizatora šķīdumi

4.1.3.1. N, N, N′, N′ – tetrametiletilēndiamīns (Temed)

4.1.3.2. 40 % (w/v) amonija persulfāts (PER):

ūdenī izšķīdina 800 mg PER un uzpilda līdz 2 ml.

Piezīme. Vienmēr izmanto svaigi sagatavotu PER šķīdumu.

4.2. Kontaktšķīdums

Petroleja vai šķidrais parafīns

4.3. Anoda šķīdums

Ūdenī izšķīdina 5,77 g fosforskābes (85 masas %) un atšķaida līdz 100 ml.

4.4. Katoda šķīdums

Ūdenī izšķīdina 2,00 g nātrija hidroksīda un atšķaida ar ūdeni līdz 100 ml.

Parauga sagatavošana

4.5. Reaģenti olbaltumvielu izolēšanai

4.5.1. Atšķaida etiķskābi (25,0 ml ledus etiķskābes uzpilda ar ūdeni līdz 100 ml).

4.5.2. Dihlormetāns

4.5.3. Acetons

4.6. Olbaltumvielas šķīdinošs buferšķīdums

Ūdenī izšķīdina

5,75 g glicerīna (87 masas %),

24,03 g urīnvielas,

250 mg ditiotreitola

un uzpilda līdz 50 ml.

Piezīme. Uzglabā ledusskapī, maksimālais glabāšanas laiks ir viena nedēļa.

4.7. Reaģenti kazeīnu šķelšanai ar plazmīnu

4.7.1. Amonija karbonāta buferšķīdums

0,2 mol/l amonija hidrogēnkarbonāta šķīduma (1,58 g/100 ml ūdens), kas satur 0,05 mol/l etilēndiamīntetraetiķskābes (EDTA, 1,46 g/100 ml), ar 0,2 mol/l amonija karbonāta šķīdumu (1,92 g/100 ml ūdens), kas satur 0,05 mol/l EDTA, titrē līdz pH 8.

4.7.2. Liellopu plazmīns (EC. 3.4.21.7) ar vismaz 5 vien./ml aktivitāti.

4.7.3. ε-aminokapronskābes šķīdums fermentu inhibēšanai

2,624 g ε-aminokapronskābes (6 amino-n-heksānskābe) izšķīdina 100 ml 40 % (v/v) etanola.

4.8. Standarti

4.8.1. Sertificētus references standartus maisījumam no aitas un kazas vājpiena, kas sarecināts ar himozīnu un satur 0 % un 1 % govs piena, var iegādāties Komisijas References materiālu un mērījumu institūtā (Institute for Reference Materials and Measurements, B-2440 Geel, Belgium).

4.8.2. Laboratorijas pagaidu standartu sagatavošana no bifeļmātes piena, kas sarecināts ar himozīnu un satur 0 % un 1 % govs piena

Vājpienu sagatavo, 37 °C temperatūrā 20 minūtes ar 2 500 g centrifugējot neapstrādāta nefasēta bifeļmātes vai govs piena. Pēc tam mēģeni un tās saturu strauji atdzesē līdz 6–8 °C, tad pilnībā noņem virsējo tauku slāni. Lai pagatavotu 1 % standartu, 1 l vārglāzē 495 ml bifeļmātes vājpiena pievieno 5,00 ml govs vājpiena un, pievienojot atšķaidītu pienskābi (10 % w/v), koriģē pH uz 6,4. Noregulē temperatūru uz 35 °C un pievieno 100 μl teļa himozīna (himozīna aktivitāte 1:10 000, aptuveni 3 000 vien./ml), maisa 1 minūti, pārklāj vārglāzi ar alumīnija foliju un vienu stundu atstāj 35 °C temperatūrā, ļaujot veidoties rūgušpiena biezmasai. Kad rūgušpiena biezmasa izveidojusies, visu ar himozīnu sarecināto pienu liofilizē bez iepriekšējas homogenizācijas vai sūkalu notecināšanas. Pēc liofilizēšanas to sasmalcina, lai iegūtu viendabīgu pulveri. Lai sagatavotu 0 % standartu, veic to pašu procedūru, izmantojot tīru bifeļmātes vājpienu. Standartus uzglabā – 20 °C temperatūrā.

Piezīme. Pirms standartu sagatavošanas ir ieteicams pārbaudīt bifeļmātes piena tīrību, veicot ar plazmīnu apstrādāto kazeīnu izoelektrisko fokusēšanu.

Reaģenti olbaltumvielu iekrāsošanai

4.9. Fiksators

Ūdenī izšķīdina 150 g trihloretiķskābes un uzpilda līdz 1 000 ml.

4.10. Atkrāsojošais šķīdums

500 ml metanola un 200 ml ledus etiķskābes ar destilētu ūdeni atšķaida līdz 2 000 ml.

Piezīme. Katru dienu sagatavo svaigu atkrāsojošo šķīdumu; to var sagatavot, sajaucot vienādus 50 % (v/v) metanola un 20 % (v/v) ledus etiķskābes izejšķīdumu tilpumus.

4.11. Iekrāsojošie šķīdumi

4.11.1. Iekrāsojošais šķīdums (1. izejšķīdums)

Izmantojot magnētisko maisītāju (aptuveni 45 minūtes), 3,0 g Coomassie briljantzilā G-250 (C.I. 42655) izšķīdina 1 000 ml 90 % (v/v) metanola un izfiltrē caur diviem vidēji ātras filtrācijas kroku filtriem.

4.11.2. Iekrāsojošais šķīdums (2. izejšķīdums)

5,0 g vara sulfāta pentahidrāta izšķīdina 1 000 ml 20 % (v/v) etiķskābes.

4.11.3. Iekrāsojošais šķīdums (darba šķīdums)

Tieši pirms iekrāsošanas sajauc kopā 125 ml katra izejšķīduma (4.11.1. un 4.11.2.).

Piezīme. Iekrāsojošais šķīdums jāsagatavo tā izmantošanas dienā.

5. IEKĀRTA

5.1. Stikla plates (265 × 125 × 4 mm); gumijas veltnis (platums 15 cm); līmeņojams galds

5.2. Gela nesējloksne (265 × 125 mm)

5.3. Segloksne (280 × 125 mm); katrai garajai malai pielīmē līmlentes sloksni (280 × 6 × 0,25 mm) (sk. 1. attēlu)

5.4. Elektrofokusēšanas kamera ar dzesēšanas plati (piem., 265 × 125 mm) un piemērotu strāvas avotu (≥ 2,5 kV) vai automātiska elektroforēzes ierīce

5.5. Termostatējams cirkulācijas kriostats, noregulēts uz 12 ± 0,5 °C

5.6. Centrifūga, noregulējama uz 3 000 g

5.7. Elektrodu plāksnes (≥ 265 mm garas)

5.8. Plastmasas pilināmās pudeles anoda un katoda šķīdumiem

5.9. Parauga aplikatori (10 × 5 mm, viskoze vai filtrpapīrs ar zemu olbaltumvielu adsorbētspēju)

5.10. Nerūsējošā tērauda vai stikla iekrāsošanas un atkrāsošanas trauki (piem., 280 × 150 mm instrumentu paplātes)

5.12. Regulējams stieņa homogenizators (vārpstas diametrs 10 mm), 8 000–20 000 apgr./min.

5.13. Magnētiskais maisītājs

5.14. Ultraskaņas vanna

5.15. Plēves sakausētājs

5.16. Mikropipetes, 25 μl

5.17. Vakuumcentrifūga vai liofilizators

5.18. Termostatējama ūdens vanna, kas noregulējama uz 35 un 40 ± 1 °C, ar kratītāju

5.19. Densitometrs, kura rādījumi nolasāmi pie λ = 634 nm

6. PROCEDŪRA

6.1. Parauga sagatavošana

6.1.1. Kazeīnu izolēšana

Centrifūgas mēģenē ar 100 ml ietilpību iesver 5 g sausās masas ekvivalentu siera vai references standarta daudzumu, pievieno 60 ml destilēta ūdens un homogenizē ar stieņa homogenizatoru (8 000–10 000 apgr./min.). Ar atšķaidītu etiķskābi (4.5.1.) koriģē pH uz 4,6 un centrifugē (5 minūtes, 3 000 g). Dekantē taukus un sūkalas, atlikumu ar 20 000 apgr./min. homogenizē 40 ml destilēta ūdens, kura pH ar atšķaidītu etiķskābi (4.5.1.) koriģēts uz 4,5, pievieno 20 ml dihlormetāna (4.5.2.), atkal homogenizē un centrifugē (5 min, 3 000 g). Ar lāpstiņu noņem kazeīna slāni, kas atrodas starp ūdens fāzi un organisko fāzi (sk. 2. attēlu), un abas fāzes dekantē. Kazeīnu rehomogenizē 40 ml destilēta ūdens (sk. iepriekš) un 20 ml dihlormetāna (4.5.2.) un centrifugē. Šo procedūru atkārto, līdz abas ekstrakcijas fāzes ir bezkrāsainas (divas līdz trīs reizes). Olbaltumvielu atlikumu homogenizē ar 50 ml acetona (4.5.3.) un filtrē caur vidēji ātras filtrācijas kroku filtrpapīru. Katru reizi atlikumu mazgā uz filtra ar divām atsevišķām 25 ml acetona porcijām un ļauj nožūt gaisā vai žāvē ar slāpekļa plūsmu, tad piestā saberž smalkā pulverī.

Piezīme. Sausie kazeīna izolāti jāglabā – 20 °C temperatūrā.

6.1.2. β-kazeīnu šķelšana ar plazmīnu, lai palielinātu γ-kazeīnu koncentrāciju

25 mg izolēto kazeīnu (6.1.1.) disperģē 0,5 ml amonija karbonāta buferšķīduma (4.7.1.) un homogenizē 20 minūtes, piemēram, apstrādājot ar ultraskaņu. Uzkarsē līdz 40 °C un pievieno 10 μl plazmīna (4.7.2.), samaisa un 40 °C temperatūrā vienu stundu inkubē, nepārtraukti kratot. Lai inhibētu fermentu, pievieno 20 μl ε-aminokapronskābes šķīduma (4.7.3.), tad pievieno 200 mg cietās urīnvielas un 2 mg ditiotreitola.

Piezīme. Lai iegūtu lielāku simetriju fokusētajās kazeīna joslās, pēc ε-aminokapronskābes pievienošanas šķīdumu ieteicams liofilizēt un tad izšķīdināt atlikumu 0,5 ml olbaltumvielas šķīdinošā buferšķīduma (4.6.).

6.2. Urīnvielu saturošu poliakrilamīda gelu sagatavošana

Ar dažu ūdens pilienu palīdzību gela nesējloksni (5.2.) izveltnē uz stikla plates (5.1.), ar papīra dvieli vai salveti nosusina lieko ūdeni. Tādā pašā veidā uz citas stikla plates izveltnē segloksni (5.3.) ar starplikām (0,25 mm). Plati novieto horizontāli uz līmeņojama galda.

Sagatavotajam un atgaisotajam gela šķīdumam (4.1.2.) pievieno 10 μl Temed (4.1.3.1.), samaisa un pievieno 10 μl PER šķīduma (4.1.3.2.), rūpīgi samaisa un tūlīt vienmērīgi izlej segloksnes centrā. Vienu gela nesējplates malu (ar loksni uz leju) novieto uz segloksnes plates un lēnām pieliec, lai starp loksnēm veidotos vienmērīga gela kārta bez gaisa pūslīšiem (3. attēls). Izmantojot plānu lāpstiņu, gela nesējplati uzmanīgi noliec pilnībā un uz tās novieto vēl trīs stikla plates smagumam. Kad polimerizācija ir beigusies (aptuveni pēc 60 minūtēm), uz gela nesējloksnes polimerizējušos gelu noņem kopā segloksni, atdalot stikla plates. Nesējloksnes otru pusi rūpīgi notīra, lai noņemtu gela atliekas un urīnvielu. Gela “sendviča” garākās malas sakausē kopā, lai izveidotos caurulīte, un to uzglabā ledusskapī (ne ilgāk par sešām nedēļām).

Piezīme. Segloksni ar starplikām var izmantot atkārtoti. Poliakrilamīda gelu var sagriezt mazākos gabalos, tas ir ieteicams, ja ir maz paraugu vai ja izmanto automātisku elektroforēzes ierīci (divi geli, izmēri 4,5 × 5 cm).

6.3. Izolelektriskā fokusēšana

Dzesēšanas termostatu iestata uz 12 °C. Gela nesējloksnes otru pusi noslauka ar petroleju, pēc tam dažus pilienus petrolejas iepilina (4.2.) dzesēšanas bloka centrā. Pēc tam uz tā izveltnē gela “sendviču” ar nesējloksni uz leju, raugoties, lai neveidotos gaisa pūslīši. Noslauka lieko petroleju un noņem segloksni. Elektrodu plāksnes samērcē ar anoda šķīdumu un katoda šķīdumu (4.3. un 4.4.), nogriež tās gela garumā un novieto paredzētajā stāvoklī (attālums starp elektrodiem 9,5 cm).

Izoelektriskās fokusēšanas apstākļi

6.3.1. Gela izmēri 265 × 125 × 0,25 mm

Solis Laiks (min.) Spriegums (V) Strāvas stiprums (mA) Jauda (W) Voltstundas (Vh) 1. Priekšfokusēšana 30 maksimāli 2 500 maksimāli 15 konstanta 4 aptuveni 300 2. Parauga fokusēšana (7) 60 maksimāli 2 500 maksimāli 15 konstanta 4 aptuveni 1 000 3. Nobeiguma fokusēšana 60 maksimāli 2 500 maksimāli 5 maksimāli 20 aptuveni 3 000 40 maksimāli 2 500 maksimāli 6 maksimāli 20 aptuveni 3 000 30 maksimāli 2 500 maksimāli 7 maksimāli 25 aptuveni 3 000

Piezīme. Ja maina gela biezumu vai platumu, attiecīgi jākoriģē strāvas stiprums un jauda (piemēram, ja izmanto gelu, kura izmēri ir 265 × 125 × 0,5 mm, strāvas stiprums un jauda jādivkāršo).

6.3.2. Sprieguma programmas piemērs automātiskajai elektroforēzes ierīcei (2 geli, izmēri 5,0 × 4,5 cm), elektrodus novieto tieši uz gela (bez elektrodu plāksnēm)

Solis Spriegums Strāvas stiprums Jauda Temperatūra Voltstundas 1. Priekšfokusēšana 1 000 V 10,0 mA 3,5 W 8 °C 85 Vh 2. Parauga fokusēšana 250 V 5,0 mA 2,5 W 8 °C 30 Vh 3. Fokusēšana 1 200 V 10,0 mA 3,5 W 8 °C 80 Vh 4. Fokusēšana 1 500 V 5,0 mA 7,0 W 8 °C 570 Vh

2. solī parauga aplikatoru uzliek pie 0 Vh.

2. solī parauga aplikatoru noņem pie 30 Vh.

6.4. Olbaltumvielu iekrāsošana

6.4.1. Olbaltumvielu fiksēšana

Tūlīt pēc strāvas padeves pārtraukšanas elektrodu plāksnes noņem, un gelu tūlīt ievieto iekrāsošanas / atkrāsošanas traukā, kurā iepildīti 200 ml fiksatora (4.9.); atstāj tajā uz 15 minūtēm, nepārtraukti krata.

6.4.2. Gela plates mazgāšana un iekrāsošana

Kārtīgi notecina fiksatoru, gela plati mazgā divreiz pa 30 sekundēm, katru reizi izmantojot 100 ml atkrāsošanas šķīduma (4.10.). Nolej atkrāsošanas šķīdumu un piepilda trauku ar 250 ml iekrāsošanas šķīduma (4.11.3.); viegli kratot, ļauj iekrāsoties 45 minūtes.

6.4.3. Gela plates atkrāsošana

Nolej iekrāsošanas šķīdumu, gela plati divreiz mazgā, katru reizi izmantojot 100 ml atkrāsošanas šķīduma (4.10.), tad 15 minūtes krata kopā ar 200 ml atkrāsošanas šķīduma; atkrāsošanas procedūru atkārto vismaz divas vai trīs reizes, līdz pamats ir tīrs un bezkrāsains. Pēc tam gela plati skalo ar destilētu ūdeni (2 × 2 minūtes) un žāvē gaisā (2–3 stundas) vai ar fēnu (10–15 minūtes).

1. piezīme. Fiksēšanu, mazgāšanu, iekrāsošanu un atkrāsošanu veic 20 °C temperatūrā. To neveic paaugstinātā temperatūrā.

2. piezīme. Ja dod priekšroku jutīgākai iekrāsošanai ar sudrabu (piemēram, Silver Staining Kit, Protein, Pharmacia Biotech, Code No 17-1150-01), ar plazmīnu apstrādātie kazeīna paraugi jāatšķaida līdz 5 mg/ml.

7. IZVĒRTĒŠANA

Izvērtēšanu veic, nezināma sastāva parauga olbaltumvielu joslas salīdzinot ar references standartu joslām uz tā paša gela. Govs piena detektēšanu sieros, kas gatavoti no aitas piena, kazas piena un bifeļmātes piena vai no aitas, kazas un bifeļmātes piena maisījumiem, veic, nosakot γ3- un γ2-kazeīnus, kuru izoelektriskie punkti izvietojas starp pH 6,5 un pH 7,5 (4.a, 4.b un 5. attēls). Detektēšanas robeža ir mazāka par 0,5 %.

7.1. Vizuāla novērtēšana

Ja veic govs piena daudzuma vizuālo novērtēšanu, paraugu un standartu koncentrācijas ieteicams koriģēt, lai aitas, kazas un/vai bifeļmātes γ2- un γ3- kazeīna koncentrācija būtu tāda pati (sk. “γ2 E, G, B” un “γ3 E, G, B” 4.a, 4.b un 5. attēlā). Pēc tam par govs piena daudzumu (mazāks par, vienāds ar vai lielāks par 1 %) nezināma sastāva paraugā var spriest tieši, govs piena γ3- un γ2-kazeīna koncentrāciju (sk. “γ3 C” un “γ2 C” 4.a, 4.b un 5. attēlā) salīdzinot ar koncentrāciju 0 % un 1 % references standartos (aitas, kazas piens) vai laboratorijas pagaidu standartos (bifeļmātes piens).

7.2. Densitometriska novērtēšana

Lai noteiktu govs piena γ2- un γ3-kazeīna smailes laukuma attiecību pret aitas, kazas un/vai bifeļmātes piena γ2- un γ3-kazeīna smailes laukumu (sk. 5. attēlu), izmanto densitometru (5.19.), ja pieejams. Šo lielumu salīdzina ar tā 1 % references standarta (aitas, kazas piens) vai tā laboratorijas pagaidu standarta (bifeļmātes piens) γ2- un γ3-kazeīna smailes laukuma attiecību, kas analizēts uz tā paša gela.

Piezīme. Metode darbojas apmierinoši, ja 1 % references standartā iegūst skaidru pozitīvu signālu par govs piena γ2- un γ3-kazeīniem, bet 0 % references standartā to neiegūst. Ja tā nav, procedūru optimizē, precīzi ievērojot metodes norādījumus.

Paraugu uzskata par pozitīvu, ja govs piena γ2- un γ3-kazeīnu vai atbilstošo smaiļu laukumu attiecības ir vienādas ar vai lielākas par 1 % references standarta līmeni.

8. ATSAUCES

Addeo F., Moio L., Chianese L., Stingo C., Resmini P., Berner I, Krause I., Di Luccia A., Bocca A.: Use of plasmin to increase the sensitivity of the detection of bovine milk in ovine and/or caprine cheese by gel isoelectric focusing of γ2-caseins. Milchwissenschaft 45, 708-711 (1990).

Addeo F., Nicolai M.A., Chianese L., Moio L., Spagna Musso S., Bocca A., Del Giovine L.: A control method to detect bovine milk in ewe and water buffalo cheese using immunoblotting. Milchwissenschaft 50, 83-85 (1995).

Krause I., Berner I, Klostermeyer H.: Sensitive detection of cow milk in ewe and goat milk and cheese by carrier ampholyte — and carrier ampholyte/immobilized pH gradient — isoelectric focusing of γ-caseins using plasmin as signal amplifier. in: Electrophoresis-Forum 89 (B. J. Radola, ed.) pp 389-393, Bode-Verlag, München (1989).

Krause Ι., Belitz H.-D., Kaiser K.-P.: Nachweis von Kuhmilch in Schaf and Ziegenmilch bzw. -käse durch isoelektrische Fokussierung in harnstoffhaltigen Polyacrylamidgelen. Z. Lebensm. Unters. Forsch. 174, 195-199 (1982).

Radola B.J.: Ultrathin-layer isoelectric focusing in 50-100 μm polyacrylamide gels on silanised glass plates or polyester films. Electrophoresis 1, 43-56 (1980).

1. attēls.

Shematisks segloksnes attēlojums

2. attēls.

Kazeīna slānis, kas pēc centrifugēšanas atrodas starp ūdens fāzi un organisko fāzi

3. attēls.

Noliekšanas paņēmiens, ko izmanto ultraplānu poliakrilamīda gelu iegūšanai

a = starplika (0,25 mm), b = segloksne (5.3.), c, e = stikla plates (5.1.), d = gela šķīdums (4.1.2.), f = gela nesējloksne (5.2.)

4.a attēls

Ar plazmīnu apstrādātu kazeīnu izoelektriskā fokusēšana no siera, kas gatavots no aitas piena un kazas piena un satur dažādus govs piena daudzumus

% CM = govs piena procentuālā daļa, C = govs, E = aita, G = kaza

Parādīta IEF gela augšējā daļa.

4.b attēls

Ar plazmīnu apstrādātu kazeīnu izoelektriskā fokusēšana no siera, kas gatavots no aitas, kazas un bifeļmātes piena maisījumiem, kuri satur dažādus govs piena daudzumus

% CM = govs piena procentuālā daļa, 1 + = paraugs, kas satur 1 % govs piena un kam piemaisīts tīrs govs piena kazeīns, kurš parādās joslas vidū. C = govs, E = aita, G = kaza, B = bifeļmāte

Parādīts IEF gela kopējais atdalīšanas attālums.

5. attēls.

Standartu densitogrammu (STD) un no aitas un kazas piena maisījuma gatavota siera paraugu densitogrammu superpozīcija pēc izoelektriskās fokusēšanas

a, b = standarti, kas satur 0 % un 1 % govs piena, c–g = siera paraugi, kas satur 0 %, 1 %, 2 %, 3 % un 7 % govs piena. C = govs, E = aita, G = kaza.

IEF gela augšējā daļa skenēta pie λ = 634 nm.