Oficiālais Vēstnesis L 344 , 26/11/1992 Lpp. 0035 - 0037

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 46 Lpp. 0039

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 46 Lpp. 0039



Komisijas Direktīva 92/89/EEK (1992. gada 3. novembris), ar kuru groza I pielikumu Ceturtajai Direktīvai 73/46/EEK, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes lopbarības oficiālajai kontrolei EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu 70/373/EEK par paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metožu ieviešanu barības oficiālajai kontrolei [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 3768/85 [2], un jo īpaši tās 2. pantu, tā kā Ceturtajā Komisijas Direktīvā 73/46/EEK [3], kura grozīta ar Direktīvu 81/680/EEK [4], ir noteikta šķiedrvielu – kopšķiedras satura noteikšanas metode; tā kā, ņemot vērā jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas, ir pamats šo metodi modificēt; tā kā jo īpaši būtu jāņem vērā noteikumi, kas izklāstīti Padomes 1980. gada 27. novembra Direktīvā 80/1107/EEK par strādājošo aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar pakļaušanu ķīmisku, fizikālu un bioloģisku faktoru iedarbībai darba vietā [5], kas grozīta ar Direktīvu 88/642/EEK [6], un jo īpaši prasības par to, lai tiktu novērsta kaitīgā iedarbība, ko rada azbests; tā kā tagad filtrēšanas procedūrās azbests jāaizstāj ar stikla konteineriem; tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 73/46/EEK I pielikumu groza saskaņā ar šo direktīvu. 2. pants Dalībvalstīs ne vēlāk kā līdz 1993. gada 1. oktobrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis pieņem procedūru, kas jāievēro, izdarot šādas atsauces. 3. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1992. gada 3. novembrī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Ray Mac Sharry [1] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp. [2] OV L 362, 31.12.1985., 8. lpp. [3] OV L 83, 30.3.1973., 21. lpp. [4] OV L 246, 29.8.1981., 32. lpp. [5] OV L 327, 3.12.1980., 8. lpp. [6] OV L 356, 24.12.1988., 74. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Direktīvas I pielikumā 3. punktu "Kopšķiedras noteikšana" aizstāj ar šādu: "KOPŠĶIEDRAS NOTEIKŠANA 1. Mērķis un darbības joma. Šī metode ļauj noteikt barībā tādas skābēs un sārmos nešķīstošas organiskās vielas, kas nesatur taukus un ko parasti sauc par kopšķiedru. 2. Princips. Paraugu, kas vajadzības gadījumā tiek attaukots, secīgi apstrādā ar noteiktas koncentrācijas verdošiem sērskābes un kālija hidroksīda šķīdumiem. Atlikumu atdala, filtrējot uz keramiskā stikla filtra, mazgā, žāvē, sver un pārpelno 475 līdz 500 °C temperatūrā. Svara zudums pārpelnojot atbilst analizējamā parauga kopšķiedras saturam. 3. Reaģenti. 3.1. Sērskābe, c = 0,13 mol/l. 3.2. Pretputošanas viela (piemēram, n-oktanols). 3.3. Filtrēšanas līdzeklis (celīts 545 vai tam līdzvērtīgs), kas četras stundas izkarsēts 500 °C temperatūrā (8.6.). 3.4. Acetons. 3.5. Petrolēteris ar viršanas temperatūru 40 līdz 60 °C. 3.6. Sālsskābe, c = 0,5 mol/l. 3.7. Kālija hidroksīda šķīdums, c = 0,23 mol/l. 4. Aparatūra. 4.1. Karsēšanas bloks mineralizācijai ar sērskābes vai kālija hidroksīda šķīdumu, kas aprīkots ar balstu filtrtīģelim (4.2.) un izplūdes cauruli ar krānu šķidruma novadīšanai un vakuumu, vai arī ar saspiestu gaisu. Pirms lietošanas katru dienu bloku piecas minūtes iesilda ar vārošu ūdeni. 4.2. Stikla filtrtīģelis ar sakausēta keramiskā stikla filtrplati, poru izmērs 40 – 90 μm. Pirms lietot pirmoreiz, dažas minūtes sakarsē līdz 500 °C temperatūrai un atdzesē (8.6.). 4.3. Cilindrs, piemērots vārīšanai, ar vismaz 270 ml tilpumu, ar atteces dzesinātāju. 4.4. Termostatējams žāvēšanas skapis. 4.5. Termostatējama mufeļkrāsns. 4.6. Ekstrakcijas bloks, kas sastāv no balsta plates stikla tīģelim (4.2.), un izplūdes caurules ar krānu vakuumam un šķidruma novadu. 4.7. Savienotājgredzeni karsēšanas bloka (4.1.), tīģeļa (4.2.) un cilindra (4.3.) montāžai un aukstās ekstrakcijas bloka (4.6.) un tīģeļa savienošanai. 5. Procedūra. Ar precizitāti līdz 0,001 g ņem 1 g analīzei sagatavota parauga iesvara, ko pārnes tīģelī (4.2.) (skat. 8.1., 8.2. un 8.3. piezīmi), un pievieno 1 g filtrēšanas līdzekļa (3.3.). Samontē karsēšanas bloku (4.1.) un fitrtīģeli (4.2.), tad tīģelim piestiprina cilindru (4.3.). Ar tīģeli samontētajā cilindrā ielej 150 ml vāroša sērskābes šķīduma (3.1.) un, ja vajadzīgs, pievieno dažus pilienus pretputošanās vielas (3.2.). Šķidrumu 5 ± 2 minūšu laikā uzkarsē līdz viršanas temperatūrai un precīzi 30 minūtes ilgi enerģiski vāra. Atver krānu uz izplūdes cauruli (4.1.) un vakuumā filtrē sērskābi caur filtrtīģeli, atlikumu uz filtra trīs reizes skalojot ar trijām 30 ml vāroša ūdens porcijām un raugoties, lai pēc katras skalošanas reizes atlikums uz filtra tiktu nofiltrēts sauss. Krānu šķidruma novadīšanai aizver, un ar tīģeli samontētajā cilindrā ielej 150 ml kālija hidroksīda šķīduma (3.7.), un pievieno dažus pilienus pretputošanas vielas (3.2.). Šķidrumu 5 ± 2 minūšu laikā uzkarsē līdz viršanas temperatūrai un precīzi 30 minūtes ilgi enerģiski vāra. Filtrē un mazgā tāpat kā pēc apstrādes ar sērskābi. Pēc pēdējās skalošanas un žāvēšanas atvieno tīģeli un tā saturu un to pievieno aukstās ekstrakcijas blokam (4.6.). Pievieno vakuumu un atlikumu tīģelī skalo ar trijām 25 ml acetona (3.4.) porcijām raugoties, lai pēc katras skalošanas reizes atlikums uz filtra tiktu nofiltrēts sauss. Tīģeli žāvē žāvēšanas skapī 130 °C temperatūrā līdz pastāvīgai masai. Pēc katras žāvēšanas reizes atdzesē eksikatorā un ātri nosver. Tīģeli ievieto mufeļkrāsnī un tā saturu vismaz 30 minūtes 475 līdz 500 °C temperatūrā pārpelno līdz pastāvīgai masai. Pēc karsēšanas tīģeli katru reizi atdzesē mufeļkrāsnī un tad pirms svēršanas ievieto eksikatorā. Veic tukšo analīzi bez parauga. Masas zudumi pārpelnojot nedrīkst pārsniegt 4 mg. 6. Rezultātu aprēķināšana. Procentos izteiktu parauga kopšķiedras saturu aprēķina pēc šādas formulas: × 100 a kur a = parauga iesvara masa, g; b = analizējamā parauga masas zudumi pēc pārpelnošanas, g; c = tukšā parauga masas zudumi pēc pārpelnošanas, g; 7. Atkārtojamība. No viena parauga divās paralēlās noteikšanās iegūto rezultātu atšķirība nedrīkst pārsniegt: - 0,3 % pēc absolūtās vērtības, ja kopšķiedras saturs ir mazāks par 10 %, - 3 % no augstākā rezultāta, ja kopšķiedras saturs ir 10 % vai lielāks. 8. Piezīmes. 8.1. Barība, kurā ir vairāk par 10 % eļļu un tauku, pirms analīzes jāattauko ar petrolēteri (3.5.). Pievieno filtrtīģeli (4.2.) ar tā saturu aukstās ekstrakcijas blokam (4.6.), pievieno vakuumu un atlikumu trīs reizes skalo ar 30 ml petrolētera porcijām, raugoties, lai atlikums tiktu nofiltrēts sauss. Filtrtīģeli kopā ar tā saturu pievieno karsēšanas blokam (4.1.) un noteikšanu turpina 5. punktā aprakstītajā kārtībā. 8.2. Barība, kurā ir tauki, kas nav tieši ekstrahējami ar petrolēteri (3.5.), vispirms jāattauko, kā aprakstīts 8.1. punktā, un tad vēlreiz jāattauko pēc vārīšanas skābes šķīdumā. Pēc vārīšanas ar skābi un tai sekojošas skalošanas filtrtīģeli kopā ar tā saturu pievieno aukstās ekstrakcijas blokam (4.6.) un trīs reizes skalo ar 30 ml acetona porcijām, un pēc tam vēl trīs reizes – ar 30 ml petrolētera porcijām. Filtrē ar vakuumu līdz atlikums uz filtra kļūst sauss, un analīzi turpina, kā aprakstīts 5. punktā, sākot no apstrādes ar kālija hidroksīda šķīdumu. 8.3. Ja barībā ir vairāk nekā 5 % karbonātu, pārrēķinot kalcija karbonātā, filtrtīģeli (4.2.) ar parauga iesvaru pievieno karsēšanas blokam (4.1.). Paraugu trīs reizes skalo ar 30 ml sālsskābes šķīduma (3.6.) porcijām. Katru reizi pēc skābes šķīduma pievienošanas paraugu pirms filtrēšanas nostādina aptuveni vienu minūti. Vienreiz skalo ar 30 ml ūdens, un tad analīzi turpina, kā aprakstīts 5. punktā. 8.4. Ja izmanto aparātus stenda veidā (vienam karsēšanas blokam pievienoti vairāki tīģeļi), vienā un tajā pašā sērijā nevar analizēt abus viena parauga atkārtojumus. 8.5. Ja pēc vārīšanas skābie vai bāziskie šķīdumi ir grūti filtrējami, karsēšanas bloka izplūdes caurulei pievieno saspiestu gaisu un tad filtrēšanu turpina. 8.6. Lai paildzinātu stikla filtrtīģeļu kalpošanas laiku, pārpelnošanas temperatūra nedrīkst būt augstāka par 500 °C. Jāraugās, lai temperatūras svārstības karsēšanas un dzesēšanas laikā nebūtu pārāk straujas." --------------------------------------------------