Oficiālais Vēstnesis L 087 , 25/03/2004 Lpp. 0020 - 0030



Padomes Lēmums (2003. gada 29. decembris), ar kuru paredz noteikumus par to, kā īstenot Padomes Lēmumu 2001/792/EK, Euratom, ar ko izveido Kopienas mehānismu pastiprinātas sadarbības veicināšanai civilās aizsardzības palīdzības intervenču jomā (izziņots ar dokumenta numuru C(2003) 5185) (Dokuments attiecas uz EEZ) (2004/277/EK, Euratom) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 2001. gada 23. oktobra Lēmumu 2001/792/EK, Euratom, ar ko izveido Kopienas mehānismu pastiprinātas sadarbības veicināšanai civilās aizsardzības palīdzības intervenču jomā [1] un jo īpaši tā 8. panta 2. punkta a) līdz e) apakšpunktu un g) apakšpunktu, tā kā: (1) Kopienas mehānisms, kas izveidots ar Lēmumu 2001/792/EK, še turpmāk "mehānisms", ir paredzēts, lai sniegtu atbalstu lielās ārkārtējās situācijās, kurās var būt nepieciešama steidzama reaģēšanas darbība, tajā skaitā ārkārtējās situācijās, kuras rodas saistībā ar krīzes pārvaldīšanu, kas minēta Līguma par Eiropas Savienību V sadaļā. Otrā gadījumā ņem vērā Padomes un Komisijas kopīgo deklarāciju par Kopienas civilās aizsardzības mehānisma izmantošanu krīzes pārvaldīšanā, kas minēta Līguma par Eiropas Savienību V sadaļā. (2) Mehānisms ir paredzēts, lai palīdzētu nodrošināt labāku, pirmkārt, cilvēku, kā arī vides un īpašuma aizsardzību lielās ārkārtējās situācijās, tajā skaitā nejauša jūras piesārņojuma gadījumā, kurš paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. decembra Lēmumā Nr. 2850/2000/EK, ar ko nosaka Kopienas sadarbību nejauša vai tīša jūras piesārņojuma jomā [2]. (3) Līdzdalība Kopienas mehānismā ir atvērta dalībvalstīm, bet būtu jāpadara pieejama Norvēģijai, Islandei un Lihtenšteinai, ņemot vērā EEZ Apvienotās komitejas 2002. gada 27. septembra Lēmumu Nr. 135/2002, ar ko groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kuras neietilpst četrās pamatbrīvībās [3]. Attiecībā uz kandidātvalstīm līdzdalības iespēja jāsniedz tām valstīm, kas ir parakstījušas saprašanās memorandu ar Komisiju. (4) Jāizveido procedūra jaunākās informācijas sniegšanai par resursiem, kas valstīs, kuras piedalās mehānismā, pieejami dažāda veida intervencēm, lai ārkārtējās situācijās sekmētu palīdzības vienību, ekspertu un citu resursu mobilizāciju un nodrošinātu labāku šo resursu izmantošanu. (5) Jāizveido monitoringa un informācijas centrs, kuram jābūt pieejamam un spējīgam nekavējoties reaģēt 24 stundas diennaktī, lai kalpotu valstīm, kas piedalās mehānismā, un Komisijai. (6) Monitoringa un informācijas centrs ir būtiska mehānisma sastāvdaļa, jo tas nodrošina nepārtrauktu saikni ar to dalībvalstu civilās aizsardzības operatīvajiem kontaktpunktiem, kas piedalās mehānismā. Monitoringa un informācijas centram ārkārtējā situācijā jāsniedz tūlītēja piekļuve būtiskai informācijai par ekspertiem, palīdzības vienībām un citu pieejamo intervences atbalstu. (7) Jāizveido kopīga ārkārtējo situāciju sakaru un informācijas sistēma (CECIS), lai nodrošinātu iespēju monitoringa un informācijas centram un izraudzītajiem kontaktpunktiem sazināties un dalīties ar informāciju. (8) CECIS ir būtiska mehānisma sastāvdaļa, jo tai ir jāgarantē tās informācijas autentiskums, integritāte un konfidencialitāte, kas parastos apstākļos, kā arī ārkārtējās situācijās tiek apmainīta starp valstīm, kuras piedalās mehānismā. (9) CECIS jāizveido, pamatojoties uz vispārējo īstenošanas plānu (GIP), kā daļa no PROCIV–NET projekta, ko īsteno un finansē saistībā ar programmu datu apmaiņai starp iestādēm, IDA programmu, kura paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 12. jūlija Lēmumā Nr. 1719/1999/EK, ar ko nosaka vairākas pamatnostādnes, tajā skaitā vispārējas intereses projektus attiecībā uz Eiropas komunikāciju tīkliem elektroniskajai datu apmaiņai starp pārvaldes iestādēm (IDA) [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2046/2002/EK [5], un Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 12. jūlija Lēmumā Nr. 1720/1999/EK, ar ko pieņem virkni darbību un pasākumu, lai nodrošinātu to, ka Eiropas komunikāciju tīkli elektroniskai datu apmaiņai starp pārvaldes iestādēm (IDA) būtu savietojami un pieejami [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2045/2002/EK [7]. (10) To ekspertu pieejamība, kas spējīgi organizēt un koordinēt palīdzības vienības, veido būtisku Kopienas mehānisma sastāvdaļu. Lai nodrošinātu iespēju efektīvi izraudzīties vajadzīgos ekspertus, ir būtiski vienoties par kopīgiem izvēles kritērijiem. (11) Jānosaka ekspertu uzdevumi un to nosūtīšanas procedūra. (12) Jāizveido mācību programma, lai uzlabotu civilās aizsardzības palīdzības intervenču koordināciju, nodrošinot savietojamību un komplementaritāti starp palīdzības vienībām un ceļot ekspertu kompetenci. Programmā jāiekļauj kopīgas mācības un praktiskus pasākumus un apmaiņas sistēma, kurā ietvertas lekcijas, gadījumu izpēte, darba grupas, stimulācijas un praktiskas mācības atbilstoši katras darbības saturam. Šādas mācību programmas izveide arī atbilst Padomes 2002. gada 28. janvāra Rezolūcijas 2002/C 43/01 par sadarbības pastiprināšanu civilās aizsardzības mācību jomā [8] būtībai. (13) Saistībā ar Kopienas mehānismu ir svarīgi noteikt skaidrus intervences noteikumus, lai nodrošinātu efektīvu palīdzību ārkārtējā situācijā. (14) Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/847/EK [9] 4. panta 1. punktu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. I NODAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. pants Ar šo lēmumu izveido noteikumus par to, kā īstenot Lēmumu 2001/792/EK, Euratom attiecībā uz šādiem jautājumiem: 1. informāciju par attiecīgajiem resursiem, kas pieejami civilās aizsardzības palīdzības intervencei; 2. monitoringa un informācijas centra izveidi; 3. kopīgas ārkārtējo situāciju sakaru un informācijas sistēmas, še turpmāk CESIS, izveidi; 4. novērtēšanas un/vai koordinācijas vienības, tajā skaitā ekspertu, izvēles kritēriji; 5. mācību programmas izveidi; 6. intervencēm Kopienā un ārpus tās. 2. pants Šajā lēmumā ir šādas definīcijas: a) "iesaistītās valstis" ir dalībvalstis, kandidātvalstis, kas parakstījušas saprašanās memorandu ar Komisiju, kā arī Norvēģija, Islande un Lihtenšteina; b) "trešās valstis" ir valstis, kas nepiedalās mehānismā. II NODAĻA PIEEJAMIE RESURSI 3. pants 1. Iesaistītās valstis sniedz Komisijai šādu informāciju par resursiem, kas pieejami civilās aizsardzības palīdzības intervencēm: a) par palīdzības vienībām, kas identificētas atbilstoši Lēmuma 2001/792/EK, Euratom 3. panta a) apakšpunktam, un jo īpaši: i) par vienību lielumu un paredzēto mobilizācijas laiku, ii) par to pieejamību intervencēm iesaistītajās valstīs un trešās valstīs, iii) par to pieejamību īstermiņa, vidēja termiņa vai ilgtermiņa misijās, iv) par to transporta līdzekļiem un to pašnodrošinātības pakāpi, v) jebkuru citu būtisku informāciju; b) par ekspertiem, kas izraudzīti saskaņā ar Lēmuma 2001/792/EK/Euratom 3. panta b) punktu. 2. Šā panta 1. punktā minēto informāciju regulāri atjaunina. 3. Monitoringa un informācijas centrs, kas izveidots saskaņā ar 4. pantu, vāc informāciju, kas minēta šā panta 1. punktā, un dara to pieejamu, izmantojot CECIS, kas izveidota saskaņā ar 7. pantu. 4. Šā panta 1. punktā minētās informācijas pamatā ir misiju scenāriju pieeja attiecībā uz iesaistītajām valstīm un ārpus šīm valstīm. III NODAĻA MONITORINGA UN INFORMĀCIJAS CENTRS 4. pants Ar šo tiek izveidots Monitoringa un informācijas centrs, kas ir pieejams un spējīgs nekavējoties reaģēt 24 stundas diennaktī un kas ir izvietots Komisijas telpās. 5. pants Monitoringa un informācijas centra ikdienas pienākumos ietilpst jo īpaši: 1. regulāra tās informācijas atjaunināšana, ko iesaistītās valstis sniegušas par palīdzības vienību un ekspertiem, kuri identificēti un izraudzīti atbilstoši Lēmuma 2001/792/EK, Euratom 3. panta a) apakšpunktam un b) apakšpunktam, kā arī par citu intervences atbalstu un medicīnas resursiem, kas var būt pieejami intervencēm; 2. tās informācijas apkopošana, kas sniegta par iesaistīto valstu spējām uzturēt serumu un vakcīnu ražošanu vai citus nepieciešamus medicīnas resursus un par krājumiem, kuri var būt pieejami intervencei lielā ārkārtējā situācijā, un šīs informāciju informācijas apkopošana sistēmā, kas ir attiecīgā līmenī aizsargāta; 3. regulāra savu darba procedūru un operatīvās rīcības aktualizēšana; 4. saziņa ar iesaistīto valstu kontakpunktiem ar mērķi vajadzības gadījumā sagatavot ziņojumu par lielām ārkārtējām situācijām; 5. līdzdalība gūtās pieredzes programmā un tās rezultātu izplatīšana; 6. iesaistīšanās mācību kursa sagatavošanā, rīkošanā un paveiktā darba kontrolē; 7. iesaistīšanās mācību programmas sagatavošanā, rīkošanā un paveiktā darba kontrolē mācībās laukā un teorētiskās mācībās. 6. pants Lielā ārkārtējas situācijā Monitoringa un informācijas centrs rīkojas saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti VII nodaļā. IV NODAĻA KOPĪGA ĀRKĀRTĒJO SITUĀCIJU SAKARU UN INFORMĀCIJAS SISTĒMA 7. pants Ar šo izveido kopīgu ārkārtējo situāciju sakaru un informācijas sistēmu (CECIS). 8. pants CECIS sastāv no šādām trīs daļām: a) tīkla līmenis, ko veido fiziskais tīkls, kurš savieno kompetentās iestādes un kontaktpunktus iesaistītajās valstīs un Monitoringa un informācijas centru; b) lietojuma līmenis, ko veido datubāzes un citas informācijas sistēmas, kuras vajadzīgas civilās aizsardzības palīdzības intervenču darbībai, un jo īpaši tās, kuras vajadzīgas: i) lai nosūtītu paziņojumus, ii) lai nodrošinātu saziņu un dalīšanos informācijā starp Monitoringa un informācijas centru un kompetentajām iestādēm, un kontaktpunktiem, iii) lai apkopotu informāciju par serumiem un vakcīnām vai citiem medicīnas resursiem un par krājumiem, iv) lai nodotu pieredzi, kas gūta intervencēs; c) drošības līmenis, ko veido to sistēmu, noteikumu un procedūru kopums, kuri nepieciešami, lai nodrošinātu to datu konfidencialitāti, ko glabā un izplata ar CECIS starpniecību. 9. pants 1. CECIS tiek izveidota atbilstoši Lēmumam Nr. 1719/1999/EK un Lēmumam Nr. 1720/1999/EK, un tā darbojas saskaņā ar minētajiem lēmumiem. 2. Tīkla līmenis darbojas, izmantojot Eiropas dienestus telemātikai iestāžu starpā (TESTA), IDA vispārējos dienestus, kas norādīti Lēmuma Nr. 1720/1999/EK 4. pantā. 3. Lietojuma līmenis ir ar tīmekļa starpniecību pieejama daudzvalodu datubāze, kas pieejama caur TESTA un saistīta ar normāla SMTP elektroniskā pastu lietojumprogrammas izmantošanu. 4. Drošības slānis ir balstīts uz publiskās atslēgas infrastruktūras izmantošanu attiecībā uz slēgtām lietotāju grupām (IDA PKI–CUG) un IDA vispārējo dienestu, kas norādīts Lēmuma Nr. 1720/1999/EK 4. pantā. 10. pants Rīkojoties ar dokumentiem, datubāzēm un informācijas sistēmām, kas CECIS sistēmā ir klasificētas līdz pat pakāpei "ES IEROBEŽOTAI LIETOŠANAI", ievēro noteikumus, kas izklāstīti Padomes Lēmumā 2001/264/EK [10] un Komisijas Lēmumā 2001/844/EK, EOTK, Euratom [11]. Dokumentus un informāciju, kas klasificēti kā "ES KONFIDENCIĀLI" vai kā augstākas pakāpes, pārsūta atbilstoši īpašai kārtībai starp autoru un saņēmēju(-iem). CECIS drošības klasifikāciju attiecīgā gadījumā atjaunina. 11. pants 1. Iesaistītās valstis iesniedz Komisijai attiecīgo informāciju, izmantojot "Valsts veidlapu", kas norādīta pielikumā. 2. Iesaistītās valstis sniedz informāciju par kontaktpunktiem saistībā ar civilo aizsardzību un, attiecīgā gadījumā, par citiem dienestiem, kas reaģē uz dabas katastrofām, tehnogēnām katastrofām, radiācijas vai vides avārijām, to skaitā nejaušiem jūras piesārņojumiem. 3. Iesaistītās valstis nekavējoties paziņo Komisijai par visām izmaiņām informācijā, kas minēta 1. un 2. punktā. 12. pants Izveido lietotāju grupu, kuras sastāvā ietilpst iesaistīto valstu izvirzītie pārstāvji. Tā palīdz Komisijai CECIS validācijā un testēšanā. 13. pants 1. Ar šo apstiprina vispārēju īstenošanas plānu (GIP) CECIS ieviešanai. Saskaņā ar GIP Komisija: a) izveido īpašus pasākumus saistībā ar IDA pamatlīgumiem tīkla un drošības līmeņa īstenošanai; b) pamatojoties uz atklāti izsludinātu konkursu, izveido nolīgumus lietojuma līmeņa izveidei un validācijai, kā arī priekšizpētei; c) nodrošina, ka visām personām, kas iesaistītas izveides un validācijas stadijās, kā arī priekšizpētē, ir atbilstīgi ļauts rīkoties ar informāciju, kas klasificēta vismaz kā "ES KONFIDENCIĀLI", saskaņā ar Lēmumu 2001/264/EK un Komisijas Lēmumu 2001/844/EK, EOTK, Euratom; d) nodrošina projekta vadību, paturot prātā galīgo CECIS ierīkošanu. Šajā ziņā Komisija nodrošina un aktualizē vispārēju plānu un koordinē izveides, validācijas un ieviešanās posmus ar iesaistītajām valstīm un izraudzīto(-ajiem) darbuzņēmēju(-iem). Komisija arī ņem vērā iesaistīto valstu vajadzības un prasības; e) kontrolē paveikto darbu, apstiprina un pārbauda atsevišķos līmeņus un pabeigto CECIS ar lietotāju grupas palīdzību; f) nodrošina instruktoru apmācību un to, ka iesaistītās valstis tiek regulāri informētas par projekta gaitu; g) nodrošina projekta drošību, liedzot neatļautu jūtīgas informācijas izplatīšanu. h) ar Komisijas datu centra starpniecību nodrošina, ka serveris ir atbilstīgi pieslēgts pie TESTA un ir pieejams vismaz tādā paša pakalpojumu līmenī kā pārējais tīkls; i) nodrošina PKI ieviešanu ar telekomunikāciju centra starpniecību; j) sniedz visu vajadzīgo atbalstu projekta ieviešanas posmam un nodrošina nepieciešamo apkopi un atbalstu pēc tam. 2. Iesaistītās valstis nodrošina to, ka tiek izpildītas saistībā ar valsts veidlapu uzņemtās saistības, piemēram, pieslēgums TESTA II tīklam, tīmekļa atbilstošu pārlūkprogrammu un elektroniskā pasta klientu pieejamība un PKI procedūru ieviešana saskaņā ar apstiprināto plānojumu. V NODAĻA NOVĒRTĒŠANAS UN/VAI KOORDINĀCIJAS VIENĪBAS, TAJĀ SKAITĀ EKSPERTU IZVĒLES KRITĒRIJI 14. pants Iesaistītās valstis sniedz un regulāri atjaunina savu informāciju par ekspertiem, kas izraudzīti atbilstoši Lēmuma 2001/792/EK, Euratom 3. panta b) punktam. 15. pants Ekspertus iedala šādās kategorijās: a) tehniskie eksperti; b) novērtēšanas eksperti; c) koordinācijas vienības locekļi; d) koordinācijas vadītājs. 16. pants 1. Tehniskie eksperti ir spējīgi sniegt konsultācijas par īpašiem, augsta tehniska līmeņa jautājumiem un par saistītajiem riskiem un ir pieejami misijām. 2. Novērtēšanas eksperti ir spējīgi sniegt situācijas novērtējumu un konsultācijas par attiecīgo veicamo rīcību un ir pieejami misijām. 3. Koordinācijas vienības locekļi var būt arī koordinācijas vadītāja vietnieks, personas, kas atbild par loģistiku un saziņu, un cits vajadzīgais personālsastāvs. Ja ir tāda prasība, tehniskie eksperti un novērtēšanas eksperti var tikt iekļauti koordinācijas vienībā, lai palīdzētu koordinācijas vadītājam visā misijas laikā. 4. Koordinācijas vadītājs intervences laikā ir atbildīgs par novērtēšanas un koordinācijas vienības vadīšanu. Viņš/viņa uztur pienācīgus sakarus ar skartās valsts iestādēm, ar Monitoringa un informācijas centru, ar citām starptautiskām organizācijām un, ja civilās aizsardzības palīdzības intervences notiek ārpus iesaistītajām valstīm, arī ar Eiropas Savienības Padomes prezidējošo dalībvalsti vai tās pārstāvi un ar Komisijas delegāciju minētajā valstī, un ar Eiropas Kopienas Humānās palīdzības biroju (ECHO) vai tā oficiālo pārstāvi minētajā valstī. 17. pants Informāciju par ekspertiem apkopo Komisija ekspertu datubāzē, un to dara pieejamu ar CECIS starpniecību. 18. pants Eksperti vajadzības gadījumā piedalās mācību programmā, kas izveidota saskaņā ar 21. pantu. 19. pants Saņemot pieprasījumu pēc palīdzības, iesaistītās valstis ir atbildīgas par pieejamo ekspertu aktivizēšanu un par to sazināšanos ar Monitoringa un informācijas centru. 20. pants 1. Monitoringa un informācijas centrs ir spējīgs mobilizēt un nosūtīt izraudzītos ekspertus ļoti īsā laikā pēc paziņojuma pēc tam, kad ekspertus ir aktivizējušas iesaistītās valstis. 2. Monitoringa un informācijas centrs ievēro nosūtīšanas procedūru, kuras pamatā ir misijas apstiprinājums, ko izmanto Komisija ekspertu nosūtīšanai avārijas situācijās, un tajā ietilpst šādi elementi: a) rakstisks misijas apstiprinājums; c) misijas mērķi; c) paredzētais misijas ilgums; d) vietējās kontaktpersonas informācija; e) apdrošināšanas nosacījuma segums; f) dienas kompensācijas pabalsts, lai segtu izdevumus; g) īpaši samaksas nosacījumi; h) pamatnostādnes tehniskiem ekspertiem, novērtējuma ekspertiem, koordinācijas ekspertiem un vadītājam. VI NODAĻA MĀCĪBU PROGRAMMA 21. pants 1. Mācību programma, kas attiecas uz civilās aizsardzības palīdzības intervencēm, ir izveidota. Programmā ietver vispārējas un konkrētas mācības, praktiskus pasākumus un ekspertu apmaiņas sistēmu. Programma ir vērsta uz mērķgrupām, kas norādītās 22. punktā. 2. Komisija ir atbildīga par mācību programmas koordinēšanu un organizēšanu un mācību programmas satura un laika grafika noteikšanu. 22. pants Mācību programmas mērķgrupas ir: a) iesaistīto valstu palīdzības vienības; b) iesaistīto valstu palīdzības vienību vadītāji, to vietnieki un sadarbības koordinatori; c) iesaistīto valstu eksperti, kas norādīti 15. pantā; d) valstu galveno kontaktpunktu personāls; e) Kopienas iestāžu ierēdņi. 23. pants Vispārējas un konkrētas mācības ir vērstas uz dažādām mērķgrupām, kas norādītas 22. panta b) līdz e) punktā. 24. pants Praktiskie pasākumi, jo īpaši attiecībā uz mērķgrupu, kas norādīta 22. panta a) punktā, ir vērsti uz: a) reaģēšanas spēju uzlabošanu un vajadzīgās prakses nodrošināšanu vienībām, kas atbilst kritērijiem līdzdalībai civilās aizsardzības palīdzības intervencēs; b) procedūru pilnveidošanu un pārbaudi un kopīgas valodas noteikšanu civilās aizsardzības palīdzības intervenču koordinācijai, un reaģēšanas laika samazināšanu lielās ārkārtējās situācijās; c) operatīvās sadarbības uzlabošanu iesaistīto valstu civilās aizsardzības dienestu starpā; d) gūtās pieredzes izplatīšanu. 25. pants Apmaiņas sistēmā ietilpst ekspertu apmaiņa starp iesaistītajām valstīm un/vai Komisiju, lai nodrošinātu ekspertiem iespēju: 1. gūt pieredzi citās jomās; 2. iepazīties ar dažādām metodēm un izmantotajām darbības procedūrām; 3. pētīt pieejas, ko pieņēmuši iesaistītie avārijas dienesti un iestādes. 26. pants Attiecīgā gadījumā tiks sniegtas papildu apmācības iespējas, lai apmierinātu identificētās vajadzības vienmērīgai un efektīvai civilās aizsardzības palīdzības intervenču darbībai. 27. pants 1. Komisija nodrošina mācību līmeņa un tā satura saskanību. 2. Iesaistītās valstis un Komisija izraugās savus praktikantus katrai mācību sesijai. 3. Komisija organizē attiecīgu rīkoto mācību darbību vērtēšanas sistēmu. VII NODAĻA INTERVENCES KOPIENĀ UN ĀRPUS TĀS 28. pants Trauksmes stadija 1. Lielās ārkārtējās situācijās iesaistītajās valstīs vai tad, ja pastāv nenovēršami šādu situāciju draudi, kas izraisa vai var izraisīt pārrobežu ietekmi vai kas rezultātā var izraisīt lūgumu pēc palīdzības ar Monitoringa un informācijas centra starpniecību no vienas vai vairākām valstīm, tās valsts kompetentā iestāde un/vai kontaktpunkti, kurā ārkārtēja situācija ir nenovēršama vai jau radusies, nekavējoties informē Monitoringa un informācijas centru, izmantojot izveidotos sakaru kanālus. 2. Ja Komisija ir informēta par lielu ārkārtēju situāciju, kura radusies trešā valstī un kurā var būt nepieciešama civilās aizsardzības palīdzība, Monitoringa un informācijas centrs nodibina sakarus ar Eiropas Savienības Padomes prezidējošās valsts kompetentajām iestādēm un citiem attiecīgajiem Komisijas dienestiem, lai informētu tos par situāciju. 3. Monitoringa un informācijas centrs savāc būtisko informāciju par agrīniem brīdinājumiem un pārsūta to pa izveidotajiem sakaru kanāliem un tīkliem visu iesaistīto valstu kompetentajām civilās aizsardzības iestādēm un/vai to kontaktpunktiem. 4. Iesaistītā valsts, kuru skārusi lielā ārkārtējā situācija, informē Monitoringa un informācijas centru par situācijas attīstību, ja var rasties jebkādi pārrobežu ietekmes riski. Monitoringa un informācijas centrs pēc tam informē pārējās iesaistītās valstis un attiecīgos Komisijas dienestus un regulāri atjaunina savu informāciju par jebkādu situācijas attīstību. 29. pants Lūgumi pēc palīdzības 1. Iesaistītā valsts vai trešā valsts, kuru skārusi liela ārkārtēja situācija, ja palīdzība tiek lūgta ar Kopienas mehānisma starpniecību, nosūta oficiālu lūgumu pēc civilās aizsardzības palīdzības Monitoringa un informācijas centram. 2. Lielā ārkārtējā situācijā trešā valstī, ja var būt vajadzīga civilās aizsardzības palīdzība, Komisija pēc pašas ierosmes var nolemt informēt trešo valsti par potenciālo Kopienas palīdzību, ja tā ir vajadzīga. Monitoringa un informācijas centrs regulāri informē Eiropas Savienības Padomes prezidējošo valsti par visām izmaiņām. 3. Valsts, kas lūdz palīdzību, sniedz Monitoringa un informācijas centram visu attiecīgo informāciju par situāciju un jo īpaši par konkrētām vajadzībām, kā arī lūgto atbalstu un notikuma vietu. Ja palīdzība ir lūgta ekspertu un/vai palīdzības vienību veidā, valsts, kas lūdz palīdzību, informē Monitoringa un informācijas centru par palīdzības ierašanās laikposmu un vietu un par operatīvajiem kontaktpunktiem, kas pārzin ārkārtējo situāciju. 4. Pēc koordinācijas starp Monitoringa un informācijas centru un valsti, kas lūdz palīdzību, Monitoringa un informācijas centrs nosūta lūgumu pēc palīdzības iesaistītajām valstīm un piemērotā gadījumā izmanto resursu datubāzes, un informē attiecīgos Komisijas dienestus. Jebkuras sākotnējā palīdzības lūguma izmaiņas, ko izdara valsts, kura lūgusi palīdzību, nekavējoties pārsūta visām iesaistītajām valstīm. 5. Pēc oficiālā lūguma iesaistītās valstis tūlīt informē Monitoringa un informācijas centru par savām pašreizējām spējām sniegt palīdzību, norādot savu darbības jomu un termiņus. 6. Monitoringa un informācijas centrs nekavējoties apkopo un pārsūta informāciju, kas minēta 5. punktā, valstij, kas lūdz palīdzību, un citām iesaistītajām valstīm. 7. Valsts, kas lūdz palīdzību, informē Monitoringa un informācijas centru par palīdzības vienībām un līdzekļiem, ko tā ir izvēlējusies. 8. Saistībā ar lūgumiem pēc palīdzības vienībām un līdzekļiem, Monitoringa un informācijas centrs informē iesaistītas valstis par tās valsts izvēli, kas lūdz palīdzību. Iesaistītās valstis, kas sniedz palīdzību, regulāri informē Monitoringa un informācijas centru par palīdzības vienību un līdzekļu nosūtīšanu. 9. Saistībā ar lūgumiem pēc ekspertiem Monitoringa un informācijas centrs: a) sazinās ar iesaistītajām valstīm, izmantojot "ekspertu datubāzi", kas izveidota saskaņā ar 17. pantu, un lūdz informāciju par to ekspertu pieejamību, kas vajadzības gadījumā ir gatavi doties trīs stundu laikā pēc to izraudzīšanās; b) pēc apspriedes ar valsti, kas lūdz palīdzību, izdara izvēli no pieejamajiem ekspertiem un attiecīgi informē iesaistītās valstis; c) nekavējoties nodibina kontaktus ar ekspertiem un pāriet pie to nosūtīšanas atbilstoši nosūtīšanas procedūrai, kas izklāstīta 20. panta 2. punktā; d) pamatojoties uz atjaunināto ziņojumu, ko izveidojusi valsts, kura lūdz palīdzību, Monitoringa un informācijas centrs sagatavo instruktāžu ekspertiem un palīdzības vienību vadītājiem pirms to nosūtīšanas. 10. Ja liela ārkārtēja situācija rodas trešā valstī, Monitoringa un informācijas centrs strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Savienības Padomes prezidējošo valsti un attiecīgajiem Komisijas dienestiem. 11. Valsts, kas lūdz palīdzību, aktivē pati savus pasākumus, kas ļauj koordinēt nosūtīto palīdzību valsts vai reģionu līmenī. Valsts, kas lūdz palīdzību, veicina robežu šķērsošanu palīdzībai un nodrošina materiāli tehnisko atbalstu. 30. pants Intervenču vadība 1. Ja liela ārkārtēja situācija rodas Kopienā, valsts, kas lūdz palīdzību, vada palīdzības intervenci saskaņā ar Lēmuma 2001/792/EK, Euratom 5. panta 3. un 4. punktu. 2. Ja liela ārkārtēja situācija rodas ārpus Kopienas, novērtēšanas un koordinācijas vienības veic savus uzdevumus saskaņā ar 16. pantu. Koordināciju nodrošina Eiropas Savienības Padomes prezidējošā valsts vai tās ieceltais pārstāvis. 31. pants Intervences trešās valstīs Trešās valstīs Kopienas palīdzības intervenci var īstenot kā autonomu operāciju starp skarto trešo valsti un Monitoringa un informācijas centru, un Eiropas Savienības Padomes prezidējošo valsti vai kā palīdzību intervencē, ko vada ES vai starptautiskā organizācija. 32. pants Ekspertu misijas 1. Nosūtītie eksperti veic uzdevumus, kas norādīti 16. pantā. Tie regulāri ziņo tās valsts iestādēm, kas lūgusi palīdzību, un Monitoringa un informācijas centram. 2. Monitoringa un informācijas centrs informē iesaistītās valstis par ekspertu misijas panākumiem. 3. Attiecībā uz ekspertu misiju panākumiem trešās valstīs Monitoringa un informācijas centrs informē Komisijas delegāciju attiecīgajā valstī un Eiropas Savienības Padomes prezidējošās valsts pārstāvi, kā arī attiecīgos Komisijas dienestus. 4. Valsts, kas lūdz palīdzību, regulāri informē Monitoringa un informācijas centru par to darbību attīstību, kas notiek avārijas vietā. 5. Gadījumā, kad intervences norisinās trešās valstīs, koordinācijas vadītājs regulāri informē Monitoringa un informācijas centru par to darbību attīstību, kas notiek avārijas vietā. 6. Monitoringa un informācijas centrs apkopo visu saņemto informāciju un izsūta to iesaistīto valstu kontaktpunktiem un kompetentajām iestādēm. 33. pants Darbības pabeigšana 1. Valsts, kas lūdz palīdzību, vai jebkura iesaistītā valsts, kas sniedz palīdzību, informē Monitoringa un informācijas centru un nosūtītos Kopienas ekspertus un palīdzības vienības, kad to palīdzība vairs nav vajadzīga vai nevar tikt sniegta. Efektīvu pabeigšanu atbilstīgā veidā organizē valsts, kas lūdza palīdzību, un iesaistītās valstis; par to informē Monitoringa un informācijas centru. 2. Trešās valstīs koordinācijas vadītājs ziņo Monitoringa un informācijas centram, kad palīdzība vairs nav vajadzīga vai nevar tikt sniegta. Monitoringa un informācijas centrs nosūta šo informāciju Komisijas delegācijai attiecīgajā valstī un Eiropas Savienības Padomes prezidējošās valsts pārstāvim, kā arī attiecīgajiem Komisijas dienestiem. Monitoringa un informācijas centrs, veicot koordināciju ar Eiropas Savienības Padomes prezidējošo valsti un valsti, kas lūdz palīdzību, nodrošina efektīvu pabeigšanu. 34. pants Ziņojuma sniegšana un gūtā pieredze 1. Tās valsts kompetentās iestādes, kas lūdz palīdzību, un to valstu kompetentās iestādes, kas ir sniegušas palīdzību, kā arī nosūtītie Kopienas eksperti sniedz savus secinājumus par visiem intervences jautājumiem Monitoringa un informācijas centram. Tad Monitoringa un informācijas centrs sastāda ziņojumu par sniegto palīdzību. 2. Monitoringa un informācijas centrs izplata gūto pieredzi, lai novērtētu un uzlabotu civilās aizsardzības palīdzības intervences. 35. pants Izmaksas 1. Ja nav citādākas vienošanās, valsts, kas lūdz palīdzību, sedz tās palīdzības izmaksas, ko sniegušas iesaistītās valstis. 2. Iesaistītā valsts, kas sniedz palīdzību, ņemot vērā jo īpaši ārkārtējās situācijas specifiku un jebkura kaitējuma apjomu, var piedāvāt savu palīdzību pilnīgi vai daļēji par brīvu. Minētā valsts jebkurā brīdī arī var atteikties no tās izmaksu atmaksāšanas. 3. Ja nav citādākas vienošanās, intervences laikā valsts, kas lūdz palīdzību, izmitina un uztur palīdzības vienības no iesaistītajām valstīm un, ja to piegādes un krājumi izbeidzas, papildina tos uz sava rēķina. Tomēr palīdzības vienības sākotnēji ir neatkarīgas un pašnodrošinātas no materiāli tehniskā viedokļa pienācīgā laika posmā, kas atkarīgs no izmantotajiem līdzekļiem, un tās atbilstīgi informē Monitoringa un informācijas centru. 4. Kopienas ekspertu nosūtīšanas izmaksas sedz atbilstoši 20. pantam. Šīs izmaksas sedz Komisija. 36. pants Kaitējuma atlīdzināšana 1. Valsts, kas lūdz palīdzību, atturas no jebkādu lūgumu iesniegšanas pēc atlīdzības no iesaistītajām valstīm par kaitējumu, kas nodarīts to īpašuma vai dienestu personālam, ja šāds kaitējums ir radies šajā lēmumā paredzētās palīdzības intervences rezultātā, ja vien nav pierādīts, ka tas ir krāpšanās vai nopietna amatpārkāpuma rezultāts. 2. Ja kaitējums radies trešām pusēm palīdzības intervenču rezultātā, valsts, kas lūdz palīdzību, un iesaistītā valsts, kas sniedz palīdzību sadarbojas, lai sekmētu šāda kaitējuma atlīdzināšanu. 37. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 2003. gada 29. decembrī Komisijas vārdā — Komisijas locekle Margot Wallström [1] OV L 297, 15.11.2001., 7. lpp. [2] OV L 332, 28.12.2000., 1. lpp. [3] OV L 336, 12.12.2002., 36. lpp. [4] OV L 203, 3.8.1999., 1. lpp. [5] OV L 316, 20.11.2002., 4. lpp. [6] OV L 203, 3.8.1999., 9. lpp. [7] OV L 316, 20.11.2002., 1. lpp. [8] OV C 43, 16.2.2002., 1. lpp. [9] OV L 327, 21.12.1999., 53. lpp. [10] OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp. [11] OV L 317, 3.12.2001., 1. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------