Komisijas Direktīva (1985. gada 23. decembris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām



Oficiālais Vēstnesis L 380 , 31/12/1985 Lpp. 0001 - 0040

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0020

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0059

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0020

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0059

CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127

SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 124

SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 88 - 127



Komisijas Direktīva (1985. gada 23. decembris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām (85/647/EEK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 78/547/EK [2], un jo īpaši tās 11., 12. un 13. pantu, ņemot vērā Padomes Direktīvu 71/320/EEK (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 79/489/EEK [4], tā kā, ņemot vērā uzkrāto pieredzi un zinātnes un tehnikas sasniegumu līmeni, tagad ir iespējams noteikt stingrākas prasības un tuvināt tās faktiskajiem pārbaužu nosacījumiem; tā kā tagad ir iespējams pieņemt noteikumus, kas attiecas uz bremžu sistēmām ar pretbloķēšanas iekārtām; ja šādas iekārtas tiek uzmontētas, tad tām ir jāatbilst šīs direktīvas prasībām; tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar Komitejas atzinumu to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu tirdzniecībā mehānisko transportlīdzekļu nozarē; tā kā Komisija divos savos paziņojumos Padomei par 1986. gada ceļu satiksmes drošības gadu [5] ir iekļāvusi tās programmā tiesību aktu pieņemšanu "Uzlabojumi esošajās direktīvās par bremžu iekārtām" un tā kā šīs jaunās direktīvas noteikumi dos ieguldījumu ceļu satiksmes drošības uzlabošanā, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvā 71/320/EEK izdara šādus grozījumus. 1. Tās 2. pantu aizstāj ar šādu: "2. pants Neviena dalībvalsts nevar atteikt piešķirt transportlīdzekļa EEK vai valsts tipa apstiprinājumu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar tā bremžu iekārtu, ja minētais transportlīdzeklis ir aprīkots ar iekārtām, kas precizētas I līdz VIII un X līdz XII pielikumā, un ja minētās iekārtas atbilst noteiktajām prasībām." 2. Direktīvas 71/320/EEK I, II, III, IV, V, VII, VIII, IX pielikumu groza un X, XI un XII pielikumu pievieno atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam. 2. pants 1. No 1986. gada 1. oktobra dalībvalstis tādu iemeslu, kas saistīti ar bremžu iekārtām, dēļ nevar: - atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta kopiju vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kāda tipa transportlīdzeklim, vai - aizliegt sākt transportlīdzekļu ekspluatāciju, ja šā tipa transportlīdzekļa vai šo tipu transportlīdzekļu bremžu iekārtas atbilst noteikumiem Direktīvā 71/320/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu. 2. No 1987. gada 1. aprīļa dalībvalstis: - neizsniedz sertifikāta kopiju, kas paredzēts Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, tādam transportlīdzekļa tipam, kura bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, - var atteikt piešķirt tāda transportlīdzekļa tipa valsts tipa apstiprinājumu, kura bremžu iekārta neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 71/320/EEK prasībām. 3. No 1988. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt nodot ekspluatācijā tādus transportlīdzekļus, kuru bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Direktīvā 71/320/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu. 3. pants Līdz 1986. gada 1. oktobrim dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu šīs direktīvas prasības, un dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1985. gada 23. decembrī Komisijas vārdā — priekšsēdētāja vietnieks Cockfield [1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. [2] OV L 168, 26.6.1978., 39. lpp. [3] OV L 202, 6.9.1971., 37. lpp. [4] OV L 128, 26.5.1979., 12. lpp. [5] COM(84) 704 galīgā versija, 13.12.1984.; COM(85) 239 galīgā versija, 22.5.1985. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Grozījumi pielikumos Direktīvai 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvām 74/132/EEK, 75/524/EEK un 79/489/EEK I PIELIKUMS: DEFINĪCIJAS, PRASĪBAS, UZBŪVE UN MONTĀŽA "1. DEFINĪCIJAS. Šajā direktīvā:" "1.15. Bremžu hidrauliskā pievada sistēmas ar uzkrāto enerģiju. "Bremžu hidrauliskā pievada iekārta ar uzkrāto enerģiju" ir bremžu sistēma, kurai enerģiju piegādā zem spiediena esošs hidrauliskais šķidrums, kas tiek glabāts vienā vai vairākos akumulatoros, kurus uzpilda viens vai vairāki spiedējsūkņi, katrs no kuriem ir aprīkots ar maksimālā spiediena lieluma ierobežotāju. Šo lielumu norāda ražotājs. 1.16. O3 un O4 kategorijas piekabju tipi. 1.16.1. Puspiekabe. "Puspiekabe" ir velkamais transportlīdzeklis, kuram ass(-is) ir novietota(-as) aiz transportlīdzekļa smaguma centra (kad tas ir vienmērīgi piekrauts) un kas ir aprīkots ar savienojošu ierīci, kas ļauj pārnest horizontālos un vertikālos spēkus uz velkošo transportlīdzekli. 1.16.2. Divasu piekabe. "Divasu piekabe" ir velkamais transportlīdzeklis, kuram ir vismaz divas asis un kas ir aprīkots ar jūgierīci, kura var kustēties vertikāli (attiecībā pret piekabi) un kontrolē priekšējās(-o) ass(-u) virzienu, bet kura nepārnes būtisku statisko slodzi uz velkošo transportlīdzekli. 1.16.3. Piekabe ar centrāli novietotu asi. "Piekabe ar centrāli novietotu asi" ir velkamais transportlīdzeklis, kas aprīkots ar jūgierīci, kas nevar kustēties vertikāli (attiecībā pret piekabi) un kurai ass(-is) ir novietota(-as) tuvu transportlīdzekļa smaguma centram (kad tas ir vienmērīgi piekrauts) tā, lai tikai neliela vertikālā slodze, kas nepārsniedz 10 % no piekabes maksimālās masas vai 1000 kg (atkarībā no tā, kas ir mazāk), tiek pārnesta uz velkošo transportlīdzekli. Maksimālā masa, kas jāņem vērā tad, kad klasificē piekabi ar centrāli novietotu asi, ir tā masa, kuru uz zemi pārnes šīs piekabes ass vai asis, kad to sakabina ar velkošo transportlīdzekli un slogo ar maksimālo slodzi. 1.17. Palēninātājs [1]. "Palēninātājs" ir papildus bremžu sistēma, kura spēj nodrošināt bremzējošu darbību ilgākā laika posmā bez ievērojama darbības samazinājuma. Termins "palēninātājs" attiecas uz visu bremzēšanas sistēmu, ieskaitot vadības ierīci. 1.17.1. Neatkarīgais palēninātājs. "Neatkarīgais palēninātājs" ir palēninātājs, kura vadības ierīce atrodas atsevišķi no darba bremžu un citu bremžu sistēmu vadības ierīcēm. 1.17.2. Integrētais palēninātājs [2]. "Integrētais palēninātājs" ir palēninātājs, kura vadības ierīce ir savienota kopā ar darba bremžu sistēmas vadības ierīci tādā veidā, ka gan palēninātājs, gan darba bremžu sistēma tiek iedarbināta vienlaicīgi vai arī to darbība ir vienmērīgi sadalīta kombinētās vadības ierīces iedarbināšanas rezultātā. 1.17.3. Kombinētais palēninātājs. "Kombinētais palēninātājs" ir integrētais palēninātājs, kuram papildus ir atslēgšanas ierīce, kas ļauj ar kombinēto vadības ierīci iedarbināt tikai darba bremžu sistēmu." "2.1.3. Pneimatiskie savienojumi starp mehānisko transportlīdzekli un piekabi. 2.1.3.1. Bremžu sistēmas gadījumā, kuru darbina ar saspiestu gaisu, pneimatiskais savienojums ar piekabi sastāv no divām vai vairākām maģistrālēm. Tomēr visos gadījumos visas šīs direktīvas prasības jāizpilda, lietojot tikai divas maģistrāles. Noslēgšanas ierīces, kuras nav iedarbināmas automātiski, nav atļautas. Sakabināto transportlīdzekļu gadījumā elastīgās šļūtenes ir daļa no velkošā transportlīdzekļa. Visos pārējos gadījumos elastīgās šļūtenes ir daļa no piekabes." "2.2.1.2.1. Ir vismaz divas savstarpēji neatkarīgas un no vadītāja vietas viegli pieejamas vadības ierīces. Visām transportlīdzekļu kategorijām, izņemot M2 un M3 kategoriju, visas vadības ierīces (izņemot palēninātāja vadības ierīci) ir projektētas tā, lai pēc atlaišanas pilnībā atgrieztos izslēgtā stāvoklī. Šī prasība neattiecas uz stāvbremžu vadības ierīci (vai tās daļu kombinētajā vadības ierīcē), ja tā ir mehāniski bloķēta konkrētajā stāvoklī." "2.2.1.2.7. Dažas detaļas, kā pedāli un tā balstu, galveno cilindru un tā virzuli vai virzuļus (hidrauliskajās sistēmās), bremžu krānu (pneimatiskajās sistēmās), savienojumu starp pedāli un galveno cilindru vai sadalītāju, bremžu cilindrus un to virzuļus (hidrauliskās un/vai pneimatiskās sistēmās) un bremžu sviru un izciļņu mezglus, neuzskata par salaužamām, ja tās ir liela izmēra, viegli pieejamas apkopei un to drošības pazīmes ir vismaz līdzvērtīgas ar tām, kas paredzētas citiem svarīgākajiem transportlīdzekļa mezgliem (tādiem, kā stūres pievads). Ja jebkuras šādas detaļas defekts neļauj transportlīdzekli nobremzēt ar darbību, kas ir vismaz līdzvērtīga tai, kas paredzēta sekundārajai bremzēšanas sistēmai, šo detaļu izgatavo no metāla vai materiāla ar līdzvērtīgām īpašībām, un tā nevar ievērojami bojāties bremžu iekārtas normālas lietošanas laikā." "2.2.1.4.2. Šos riteņus izvēlas tā, lai darba bremžu sistēmas paliekošā darbība atbilst II pielikuma 2.1.4. punktā noteiktajām prasībām." "2.2.1.5. Ja izmanto enerģiju, kas nav vadītāja muskuļu enerģija, tad nav vajadzīgs lietot vairāk kā vienu šādas enerģijas avotu (hidraulisko sūkni, gaisa kompresoru utt.), taču veids, kādā tiek darbināta šī enerģijas avota ierīce, ir cik vien iespējams drošs." "2.2.1.5.1. Transportlīdzekļa bremžu iekārtas pievada jebkuras daļas defekta gadījumā tiek turpināta enerģijas padeve tai pievada daļai, kuru nav ietekmējis defekts, lai nodrošinātu, ja tas ir vajadzīgs transportlīdzekļa apturēšanas nolūkā, tādu efektivitātes līmeni, kāds norādīts paliekošās un/vai sekundārās bremzēšanas gadījumā. Šo nosacījumu izpilda ar iekārtu palīdzību, kuras var viegli iedarbināt, kad transportlīdzeklis stāv, vai arī automātiskā veidā. 2.2.1.5.2. Turklāt enerģijas glabāšanas tvertnes, kas atrodas šīs iekārtas aizmugures daļā, ir tādas, kas enerģijas padeves pārrāvuma gadījumā ļauj apturēt transportlīdzekli piektajā reizē pēc četrām pilngājiena darba bremžu sistēmas vadības ierīces iedarbināšanas reizēm saskaņā ar nosacījumiem, kas norādīti IV pielikuma A un B iedaļas 1.2. punktā, un ar tādas efektivitātes līmeni, kas norādīts sekundāro bremžu gadījumā. 2.2.1.5.3. Tomēr hidrauliskā pievada bremžu sistēmas ar uzkrāto enerģiju gadījumā šos nosacījumus var uzskatīt par izpildītiem ar noteikumu, ka ir izpildītas IV pielikuma C iedaļas 1.2.2. punkta prasības." "2.2.1.11. Bremžu nodilumam jābūt viegli kompensējamam ar rokas vai automātisku regulēšanas sistēmu. Turklāt vadības ierīcei, transmisijas detaļām un bremzēm jābūt tādai gājiena rezervei, ka, bremzēm sakarstot vai bremžu uzliku nodilumam sasniedzot noteiktu pakāpi, efektīva bremzēšana ir nodrošināta bez tūlītējas regulēšanas." "2.2.1.12.2. Par hidrauliskā pievada sistēmas kādas daļas defektu vadītājs tiek informēts ar ierīces palīdzību, kurai ir sarkana indikatorlampiņa, kas iedegas ne vēlāk, kā vadības ierīces iedarbināšanas brīdī un kura nenodziest tikmēr, kamēr šis defekts nav novērsts un aizdedzes slēdzis ir iedarbināšanas stāvoklī. Tomēr ir pieļaujama tāda ierīce, kurai ir sarkana indikatorlampiņa, kas iedegas, kad šķidruma līmenis tās tvertnēs samazinās līdz ražotāja norādītajam lielumam. Indikatorlampiņa ir saskatāma arī dienas gaismā; vadītājs no savas vietas var viegli pārliecināties, vai šī lampiņa darbojas pareizi. Ierīces sastāvdaļas defekts neizraisa konkrētās bremžu iekārtas efektivitātes vispārēju zudumu." "2.2.1.13.1. Tomēr, tādu transportlīdzekļu gadījumā, kuri atbilst tikai 2.2.1.5.1. punkta prasībām, pamatojoties uz to, ka tie ir izpildījuši IV pielikuma C iedaļas 1.2.2. punkta prasības, brīdinājuma ierīce sastāv no optiskā signāla, kas papildināts ar akustisko signālu. Šīm ierīcēm nav jādarbojas vienlaicīgi, ja katra no tām atbilst iepriekš minētajām prasībām un akustiskais signāls netiek iedarbināts pirms optiskā signāla. 2.2.1.13.2. Šo akustisko ierīci var atslēgt, kad ir ieslēgta stāvbremze un/vai pēc ražotāja izvēles, un automātiskās pārnesumkārbas gadījumā, kad selektors ir ieslēgts stāvvietas režīmā." "2.2.1.14. Neskarot 2.1.2.3. punkta prasības, ja palīgenerģijas avota lietošana ir būtiska bremžu sistēmas darbībai, tad enerģijas rezerve ir tāda, kas nodrošina, ka dzinēja apstāšanās vai enerģijas avota piedziņas iekārtas defekta gadījumā bremzēšanas darbība ir pietiekama, lai apturētu transportlīdzekli visos norādītajos apstākļos. Turklāt, ja vadītāja pieliktā muskuļu enerģija stāvbremžu sistēmai tiek pastiprināta ar kādu palīgierīci, tad šīs palīgierīces defekta gadījumā stāvbremžu sistēmas iedarbināšanu nodrošina lietojot, ja vajadzīgs, enerģijas rezervi, kas ir neatkarīga no tās enerģijas rezerves, kas parasti darbina šādu palīgierīci. Šī enerģijas rezerve var būt paredzēta darba bremžu sistēmai. Termins "iedarbināšana" attiecas arī uz bremžu atlaišanas darbību." "2.2.1.18.4. Divu maģistrāļu gaisa padeves sistēmas gadījumā 2.2.1.18.3. punkta prasību uzskata par izpildītu, ja ir ievēroti šādi nosacījumi: 2.2.1.18.4.1. Kad velkošā transportlīdzekļa darba bremžu iekārtas vadības ierīce ir pilnībā iedarbināta, spiedienam barošanas maģistrālē divu sekunžu laikā jāsamazinās līdz 1,5 bāriem; 2.2.1.18.4.2. Kad barošanas maģistrāle tiek iztukšota ar ātrumu vismaz 1 bārs sekundē, piekabes automātiskajai bremzēšanas iekārtai jāsāk darboties, kad spiediens barošanas maģistrālē samazinās līdz 2 bāriem." "2.2.1.20. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots, lai vilktu piekabi ar elektrisko bremžu sistēmu, ievēro šādas prasības: 2.2.1.20.1. Mehāniskā transportlīdzekļa strāvas avotam (ģeneratoram un baterijai) ir pietiekoša jauda, lai nodrošinātu strāvas padevi elektriskajai bremžu sistēmai. Kad dzinējs darbojas brīvgaitā, kā to ir ieteicis ražotājs, un visas elektriskās iekārtas, kuras ražotājs ir piegādājis kā transportlīdzekļa standartaprīkojumu, ir ieslēgtas, spriegums elektriskajos vados elektriskās bremžu sistēmas maksimālās jaudas patēriņa brīdī nesamazinās vairāk par 9,6 V, kad to mēra pie strāvas avota pieslēgspailēm. Elektriskie vadi nedrīkst radīt īssavienojumus pat tad, kad tie ir pārslogoti; 2.2.1.20.2. Velkošā transportlīdzekļa darba bremžu sistēmas defekta gadījumā, ja šī sistēma sastāv no vismaz diviem neatkarīgiem bremžu kontūriem, tas kontūrs vai tie kontūri, kurus nav neietekmējis defekts, spēj daļēji vai pilnībā iedarbināt piekabes bremzes; 2.2.1.20.3. Bremžu signālluktura slēdža un strāvas ķēdes elektriskās bremžu sistēmas iedarbināšanai lietojums ir pieļaujams tikai tad, ja iedarbināšanas vads ir pievienots paralēli ar bremžu signāllukturi un esošais bremžu signāllukturis un strāvas ķēde var izturēt papildus slodzi." "2.2.1.21. Pneimatiskā pievada darba bremžu sistēmas gadījumā, kura sastāv no diviem vai vairākiem neatkarīgiem bremžu kontūriem, jebkuru noplūdi starp šiem kontūriem vai vadības ierīces izvaddaļā nepārtraukti izvada atmosfērā." "2.2.2.2. Ikvienu O2 kategorijas piekabi aprīko ar darba bremžu sistēmu, kas ir vai nu nepārtrauktas, vai daļēji pārtrauktas, vai inerces bremzēšanas tipa sistēmas. Pēdējā tipa sistēmu atļauj lietot tikai piekabēm, kas nav puspiekabes. Tomēr ir pieļaujamas elektriskās bremžu sistēmas, kas atbilst XI pielikuma prasībām." "2.2.2.8. Bremžu nodilumu viegli kompensē ar rokas vai automātisku regulēšanas sistēmu. Turklāt vadības ierīcei, transmisijas detaļām un bremzēm jābūt tādai gājiena rezervei, ka, bremzēm sakarstot vai bremžu uzliku nodilumam sasniedzot noteiktu pakāpi, efektīva bremzēšana ir nodrošināta bez tūlītējas regulēšanas." "2.2.2.12. O3 un O4 kategorijas piekabes, kas aprīkotas ar divu maģistrāļu gaisa padeves sistēmu, izpilda 2.2.1.18.4. punktā norādītos nosacījumus." II PIELIKUMS: BREMŽU PĀRBAUDES UN BREMŽU IEKĀRTU DARBĪBAS RĀDĪTĀJI "1.2.1.2.2. Visas pārbaudes jāveic nepiekrautam transportlīdzeklim. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā blakus vadītājam uz priekšējā sēdekļa var atrasties otra persona, kuras pienākums ir reģistrēt pārbaudes rezultātus. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kas projektēts puspiekabes vilkšanai, veic bezkravas pārbaudes, kad tas ir atvienots no puspiekabes, un tam pievieno masu, kas atbilst seglierīces masai. Tajā tiks iekļauta masa, kas atbilst rezerves riteņa masai, ja šis ritenis ir iekļauts transportlīdzekļa standarta specifikācijā. Transportlīdzekļa gadījumā, kas nodots pārbaudei bez virsbūves, tam var uzlikt papildus slodzi, kas imitē virsbūves masu un nepārsniedz IX pielikumā ražotāja norādīto mazāko masu." "1.2.3.1. Izņemot 1.2.2. punktā norādīto pārbaudi, veic papildus pārbaudes dažādos ātrumos ar pievienotu dzinēju, kad mazākais ātrums ir vienāds ar 30 % no transportlīdzekļa maksimālā ātruma un lielākais ātrums ir vienāds ar 80 % no minētā ātruma. Izmēra maksimālos darbības lielumus un ziņas par transportlīdzekļa uzvedību ieraksta pārbaudes ziņojumā. Puspiekabju vilcējus, kad tie ir speciāli piekrauti, lai modelētu piekrautas puspiekabes uzvedību, pārbauda ar ātrumu, kas nav lielāks kā 80 km/h." "1.2.4. O tipa pārbaude O kategorijas transportlīdzekļiem ar pneimatiskā pievada bremzēm. 1.2.4.1. Piekabes bremzēšanas darbības lielumu var aprēķināt vai nu pēc velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpes lieluma un izmērītā bīdes spēka, kas iedarbojas uz sakabes ierīci, vai arī dažos gadījumos pēc velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpes lieluma, kad tikai piekabe tiek bremzēta. Velkošā transportlīdzekļa dzinējam jābūt atvienotam bremžu pārbaudes laikā. Gadījumā, ja bremzē tikai piekabi, tad, lai ņemtu vērā papildus masu, kas tiek palēnināta, bremzēšanas darbības lielumu pieņem par vidējo maksimālo palēninājumu. 1.2.4.2. T P z = z + DPR, kur: zr = piekabes bremzēšanas pakāpe, ZR + M = velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpe, D = bīdes spēks, kas iedarbojas uz sakabes ierīci (vilces spēks D = > 0) (spiedes spēks D = < 0). 1.2.4.3. z = · + R , kur: R = rites pretestības lielums = 0,01. 1.2.4.4. Alternatīvā variantā piekabes bremzēšanas pakāpes lielumu var novērtēt, nobremzējot tikai pašu piekabi. Šajā gadījumā izmantotais spiediens ir tāds pats kā tas, kas tika izmērīts bremžu cilindros sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšanas laikā." "1.3.3.1. I tipa pārbaudes (šī pielikuma 1.3.1. vai 1.3.2. punktā aprakstītās pārbaudes) beigās, darba bremžu paliekošo darbību mēra tādos pašos apstākļos (un jo īpaši tad, kad vadības ierīcei pieliktais nemainīgais spēks nav lielāks kā faktiski lietotais vidējais spēks), kā O tipa pārbaudes laikā, kad dzinējs ir atvienots (temperatūras apstākļi var būt dažādi). Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā šī paliekošā darbība nedrīkst būt mazāka kā 80 % no tās darbības, kas paredzēta konkrētās kategorijas gadījumā, un nevar būt mazāka kā 60 % no tā lieluma, kas reģistrēts O tipa pārbaudes laikā, kad dzinējs bija atvienots. Tomēr piekabju gadījumā paliekošais spēks uz riteņu perifēriju, kad piekabi pārbauda ar ātrumu 40 km/h, nevar būt mazāks kā 36 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai uz riteņiem, kad transportlīdzeklis stāv, un nedrīkst būt mazāks kā 60 % no lieluma, kas reģistrēts O tipa pārbaudes laikā, braucot ar tādu pašu ātrumu." "1.3.3.2. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kas nevar izpildīt iepriekš minētā 1.3.3.1. punkta prasības, var veikt papildus sakarsušo bremžu pārbaudi izmantojot vadības ierīcei pielikto spēku, kas nepārsniedz šī pielikuma 2.1.1.1. punktā norādīto lielumu. Abu pārbaužu rezultātus ieraksta ziņojumā." "1.4.3. Pārbaudes beigās darba bremzes iekārtas paliekošo darbību izmēra tādos pašos apstākļos kā O tipa pārbaudē, transmisijai paliekot neitrālā režīmā (temperatūras nosacījumi atšķiras). Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā šai paliekošajai darbībai jānodrošina bremzēšanas ceļš, kas nepārsniedz šādus lielumus, kad vadības ierīcei pieliktais spēks nepārsniedz 700 N. M3 kategorija | 0,15 V + 1,33 V2130 | (otrais termins atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 3,75 m/s2); | N3 kategorija | 0,15 V + 1,33 V2115 | (otrais termins atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 3,3 m/s2). | Tomēr piekabju gadījumā paliekošais spēks uz riteņu perifēriju, kad piekabi pārbauda ar ātrumu 40 km/h, nevar būt mazāks kā 33 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai uz riteņiem, kad transportlīdzeklis stāv." | "M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | Pārbaudes veids | O – I | O – I | O – I – II | O – I | O – I | O – I – II | V | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h | 80 km/h, | 60 km/h | 60 km/h | s ≤ | 0,1V + V2150 | 0,15V + V2130 | dm ≥ | 5,8 m/s2 | 5 m/s2 | f ≤ | 500 N | 700 N" | "2.1.2.1. Sekundāro bremžu iekārtai pat tad, ja ierīce, kas to iedarbina, tiek lietota citām bremzēšanas funkcijām, jānodrošina bremzēšanas ceļš, kas nepārsniedz turpmāk minētos lielumus: M1 kategorija, | 0,1 V + 2 V2150 | (otrais termins atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 2,9 m/s2); | M2, M3 kategorija | 0,15 V + 2 V2130 | (otrais termins atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 2,5 m/s2); | N kategorija | 0,15 V + 2 V2115 | (otrais termins atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 2,2 m/s2)." | "2.1.2.4. Sekundāro bremžu darbību pārbauda ar O tipa pārbaudes palīdzību, kad dzinējs ir atvienots un ar turpmāk minētajiem sākotnējiem ātrumiem: M1 = 80 km/h M2 = 60 km/h M3 = 60 km/h N1 = 70 km/h N2 = 50 km/h N3 = 40 km/h." "2.1.3.6. Lai pārbaudītu atbilstību I pielikuma 2.2.1.2.4. punkta prasībām, jāveic O tipa pārbaude ar ieslēgtu dzinēju un tādu pārbaudes ātrumu, kāds norādīts 2.1.2.4. punktā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai. Vidējais maksimālais palēninājums…" "2.1.4. Paliekošā bremzēšanas darbība darba bremžu pievada defekta gadījumā. 2.1.4.1. Darba bremžu iekārtas paliekošajai darbībai tās pievada daļas defekta gadījumā jānodrošina bremzēšanas ceļš, kas nepārsniedz turpmāk minētos bremzēšanas ceļu lielumus (vai nav mazāks kā atbilstošais vidējais maksimālais palēninājums), lietojot vadības ierīces iedarbināšanai vajadzīgo spēku, kas nepārsniedz 700 N, kad to pārbauda O tipa pārbaudē ar atvienotu dzinēju, no šādiem sākotnējiem ātrumiem attiecīgajai transportlīdzekļa kategorijai: Bremzēšanas ceļš (m) un vidējais maksimālais palēninājums (m/s2) | (km/h) | Ar kravu | Bez kravas | | | | | M1 | 80 | 0,1 V + 10030V2150 | (1,7) | 0,1 V + 10025V2150 | (1,5) | M2 | 60 | 0,15V + 10030V2130 | (1,5) | 0,15V + 10025V2130 | (1,3) | M3 | 60 | 0,15V + 10030V2130 | (1,5) | 0,15V + 10030V2130 | (1,5) | N1 | 70 | 0,15V + 10030V2115 | (1,3) | 0,15V + 10025V2115 | (1,1) | N2 | 50 | 0,15V + 10030V2115 | (1,3) | 0,15V + 10025V2115 | (1,1) | N3 | 40 | 0,15V + 10030V2115 | (1,3) | 0,15V + 10030V2115 | (1,3)" | "2.2.1.2.1. Ja piekabe ir aprīkota ar pneimatiskā pievada bremzēm, spiedienam vadības maģistrālē un spēkiem, kas pielikti uz bremzēto riteņu perifēriju, jābūt vienādiem ar ne mazāk kā X % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai uz riteņiem, kad transportlīdzeklis stāv, un X ir turpmāk minētie lielumi: Divasu piekabe, ar kravu un bez tās | 50 | Puspiekabe, ar kravu un bez tās | 45 | Piekabe ar centrāli novietotu asi, ar kravu un bez tās | 50 | Ja piekabe ir aprīkota ar pneimatiskā pievada bremzēm, spiediens vadības maģistrālē un barošanas maģistrālē bremžu pārbaudes laikā nedrīkst pārsniegt 6,5 bārus 1. Pārbaudes ātrums ir 60 km/h. Transportlīdzeklim ar kravu var veikt papildus pārbaudi ar ātrumu 40 km/h, lai salīdzinātu ar I tipa pārbaudes rezultātu." "2.3.3. Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar hidrauliskā pievada bremžu iekārtām, 2.3.1. punkta prasības uzskata par izpildītām, ja avārijas manevra laikā transportlīdzekļa palēninājums vai spiediens vismazāk labvēlīgi novietotajā bremžu cilindrā 0,6 sekundēs sasniedz līmeni, kas atbilst norādītajai darbībai." II PIELIKUMA PAPILDINĀJUMS: BREMZĒŠANAS SPĒKA SADALĪJUMS PA TRANSPORTLĪDZEKĻA ASĪM (75/524/EEK) "1. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS. M, N, O3 un O4 kategorijas transportlīdzekļi, kuri nav aprīkoti ar pretbloķēšanas iekārtām, kā noteikts X pielikumā, izpilda visas šī papildinājuma prasības. Ja lieto īpašu iekārtu, tai jādarbojas automātiski." "h = smaguma centra augstums, kā norādījis ražotājs un apstiprinājis tehniskais dienests, kas veic apstiprinājuma pārbaudes; hR = puspiekabes smaguma centra augstums, kā norādījis ražotājs un apstiprinājis tehniskais dienests, kas veic apstiprinājuma pārbaudes." "3.1.1. 2 z ≥ 0,1 + 0,85 k − 0,2 Transportlīdzekļa visos slodzes stāvokļos priekšējās ass saķeres raksturlīkne atrodas augstāk kā pakaļējās ass saķeres raksturlīkne: - ja bremzēšanas pakāpes lielums M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā ir starp 0,15 un 0,8. Tomēr šīs kategorijas transportlīdzekļu gadījumā, kuru raksturlīknes atrodas virs z lielumu 0,3 un 0,45 diapazona, ir pieļaujama saķeres raksturlīkņu inversija ar noteikumu, ka pakaļējā tilta saķeres raksturlīkne nepārsniedz līniju, kas aprēķināta pēc formulas k = z (ideālas saķeres līnija – skatīt 1A diagrammu), par vairāk kā 0,05, - ja bremzēšanas pakāpes lielums N1 kategorijas transportlīdzekļu [3] gadījumā atrodas starp 0,15 un 0,5. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu arī tad, ja bremzēšanas pakāpes lieluma gadījumā, kas atrodas starp 0,15 un 0,30, katras ass saķeres raksturlīknes ir novietotas starp divām līnijām, kas paralēlas ideālās saķeres raksturlīknei, ko aprēķina pēc vienādojumiem k = z + 0,08 un k = z – 0,08, kā parādīts 1C diagrammā, kur pakaļējās ass saķeres raksturlīkne var šķērsot raksturlīkni k = z – 0,08 un bremzēšanas pakāpes lieluma gadījumā, kas atrodas starp 0,3 un 0,5, atbilst attiecībai z ≥ k – 0,08, bet bremzēšanas pakāpes lieluma gadījumā, kas atrodas starp 0,5 un 0,61, atbilst attiecībai z ≥ 0,5 k + 0,21, - ja visu bremzēšanas pakāpju lielumi citu kategoriju transportlīdzekļu gadījumā atrodas starp 0,15 un 0,30. z ≥ 0,3 + 0,74 ." "3.1.2. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kam atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabes ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, kad to pārbauda ar atvienotu enerģijas avotu, nobloķētu barošanas maģistrāli un vadības maģistrālei pievienotu 0,5 litru balonu un sistēmu pie spiediena regulatora ieslēgšanas un izslēgšanas spiediena, spiedienam pēc bremžu pedāļa pilnas nospiešanas jābūt starp 6,5 un 8 bāriem gan barošanas maģistrāles savienotājgalvā un starp 6 un 7,5 bāriem vadības maģistrāles savienotājgalvā neatkarīgi no transportlīdzekļa slogojuma." "3.1.3. Lai pārbaudītu 3.1.1. punkta prasību, ražotājs iesniedz priekšējās un pakaļējās ass saķeres ar ceļa segumu raksturlīknes, kas aprēķinātas pēc šādām formulām: f1 = T1N1 = T1P1 + z hE P; | f2 = T2N2 = T2P2 − z hE P. | Raksturlīknes zīmē turpmāk minētajiem transportlīdzekļa slodzes nosacījumiem: - bez kravas, darba kārtībā un ar vadītāju. Transportlīdzekļa gadījumā, kas nodots pārbaudei bez virsbūves, var uzlikt papildus slodzi, kas imitē virsbūves masu un nepārsniedz IX pielikumā ražotāja norādīto mazāko masu, - ar kravu. Ja noteikums attiecas uz vairākām kravas sadales varbūtībām, tad ņem vērā to varbūtību, kurā transportlīdzekļa priekšējā ass ir visvairāk noslogota." "3.1.4.1. TR PR TM PM un spiedienu pm atrodas laukumos, kas parādīti 2. diagrammā." "3.1.5.1. Nepiekrautu puspiekabju vilcēji. Nepiekrauti ar šarnīru savienoti transportlīdzekļi ir uzskatāmi par vilcējiem darba kārtībā, ar vadītāju un savienoti ar nepiekrautu puspiekabi. Puspiekabes dinamisko slodzi uz vilcēja veido statiskā masa uz sakabes tapu, kas vienāda ar 15 % no maksimālās masas uz sakabes. Bremzēšanas spēkus turpina regulēt starp vilcēja stāvokli ar puspiekabi (bez kravas) un atsevišķa vilcēja stāvokli; pārbauda bremzēšanas spēkus, kas attiecas uz atsevišķu vilcēju." "4. PRASĪBA PUSPIEKABĒM. 4.1. Puspiekabju, kas aprīkotas ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, gadījumā. TR PR un spiedienu pm atrodas divos laukumos, kas aprēķināti pēc 4 A un 4 B diagrammām par noslogotiem un nenoslogotiem transportlīdzekļa stāvokļiem. Šo prasību izpilda visu pieļaujamo slodžu uz puspiekabes asīm nosacījumu gadījumā. 4.2. Ja puspiekabju gadījumā, kuru Ke faktors ir mazāks kā 0,8, nevar izpildīt 4.1. punkta prasības kopā ar II pielikuma 2.2.1.2.1. punkta prasībām, tad puspiekabei jāatbilst mazākajiem bremzēšanas darbības rādītājiem, kas norādīti II pielikuma 2.2.1.2.1. punktā un jābūt aprīkotai ar pretbloķēšanas iekārtu, kas atbilst X pielikuma prasībām, izņemot šī pielikuma 1. punkta savietojamības prasību." "5. PRASĪBAS DIVASU PIEKABĒM UN PIEKABĒM AR CENTRĀLI NOVIETOTU ASI. 5.1. Divasu piekabju, kas aprīkotas ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, gadījumā. 5.1.1. Prasības, kas minētas 3.1. punktā, attiecas uz divasu piekabēm (izņemot gadījumu, kad attālums starp asīm ir mazāks kā 2 metri).. 5.1.2. Uz piekabēm, kurām ir vairāk nekā divas asis, tiek attiecinātas 3.2. punktā noteiktās prasības. 5.2. Piekabju ar centrāli novietotu asi, kas aprīkotas ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, gadījumā. 5.2.1. TR PR un spiedienu pm atrodas divos laukumos, kas aprēķināti pēc 2. diagrammas par noslogotiem un nenoslogotiem transportlīdzekļa stāvokļiem sareizinot vertikālās skalas skaitļus ar 0,95. 5.2.2. Ja II pielikuma 2.2.1.2.1. punkta prasības nevar izpildīt saķeres trūkuma dēļ, tad piekabe ar centrāli novietotu asi jāaprīko ar pretbloķēšanas iekārtu, kas atbilst X pielikuma prasībām." "8. SPIEDIENA PĀRBAUDES PIESLĒGIZVADI. 8.1. Bremžu sistēmas, kurās ir iemontētas 7.2. punktā minētās iekārtas, aprīko ar spiediena pārbaudes pieslēgizvadiem spiediena maģistrāles priekšdaļā un aizmugures daļā vistuvākajā viegli pieejamajā stāvoklī. Pieslēgums aizmugures daļā nav vajadzīgs, ja spiedienu šajā punktā var pārbaudīt pie pieslēgizvada, kā prasīts III pielikuma 4.1. punktā. 8.2. Spiediena pārbaudes iekārtas pieslēgizvadi atbilst 3. punktam ISO standartā 3583/1982." 1 A DIAGRAMMA: Virsrakstu groza šādi: "M1 kategorijas transportlīdzekļi un daži N1 kategorijas transportlīdzekļi no 1990. gada 1. oktobra (skatīt 3.1.1. punktu)"1 B DIAGRAMMA: Virsrakstu groza šādi: "Transportlīdzekļi, kas nav M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi"1 B DIAGRAMMA: Iekļauj šādu piezīmi: "Piezīme. Pakaļējās ass saķeres gadījumā nav piemērojama koridora zemākā robeža." "1 C DIAGRAMMA N1 kategorijas transportlīdzekļi (ar dažiem izņēmumiem no 1990. gada 1. oktobra) (skatīt 3.1.1. punktu) +++++ TIFF +++++ Piezīme: Pakaļējās ass saķeres gadījumā nav piemērojama koridora zemākā robeža." 2. DIAGRAMMA: Pievieno jaunu piezīmi (2), kas atbilst piezīmei (2) 3. diagrammā un numurē esošo piezīmi (1). III PIELIKUMS: TRANSPORTLĪDZEKĻU, KAS APRĪKOTI AR PNEIMATISKAJĀM BREMZĒŠANAS IEKĀRTĀM, REAKCIJAS LAIKA MĒRĪŠANAS METODE "1.1. Reakcijas laiku bremžu iekārtai nosaka tad, kad transportlīdzeklis stāv, un spiedienu mēra pie vismazāk labvēlīgi novietotā bremžu cilindra atveres. Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar kombinētajām pneimatiskā/hidrauliskā pievada bremžu sistēmām, spiedienu var mērīt pie vismazāk labvēlīgi novietotā pneimatiskā mezgla atveres." "4.1. Katram neatkarīgam bremžu sistēmas kontūram piestiprina spiediena pārbaudes pieslēgumu, cik vien iespējams tuvu bremžu cilindram, kas ir vismazāk labvēlīgi novietots, ciktāl tas attiecas uz reakcijas laiku." "4.2. Spiediena pārbaudes iekārtas pieslēgizvadi atbilst 3. punktam ISO standartā 3583/1982." IV PIELIKUMS: ENERĢIJAS GLABĀŠANAS TVERTNES UN ENERĢIJAS AVOTI "A. BREMŽU PNEIMATISKĀ PIEVADA SISTĒMAS." "1.3.2.3. Tvertne pārbaudes laikā nav papildināma." "2.6. Velkošie transportlīdzekļi. 2.6.1. Transportlīdzekļi, kurus ir atļauts sakabināt ar O kategorijas transportlīdzekļiem, atbilst arī iepriekšminētajām prasībām, kas attiecas uz transportlīdzekļiem, kurus nav atļauts sakabināt ar minētās kategorijas transportlīdzekļiem. Šajā gadījumā 2.4.1., 2.4.2. (un 2.5.1.) punktā minētās pārbaudes veic bez šī pielikuma 2.3.3. punktā minētās tvertnes." "3.1. Spiediena pārbaudes pieslēgizvadam jābūt pievienotam tuvu vismazāk labvēlīgi novietotai tvertnei šī pielikuma 2.4. punkta nozīmē." "3.2. Spiediena pārbaudes iekārtas pieslēgizvadi atbilst 3. punktam ISO standartā 3583/1982." "B. VAKUUMA BREMŽU SISTĒMAS 1. TVERTŅU IETILPĪBA. 1.1. Vispārēji norādījumi. 1.1.1. Transportlīdzekļus, kuru bremžu iekārtu darbināšanai ir vajadzīgs vakuums, aprīko ar tvertnēm, kuru ietilpība atbilst turpmāk minētā 1.2. un 1.3. punkta prasībām. 1.1.2. Tomēr tvertņu gadījumā nav vajadzīgs izpildīt prasības par norādīto ietilpību, ja bremžu sistēma ir tāda, ka jebkādu enerģijas rezervju trūkuma gadījumā, ir iespējams sasniegt bremzēšanas darbības lielumus, kas ir vismaz vienādi ar tiem lielumiem, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmu gadījumā. 1.1.3. Pārbaudot atbilstību 1.2. un 1.3. punkta prasībām, bremzes ir noregulētas cik cieši vien iespējams. 1.2. Mehāniskie transportlīdzekļi. 1.2.1. Mehānisko transportlīdzekļu akumulatori ir tādi, ka joprojām ir iespējams sasniegt sekundāro bremžu sistēmu gadījumā norādītos darbības lielumus: 1.2.1.1. Pēc astoņām darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, ja enerģijas avots ir vakuumsūknis; 1.2.1.2. Pēc četrām darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, ja enerģijas avots ir dzinējs. 1.2.2. Pārbaudi veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1.2.2.1. Sākotnējais enerģijas līmenis tvertnē(-ēs) ir tas, kuru norādījis ražotājs. Tas ir tāds, lai ļautu sasniegt norādītos darba bremžu darbības lielumus, un atbilst vakuuma lielumam, kas nepārsniedz 90 % no maksimālā vakuuma lieluma, ko rada enerģijas avots [4]; 1.2.2.2. Tvertni(-es) nepiepilda pārbaudes laikā. Pārbaudes laikā palīgdarbības tvertni(-es) izolē; 1.2.2.3. Mehāniskā transportlīdzekļa, kuram atļauts vilkt piekabi, barošanas maģistrāli nobloķē un tā vadības maģistrālei pieslēdz 0,5 litru tilpuma tvertni. Pēc 1.2.1. punktā minētās pārbaudes veikšanas, pie vadības maģistrāles radītais vakuuma līmenis nav mazāks par līmeni, kas vienāds ar pusi no lieluma, kas reģistrēts pēc bremžu iedarbināšanas pirmoreiz. 1.3. Piekabes (tikai O1 un O2 kategorija). 1.3.1. Tvertne(-s), ar kuru(-ām) ir aprīkota piekabe, ir tāda, ka vakuuma līmenis, kas radīts lietotāja punktos, nav mazāks par līmeni, kas vienāds ar pusi no lieluma, kas iegūts pēc bremžu iedarbināšanas pirmoreiz pēc pārbaudes, kas sastāv no četrām piekabes darba bremžu sistēmas pilngājiena iedarbināšanas reizēm. 1.3.2. Pārbaudi veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1.3.2.1. Sākotnējais enerģijas līmenis tvertnē(-ēs) ir tas, kuru norādījis ražotājs. Tas ir pietiekams, lai ļautu sasniegt norādīto darba bremžu sistēmas darbības lielumu [5]; 1.3.2.2. Tvertni(-es) nepiepilda pārbaudes laikā. Pārbaudes laikā palīgdarbības tvertni(-es) izolē. 2. ENERĢIJAS AVOTU IETILPĪBA. 2.1. Vispārēji norādījumi. 2.1.1. Sākot ar apkārtējās vides atmosfēras spiedienu, enerģijas avots trīs minūtēs spēj piepildīt tvertni(-es) līdz 1.2.2.1. punktā norādītajam sākotnējam līmenim. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kuram atļauts vilkt piekabi, laiks, kas vajadzīgs, lai sasniegtu šo līmeni turpmāk minētajā 2.2. punktā norādītajos apstākļos, nepārsniedz sešas minūtes. 2.2. Mērījumu nosacījumi. 2.2.1. Vakuuma avota darbības ātrums ir: 2.2.1.1. Ja vakuuma avots ir transportlīdzekļa dzinējs, dzinēja darbības ātrums, kas iegūts tad, kad transportlīdzeklis stāv, ir ieslēgts neitrālais pārnesums un dzinējs darbojas brīvgaitā; 2.2.1.2. Ja vakuuma avots ir sūknis, ātrums, kas iegūts tad, kad dzinējs darbojas ar 65 % no ātruma, kas atbilst tā maksimālajai jaudai; 2.2.1.3. Ja vakuuma avots ir sūknis un dzinējs ir aprīkots ar regulatoru, ātrums, kas iegūts tad, kad dzinējs darbojas ar 65 % no maksimālā ātruma, ko pieļauj regulators. 2.2.2. Ja ir paredzēts sakabināt mehānisko transportlīdzekli ar piekabi, kuras darba bremžu sistēmu darbina ar vakuumu, piekabi aprīko ar enerģijas glabāšanas iekārtu, kuras tilpumu V litros nosaka pēc formulas V = 15 R, kur R ir maksimālā pieļaujamā masa tonnās uz piekabes asīm. C. HIDRAULISKĀ PIEVADA BREMŽU SISTĒMAS AR UZKRĀTO ENERĢIJU 1. ENERĢIJAS GLABĀŠANAS IEKĀRTU (ENERĢIJAS AKUMULATORU) IETILPĪBA. 1.1. Vispārēji norādījumi. 1.1.1. Transportlīdzekļus, kuru bremžu iekārtu darbināšanai vajadzīga uzkrātā enerģija, ko nodrošina ar hidrauliskā šķidruma, kas atrodas zem spiediena, palīdzību, aprīko ar enerģijas glabāšanas iekārtām (enerģijas akumulatoriem), kuru ietilpība atbilst turpmāk minētā 1.2. punkta prasībām. 1.1.2. Tomēr enerģijas akumulatoriem nav jābūt norādītajai ietilpībai, ja bremžu sistēma ir tāda, ka jebkādu enerģijas rezervju trūkuma gadījumā, ir iespējams sasniegt bremzēšanas darbības lielumus, kas ir vismaz vienādi ar tiem lielumiem, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmu gadījumā. 1.1.3. Pārbaudot atbilstību turpmāk minētajām 1.2.1., 1.2.2. un 2.1. punkta prasībām, bremzes noregulē cik cieši vien iespējams un 1.2.1. punkta gadījumā bremžu pilngājiena iedarbināšanas ātrumam jābūt tādam, lai nodrošinātu vienu minūti ilgu intervālu starp katru iedarbināšanas reizi. 1.2. Mehāniskie transportlīdzekļi. 1.2.1. Mehāniskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar hidrauliskajām bremžu sistēmām ar uzkrāto enerģiju, atbilst šādām prasībām: 1.2.1.1. Pēc astoņām darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, joprojām ir iespējams devītajā bremžu iedarbināšanas reizē sasniegt darbības lielumus, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmas gadījumā; 1.2.1.2. Pārbaudi veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1.2.1.2.1. Pārbaudi sāk ar spiedienu, kuru var būt norādījis ražotājs, bet kas nav lielāks kā izslēgšanas spiediens; 1.2.1.2.2. Enerģijas akumulatoru(-us) nepiepilda pārbaudes laikā; papildu iekārta, ja tāda ir, un tās akumulatori ir izolēti. 1.2.2. Mehāniskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar hidrauliskajām bremžu sistēmām ar uzkrāto enerģiju, kuri nevar izpildīt I pielikuma 2.2.1.5.1. punkta prasības, uzskatāmi par atbilstošiem šī punkta prasībām, ja ir ievērotas turpmāk minētās prasības: 1.2.2.1. Pievada ikviena defekta gadījumā pēc astoņām darba bremžu iekārtas vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm devītajā reizē joprojām ir iespējams sasniegt vismaz to darbības lielumu, kas norādīts sekundāro bremžu sistēmas gadījumā, vai, ja sekundāro bremžu darbībai vajadzīgās uzkrātās enerģijas pievadi regulē ar atsevišķu vadības ierīci, pēc astoņām darba bremžu iekārtas vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm devītajā reizē joprojām ir iespējams sasniegt I pielikuma 2.2.1.4. punktā norādīto paliekošo darbību. 1.2.2.2. Pārbaudi veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1.2.2.2.1. Enerģijas avotam esot miera stāvoklī vai darbojoties ar ātrumu, kas atbilst dzinēja brīvgaitas ātrumam, var izraisīt jebkuru pievada defektu. Pirms šāda defekta izraisīšanas, enerģijas glabāšanas iekārtā(-ās) ir spiediens, kura lielumu var norādīt ražotājs, bet kas nepārsniedz ieslēgšanas spiedienu; 1.2.2.2.2. Papildu iekārta, ja tāda ir, un tās akumulatori ir izolēti. 2. HIDRAULISKĀ ŠĶIDRUMA ENERĢIJAS AVOTU IETILPĪBA. 2.1. Enerģijas avoti atbilst prasībām, kas noteiktas turpmāk minētajos apakšpunktos. 2.1.1. Definīcijas: 2.1.1.1. "p1" ir maksimālais sistēmas darba spiediens (izslēgšanas spiediens) akumulatorā(-os), ko norādījis ražotājs; 2.1.1.2. "p2" ir spiediens, kas palicis pēc četrām darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, sākot no p1 un nepiepildot akumulatoru(-us); 2.1.1.3 "t" ir laiks, kas vajadzīgs, lai spiediens akumulatorā(-os) pieaugtu no p2 līdz p1, neiedarbinot bremžu vadības ierīci. 2.1.2. Mērījumu nosacījumi. 2.1.2.1. Lai pārbaudes laikā noteiktu laiku t, enerģijas avota uzpildes ātrums ir tas, kurš iegūts tad, kad dzinējs darbojas ar ātrumu, kas atbilst tā maksimālajai jaudai vai ātrumam, ko pieļauj ātruma regulators. 2.1.2.2. Lai pārbaudes gaitā noteiktu laiku t, papildu iekārtas enerģijas akumulatoru(-us) neizolē citā veidā kā tikai automātiski. 2.1.3. Rezultātu interpretācija. 2.1.3.1. Visu transportlīdzekļu gadījumā, izņemot M3, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļus, laiks t nepārsniedz 20 sekundes. 2.1.3.2. M3, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā laiks t nepārsniedz 30 sekundes. 3. SIGNĀLIERĪČU ĪPAŠĪBAS. Signālierīce neiedarbojas divu darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reižu gadījumā, kad dzinējs nedarbojas un sāk pieaugt spiediena lielums, ko var būt norādījis ražotājs, bet kas nepārsniedz ieslēgšanas spiedienu." V PIELIKUMS: ATSPERU BREMZES "1. DEFINĪCIJAS. 1.1. "Atsperu bremzes" ir bremžu iekārtas, kurām vajadzīgo enerģiju dod viena vai vairākas atsperes, kas darbojas kā enerģijas akumulators. 1.2. "Atsperu saspiedes kamera" ir kamera, kur reāli tiek radīta spiediena svārstība, kas ierosina atsperes saspiešanu. 1.3. Ja atsperu saspiedi panāk ar vakuuma iekārtas palīdzību, tad "spiediens" visā šī pielikuma tekstā nozīmē negatīvo spiedienu." "2.1. Atsperes bremzi nevar lietot par darba bremzi. Tomēr darba bremžu pievada daļas defekta gadījumā atsperu bremzes var lietot, lai sasniegtu paliekošas darbības lielumus, kuri norādīti I pielikuma 2.2.1.4. punktā, ar noteikumu, ka vadītājs var regulēt šo darbību. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, izņemot tos puspiekabes velkošos transportlīdzekļus, kuri atbilst I pielikuma 2.2.1.4.3. punktā norādītajām prasībām, atsperu bremzes nav galvenais paliekošās bremzēšanas veids. Vakuuma atsperu bremzes nevar lietot piekabēm." "2.2. Kādas spiediena robežas nelielas svārstības, kuras var notikt atsperu saspiedes kameras barošanas kontūrā, nedrīkst radīt būtiskas bremzētājspēka svārstības." "2.3. Atsperu saspiedes kameras barošanas kontūrā jāiekļauj vai nu atsevišķa enerģijas rezerve, vai arī tas jādarbina no vismaz divām neatkarīgām enerģijas rezervēm. Piekabes barošanas maģistrāle var tikt pievienota šim barošanas kontūram ar nosacījumu, ka spiediena kritums piekabes barošanas maģistrālē nevar iedarbināt atsperu bremžu cilindrus. Papildu aprīkojums atsperu bremžu cilindru darbināšanai vajadzīgo enerģiju vai saņemt no barošanas ķēdes tikai tad, ja saskaņā ar nosacījumu tā darbība pat enerģijas avota bojājuma gadījumā nevar izraisīt atsperu bremžu cilindru enerģijas rezerves līmeņa samazināšanos zem līmeņa, kurā ir iespējama vienreizēja atsperu bremžu cilindru atlaišana. Šis punkts neattiecas uz piekabēm." "2.5. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā spiediena līmenis atsperu saspiedes kamerā, zem kura atsperes sāk darbināt bremzes, kas noregulētas, cik cieši iespējams, nedrīkst būt lielāks par 80 % no normāli iegūstamā spiediena zemākā līmeņa. Piekabju gadījumā spiediena līmenis atsperu saspiedes kamerā, zem kura atsperes sāk darbināt bremzes, nedrīkst būt lielāks kā tas līmenis, kuru iegūst pēc četrām darba bremžu pilngājiena iedarbināšanas reizēm atbilstoši IV pielikuma 1.3. punktam. Sākotnējais spiediens ir noregulēts uz 6,5 bāriem." "2.6. Kad spiediens maģistrālē, kas pievada enerģiju atsperu saspiedes kamerai (izņemot papildu atbrīvošanas ierīces maģistrāles, kura lieto šķidrumu zem spiediena), samazinās līdz līmenim, kurā sāk darboties bremžu detaļas, jāiedarbojas optiskai vai akustiskai brīdinājuma ierīcei. Šīs prasības izpildei var lietot brīdinājuma ierīci, kas norādīta I pielikuma 2.2.1.13. punktā. Šis noteikums neattiecas uz piekabēm." "3.1. Atsperu bremžu sistēmai jābūt projektētai tā, ka šīs sistēmas defekta gadījumā joprojām ir iespējams atlaist bremzes. To var panākt, lietojot pneimatisku, mehānisku vai citādu papildu atbrīvošanas ierīci. Papildu atbrīvošanas ierīcēm, kas savas darbības vajadzībām lieto enerģijas rezervi, jāpievada enerģija no enerģijas rezerves, kas ir neatkarīga no tās rezerves, ko parasti lieto atsperu bremžu sistēmā. Pneimatiskais vai hidrauliskais šķidrums šādā papildus atbrīvošanas ierīcē var darboties uz tā paša atsperu saspiedes kamerā esošā virzuļa virsmas, kuru lieto parastajā atsperu bremžu sistēmā ar noteikumu, ka papildus atbrīvošanas ierīce izmanto atsevišķu maģistrāli. Šīs maģistrāles savienojums ar parasto maģistrāli, kas savieno vadības ierīci ar atsperu bremžu cilindriem, ir piestiprināts pie katra atsperu bremžu cilindra, kas atrodas tūlīt aiz atsperu saspiedes kameras atveres, ja vien tas nav iebūvēts bremžu cilindra korpusā. Šajā savienojumā ir iebūvēta ierīce, kas novērš vienas maģistrāles ietekmi uz otru. I pielikuma 2.2.1.6. punkta prasības attiecas arī uz šo ierīci." VII PIELIKUMS: GADĪJUMI, KUROS I UN/VAI II (VAI IIA) TIPA PĀRBAUDE NAV JĀVEIC TRANSPORTLĪDZEKLIM, KAS NODOTS TIPA APSTIPRINĀŠANAI "1. I un/vai II (vai IIA) tipa pārbaude transportlīdzeklim, kas nodots tipa apstiprināšanai, nav jāveic turpmāk minētajos gadījumos:" "1.4. Konkrētais transportlīdzeklis ir piekabe, kas aprīkota ar S veida izciļņa pneimatiskajām bremzēm [6], kas atbilst šī pielikuma 1. papildinājuma pārbaudes prasībām attiecībā uz atskaites ass pārbaudes ziņojumu, kā parādīts šī pielikuma 2. papildinājumā." "3.4. Ja ir piemērojams 1.4. punkts, tad jāaizpilda IX pielikumā sniegtā paziņojuma parauga 14.7.4. punktā norādītā tabula." Aiz 4. punkta pievieno šādu 1. un 2. papildinājumu:" 1. papildinājums CITAS PROCEDŪRAS I UN II TIPA PĀRBAUDĒS, KAS VEICAMAS PIEKABJU BREMZĒM 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI. 1.1. Atbilstoši šī pielikuma 1.4. punkta prasībām, var neveikt I un II tipa bremžu efektivitātes zuduma pārbaudes transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas laikā ar noteikumu, ka bremžu sistēmas detaļas atbilst šī papildinājuma prasībām un rezultātā esošā bremžu darbība izpilda šīs direktīvas norādījumus attiecīgajai transportlīdzekļa kategorijai. 1.2. Pārbaudes, kas veiktas atbilstoši šajā pielikumā sīki aprakstītajām metodēm, uzskata par atbilstošām iepriekš minētajām prasībām. 2. SIMBOLI UN DEFINĪCIJAS (atskaites bremžu simboliem ir piedēklis "e"). P = ceļa seguma parastā reakcija uz asi transportlīdzeklim stāvot; C = sadales vārpstai pievadītais griezes moments; Cmax = tehniski pieļaujamais maksimālais sadales vārpstai pievadītais griezes moments; C0 = sadales vārpstai pievadītā griezes momenta robežlielums, t.i., mazākais griezes momenta lielums, kas vajadzīgs, lai radītu izmērāmu bremzes griezes momentu; R = riepas rites rādiuss (dinamiskais); T = bremzēšanas spēks riepas un ceļa saskares laukumā; M = bremzes griezes moments = T · R; z braking rate = MRP s = bremzes virzuļa gājiens (darba gājiens un brīvgājiens); Sp = lietderīgais bremzes virzuļa gājiens – gājiens, kurā bīdes spēks ir 90 % no vidējā bīdes spēka lieluma (ThA); ThA vidējais bīdes spēks – vidējo bīdes spēka lielumu nosaka ievietojot lielumus starp vienu trešdaļu un divām trešdaļām virzuļa kopējā gājiena (smax); +++++ TIFF +++++ l = kāta garums; r = bremžu trumuļa rādiuss; p = bremžu iedarbināšanas spiediens. 3. PĀRBAUDES METODES. 3.1. Pārbaudes trasē. 3.1.1. Bremžu darbības pārbaudes vēlams veikt tikai vienai asij. 3.1.2. Asu kombinācijas pārbaužu rezultātus var izmantot atbilstoši 1.1. punkta prasībām ar noteikumu, ka katra ass nodrošina līdzvērtīgu bremzēšanas enerģiju pretestības un paliekošās bremzēšanas pārbaužu laikā. 3.1.2.1. Tā tiek nodrošināta, ja turpmāk minētie parametri ir identiski katrai asij: bremžu ģeometrija (2. attēls), bremžu uzlikas, riteņu stiprinājumi, riepas, bremžu iedarbināšana un spiediena sadalījums bremžu cilindros. 3.1.2.2. Pārbaužu rezultāts, kas reģistrēts asu kombinācijai, būs šo asu vidējais lielums. 3.1.3. Ass(-is) vēlams slogot ar maksimālo statisko masu uz asi, lai gan tas nav būtiski, ja pārbaužu laikā pienācīgi ņem vērā atšķirību rites pretestībā, ko rada dažāda slodze uz pārbaudāmās(-ām) ass(-īm). 3.1.4. Ir pieļaujama atkāpe palielinātas rites pretestības gadījumā, kas rodas sakabinātiem transportlīdzekļiem, kurus lieto pārbaužu veikšanai. 3.1.5. v = v P + P P + P + P . kur: v1 = sākotnējais ātrums (km/h); v2 = beigu ātrums (km/h); P0 = velkošā transportlīdzekļa masa (kg) testa apstākļos; P1 = piekabes masa uz nenobremzēto asi(-īm) (kg); P2 = piekabes masa uz nobremzēto asi (kg). 3.2. Pārbaudes ar inerces dinamometru. 3.2.1. Pārbaudes iekārtai ir rotējoša inerces masa, kas imitē to transportlīdzekļa masas lineārās inerces daļu, kura iedarbojas uz vienu riteni, un šī iekārta ir vajadzīga aukstu bremžu un sakarsušu bremžu darbības pārbaudei, un tā var darboties ar nemainīgu ātrumu turpmāk 3.5.2 un 3.5.3. punktā aprakstīto pārbaužu nolūkā. 3.2.2. Pārbaudi veic ar pilnu riteni, ieskaitot riepu, kas piestiprināts pie bremzes kustīgās daļas tā, kā tas būtu piestiprināts transportlīdzeklim. Inerces masu bremzei var piestiprināt vai nu tieši, vai arī ar riepu un riteņu starpniecību. 3.2.3. Bremžu sakarsēšanas fāžu laikā var lietot gaisdzesi ar tādu ātrumu un gaisa plūsmas virzienu, kas imitē reālos apstākļus, un gaisa plūsmas ātrums nedrīkst būt lielāks kā 10 km/h. Dzesējošā gaisa temperatūra ir vienāda ar apkārtējās vides temperatūru. 3.2.4. Ja pārbaudes laikā automātiski netiek kompensēta riepas rites pretestība, bremzētājmomentu modificē, atņemot griezes momenta lielumu no rites pretestības koeficienta 0,01. 3.3. Pārbaudes ar rullīšu dinamometru. 3.3.1. Asi vēlams slogot ar maksimālo statisko slodzi uz to, lai gan tas nav būtiski, ja pārbaužu laikā pienācīgi ņem vērā atšķirību rites pretestībā, ko rada dažāda slodze uz pārbaudāmās ass. 3.3.2. Bremžu sakarsēšanas fāžu laikā var lietot gaisdzesi ar tādu ātrumu un gaisa plūsmas virzienu, kas imitē reālos apstākļus, un gaisa plūsmas ātrums nedrīkst būt lielāks kā 10 km/h. Dzesējošā gaisa temperatūra ir vienāda ar apkārtējās vides temperatūru. 3.3.3. Bremzēšanas laiks ir 1 sek. pēc maksimālā paātrināšanas laika 0,6 sek. 3.4. Pārbaudes apstākļi. 3.4.1. Pārbaudāmajai(-ām) bremzei(-ēm) piestiprina mērinstrumentus tā, lai var reģistrēt šādus mērījumus: 3.4.1.1. Nepārtraukti noteikt bremzētājmomentu vai spēku riepas perifērijā; 3.4.1.2. Nepārtraukti noteikt gaisa spiedienu bremžu cilindrā; 3.4.1.3. Ātrumu pārbaudes laikā; 3.4.1.4. Sākotnējo temperatūru uz bremzes trumuļa ārējās virsmas; 3.4.1.5. Bremzes virzuļa gājienu, ko lieto O tipa pārbaudē, un I un II tipa bremžu paliekošo apstāšanos. 3.5. Pārbaudes metodes. 3.5.1. Papildu aukstu bremžu darbības pārbaude. 3.5.1.1. Šo pārbaudi veic pie sākotnējā ātruma, kas vienāds ar 40 km/h, lai novērtētu paliekošo bremzēšanas darbību I tipa un II tipa pārbaužu beigās. 3.5.1.2. Izdara trīs bremžu iedarbināšanas pie viena un tā paša spiediena (p) un pie sākotnējā ātruma vienāda ar 40 km/h ar aptuveni vienādu sākotnējo bremžu temperatūru, ne lielāku par 100 °C, ko mēra pie cilindra ārējās virsmas. Bremžu iedarbināšanu veic ar spiedienu bremzes cilindrā, kas vajadzīgs, lai sasniegtu bremzētājmomentu vai spēku, kas vienāds ar bremzēšanas pakāpes lielumu (z) vismaz 0,50. Spiediens bremzes cilindrā nepārsniedz 6,5 bārus un bremzes izciļņa vārpstai pievadītā griezes momenta lielums (C) nepārsniedz maksimālo tehniski pieļaujamo bremzes izciļņa vārpstai pievadīto griezes momenta lielumu (Cmax). Šo trīs pārbaužu vidējo vērtību pieņem par aukstu bremžu darbības rādītāju. 3.5.2. I tipa pārbaude. 3.5.2.1. Šo pārbaudi veic ar ātrumu 40 km/h un sākotnējo bremžu temperatūru, kas nepārsniedz 100 °C, mērot uz bremžu trumuļa ārējās virsmas. 3.5.2.2. Bremzēšanas pakāpes lielumu saglabā pie 0,07, ieskaitot rites pretestību (skatīt 3.2.4. punktu). 3.5.2.3. Pārbaudes ilgums ir 2 minūtes 33 sekundes vai 1,7 km braucot ar ātrumu 40 km/h. Ja nevar sasniegt pārbaudes ātrumu, tad var pagarināt pārbaudes ilgumu atbilstoši II pielikuma 1.3.2.2. punktam. 3.5.2.4. Ne vēlāk kā 60 sekundes pēc I tipa bremžu efektivitātes samazinājuma pārbaudes beigām veic paliekošās bremzēšanas darbības pārbaudi ar sākotnējo ātrumu, kas vienāds ar 40 km/h, atbilstoši II pielikuma 1.3.3. punktam. Spiediena bremžu cilindrā lielums ir tāds, kāds tika lietots aukstu bremžu darbības pārbaudes laikā. 3.5.3. II tipa pārbaude. 3.5.3.1. Šo pārbaudi veic ar ātrumu 30 km/h un sākotnējo bremžu temperatūru, kas nepārsniedz 100 °C, kad to mēra uz bremžu trumuļa ārējās virsmas. 3.5.3.2. Bremzēšanas pakāpes lielumu saglabā pie 0,06, ieskaitot rites pretestību (skatīt 3.2.4. punktu). 3.5.3.3. Pārbaudes ilgums ir 12 minūtes vai 6 km, braucot ar ātrumu 30 km/h. 3.5.3.4. Ne vēlāk kā 60 sekundes pēc II tipa bremžu efektivitātes samazinājuma pārbaudes beigām veic paliekošās darbības pārbaudi ar sākotnējo ātrumu, kas vienāds ar 40 km/h, atbilstoši II pielikuma 1.4.3. punktam. Spiediena bremžu cilindrā lielums ir tāds, kāds tika lietots aukstu bremžu darbības pārbaudes laikā. 3.6. Pārbaudes ziņojums. 3.6.1. Saskaņā ar 3.5. punkta prasībām veikto pārbaužu rezultātus ieraksta veidlapā, kuras paraugs ir sniegts šī pielikuma 2. papildinājumā. 3.6.2. Norāda bremzi un asi. Datus par bremzēm, asi, tehniski pieļaujamo masu un atbilstošā pārbaudes ziņojuma numuru marķē uz ass. 4. PĀRBAUDE. 4.1. Detaļu pārbaude. Transportlīdzekļa, kas nodots tipa apstiprināšanai, bremžu specifikāciju pārbauda, izpildot katru no turpmāk minētajiem konstrukcijas kritērijiem: | Punkts | Kritēriji | 4.1.1. | a)bremžu trumuļa cilindriskā daļa | Nav atļautas izmaiņas | b)bremžu trumuļa materiāls | Nav atļautas izmaiņas | c)bremžu trumuļa masa | Var mainīties atskaites bremžu trumuļa masas robežās no – 0 līdz + 20 % | 4.1.2. | a)attālums starp riteni un bremžu trumuļa ārējo virsmu (izmērs E) | Pielaides jānosaka tehniskajam dienestam, kas veic apstiprināšanas pārbaudes | b)bremžu trumuļa daļa, kuru nenosedz ritenis (izmērs F) | 4.1.3. | a)bremžu uzlikas materiāls | Nav atļautas izmaiņas | b)bremžu uzlikas platums | c)bremžu uzlikas biezums | d)bremžu uzlikas faktiskā virsma | e)bremžu uzlikas piestiprināšanas veids | 4.1.4. | Bremžu ģeometrija (2. attēls) | Nav atļautas izmaiņas | 4.1.5. | Riepas rites virsmas rādiuss (R) | Var mainīties atbilstoši šī papildinājuma 4.3.5. punkta prasībām | 4.1.6. | a)vidējais bīdes spēka lielums (ThA) | Var mainīties, ja paredzētā darbība atbilst šī papildinājuma 4.3. punkta prasībām | b)bremzes virzuļa gājiens (s) | c)kāta garums | d)bremžu iedarbināšanas spiediens (p) | 4.1.7. | Statiskā masa (P) | P nedrīkst pārsniegt Pe | 4.2. Bremžu radīto spēku pārbaude. 4.2.1. Bremzēšanas spēkus T katrai konkrētajai bremzei (ar to pašu vadības maģistrāles spiedienu pm), kas vajadzīgi, lai radītu I un II tipa pārbaudes nosacījumos norādīto pretestības spēku, nosaka ar 4.2.3. punktā aprakstīto metodi. 4.2.2. Katrai asij T nedrīkst pārsniegt X · Pe. 4.2.3. T = X · PR V V + V + V , kur: X = 0,07 (I tipa pārbaude) un 0,06 (II tipa pārbaude); V = jebkuras detaļas lielums, kas maina katras ass sadales vārpstas griezes momentu pie konkrētā vadības maģistrāles spiediena lieluma (pm) vai katras ass bremžu cilindra spiediena lielums (p), ja tas nav raksturīgs konkrētā vadības maģistrāles spiediena lieluma (pm) gadījumā. Piemērs: Trīsasu piekabes PRmax ir 200000 N, ja visas detaļas ir identiskas, izņemot bremžu kātu garumus, kuri ir: ass Nr.1 = 152, ass Nr.2 = 127, ass Nr.3 = 127, | tad (I tipa pārbaude) T1 | = 0,07 · 200000 · 152152 + 127 + 127 =14000 · 0,374 = 5236 N, | līdzīgi T2 un T3 | = 0,07 · 200000 · 127152 + 127 + 127 = 14000 · 0,313 = 4382 N | 4.3. Bremžu paliekošās darbības pārbaude. 4.3.1. Bremzēšanas spēku (T) katrai konkrētajai bremzei pie norādītā spiediena (p) bremžu cilindros un vadības maģistrāles spiediena (pm), ko lieto konkrētās piekabes O tipa pārbaudes laikā, nosaka ar 4.3.2. līdz 4.3.5. punktā aprakstītajām metodēm. 4.3.2. s = l · s l , s nepārsniedz lietderīgo bremzes virzuļa gājienu (sp). 4.3.3. Konkrētajā bremzes cilindrā ievietotā virzuļa vidējo bīdes spēka lielumu (ThA) nosaka pie spiediena, kura lielums norādīts 4.3.1. punktā. 4.3.3. C = Th · l C nepārsniedz Cmax. 4.3.5. T = T · C − C C − C · R R nedrīkst būt mazāks kā 0,8 Re. 4.3.6. = . 4.3.7. Paliekošās bremzēšanas darbības lielumus pēc I un II tipa pārbaudes nosaka atbilstoši 4.3.2., 4.3.3., 4.3.4. un 4.3.5. punktam. Rezultātiem, kas iegūti saskaņā ar 4.3.6. punktu jāatbilst šīs direktīvas prasībām par konkrēto piekabi. Lielums, kuru izmanto par "O tipa pārbaudes laikā reģistrēto lielumu", kā norādīts II pielikuma 1.3.3. punktā, ir lielums, kas reģistrēts konkrētās piekabes O tipa pārbaudes laikā. 2. papildinājums ATSKAITES ASS PĀRBAUDES ZIŅOJUMA VEIDLAPAS PARAUGS, KĀ NORĀDĪTS 1. PAPILDINĀJUMA 3.6. PUNKTĀ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ " VIII PIELIKUMS: NOSACĪJUMI, KAS ATTIECAS UZ TO TRANSPORTLĪDZEKĻU PĀRBAUDI, KAS APRĪKOTI AR INERCES BREMZĒM "3.3. Inerces bremžu iekārtas izvieto tādā veidā, ka gadījumā, ja sakabes galva pārvietojas līdz galam, nevienas pievada daļas darbība netiek traucēta, neviena tā daļa netiek pastāvīgi deformēta vai padarīta nelietojama. Tas jāpārbauda pēc pievada pirmā elementa atkabināšanas no bremžu vadības svirām." "3.4. Inerces bremžu iekārtai jāļauj piekabei braukt atpakaļgaitā kopā ar velkošo transportlīdzekli neradot ilgstošu berzes spēku, kas pārsniedz 8 % no spēka, kas atbilst piekabes maksimālajai masai. Iekārtām, kuras lieto šim nolūkam, jādarbojas automātiski un jāatvienojas automātiski, kad piekabe pārvietojas uz priekšu." "3.5. Ikviena īpaša iekārta, kas iebūvēta 3.4. punkta prasību nolūkā, ir tāda, ka tad, kad transportlīdzeklis atrodas augšupceļā (kāpumā), stāvbremžu darbība netiek negatīvi ietekmēta." "4.4. Maksimālais stiepes spēks D1 vienass piekabju gadījumā nepārsniedz 0,10 G'A un daudzasu piekabju gadījumā nepārsniedz 0,067 G'A." "6.2. Spēkam P vai spiedienam p, kas vajadzīgs, lai sasniegtu bremzēšanas griezes momentu Mmax, ko norādījis ražotājs, jābūt vismaz 1,8 reizes lielākam par spēku P vai vismaz 1,8 reizes lielākam par spiedienu p, kas vajadzīgs, lai radītu bremzēšanas spēku 0,50 GBO." "… Ātrumam, ar kādu rotē bremzējošās virsmas, jāatbilst sākotnējam transportlīdzekļa ātrumam 60 km/h. Turpmāk minētos lielumus atņem no raksturlīknes, kas aprēķināta pēc šiem mērījumiem." "9.3.1. Bremzēšanas spēku summai, kas pielikta piekabes riteņu aplocei, jābūt vismaz B* = 0,5 GA, ieskaitot rites pretestību 0,01 GA. Tas ir bremzēšanas spēks B = 0,49 GA. Šajā gadījumā maksimālais pieļaujamais bīdes spēks uz sakabes ierīci ir: D* = 0,067 GA daudzasu piekabju gadījumā, D* = 0,10 GA vienass piekabju gadījumā. Lai pārbaudītu, vai šie nosacījumi ir ievēroti, izmanto turpmāk minētās nevienādības." "9.4.1. Daudzasu piekabju vadības ierīču gadījumā, kurām bremzes stiepņa sistēma ir atkarīga no jūgierīces novietojuma, vadības ierīces s gājienam jābūt lielākam kā vadības ierīces s' iespējamajam gājienam; atšķirībai garumā jābūt vismaz vienādai ar gājiena so zudumu. Gājiens so nedrīkst pārsniegt 10 % no efektīvā gājiena s'." 2. papildinājums Punktu 9.8., 9.8.1, 9.8.2. un 9.9. svītro. 3. papildinājums +++++ TIFF +++++ 4. papildinājums +++++ TIFF +++++ 5.6., 5.6.1., 5.6.1.1. un 5.6.1.2. punktu svītroun 5.7. un 5.8. punktu attiecīgi pārnumurē par 5.6. un 5.7. punktu. IX PIELIKUMS: PAZIŅOJUMS, KAS ATTIECAS UZ TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMU ATTIECĪBĀ UZ BREMZĒŠANAS SISTĒMĀM +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ Punktu 18. līdz 25. pārnumurē kā 20. līdz 27. punktu. Aiz IX pielikuma pievieno šādu jaunu X, XI un XII pielikumu:" X PIELIKUMS: PRASĪBAS, KAS PIEMĒROJAMAS TRANSPORTLĪDZEKĻU, KAS APRĪKOTI AR PRETBLOĶĒŠANAS IEKĀRTĀM, PĀRBAUDĒM 1. VISPĀRĒJI NOTEIKUMI. 1.1. Šī pielikuma mērķis ir formulēt vajadzīgos darbības lielumus bremžu sistēmām ar pretbloķēšanas iekārtām, kas uzmontētas autotransporta līdzekļiem. Šis pielikums neuzliek par pienākumu aprīkot transportlīdzekļus ar pretbloķēšanas iekārtām, bet, ja šādas iekārtas ir uzmontētas autotransporta līdzekļiem, tām jāatbilst šī pielikuma prasībām. Papildus tam, mehāniskie transportlīdzekļi, kuriem ir atļauts vilkt piekabes, un piekabes, kuras aprīkotas ar bremžu pneimatiskā pievada sistēmām, kad šie transportlīdzekļi ir piekrauti, atbilst savietojamības prasībām, kas minētas II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājumā. 1.2. Pašreiz zināmās iekārtas sastāv no devēja vai devējiem, kontrollera vai kontrolleriem un modulatora vai modulatoriem. Visas dažādu konstrukciju iekārtas, kuras var tikt ieviestas nākotnē, tiks uzskatītas par pretbloķēšanas iekārtām šī pielikuma un II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma nozīmē, ja tās nodrošina tādus darbības rādītājus, kas ir līdzvērtīgi tiem, kuri aprakstīti šajā pielikumā. 2. DEFINĪCIJAS. 2.1. "Pretbloķēšanas iekārta" ir darba bremžu sistēmas sastāvdaļa, kura transportlīdzekļa vienam vai vairākiem riteņiem bremzēšanas laikā automātiski kontrolē slīdēšanas pakāpi šī riteņa vai riteņu griešanās virzienā. 2.2. "Devējs" ir sastāvdaļa, kas projektēta tā, lai uztvertu un nosūtītu kontrollerim datus par riteņa vai riteņu griešanās apstākļiem vai transportlīdzekļa dinamiskajiem apstākļiem. 2.3. "Kontrolleris" ir sastāvdaļa, kas projektēta tā, lai apstrādātu no devēja vai devējiem saņemtos datus un nosūtītu signālu uz modulatoru. 2.4. "Modulators" ir sastāvdaļa, kas projektēta tā, lai mainītu bremzēšanas spēku(-us) atbilstoši signālam, kas saņemts no kontrollera. 2.5. "Tieši kontrolēts ritenis" ir ritenis, kura bremzēšanas spēku maina atbilstoši datiem, kurus nosūta vismaz tā devējs [1]. 2.6. "Netieši kontrolēts ritenis" ir ritenis, kura bremzēšanas spēku maina atbilstoši saņemtajiem datiem, kurus nosūta cita riteņa vai citu riteņu devējs(-i) [2]. 3. PRETBLOĶĒŠANAS IEKĀRTU TIPI. 3.1. Mehāniskais transportlīdzeklis ir uzskatāms par aprīkotu ar pretbloķēšanas iekārtu II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma 1. punkta nozīmē, ja tam ir uzmontēta kāda no turpmāk minētajām iekārtām: 3.1.1. Pie 1. kategorijas piederīga pretbloķēšanas iekārta. Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 1. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šī pielikuma attiecīgajām prasībām. 3.1.2. Pie 2. kategorijas piederīga pretbloķēšanas iekārta. Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 2. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šī pielikuma attiecīgajām prasībām, izņemot 5.3.5. punkta prasības. 3.1.3. Pie 3. kategorijas piederīga pretbloķēšanas iekārta. Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 3. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šī pielikuma attiecīgajām prasībām, izņemot 5.3.4. un 5.3.5. punkta prasības. Šādam transportlīdzeklim ikvienai atsevišķai asij (vai asu ratiņiem), kurā nav iekļauts vismaz viens tieši kontrolēts ritenis, šī pielikuma 5.2. punktā norādīto saķeres prasību vietā jāizpilda II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma saķeres un riteņu bloķēšanas secības nosacījumi. Tomēr, ja saķeres raksturlīkņu relatīvās atrašanās vietas neatbilst II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma 3.1.1. punkta prasībām, veic pārbaudi, lai pārliecinātos, ka vismaz vienas no pakaļējām asīm riteņi netiek bloķēti pirms tam, kad bloķē priekšējās ass vai asu riteņus, atbilstoši II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma 3.1.1. un 3.1.4. punktā norādītajiem nosacījumiem par bremzēšanas pakāpi un slodzi. Šīs prasības var pārbaudīt uz augstas saķeres un zemas saķeres ceļu segumiem (aptuveni 0,8 un 0,3 maksimāli) mainot darba bremžu vadības ierīcei pielikto spēku. 3.2. Velkamo transportlīdzekli uzskata par aprīkotu ar pretbloķēšanas iekārtu II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma 1. punkta nozīmē, ja tas atbilst visām šī pielikuma attiecīgajām prasībām. 4. VISPĀRĒJAS PRASĪBAS. 4.1. Par ikvienu pārrāvumu elektrības padevē iekārtai un/vai vados, kas atrodas ārpus elektroniskā kontrollera(-iem), vadītājs tiek informēts ar īpaša optiskā brīdinājuma signāla palīdzību. Šī prasība attiecas arī uz velkamo transportlīdzekļu pretbloķēšanas iekārtu(-ām), kuri ir projektēti sakabināšanai ar to kategoriju transportlīdzekļiem, kas nav M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi. Brīdinājuma ierīce, kas paredzēta velkamā transportlīdzekļa pretbloķēšanas iekārtai(-ām), nedrīkst signalizēt, kad transportlīdzeklim piekabina velkamo transportlīdzekli bez pretbloķēšanas iekārtas vai to nepiekabina vispār. Šī prasība ir jāizpilda automātiskā veidā. [3]. [4]. [5]. 4.4. Pretbloķēšanas iekārtas defekta gadījumā paliekošās bremzēšanas darbības lielumiem jābūt tādiem, kādi norādīti konkrētajam transportlīdzeklim darba bremžu pievada daļas defekta gadījumā (skatīt I pielikuma 2.2.1.4. punktu). Šī prasība nav uzskatāma par atkāpi no prasībām, kas attiecas uz sekundārajām bremzēm. 4.5. Iekārtas darbību nedrīkst negatīvi ietekmēt magnētiskie vai elektriskie lauki [6]. 5. ĪPAŠI NOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ MEHĀNISKAJIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM. 5.1. Enerģijas patēriņš. Bremžu sistēmām, kas aprīkotas ar pretbloķēšanas iekārtām, jāsaglabā darbība, kad darba bremzes tiek lietotas ilgākus laika periodus. Atbilstību šai prasībai pārbauda ar turpmāk minēto pārbaužu palīdzību. 5.1.1. Pārbaudes kārtība. 5.1.1.1. Sākotnējais enerģijas līmenis enerģijas akumulatorā(-os) ir tas, kuru norādījis ražotājs. Šis līmenis ir vismaz tāds, lai nodrošinātu efektivitāti, kas norādīta darba bremzēm, kad transportlīdzeklis ir piekrauts. Papildu darba bremžu enerģijas akumulatoram(-iem) jābūt izolētam(-iem). 5.1.1.2. Transportlīdzeklim braucot ar sākotnējo ātrumu, kas nav mazāks kā 50 km/h, pa ceļa segumu, uz kura saķeres koeficients ir 0,3 [7] vai mazāks, piekrauta transportlīdzekļa bremzes pilnībā iedarbina laika periodā t, bet visiem riteņiem, kas aprīkoti ar pretbloķēšanas iekārtu, jābūt kontrolējamiem visā šajā laika periodā. 5.1.1.3. Tad aptur transportlīdzekļa dzinēju vai noslēdz enerģijas padevi enerģijas glabāšanas iekārtai(-ām). 5.1.1.4. Tad, transportlīdzeklim stāvot, četras reizes pēc kārtas pilnībā iedarbina darba bremžu vadības ierīci. 5.1.1.5. Ja bremzes iedarbina piekto reizi, jābūt iespējai nobremzēt transportlīdzekli ar vismaz tādu darbības lielumu, kāds norādīts piekrauta transportlīdzekļa sekundārajai bremžu sistēmai. 5.1.1.6. Pārbaužu laikā tā mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kuram atļauts vilkt piekabi ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmu, nobloķē barošanas maģistrāli un pie vadības maģistrāles pievieno enerģijas akumulatoru ar 0,5 litru tilpumu (atbilstoši IV pielikuma 1.2.2.3. punkta prasībai). Kad bremzes iedarbina piekto reizi, kā noteikts 5.1.1.5. punktā, vadības maģistrālei piegādātais enerģijas līmenis nedrīkst samazināties vairāk par pusi no tā līmeņa, kas iegūts pēc pilnas bremžu iedarbināšanas ar sākotnējo enerģijas līmeni. 5.1.2. Papildu prasības. 5.1.2.1. Ceļa seguma saķeres koeficientu konkrētajam transportlīdzeklim mēra ar metodes palīdzību, kas aprakstīta šī pielikuma 1. papildinājuma 1.1. punktā. 5.1.2.2. Bremzēšanas pārbaudi veic, kad dzinējs ir atvienots un darbojas brīvgaitā, un transportlīdzeklis ir ar kravu. 5.1.2.3. t = V max7 (bet ne mazāk kā 15 sekundes), kur t ir izteikts sekundēs un Vmax ir transportlīdzekļa maksimālais paredzētais ātrums, kas izteikts km/h, kura augstākā robeža ir 160 km/h. 5.1.2.4. Ja bremzēšanas laika t pārbaudi nevar paveikt vienā bremzēšanas fāzē, var izmantot papildus fāzes, kuru maksimālais skaits ir četri. 5.1.2.5. Ja pārbaudi veic vairākās fāzēs, starplaikos starp šīm fāzēm nedrīkst piegādāt papildu enerģiju. 5.1.2.6. Darbības prasība, kas norādīta 5.1.1.5. punktā, uzskatāma par izpildītu, ja ceturtās bremžu iedarbināšanas reizes beigās, kad transportlīdzeklis stāv, enerģijas līmenis akumulatorā(-os) atrodas virs tā līmeņa, kas norādīts piekrauta transportlīdzekļa sekundāro bremžu sistēmai. 5.2. Saķere. 5.2.1. Pretbloķēšanas iekārtas radītajā saķerē ņem vērā bremzēšanas ceļa faktisko pagarināšanos no teorētiskā minimuma. Pretbloķēšanas iekārta uzskatāma par apmierinošu, ja ir izpildīts nosacījums ε ≥ 0,75, kur ε ir saķere, kā norādīts šī pielikuma 1. papildinājuma 1.2. punktā. Šī prasība nav uzskatāma par tādu, kurai vajadzīga labāka bremzēšanas darbība kā tā, kura norādīta II pielikumā konkrētajam transportlīdzeklim. 5.2.2. Saķeres lielumu ε mēra ceļu segumiem, kuru saķeres koeficients ir 0,3 [8] vai mazāks, un aptuveni 0,8 (sauss ceļa segums), transportlīdzeklim pārvietojoties ar sākotnējo ātrumu 50 km/h. 5.2.3. Pārbaudes kārtība, kādā nosaka saķeres koeficientu (K), un formula saķeres lieluma ε aprēķināšanai ir tā, kura norādīta šī pielikuma 1. papildinājumā. 5.2.4. Pretbloķēšanas iekārtas radīto saķeres lielumu pārbauda pabeigtiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar 1. vai 2. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām. Transportlīdzekļu gadījumā, kuri aprīkoti ar 3. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām, šī prasība jāizpilda tikai tai/tām asij(-īm), kurai(-ām) ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis. 5.2.5. Nosacījumu ε ≥ 0,75 pārbauda transportlīdzeklim ar kravu un bez tās. 5.3. Papildu pārbaudes. Transportlīdzeklim ar kravu un bez tās veic turpmāk minētās pārbaudes. 5.3.1. Riteņi, kurus tieši kontrolē pretbloķēšanas iekārta, nedrīkst bloķēties, kad vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku [9], uz divu veidu ceļu segumiem, kuri norādīti iepriekš minētajā 5.2.2. punktā, un transportlīdzeklim pārvietojoties ar zemu sākotnējo ātrumu V = 40 km/h un augstu sākotnējo ātrumu V ≈ 0,8 Vmax ≤ 120 km/h. 5.3.2. Tieši kontrolētie riteņi nedrīkst bloķēties, kad vadības ierīcei pieliek pilnu spēku [10] un kad transportlīdzekļa ass pārbrauc no augstas saķeres (K1) ceļa seguma uz zemas saķeres (K2) ceļa segumu, kur K1 ≥ 0,5 un K1/K2 ≥ 2 [11]. Kustības ātrumu un bremžu iedarbināšanas momentu aprēķina tā, kad, pretbloķēšanas iekārtai pulsējot bremzēšanas spēku uz augstas saķeres ceļa seguma, transportlīdzekļa pāreja no viena seguma uz otru tiek veikta gan ar lielu, gan ar mazu ātrumu atbilstoši iepriekš minētā 5.3.1. punkta nosacījumiem. 5.3.3. Kad transportlīdzeklis pārbrauc no zemas saķeres (K2) ceļa seguma uz augstas saķeres (K1) ceļa segumu, kur K1 ≥ 0,5 un K1/K2 ≥ 2, un vadības ierīcei ir pielikts pilns spēks [12], transportlīdzekļa palēninājumam jāpieaug līdz atbilstoši augstam līmenim samērīgā laikā, un transportlīdzeklis nedrīkst novirzīties no tā sākotnējā kursa. Kustības ātrumu un bremžu iedarbināšanas momentu aprēķina tad, kad, pretbloķēšanas iekārtai pulsējot bremzēšanas spēku uz zemas saķeres ceļa seguma, transportlīdzekļa pāreja no viena seguma uz otru notiek ar ātrumu 50 km/h. 5.3.4. Šī punkta noteikumi attiecas tikai uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar 1. vai 2. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām. Tieši kontrolētie riteņi nedrīkst bloķēties, kad vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku [13] un transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu 50 km/h, ja transportlīdzekļa labās un kreisās puses riteņi atrodas uz ceļu segumiem ar dažādiem saķeres koeficientiem (K1 un K2), kur K1 ≥ 0,5 un K1/K2 ≥ 2. 5.3.5. Turklāt piekrauti transportlīdzekļi, kuri aprīkoti ar 1. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām un saskaņā ar iepriekš minētā 5.3.4. punkta nosacījumiem, sasniedz šī pielikuma 2. papildinājumā norādīto bremzēšanas pakāpes lielumu. 5.3.6. Tomēr iepriekš 5.3.1., 5.3.2., 5.3.3., 5.3.4. un 5.3.5. punktā minēto pārbaužu laikā ir pieļaujami īsi riteņu bloķēšanas periodi. Turklāt riteņu bloķēšana ir pieļaujama gadījumā, ja transportlīdzekļa ātrums ir mazāks kā 15 km/h; līdzīgi arī netieši kontrolētu riteņu bloķēšana ir pieļaujama jebkurā ātrumā, taču nedrīkst tikt ietekmēta transportlīdzekļa stabilitāte un vadāmība. 5.3.7. Pārbaužu laikā, kas noteiktas iepriekš minētajā 5.3.4. un 5.3.5. punktā, ir pieļaujama stūrēšanas korekcija, ja stūres vadības ierīces leņķiskais ātrums sākotnējo divu sekunžu laikā ir 120° robežās, bet ne vairāk kā 240° robežās kopumā. Turklāt šo pārbaužu sākumā transportlīdzekļa gareniskajai vidusplaknei jāatrodas pāri robežai starp augstas saķeres ceļa segumu un zemas saķeres ceļa segumu, un šo pārbaužu laikā neviena (ārējo) riepu daļa nedrīkst šķērsot šo robežu. 6. ĪPAŠI NOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ VELKAMAJIEM TRANSPORTĪDZEKĻIEM. 6.1. Enerģijas patēriņš. Bremžu sistēmas, kas aprīkotas pretbloķēšanas sistēmā, projektē tā, lai pat pēc tam, kad darba bremžu vadības ierīce ir tikusi iedarbināta uz zināmu laika posmu, transportlīdzeklī joprojām ir pietiekama enerģijas rezerve, lai to apturētu saprātīgā attālumā. 6.1.1. Atbilstību iepriekš minētajām prasībām pārbauda turpmāk minētajā kārtībā, kad transportlīdzeklis ir ar kravu, tas atrodas uz taisna un līdzena ceļa, kura segumam ir labs saķeres koeficients [14], kura bremzes ir noregulētas cik cieši vien iespējams un kura proporcijas/bremžu spēka regulators (ja tāds ir uzmontēts), atrodas "laden" (slodzes) stāvoklī visas pārbaudes laikā. 6.1.2. Sākotnējais enerģijas līmenis enerģijas akumulatorā(-os) ir tas, kuru norādījis ražotājs; standarta komplektācijas gadījumā, kā minēts II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma 3.1.2. punktā, sākotnējais enerģijas līmenis ir vienāds ar 8 bāru lielu spiedienu piekabes barošanas maģistrāles savienotājgalvā. 6.1.3. Bremzes pilnībā iedarbina laika periodā t = 15 sekundes, kura laikā visiem riteņiem, kas aprīkoti ar pretbloķēšanas iekārtu, jābūt kontrolējamiem. Šīs pārbaudes laikā atvieno enerģijas padevi enerģijas akumulatoram(-iem). 6.1.4. Ja transportlīdzekļa ass vai asis, kas aprīkotas ar pretbloķēšanas iekārtām, saņem enerģiju no akumulatora vai akumulatoriem, kuras tiek lietotas arī citas ass vai asu vajadzībām, kas nav aprīkotas ar pretbloķēšanas iekārtu, tad enerģijas padevi šīm asīm var noslēgt bremzēšanas laikā. Tomēr ņem vērā enerģijas patēriņu, kas atbilst minētās ass vai asu bremžu sākotnējam iedarbināšanas enerģijas patēriņam. 6.1.5. Bremzēšanas beigās, kad transportlīdzeklis ir apstājies, darba bremžu vadības iekārtu četras reizes iedarbina pilnībā. Bremžu piektās iedarbināšanas laikā spiedienam darba kontūrā jābūt pietiekamam, lai nodrošinātu kopējo bremzēšanas spēku riteņu perifērijā, kas vienāds ar ne mazāk kā 22,5 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai uz riteņiem, kad transportlīdzeklis stāv. 6.2. Saķere. 6.2.1. Bremžu sistēmas, kas aprīkotas ar pretbloķēšanas iekārtu, uzskatāmas par apmierinošām, ja ir izpildīts nosacījums ε ≥ 0,75, kur ε ir saķere, kā norādīts šī pielikuma 1. papildinājuma 2. punktā. Šo nosacījumu pārbauda transportlīdzeklim bez kravas un uz taisna un līdzena ceļa, kura segumam ir labs saķeres koeficients [15]. 6.3. Papildu pārbaudes. 6.3.1. Transportlīdzeklim braucot ar ātrumu, kas pārsniedz 15 km/h, tā riteņi, kurus tieši kontrolē pretbloķēšanas iekārta, nedrīkst bloķēties, kad bremžu vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku. To pārbauda atbilstoši nosacījumiem, kas aprakstīti iepriekš minētajā 6.2. punktā, transportlīdzeklim braucot ar mazāko sākotnējo ātrumu V = 40 km/h un lielāko sākotnējo ātrumu V ≈ 80 km/h. 6.3.2. Ir pieļaujami īsi riteņu bloķēšanas periodi, taču tie nedrīkst ietekmēt transportlīdzekļa stabilitāti. 1. papildinājums SAĶERE 1. MĒRĪJUMU METODE MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU GADĪJUMĀ. 1.1. Saķeres koeficienta (K) noteikšana. 1.1.1. Saķeres koeficientu (K) nosaka kā attiecību starp maksimālajiem bremzēšanas spēkiem, kas rodas nebloķējot riteņus, un atbilstošu dinamisko slodzi uz bremzējamās ass. 1.1.2. Bremzes iedarbina tikai vienai pārbaudāmā transportlīdzekļa asij, kad tas pārvietojas ar sākotnējo ātrumu 50 km/h. Bremzēšanas spēki tiek vienmērīgi sadalīti pa ass riteņiem. Pretbloķēšanas iekārta ir atvienota. 1.1.3. Veic vairākas pārbaudes ar dažādiem spiediena pieauguma bremžu maģistrālē lielumiem, lai noteiktu transportlīdzekļa maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu (zm). z = 0,56t, zm ir z maksimālais lielums; t ir sekundēs. 1.1.4. Bremzēšanas spēkus aprēķina pēc izmērītās bremzēšanas pakāpes lieluma un nenobremzētas(-u) ass(-u) rites pretestības lieluma, kas ir vienāds ar 0,015 un 0,010 no statiskās ass slodzes dzenošajai asij un nedzenošajai asij. 1.1.5. Dinamiskā slodze uz asi ir tā, kura aprēķināta pēc II pielikuma 1.1.4.2. punkta pielikumā minētajām attiecībām. 1.1.6. Lielumu K noapaļo līdz otrajam ciparam aiz komata. 1.1.7. K = z · P − 0,015 · P P + · z · P Citi simboli (P, h, E) ir definēti II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājumā. 1.2. Saķeres (ε) lieluma noteikšana. 1.2.1. Saķeres (ε) lielumu definē kā attiecību starp maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu, kad pretbloķēšanas iekārta darbojas (zmax), un saķeres koeficientu K, t.i., ε = z 1.2.2. Maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu zmax mēra tad, kad darbojas pretbloķēšanas iekārta, un tās pamatā ir trīs pārbaužu rezultātu vidējais lielums, ņemot vērā laiku, kas vajadzīgs, lai ātrums samazinātos no 40 km/h līdz 20 km/h, kā norādīts iepriekš minētajā 1.1.3. punktā. 1.2.3. Lielumu ε noapaļo līdz otrajam ciparam aiz komata. 1.2.4. Transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots ar 1. vai 2. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, zmax lielumu pamato uz visu transportlīdzekli, kad tā pretbloķēšanas iekārta darbojas, un saķeres lielumu (ε) aprēķina pēc tās pašas formulas, kas sniegta iepriekš minētajā 1.2.1. punktā. 1.2.5. Transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots ar 3. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, zmax lielumu mēra katrai asij, kurai ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis. ε = z · P − 0,010 · P K · h E Šo aprēķinu veic katrai asij, kurai ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis. 2. MĒRĪJUMU METODE VELKAMO TRANSPORTLĪDZEKĻU GADĪJUMĀ. 2.1. Ja visām asīm ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis: 2.1.1. Pārbaudi veic, vienlaikus nobremzējot tikai vienu asi; citas asis nav nobremzētas un velkošā transportlīdzekļa dzinējs ir atvienots; 2.1.2. Vidējo bremzēšanas pakāpes lielumu z nosaka, ņemot vērā nenobremzēto asu rites pretestību. Pārbaudi veic transportlīdzeklim braucot ar ātrumu 50 km/h, un rites pretestības koeficientu var aprēķināt pie 0,01. 2.1.3. ε = z z ≥ 0,75 , kur: ε = saķere; z0 = maksimālais bremzēšanas pakāpes lielums, ko iegūst nobremzējot vienu asi bez riteņu bloķēšanas un pretbloķēšanas iekārtai esot atslēgtai; z1 = bremzēšanas pakāpes lielums, ko iegūst nobremzējot to pašu asi uz tā paša ceļa seguma, kad pretbloķēšanas iekārta ir pieslēgta. Lielumi, kurus lieto z1 un z0 vietā, ir trīs lielumu, kas izmērīti pēc kārtas vienos un tajos pašos pārbaudes apstākļos, aritmētiskie vidējie lielumi. 2.2. Ja ne visām asīm ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis: 2.2.1. Divasu piekabju gadījumā saķeres koeficientu (K) un saķeres lielumu (ε) nosaka atbilstoši šī papildinājuma 1.1. un 1.2. punkta noteikumiem, kas attiecas uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem. Ņem vērā spēkus, kas iedarbojas uz jūgstieņa savienojumu; 2.2.2. Puspiekabju (un piekabju ar centrāli novietotu asi) gadījumā lieto šādu kārtību: 2.2.2.1. ε = z z , kur: z0 = maksimālais bremzēšanas pakāpes lielums, ko iegūst nobremzējot vienu asi bez riteņu bloķēšanas, kad pretbloķēšanas iekārta ir atslēgta un citu asu riteņi nomontēti; zmax = bremzēšanas pakāpes lielums, ko iegūst nobremzējot visas pretbloķēšanas iekārtas kontrolētās asis, kad šī iekārta ir ieslēgta. 2.2.2.2. Lielumu z0 var aprēķināt saskaņā ar kārtību, kas aprakstīta šī papildinājuma 1.1.3. punktā, lai noteiktu maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu (z*). Then: z = PR ; , kur: TR = bremzēšanas spēks = z* · (P + PM) – 0,01 · W; PRdyn dynamic load = PR − TR · h + P · z* E R un W ir nenobremzēto asu statiskā slodze. Citi simboli ir definēti II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājumā. 2.2.2.3. Lielumu zmax var aprēķināt tādā pašā kārtībā: izmēra z**, bremzēšanas pakāpes lielumu, kad pretbloķēšanas iekārta darbojas; aprēķina TR' un PR'dyn, lietojot iepriekš minētajā 2.2.2.2. punktā sniegto formulu un tad: z = PR′ 2. papildinājums DARBĪBA UZ CEĻU SEGUMIEM AR DAŽĀDU SAĶERI 1. Šī pielikuma 5.3.5. punktā norādīto bremzēšanas pakāpes lielumu var aprēķināt, ņemot vērā diviem ceļu segumiem, uz kuriem ir veikta šī pārbaude, izmērīto saķeres koeficientu. Šiem diviem ceļu segumiem jāizpilda šī pielikuma 5.3.4. punktā norādītie nosacījumi. 2. Saķeres koeficientus (K1 un K2) augstas saķeres un zemas saķeres ceļu segumiem nosaka atbilstoši šī pielikuma 1. papildinājuma 1.1. punkta noteikumiem. 3. z ≥ 0,75 · 4 K + K and z ≥ K 2. XI PIELIKUMS: PĀRBAUDES NOSACĪJUMI PIEKABĒM AR ELEKTRISKO BREMŽU SISTĒMĀM 1. VISPĀRĒJI NOTEIKUMI. 1.1. Turpmāk minētajos noteikumos elektriskās bremzes ir darba bremžu sistēma, kas sastāv no vadības ierīces, elektromehāniskā pievada iekārtas un berzes bremzēm. Elektriskajai vadības ierīcei, kas regulē piekabei pievadāmo spriegumu, jābūt piestiprinātai pie piekabes. 1.2. Piekabes elektrisko bremžu sistēmai vajadzīgo elektroenerģiju piegādā mehāniskais transportlīdzeklis. 1.3. Elektrisko bremžu sistēmas iedarbina reizē ar mehāniskā transportlīdzekļa darba bremžu sistēmu. 1.4. Nominālais spriegums ir 12 V. 1.5. Maksimālais strāvas patēriņš ir 15 A. 1.6. Elektriskās bremžu sistēmas pieslēgumu mehāniskajam transportlīdzeklim nodrošina ar īpašas kontaktdakšas un rozetes palīdzību, kas atbilst… [1], kuras kontaktdakša nav savietojama ar transportlīdzekļa apgaismes ierīču rozetēm. Kontaktdakša kopā ar kabeli ir piestiprināta piekabei. 2. NOSACĪJUMI, KAS ATTIECAS UZ PIEKABI. 2.1. Ja piekabē ir baterija, kuru baro mehāniskā transportlīdzekļa strāvas avots, tad tā ir atvienota no barošanas kabeļa piekabes bremzēšanas laikā. 2.2. Piekabēm, kuru masa nepiekrautā stāvoklī ir mazāka kā 75 % no to maksimālās masas, bremzēšanas spēku automātiski regulē kā piekabes slogojuma funkciju. 2.3. Elektriskās bremžu iekārtas ir tādas, ka pat ja spriegums savienojošajos kabeļos ir samazināts līdz 7 V, joprojām tiek saglabāta bremzējošā darbība, kas ir 20 % no spēka, kas atbilst maksimālajai piekabes masai. 2.4. Vadības ierīces bremzēšanas spēka regulēšanai, kas reaģē uz izmaiņu kustības virzienā (svārsta, atsperes – masas –sistēmas, šķidruma – inerces – slēdža), ir piestiprinātas pie šasijas, ja piekabei ir vairāk kā viena ass un vertikāli regulējama jūgierīce. Vienass piekabju un piekabju ar tuvu novietotām asīm gadījumā, ja attālums starp asīm ir mazāks kā 1 metrs, šīs vadības ierīces aprīko ar mehānismu, kas norāda tā horizontālu stāvokli (piem., līmeņrādi) un tās ir regulējamas ar roku, kas ļauj mehānismu noregulēt horizontālā plaknē atbilstoši transportlīdzekļa braukšanas virzienam. 2.5. Relejs bremžu sistēmai pievadāmās strāvas pieslēgšanai, kad tas ir pievienots strāvas kabelim, atbilstoši I pielikuma 2.2.1.20.2. punkta prasībām ir iebūvēts piekabē. 2.6. Kontaktdakšai nodrošina aizsargrozeti. 2.7. Vadības ierīci aprīko ar indikatoru, kas iedegas ikreiz, kad tiek iedarbinātas bremzes un informē par pareizu piekabes elektrisko bremžu sistēmas darbību. 3. DARBĪBA. 3.1. Elektriskās bremžu sistēmas reaģē uz vilcēja un piekabes ātruma palēninājumu, kas nepārsniedz 0,4 m/s2. 3.2. Bremzējošā darbība var sākties ar sākotnējo bremzēšanas spēku, kurš nav lielāks kā 10 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai, un nav lielāks kā 13 % no spēka, kas atbilst nepiekrautas piekabes masai. 3.3. Bremzēšanas spēkus var palielināt arī pakāpeniski. Lielāku bremzēšanas spēku gadījum, kā tie, kas minēti 3.2. punktā, šīs pakāpes nedrīkst būt lielākas kā 6 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai, un 8 % no spēka, kas atbilst nepiekrautas piekabes masai. Tomēr vienass piekabju gadījumā, kuru maksimālā masa nepārsniedz 1,5 tonnas, pirmā pakāpe nedrīkst pārsniegt 7 % no spēka, kas atbilst piekabes maksimālajai masai. Šī lieluma pieaugums par 1 % ir pieļaujams secīgām pakāpēm (piemērs: pirmā pakāpe 7 %, otrā pakāpe 8 %, trešā pakāpe 9 % utt.; neviena turpmākā pakāpe nedrīkst pārsniegt 10 %). Šajos noteikumos divasu piekabi, kuras riteņu bāze ir īsāka par 1 metru, uzskata par vienass piekabi. 3.4. Norādīto piekabes bremzēšanas spēku, kas ir vismaz 50 % no spēka, kas atbilst tās maksimālajai masai, sasniedz tad, kad vilcēja un piekabes ar maksimālo masu vidējais maksimālais palēninājums vienass piekabju gadījumā nepārsniedz 5,9 m/s2 un daudzasu piekabju gadījumā nepārsniedz 5,6 m/s2. Piekabes ar tuvu novietotām asīm, ja attālums starp tām ir mazāks kā 1 metrs, arī ir uzskatāmas par vienass piekabēm šī noteikuma nozīmē. Tomēr jāievēro šī pielikuma papildinājumā definētie ierobežojumi. Ja bremzēšanas spēku regulē pakāpeniski, tad šīs pakāpes atrodas diapazonā, kas norādīts šī pielikuma papildinājumā. 3.5. Pārbaudi veic ar 60 km/h sākotnējo ātrumu. 3.6. Piekabes automātisko bremzēšanu nodrošina atbilstoši I pielikuma 2.2.2.9. punkta prasībām. Ja šai automātiskās bremzēšanas darbībai vajadzīga elektriskā enerģija, tad, lai izpildītu iepriekš minētos nosacījumus, vismaz 15 minūtes nodrošina piekabes bremzēšanas spēku, kas ir vismaz 25 % no tās maksimālajai masai atbilstoša spēka. Papildinājums Piekabes bremzēšanas pakāpes savietojamība un vilcēja un piekabes vidējais maksimālais palēninājums (piekabe ar kravu un bez tās) +++++ TIFF +++++ Piezīmes: 1. Diagrammā norādītās robežas attiecas uz piekabēm ar kravu un bez tās. Ja nepiekrautas piekabes masa pārsniedz 75 % no tās maksimālās masas, robežas piemēro tikai piekabes bezkravas stāvokļiem. 2. Diagrammā norādītās robežas neietekmē šī pielikuma noteikumus, kas attiecas uz vajadzīgajiem mazākajiem bremzēšanas darbības lielumiem. Tomēr, ja pārbaudes laikā iegūtie bremzēšanas darbības lielumi (atbilstoši iepriekš minētā 3.4. punkta prasībām) ir lielāki kā vajadzīgie, tie nedrīkst pārsniegt tos lielumus, kas norādīti diagrammā. TR = visu piekabes riteņu perifērijā radušos bremzēšanas spēku summa. PR = ceļu seguma kopējā normālā statiskā reakcija uz piekabes riteņiem. J = vilcēja un piekabes vidējais maksimālais palēninājums. XII PIELIKUMS: BREMŽU UZLIKU PĀRBAUDE AR INERCES DINAMOMETRA METODI 1. VISPĀRĒJI NOTEIKUMI. 1.1. Šajā pielikumā aprakstīto kārtību var lietot transportlīdzekļa tipa pārveidošanas gadījumā, kas notiek tad, ja cita tipa bremžu uzlikas uzmontē transportlīdzekļiem, kuri tikuši apstiprināti saskaņā ar šo direktīvu. 1.2. Citu tipu bremžu uzlikas pārbauda, salīdzinot to darbības lielumus ar to bremžu uzliku lielumiem, ar kurām transportlīdzeklis tika aprīkots apstiprināšanas laikā un kas atbilst detaļām, kas norādītas attiecīgajā informācijas dokumentā, kura paraugs sniegts IX pielikumā. 1.3. Tehniskais dienests, kas atbildīgs par apstiprinājuma pārbaužu veikšanu, var pēc sava ieskata lūgt salīdzināt bremžu uzliku darbības lielumus, kas jāveic atbilstoši II pielikumā norādītajiem attiecīgajiem noteikumiem. 1.4. Pieteikumu apstiprinājumam pēc salīdzinājuma metodes iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis. 1.5. Šī pielikuma kontekstā "transportlīdzeklis" ir transportlīdzeklis, kuram ir tipa apstiprinājums, kas piešķirts saskaņā ar šo direktīvu un kura gadījumā tiek prasīts, lai salīdzinājums ir apmierinošs. 2. PĀRBAUDES APRĪKOJUMS. 2.1. Lieto dinamometru, kuram piemīt turpmāk minētās īpašības: 2.1.1. Tas spēj radīt šī pielikuma 3.1. punktā noteikto inerci, un tas atbilst II pielikuma 1.3. un 1.4. punktā norādītajām prasībām attiecībā uz I un II tipa bremžu efektivitātes samazināšanās pārbaudēm; 2.1.2. Tam piestiprinātās bremzes ir identiskas tām, kuras uzmontētas konkrētajam sākotnēji tipa apstiprinātajam transportlīdzeklim; 2.1.3. Tā gaisdzese, ja tāda ir, atbilst šī pielikuma 3.4. punktam; 2.1.4. Tā aprīkojums pārbaudes laikā var reģistrēt vismaz šādus datus: 2.1.4.1. Bremžu diska vai trumuļa rotācijas ātrumu; 2.1.4.2. Apgriezienu skaitu, kas veikti apstāšanās laikā, ar izšķirtspēju, kas nav lielāka kā viena astotdaļa no apgrieziena; 2.1.4.3. Apstāšanās laiku; 2.1.4.4. Temperatūru, ko mēra uzlikas atstātās sliedes centrā vai diska, trumuļa vai uzlikas vidusdaļā; 2.1.4.5. Bremžu iedarbināšanas spiedienu vai spēku vadības maģistrālē; 2.1.4.6. Bremzes griezes momentu. 3. PĀRBAUDES APSTĀKĻI. 3.1. I = MR , kur: I = rotējošā inerce (kg/m2); R = riepas rites rādiuss (m); M = tā transportlīdzekļa maksimālās masas daļa, kuru bremzē attiecīgais ritenis vai riteņi. Viendiska dinamometra gadījumā šo masu aprēķina pēc projektētā bremzēšanas spēka sadalījuma, ja palēninājums atbilst II pielikuma 2.1.1.1.1. punktā norādītajam attiecīgajam lielumam, izņemot O kategorijas piekabes, kad M lielums ir vienāds ar attiecīgā riteņa slodzi uz zemi, kad transportlīdzeklis stāv un ir piekrauts līdz tā maksimālajai masai. 3.2. Sākotnējais inerces dinamometra rotācijas ātrums atbilst transportlīdzekļa lineārajam ātrumam, kā norādīts šajā direktīvā, un tā pamatā ir riepas rites rādiuss. 3.3. Bremžu uzlikas ir piestrādātas vismaz par 80 %, un to temperatūra nav pārsniegusi 180 °C šīs piestrādes procedūras laikā vai arī pēc transportlīdzekļa ražotāja lūguma ir piestrādātas atbilstoši tā ieteikumiem. 3.4. Var lietot dzesējošo gaisa plūsmu, kas plūst pāri bremzei virzienā, kas ir perpendikulārs tās rotācijas asij. Dzesējošās gaisa plūsmas ātrums, kas plūst pāri bremzei, nav lielāks kā 10 km/h. Dzesējošās gaisa plūsmas temperatūra ir vienāda ar apkārtējās vides temperatūru. 4. PĀRBAUDES KĀRTĪBA. 4.1. Piecus bremžu uzlikas paraugus pakļauj salīdzinošajai pārbaudei; tos salīdzina ar pieciem bremžu uzliku paraugiem, kas atbilst oriģinālajām detaļām, kuras norādītas informācijas dokumentā par konkrētā transportlīdzekļa tipa pirmo apstiprinājumu. 4.2. Bremžu uzlikas līdzvērtības pamatā ir pārbaužu rezultātu salīdzinājums, kuri iegūti šajā pielikumā norādītajā pārbaudes kārtībā, un atbilstība turpmāk minētajām prasībām. 4.3. O tipa aukstu bremžu darbības pārbaude. 4.3.1. Bremzes iedarbina trīs reizes, kad to sākotnējā temperatūra ir zemāka par 100 °C. Temperatūru mēra atbilstoši 2.1.4.4. punkta prasībām. 4.3.2. Bremžu uzliku gadījumā, kas paredzētas lietošanai M un N kategorijas transportlīdzekļiem, bremzes iedarbina sākotnējā rotācijas ātrumā, kas vienāds ar II pielikuma 2.1.1.1.1. pielikumā norādīto lielumu, un tās iedarbina, lai sasniegtu vidējo griezes momentu, kas vienāds ar šajā punktā norādīto lielumu. Papildus tam pārbaudes veic dažādos rotācijas ātrumos, mazākais no kuriem ir vienāds ar 30 % no transportlīdzekļa maksimālā ātruma un lielākais ir vienāds ar 80 % no šī ātruma. 4.3.3. Bremžu uzliku gadījumā, kas paredzētas lietošanai O kategorijas transportlīdzekļiem, bremzes iedarbina sākotnējā rotācijas ātrumā, kas vienāds ar 60 km/h, un tās iedarbina, lai sasniegtu vidējo griezes momentu, kas vienāds ar II pielikuma 2.2.1. pielikumā norādīto lielumu. Veic papildu aukstu bremžu darbības pārbaudi sākotnējā rotācijas ātrumā, kas vienāds ar 40 km/h, lai tās rezultātus salīdzinātu ar I un II tipa pārbaudes rezultātiem, kā aprakstīts II pielikuma 2.2.1.2.1. punktā. 4.3.4. Vidējais bremzēšanas griezes momenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minētajās aukstu bremžu darbības pārbaudēs, kurās salīdzināšanas nolūkā tika pārbaudītas bremžu uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, atrodas vidējā bremzēšanas griezes momenta lieluma ± 15 % robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas reģistrēts pārbaudot bremžu uzlikas, kuras atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. 4.4. I tipa pārbaude. 4.4.1. Ar atkārtotu bremzēšanu. 4.4.1.1. M un N kategorijas transportlīdzekļiem paredzētās bremžu uzlikas pārbauda saskaņā ar II pielikuma 1.3.1. punktā minēto kārtību. 4.4.2. Ar nepārtrauktu bremzēšanu. 4.4.2.1. O kategorijas piekabēm paredzētās bremžu uzlikas pārbauda saskaņā ar II pielikuma 1.3.2. punktā minēto kārtību. 4.4.3. Paliekoša bremžu darbība. 4.4.3.1. Pēc iepriekš minētajā 4.4.1. un 4.4.2. punktā norādīto pārbaužu pabeigšanas veic II pielikuma 1.3.3. punktā norādīto paliekošās bremžu darbības pārbaudi. 4.4.3.2. Vidējais bremzēšanas griezes momenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minēto aukstu bremžu darbības pārbaudēs, kurās atbilstības nolūkā tika pārbaudītas uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, ir vidējā bremzēšanas griezes momenta pārbaudes lieluma ± 15 % robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. 4.5. II tipa pārbaude. 4.5.1. Šī pārbaude ir vajadzīga tikai tad, ja konkrētajam transportlīdzekļa tipam uzmontētās berzes bremzes lieto II tipa pārbaudē. 4.5.2. Bremžu uzlikas, kas paredzētas M3 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem (izņemot tās, kas norādītas I pielikuma 2.2.1.19. punktā, lai veiktu II A tipa pārbaudi), N3 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem un O4 kategorijas piekabēm, pārbauda saskaņā ar II pielikuma 1.4.1. punktā minēto kārtību. 4.5.3. Paliekoša bremžu darbība. 4.5.3.1. Pēc iepriekš minētajā 4.5.2. punktā norādītās pārbaudes pabeigšanas, veic II pielikuma 1.4.3. punktā norādīto paliekošās bremžu darbības pārbaudi. 4.5.3.2. Vidējais bremzēšanas griezes momenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minēto aukstu bremžu darbības pārbaudēs, kurās atbilstības nolūkā tika pārbaudītas uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, ir vidējā bremzēšanas griezes momenta pārbaudes lieluma ± 15 % robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. 5. BREMŽU UZLIKU PĀRBAUDE. 5.1. Pēc iepriekš minēto pārbaužu veikšanas vizuāli pārbauda bremžu uzlikas, lai pārliecinātos, ka tās ir apmierinošā stāvoklī, lai varētu tikt normāli lietotas. " [1] Līdz brīdim, kad tiks izstrādāta vienota kārtība, kādā aprēķināt palēninātāju darbības ietekmi uz II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma noteikumiem, šī definīcija neattiecas uz transportlīdzekļiem, kuri ir aprīkoti ar reģeneratīvajām bremžu sistēmām. [2] Līdz brīdim, kad tiks izstrādāta vienota kārtība, kādā aprēķināt palēninātāju darbības ietekmi uz II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma noteikumiem, transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar integrēto palēninātāju, jāaprīko arī ar pretbloķēšanas iekārtu, kas iedarbojas vismaz uz tās ass darba bremzēm, ko kontrolē palēninātājs, uz pašu palēninātāju un atbilst X pielikumā norādītajām prasībām. [3] N1 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru pakaļējās ass saķeres ar vai bez kravas slodze nav lielāka par 1,5 vai kuru maksimālā masa mazāka par 2 tonnām, no 1990. gada 1. oktobra jāatbilst prasībām par šā punkta M1 kategorijas transportlīdzekļiem. [4] Sākotnējo enerģijas līmeni norāda apstiprinājuma dokumentā. [5] Sākotnējo enerģijas līmeni norāda apstiprinājuma dokumentā. [6] Var tikt apstiprinātas citu konstrukciju bremzes pēc līdzvērtīgas informācijas iesniegšanas. [1] Pretbloķēšanas iekārtas ar lielas regulēšanas iespējas vadību ir uzskatāmas par tādām, kurās ir gan tieši, gan netieši kontrolēti riteņi; pretbloķēšanas iekārtās ar mazas regulēšanas iespējas vadību visi riteņi ar devējiem uzskatāmi par tieši kontrolētiem riteņiem. [2] Pretbloķēšanas iekārtas ar lielas regulēšanas iespējas vadību ir uzskatāmas par tādām, kurās ir gan tieši, gan netieši kontrolēti riteņi; pretbloķēšanas iekārtās ar mazas regulēšanas iespējas vadību visi riteņi ar devējiem uzskatāmi par tieši kontrolētiem riteņiem. [3] 2. Velkamais transportlīdzeklis ir aprīkots ar optisku ierīci, kas atrodas vadītāja atpakaļskata spoguļa redzamības zonā un ir saskatāma arī dienas gaismā, un kas brīdina vadītāju par ikvienu pārrāvumu elektroenerģijas piegādē velkamā transportlīdzekļa pretbloķēšanas iekārtai un/vai vados, kas atrodas ārpus kontrollera. [4] 2. Velkamais transportlīdzeklis ir aprīkots ar optisku ierīci, kas atrodas vadītāja atpakaļskata spoguļa redzamības zonā un ir saskatāma arī dienas gaismā, un kas brīdina vadītāju par ikvienu pārrāvumu elektroenerģijas piegādē velkamā transportlīdzekļa pretbloķēšanas iekārtai un/vai vados, kas atrodas ārpus kontrollera. [5] 2. Velkamais transportlīdzeklis ir aprīkots ar optisku ierīci, kas atrodas vadītāja atpakaļskata spoguļa redzamības zonā un ir saskatāma arī dienas gaismā, un kas brīdina vadītāju par ikvienu pārrāvumu elektroenerģijas piegādē velkamā transportlīdzekļa pretbloķēšanas iekārtai un/vai vados, kas atrodas ārpus kontrollera. [6] Kamēr vienojas par vienotu pārbaudes kārtību, transportlīdzekļu ražotāji sniedz tehniskajiem dienestiem savu pārbaudes kārtību un rezultātus. [7] Līdz brīdim, kad šādas pārbaudes virsmas kļūs vispārpieejamas, var lietot riepas ar nodiluma robežu un augstākiem lielumiem līdz 0,4 pēc tehnisko dienestu ieskata. Reģistrē iegūto faktisko lielumu un riepu un virsmas tipu. [8] Skatīt 5.1.1.2. punkta zemsvītras piezīmi. [9] "Pilns spēks" ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; ja vajadzīgs, pretbloķēšanas iekārtas iedarbināšanai var lietot lielāku spēku. [10] "Pilns spēks" ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; ja vajadzīgs, pretbloķēšanas iekārtas iedarbināšanai var lietot lielāku spēku. [11] K1 ir augstas saķeres ceļu seguma koeficients.K2 ir zemas saķeres ceļu seguma koeficients.K1 un K2 mēra kārtībā, kāda noteikta šī pielikuma 1. papildinājumā. [12] "Pilns spēks" ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; ja vajadzīgs, pretbloķēšanas iekārtas iedarbināšanai var lietot lielāku spēku. [13] "Pilns spēks" ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; ja vajadzīgs, pretbloķēšanas iekārtas iedarbināšanai var lietot lielāku spēku. [14] Ja izmēģinājumu trases seguma saķeres koeficients ir pārāk augsts, kas neļauj pretbloķēšanas iekārtai pulsēt, tad pārbaudi var veikt uz ceļa seguma ar zemāku saķeres koeficientu. [15] Ja izmēģinājumu trases seguma saķeres koeficients ir pārāk augsts, kas neļauj pretbloķēšanas iekārtai pulsēt, tad pārbaudi var veikt uz ceļa seguma ar zemāku saķeres koeficientu. [1] Tiek pētīts. Līdz brīdim, kad tiks noteikti šī īpašā savienojuma raksturlielumi, izmantojamo savienojuma tipu norāda tā valsts iestāde, kas piešķir apstiprinājumu. -------------------------------------------------- 1. papildinājums CITAS PROCEDŪRAS I UN II TIPA PĀRBAUDĒS, KAS VEICAMAS PIEKABJU BREMZĒM 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI. 1.1. Atbilstoši šī pielikuma 1.4. punkta prasībām, var neveikt I un II tipa bremžu efektivitātes zuduma pārbaudes transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas laikā ar noteikumu, ka bremžu sistēmas detaļas atbilst šī papildinājuma prasībām un rezultātā esošā bremžu darbība izpilda šīs direktīvas norādījumus attiecīgajai transportlīdzekļa kategorijai. 1.2. Pārbaudes, kas veiktas atbilstoši šajā pielikumā sīki aprakstītajām metodēm, uzskata par atbilstošām iepriekš minētajām prasībām. 2. SIMBOLI UN DEFINĪCIJAS (atskaites bremžu simboliem ir piedēklis "e"). P = ceļa seguma parastā reakcija uz asi transportlīdzeklim stāvot; C = sadales vārpstai pievadītais griezes moments; Cmax = tehniski pieļaujamais maksimālais sadales vārpstai pievadītais griezes moments; C0 = sadales vārpstai pievadītā griezes momenta robežlielums, t.i., mazākais griezes momenta lielums, kas vajadzīgs, lai radītu izmērāmu bremzes griezes momentu; R = riepas rites rādiuss (dinamiskais); T = bremzēšanas spēks riepas un ceļa saskares laukumā; M = bremzes griezes moments = T · R; z braking rate = MRP s = bremzes virzuļa gājiens (darba gājiens un brīvgājiens); Sp = lietderīgais bremzes virzuļa gājiens – gājiens, kurā bīdes spēks ir 90 % no vidējā bīdes spēka lieluma (ThA); ThA vidējais bīdes spēks – vidējo bīdes spēka lielumu nosaka ievietojot lielumus starp vienu trešdaļu un divām trešdaļām virzuļa kopējā gājiena (smax); +++++ TIFF +++++ l = kāta garums; r = bremžu trumuļa rādiuss; p = bremžu iedarbināšanas spiediens. 3. PĀRBAUDES METODES. 3.1. Pārbaudes trasē. 3.1.1. Bremžu darbības pārbaudes vēlams veikt tikai vienai asij. 3.1.2. Asu kombinācijas pārbaužu rezultātus var izmantot atbilstoši 1.1. punkta prasībām ar noteikumu, ka katra ass nodrošina līdzvērtīgu bremzēšanas enerģiju pretestības un paliekošās bremzēšanas pārbaužu laikā. 3.1.2.1. Tā tiek nodrošināta, ja turpmāk minētie parametri ir identiski katrai asij: bremžu ģeometrija (2. attēls), bremžu uzlikas, riteņu stiprinājumi, riepas, bremžu iedarbināšana un spiediena sadalījums bremžu cilindros. 3.1.2.2. Pārbaužu rezultāts, kas reģistrēts asu kombinācijai, būs šo asu vidējais lielums. 3.1.3. Ass(-is) vēlams slogot ar maksimālo statisko masu uz asi, lai gan