KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/1579

(2018. gada 18. oktobris),

ar kuru nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts tādu konkrētu jaunu vai atjaunotu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes gumijas pneimatisko riepu importam, kuras paredzētas autobusiem vai kravas automobiļiem un kuru slodzes indekss pārsniedz 121, un atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2018/163

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. Pagaidu pasākumi

(1) Eiropas Komisija (“Komisija”) 2018. gada 4. maijā pieņēma Komisijas Regulu (ES) 2018/683 (2) (“pagaidu regula”), ar kuru noteica pagaidu antidempinga maksājumu tādu konkrētu jaunu vai atjaunotu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes gumijas pneimatisko riepu importam Eiropas Savienībā (“Savienība”), kuras paredzētas autobusiem vai kravas automobiļiem un kuru slodzes indekss pārsniedz 121 (“attiecīgais ražojums”).

(2) Pēc tam, kad koalīcija pret riepu netaisnīgu importu (“sūdzības iesniedzējs”) 2017. gada 30. jūnijā iesniedza sūdzību tādu riepu ražotāju vārdā, kuru ražošanas apjoms pārsniedz 25 % no kopējā Savienībā saražoto autobusiem vai kravas automobiļiem paredzēto jauno vai atjaunoto riepu apjoma, Komisija 2017. gada 11. augustā bija sākusi izmeklēšanu, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicējot paziņojumu par procedūras sākšanu (“paziņojums par procedūras sākšanu”).

(3) Komisija ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/163 (3) noteica, ka uz ĶTR izcelsmes attiecīgā ražojuma importu attiecina reģistrāciju. Importa reģistrācija tika izbeigta 2018. gada 8. maijā, kad stājās spēkā pagaidu pasākumi.

1.2. Izmeklēšanas laikposms un attiecīgais laikposms

(4) Kā norādīts pagaidu regulas 10. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2016. gada 1. jūlija līdz 2017. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas laikposms”) un kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas laikposma beigām (“attiecīgais laikposms”).

1.3. Turpmākā procedūra

(5) Pēc pagaidu antidempinga maksājumu noteikšanas sūdzības iesniedzējs, Ķīnas Metālizstrādājumu, derīgo izrakteņu un ķimikāliju importētāju un eksportētāju tirdzniecības kamera (“CCCMC”), Ķīnas Kaučuka rūpniecības asociācija (“CRIA”), pieci Ķīnas ražotāji eksportētāji, pieci nesaistīti importētāji, Savienības importētāju asociācija L'Association Française des Importateurs de Pneumatiques (“AFIP”) un viens Savienības piegādātājs (“Kraiburg”) iesniedza rakstiskas piezīmes par pagaidu konstatējumiem.

(6) Viena ieinteresētā persona, proti, uzņēmums Hämmerling The Tyre Company GmbH (“Hämmerling”), 2018. gada 2. jūlijā, kas ir diezgan ilgu laiku pēc noteiktā termiņa piezīmju iesniegšanai par pagaidu informācijas izpaušanu, iesniedza papildu piezīmes par pagaidu konstatējumiem. Komisija minētās piezīmes iztirzāja kopā ar citām piezīmēm, kas saņemtas par galīgās informācijas izpaušanas dokumentu galīgajā posmā.

(7) Ieinteresētajām personām, kuras to lūdza, tika sniegta iespēja tikt uzklausītām. Tika uzklausīti CCCMC un CRIA; visi izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji – Aeolus Group (4), Pirelli Tyre Co., Ltd (“Pirelli”) un saistītais importētājs Prometeon Tyre Group S.r.l. (“Prometeon”), Giti Group (5), Hankook Group (6) un Xingyuan Group (7); divi nesaistīti importētāji un Savienības ražotāji, asociācijas un Savienības riepu protektoru un labošanas materiālu piegādātāji, kas atbalstīja attiecīgos pasākumus.

(8) Komisija ņēma vērā ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes, tās izanalizēja un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīja pagaidu konstatējumus.

(9) Komisija turpināja apkopot un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai. Lai pārbaudītu uz anketas jautājumiem saņemtās atbildes, kas nebija pārbaudītas procedūras pagaidu posmā, notika turpmāk norādīto ieinteresēto personu pārbaudes apmeklējumi. a) Nesaistītie importētāji Savienībā: — Heuver Bandengroothandel B.V, Nīderlande (“Heuver”), — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Vācija. b) Saistītie importētāji Savienībā: — Hankook Tire Italia S.r.l., — Hankook España S.A., — Prometeon Tyre Group S.r.l., — Prometeon Tyre Group España y Portugal, S.L.U., — Pneumobil Reifen und KFZ-Technik GmbH, — Prometeon Tyre Deutschland GmbH.

(10) Pēc galīgās informācijas izpaušanas tika veikts pārbaudes apmeklējums Roline N.V. – Savienības ražotāja, kas atrodas Nīderlandē, – telpās.

(11) Komisija informēja visas ieinteresētās personas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem tā plāno noteikt galīgu antidempinga maksājumu konkrētu autobusiem un kravas automobiļiem paredzētu riepu importam (“galīgā informācijas izpaušana”) un galīgi iekasēt ar pagaidu maksājumu nodrošinātās summas.

(12) Visām ieinteresētajām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par galīgo informācijas izpaušanu. Sūdzības iesniedzējs, Ķīnas ražotāji eksportētāji (Aeolus Group, Giti Group, Hankook Group, Pirelli un tā saistītais importētājs Prometeon), rūpniecības asociācijas (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Assoiaçao Nacional de Industriais de Recauchtagem de Pneus, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Čehijas Atjaunoto riepu ražotāju asociācija, Atjaunoto riepu ražošanas asociācija), importētāji (Hämmerling un Kirkby Tyres Ltd), riepu atjaunotājs–ražotājs (Rula-BRW) un riepu atjaunotāji–izejvielu piegādātāji (Vipal, Kraiburg, RemaTipTop) iesniedza rakstiskas piezīmes.

(13) Pēc galīgās informācijas izpaušanas notika CRIA un CCCMC, Aeolus Group, Giti Group, Prometeon, sūdzības iesniedzēja un Bipaver uzklausīšana.

(14) Uzklausīšanas amatpersona organizēja uzklausīšanu pēc Hankook Group pieprasījuma 2018. gada 16. augustā un pēc Hämmerling pieprasījuma 2018. gada 29. augustā.

(15) Komisija 2018. gada 10. septembrī iesniedza visām ieinteresētajām personām papildu galīgo informāciju konkrēti par 3. līmeņa mērķa peļņas līmeņa jautājumu.

(16) Visām ieinteresētajām personām tika atvēlēts trīs dienu termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par galīgās informācijas izpaušanas dokumentu. Sūdzības iesniedzējs, Ķīnas ražotāji eksportētāji (Aeolus Group, Giti Group, Pirelli un tā saistītais importētājs Prometeon, Xingyuan), rūpniecības asociācijas (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Čehijas Atjaunoto riepu ražotāju asociācija, ITMA Europe, Atjaunoto riepu ražošanas asociācija), importētāji (Hämmerling, Heuver un Kirkby Tyres Ltd), riepu atjaunotājs (Rula-BRW), Lietuvas Nacionālā autopārvadātāju asociācija (LINAVA) un izejvielu piegādātājs riepu atjaunotājiem (Kraiburg) iesniedza rakstiskas piezīmes.

(17) Pēc papildu galīgās informācijas izpaušanas Prometeon uzklausīšana notika 2018. gada 14. septembrī.

(18) Ieinteresēto personu sniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.

1.4. Kļūdas labojums

(19) Pēc pagaidu regulas publicēšanas Pirelli norādīja, ka Pirelli Tyre Co., Ltd nav Aeolus Group meitasuzņēmums, kā ir kļūdaini norādīts pagaidu regulas 119. apsvērumā. Tas paskaidroja, ka Pirelli Tyre Co. Ltd ir no Aeolus Tyre Co., Ltd un Aeolus Group neatkarīgs uzņēmums.

(20) Atzīstot savu kļūdu, Komisija 2018. gada 10. jūlijā izdeva kļūdas labojumu (8).

(21) Attiecībā uz atsauci uz Aeolus Group Komisija norādīja, ka tās izmeklēšana attiecas uz uzņēmumiem vai saistītu uzņēmumu grupām. Ražotāju eksportētāju saistība ir analizēta saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 (9) 127. pantu. Tāpēc šīs izmeklēšanas kontekstā Pirelli Tyre Co., Ltd un Aeolus Tyre Co., Ltd tiek uzskatīti par saistītiem uzņēmumiem, jo tiem abiem izmeklēšanas laikposmā bija viens akcionārs, proti, China National Tire & Rubber Co., Ltd (“CNRC”). Visā pagaidu regulā saīsinātā forma “Aeolus Group” tika lietota kā atsauce uz saistītiem uzņēmumiem. Saīsinātā forma “Aeolus Group” tika izvēlēta, jo Aeolus Tyre Co., Ltd ir no saistītajiem uzņēmumiem vislielākā ražošanas struktūra. Lai gan pagaidu regulā ir lietota saīsinātā forma kā atsauce uz Aeolus Group, dempinga starpība tika aprēķināta atsevišķi katram saistītajam ražotājam eksportētājam, un tad tika noteikta vienota vidējā svērtā dempinga starpība visiem saistītajiem uzņēmumiem.

(22) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Pirelli apgalvoja, ka tas nebūtu jāuzskata par uzņēmumu, kas saistīts ar CNRC un Aeolus Group. Pirelli nepiekrita Regulas (ES) 2015/2447 127. panta piemērošanai, lai aprēķinātu vidējo svērto dempinga starpību, ko nosaka saistītiem uzņēmumiem. Lai noteiktu saistību starp uzņēmumiem, Pirelli ierosināja piemērot Regulas (ES) 2016/1036 (“pamatregula”) 4. pantu.

(23) Komisija atgādināja, ka pamatregulas 4. pants attiecas uz Savienības ražošanas nozares definīciju un Savienības ražotāju saistību ar ražotājiem eksportētājiem. Šajā kontekstā Savienības ražotāju neuzskata par Savienības ražošanas nozari, ja ražotāju kontrolē ražotājs eksportētājs (10). Tomēr pamatregulas 2. panta 1. punktā ir tieša atsauce uz Regulas (ES) 2015/2447 127. pantu, ko piemēro, lai noteiktu, vai dempinga starpības noteikšanas nolūkos abas personas ir saistītas. Pārbaudot, vai puses ir saistītas, tiek nodrošināts, ka antidempinga pasākumi tiek efektīvi īstenoti. Jo īpaši tas ļauj izvairīties no riska, ka eksports tiek novirzīts, izmantojot saistītu uzņēmumu, kam ir zemāks antidempinga maksājums. Turklāt procedūras sākumā paziņojumā par procedūras sākšanu (11) tika skaidri minēts Regulas (ES) 2015/2447 127. pants.

(24) Saskaņā ar Regulas (ES) 2015/2447 127. panta d) punktu divas personas uzskata par saistītām, ja: trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām. CNRC ir vislielākais Pirelli akcionārs. Izmeklēšanas laikposmā CNRC piederēja 65 % Pirelli akciju. Uz 2018. gada septembri tā turējumā joprojām ir 46 % Pirelli akciju. Tāpēc šīs izmeklēšanas kontekstā Pirelli un Aeolus Group tiek uzskatīti par savstarpēji saistītiem uzņēmumiem ar kopīga mātesuzņēmuma (CNRC) starpniecību. Tādējādi tika noraidīts Pirelli apgalvojums, ka tas nebūtu jāuzskata par uzņēmumu, kas saistīts ar CNRC un Aeolus Group.

(25) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Pirelli arī apgalvoja, ka tas būtu jāuzskata tikai par personu, kas sadarbojas, nevis par ražotāju eksportētāju, jo tas ir pārtraucis attiecīgā ražojuma ražošanu 2017. gada novembrī.

(26) Komisija konstatēja, ka izmeklēšanas laikposmā Pirelli bija ražotājs eksportētājs. Tas, ka vēlāk Pirelli pārtrauca ražošanu, nemaina šo faktu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

1.5. Pagaidu informācijas izpaušana

(27) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisijas izpaustā pagaidu informācija ir nepietiekama un tādējādi tiek ietekmētas to aizstāvības tiesības, un lūdza Komisiju sniegt papildu precizējumus un izpaust papildu informāciju un atkārtoti izteica tās pašas bažas pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(28) Komisija uzskatīja, ka publiski pieejamos lietas materiālos un pagaidu regulā jau ir ietverta pietiekama informācija, kas ļauj visām ieinteresētajām personām pilnīgi īstenot to aizstāvības tiesības. Tomēr pirms galīgās informācijas izpaušanas publiski pieejamos lietas materiālos tika iekļauta piezīme (12) ar paskaidrojumiem par pagaidu regulu un diviem ražotājiem eksportētājiem tika sniegti daži papildu precizējumi par individuālo dempinga aprēķinu pamatā esošajiem datiem.

(29) Komisija ņēma vērā, ka CRIA un CCCMC bija norādījuši, ka Komisija nav atklājusi tiem un Ķīnas eksportētājiem sīku informāciju par cenu un mērķa cenu samazinājuma aprēķiniem, tādējādi liedzot tiem jebkādu iespēju pārbaudīt Komisijas iespējamās kļūdas vai iesniegt piezīmes par konkrētiem aprēķinu aspektiem.

(30) CRIA, CCCMC un Ķīnas eksportētāji saņēma visu informāciju, un tā tika sniegta, ievērojot to procesuālās tiesības. Izlasē iekļautie Ķīnas eksportētāji saņēma pārdoto ražojumu kontroles numuru (“RKN”) sarakstu, informāciju par vienības pārdošanas cenu un kopējā attiecīgā pārdošanas apjoma diapazonu (13). Kā norādīts 45.–49. apsvērumā, Komisija nedrīkst atklāt informāciju, kas tiek uzskatīta par konfidenciālu, ja tam ir pamatots iemesls, bez informācijas sniedzēja īpašas atļaujas.

(31) Aeolus Group apgalvoja, ka saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT 1994) VI panta nolūkos kaitējums būtu jānosaka, pamatojoties uz tiešiem pierādījumiem un objektīvi pārbaudot gan a) importa par dempinga cenām apjomu un šāda importa ietekmi uz līdzīgu ražojumu cenām vietējā tirgū, gan b) šāda importa vēlāko ietekmi uz šādu ražojumu vietējiem ražotājiem. Tā uzskatīja, ka Komisijai tās lēmumi būtu jāpieņem, pamatojoties nevis uz nekonkrētiem elementiem vai uz pušu iesniegtiem konfidenciāliem datiem, bet gan uz visu pieejamo informāciju un objektīvajiem faktiem. “Objektīvas pārbaudes” prasība nozīmē, ka izmeklēšana par vietējo ražošanas nozari un importa par dempinga cenām ietekmi ir jāveic objektīvi, neizdabājot nevienas ieinteresētās personas vai ieinteresēto personu grupas interesēm izmeklēšanā (14). Kā norādīja Aeolus Group, lielākā daļa datu pašreizējā procedūrā ir konfidenciāla, un tas traucē ieinteresētajām personām īstenot to aizstāvības tiesības. Tomēr Aeolus Group norādīja, ka izmeklēšanas sākšanas mērķis nepārprotami bija aizsargāt konkrēta Savienības ražošanas nozares segmenta (proti, riepu atjaunošanas segmenta) intereses, neņemot vērā, ka vairākums lielo Eiropas riepu ražotāju arī importē attiecīgo ražojumu no ĶTR un pārdod to tālāk Savienības tirgū.

(32) Atbildot uz šīm piezīmēm, Komisija norādīja, ka pamatregulas 19. pantā ir konkrēti paredzēts, ka ieinteresētās personas var sniegt informāciju konfidenciāli, ja tam ir pamatots iemesls. Turklāt publiski pieejamos lietas materiālos ir iekļauts jēgpilns konfidenciālās informācijas kopsavilkums, ko ieinteresētās personas var izskatīt. Tas, ka tādu konkrētu Savienības ražotāju identitāte, kuri sadarbojās, ir konfidenciāla, nedz liedza Komisijai veikt faktu objektīvu pārbaudi, nedz arī traucēja ieinteresētajām personām īstenot to aizstāvības tiesības. Turklāt, kā paskaidrots 37. apsvērumā, ieinteresēto personu aizstāvības tiesības tika nodrošinātas, piesaistot uzklausīšanas amatpersonu.

1.6. Izlases veidošana

(33) CRIA un CCCMC apgalvoja, ka Ķīnas ražojošie mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) tika diskriminēti salīdzinājumā ar Savienības ražojošajiem MVU, jo Savienības MVU bija tiesības aizpildīt mazāk sīki izstrādātu (un attiecīgi arī mazāk uzticamu) aptaujas anketu. Minētās personas apgalvoja, ka Ķīnas ražojošos MVU no dalības izmeklēšanā, iespējams, atturēja ievērojamais slogs, ko ietver atbilžu sniegšana uz visiem aptaujas anketas jautājumiem.

(34) CRIA un CCCMC arī apgalvoja, ka, ņemot vērā to, ka Komisija kaitējumu noteica, (iespējams, kļūdaini) pamatojoties galvenokārt uz datiem par MVU nelielo pārdošanas apjomu, Ķīnas ražojošo MVU nepietiekamo reprezentativitāti vēl jo vairāk pastiprināja tas, ka Savienības ražojošie MVU varēja iesniegt nepilnīgāku un tādējādi arī mazāk uzticamu aptaujas anketu. Līdzīgs apgalvojums tika atkārtots pēc galīgās informācijas izpaušanas. Turklāt CRIA un CCCMC prasīja, lai Komisija izpaustu konkrētus datus par Savienības ražotāju atlasi, jo īpaši tāpēc, lai varētu pārliecināties par izlasē iekļauto Savienības ražotāju reprezentativitāti attiecībā gan uz jaunām, gan atjaunotām riepām. Šis apgalvojums tika atkārtots pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(35) Apgalvojums, ka kaitējums tika noteikts, pamatojoties galvenokārt uz datiem par Savienības ražojošiem MVU, neatbilst patiesībai, jo Komisija izveidoja reprezentatīvu izlasi, lai precīzi izanalizētu kaitējumu Savienības ražotājiem. Komisija aprēķināja svērto Savienības pārdošanas apjomu, lai nodrošinātu pienācīgu reprezentativitāti attiecībā uz MVU pārdošanas apjomiem Savienības tirgū. Turklāt Komisijai ir iedibināta prakse nosūtīt vienkāršotu aptaujas anketu ražojošiem MVU Savienībā, tomēr šim faktam nav ietekmes uz sniegto datu pareizību vai izmeklēšanas pamatīgumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(36) Kā minēts pagaidu regulas 15. apsvērumā, divi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka konfidencialitātes dēļ tās nav varējušas pārbaudīt, vai sūdzības iesniedzējs pārstāv vairāk nekā 25 % no Savienības kopējā ražošanas apjoma. Tās arī apgalvoja, ka nav varējušas pārbaudīt, vai izveidotā Savienības ražošanas uzņēmumu izlase ir pietiekami reprezentatīva.

(37) Ņemot vērā šos apgalvojumus, Komisijas dienesti pieaicināja uzklausīšanas amatpersonu, lai garantētu ieinteresēto personu aizstāvības tiesības. Uzklausīšanas amatpersona 2018. gada 12. jūlijā pievienoja publiski pieejamiem lietas materiāliem piezīmi ar šādiem diviem konstatējumiem: “1. Konfidenciālajos lietas materiālos ietvertie dati pamato secinājumu, ka Komisijas dienesti ir pareizi atspoguļojuši saņemtos datus izmeklēšanas ierosināšanas prasību aprēķināšanā. Sūdzības iesniedzējs, ņemot vērā arī abus Savienības ražotājus, kas pieprasījuši anonimitāti, pārstāv vairāk nekā 25 % no izmeklēšanai pakļautā ražojuma kopējā ražošanas apjoma Savienībā. 2. Konfidenciālajos lietas materiālos ietvertie dati pamato secinājumu, ka izlases veidošana, ko veica par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti, ir precīzi aprakstīta to attiecīgajā 2017. gada 18. oktobra lietas piezīmē par izlases veidošanas priekšmetu, kas ietverta lietas materiāliem, kurus ieinteresētās personas var izskatīt .” ( 15 )

(38) Tāpēc Komisija uzskatīja, ka ieinteresēto personu aizstāvības tiesības ir ievērotas.

(39) Visbeidzot, daži ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka zināšanu trūkums par iespējamām saiknēm starp anonīmiem sūdzības iesniedzējiem un Ķīnas ražotājiem eksportētājiem ir traucējis to aizstāvības tiesībām. Tomēr netika pamatots, kā zināšanas par šādu iespējamu saikni palīdzētu tām aizstāvēties lietā. Pat ja hipotētiski pieņem, ka pastāvēja saikne starp vienu vai vairākiem anonīmiem Savienības ražotājiem un vienu vai vairākiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, tam nebūtu būtiskas ietekmes uz dempinga un kaitējuma analīzi.

(40) Giti Group argumentēja, ka Komisijai, veidojot Savienības ražotāju izlasi, vajadzēja ņemt vērā katra līmeņa īpatsvaru Savienības kopējā pārdošanas apjomā. Šāda pieeja būtu bijusi objektīvāka nekā pašreizējā pieeja, kurā, kā uzskata Giti Group, svērums, kas piešķirts datiem par 3. līmeni, kuram nodarīts vislielākais kaitējums, ir nesamērīgi liels.

(41) Kā paskaidrots pagaidu regulas 24. apsvērumā, Komisija Savienības ražotāju izlases veidošanā patiešām ņēma vērā līmeņus. Turklāt pagaidu regulas 157. un 158. apsvērumā un papildu skaidrojumos, kas ietverti šīs regulas 28. apsvērumā minētajā lietas piezīmē, ir plaši izskaidrota metodika, kas izmantota, lai visus līmeņus pienācīgi atspoguļotu mikroekonomiskajos rādītājos (plašāku informāciju sk. 4.5.1.2. iedaļā turpmāk).

1.7. Piekļuve informācijai

(42) CRIA un CCCMC prasīja, lai to likumīgajiem pārstāvjiem tiktu nodrošināta pilnīga piekļuve informācijai par dempinga starpību, ietekmi uz cenām un Komisijas veiktajiem kaitējuma starpības aprēķiniem, tostarp piekļuve jebkurai no citām ieinteresētām personām saņemtai informācijai, pamatojoties uz kuru ir veikti šādi aprēķini (ievērojot attiecīgas informācijas neizpaušanas saistības). CRIA un CCCMC norādīja, ka pamatregulas 19. panta prasībām vajadzētu būt samērīgām attiecībā pret aizstāvības tiesībām, ko garantē Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants.

(43) CRIA un CCCMC apgalvoja, ka advokāti, kuriem tiktu piešķirta piekļuve, ir reģistrējušies Eiropas advokātu asociācijā un uz viņiem attiecas stingri advokatūras noteikumi – konfidenciālas informācijas izpaušana klientiem nozīmētu nopietnas disciplināras sankcijas, tostarp izslēgšanu no advokatūras un iespējamu kriminālvajāšanu. Tāpēc CRIA un CCCMC apgalvoja, ka ar piekļuvi konfidenciālajiem lietas materiāliem netiktu pārkāpts Komisijas pienākums aizsargāt konfidenciālu informāciju, vienlaikus tiktu sniegta iespēja efektīvi izmantot aizstāvības tiesības. Turklāt minētās ieinteresētās personas uzskatīja, ka uzklausīšanas amatpersonas piesaistīšanu, lai tā piekļūtu konfidenciālajai informācijai un ziņotu par saviem secinājumiem ieinteresētajām personām, nevar uzskatīt par šādu aprēķinu pārskatīšanas aizstāšanu.

(44) Uzklausīšanā pie uzklausīšanas amatpersonas 2018. gada 16. augustāHankook Group apgalvoja, ka Komisija ir pārkāpusi tās aizstāvības tiesības, liedzot tai piekļuvi datiem, kurus Hankook Group uzskatīja par nepamatoti konfidenciāliem. Hankook Group izteica vispārēju prasību mainīt politiku attiecībā uz darbībām ar konfidenciāliem datiem un aicināja Komisijas dienestus mainīt pastāvošo praksi attiecībā uz aprēķinu izpaušanu un nākotnē atļaut ieinteresēto personu likumīgajiem pārstāvjiem piekļūt aprēķiniem, cik vien iespējams. Hankook Group uzskatīja, ka konfidenciālu datu aizsardzība būtu jāpiemēro tikai tiktāl, ciktāl tā ir nepieciešama, lai novērstu iespējamu kaitējumu attiecīgajiem uzņēmumiem. Šāds kaitējums nerastos, ja likumīgie pārstāvji darbotos saskaņā ar konfidencialitātes nolīgumu, kas noslēgts ar Komisijas dienestiem. Attiecībā uz pašreizējo izmeklēšanu Hankook Group arī prasīja, lai tās likumīgajiem pārstāvjiem tiek atļauta piekļuve visiem dempinga un kaitējuma starpības aprēķiniem, tostarp visiem normālās vērtības datiem.

(45) Pamatregulas 19. pantā ir noteikts, ka Komisija nedrīkst izpaust informāciju, kas pēc sava rakstura ir konfidenciāla vai ko puses sniedz konfidenciāli, ja tam ir pamatots iemesls, bez šādas informācijas sniedzēja īpašas atļaujas. Tajā nav paredzēts, ka šāda piekļuve tiek piešķirta kādai citai personai, tostarp Eiropas advokātu asociācijā reģistrētiem advokātiem. Būtu arī jānorāda, ka 2018. gada 9. janvārīCRIA un CCCMC iesniedza pilnvaras, ko bija parakstījuši izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās. Komisija konstatēja, ka dažas no pilnvarām, ko izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji bija piešķīruši CRIA un CCCMC, neattiecās uz konfidenciālu informāciju, bet attiecās uz dalību sanāksmēs un piezīmju un apsvērumu iesniegšanu.

(46) Turklāt Eiropas Savienības Tiesas judikatūra paredz, ka aizstāvības tiesību aizsardzībai vajadzības gadījumā jābūt samērīgai attiecībā pret konfidencialitātes principu, kas īpaši noteikts pamatregulas 19. pantā. Šajā konkrētajā gadījumā konfidencialitāte bija pamatota, jo vairākas ieinteresētās personas, baidīdamās no klientu vai konkurentu pretdarbības, prasīja, lai viņu nosaukumi netiktu izpausti. Komisija novērtēja minētos prasījumus un atzina tos par pamatotiem. Tāpēc tā secināja, ka šādas konfidenciālas informācijas izpaušana radītu būtisku nelabvēlīgu ietekmi šīm personām.

(47) Šāda samērošana ļauj saņemt konfidenciālas informācijas nekonfidenciālus kopsavilkumus (piemēram, diapazonu un/vai indeksētu informācijas elementu veidā), ja šādā nekonfidenciālā informācijā netiek izpausti komercnoslēpumi. Tomēr tika uzskatīts, ka pilnīga konfidenciālās informācijas izpaušana nav samērojama ar pienākumu aizsargāt šādu informāciju. Tāpat un ņemot vērā to, ka Savienības likumdevējs pamatregulā nav paredzējis šādu izņēmumu, Komisija uzskatīja, ka tas, ka uz Eiropas advokātu asociācijā reģistrētiem advokātiem attiecas stingri advokatūras noteikumi un iespējamas sankcijas, ja minētie noteikumi tiek pārkāpti, neļauj Komisijai piešķirt piekļuvi konfidenciālai informācijai, pārkāpjot spēkā esošos tiesību aktus. Tādējādi Komisija secināja, ka Eiropas advokātu asociācijā reģistrētiem advokātiem nevar piešķirt piekļuvi konfidenciālai informācijai. Jebkurā gadījumā papildu elements ieinteresēto personu aizstāvības tiesību aizsardzībai ir iespēja izmantot uzklausīšanas amatpersonu tirdzniecības procedūrās saskaņā ar 15. pantu Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2012. gada 29. februāra lēmumā par uzklausīšanas amatpersonas amatu un pilnvarām noteiktās tirdzniecības procedūrās (16). Tā kā ieinteresētās personas nelūdza uzklausīšanas amatpersonas atzinumu par šo punktu, apgalvojums attiecīgi ir jānoraida.

(48) Turklāt Komisija uzskatīja, ka publiski pieejamos lietas materiālos, kas bija pieejami ieinteresētajām personām, tostarp CRIA un CCCMC un Hankook Group, bija ietverta visa izmeklēšanā izmantotā attiecīgā lietas informācija. Ja informācija tika uzskatīta par konfidenciālu, publiski pieejamos lietas materiālos bija ietverts tās jēgpilns kopsavilkums. Visām ieinteresētajām personām, tostarp CRIA un CCCMC, bija piekļuve publiski pieejamiem lietas materiāliem un iespēja ar tiem iepazīties.

(49) Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija informācijas dokumentos un publiski pieejamos lietas materiālos ietverto informāciju uzskatīja par pietiekamu, lai būtu ievērotas visu ieinteresēto personu aizstāvības tiesības. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts. Tomēr pēc uzklausīšanas pie uzklausīšanas amatpersonas Komisija izpauda konkrētus papildu datus par dempinga un kaitējuma aprēķiniem, kā izklāstīts 77. un 178. apsvērumā.

(50) Hämmerling pieprasīja uzklausīšanu pie uzklausīšanas amatpersonas, lai informētu par juridiskajām problēmām saistībā ar pašreizējo izmeklēšanu un par konkrētiem horizontāliem jautājumiem, kas saistīti ar TRON TDI datubāzē ietvertās konfidenciālās un nekonfidenciālās informācijas aizsardzību un pašreizējo praksi saistībā ar piekļuvi nekonfidenciālajiem lietas materiāliem, kuru piešķir datubāzes lietotājiem ārpus Savienības teritorijas.

(51) Komisija norādīja, ka jaunā Vispārīgā datu aizsardzības regula (17) nav piemērojama šajā gadījumā. Turklāt Hämmerling apstiprināja, ka personas datu aizsardzības jautājums nav tieši saistīts ar iespējamiem īpašiem šķēršļiem tā aizstāvības tiesību izmantošanā atbilstoši tirdzniecības aizsardzības tiesību aktiem. Tāpēc Komisija secināja, ka jaunā Vispārīgā datu aizsardzības regula nav ietekmējusi minētās personas individuālo stāvokli procedūrā un tās aizstāvības tiesības.

2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

2.1. Apgalvojumi attiecībā uz Savienības riepu tirgus iedalījumu segmentos

(52) Vairākas ieinteresētās personas atkārtoti izteica savu apgalvojumu, ka jaunas riepas un atjaunotas riepas nevarētu būt viens attiecīgais ražojums vai daļa no viena atsevišķa segmenta. Turklāt vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības tirgus būtu jāiedala vismaz četros līmeņos – trīs jaunu riepu līmeņos un vienā jaunā atjaunotu riepu kategorijā, kas būtu jāizveido. Alternatīvi būtu jāievieš jauns līmenis, kurā klasificē lētas importētas riepas. CRIA un CCCMC arī apgalvoja, ka būtu jāievieš papildu segmenti oriģinālā aprīkojuma ražotāju riepām un nomaiņas riepām.

(53) Kā minēts pagaidu regulas 72.–74. apsvērumā, jaunām (atjaunojamām un neatjaunojamām) un atjaunotām riepām tehniskās īpašības un fizikālās un ķīmiskās pamatīpašības neatšķiras. Pēc pagaidu informācijas izpaušanas ieinteresētās personas neiesniedza papildu pierādījumus par pretējo. Tāpēc Komisija noraidīja CRIA un CCCMC apgalvojumu, ka jaunas un atjaunotas riepas nevar būt viens attiecīgais ražojums. Attiecībā uz prasību noteikt ceturto līmeni atjaunotām riepām Komisija uzsvēra, ka jaunām un atjaunotām riepām ir vienādas pamatīpašības un tās ir lielā mērā savstarpēji aizvietojamas. Turklāt, kā paskaidrots pagaidu regulas 55.–57. apsvērumā, atjaunotas riepas ietilpst galvenokārt 3. līmenī. Tādējādi nav vajadzības radīt ceturto līmeni šādām riepām. Tāpēc Komisija noraidīja arī šo apgalvojumu.

(54) Aeolus Group apgalvoja, ka Komisijai būtu jāizslēdz jaunas riepas no izmeklēšanas darbības jomas. Tā atsaucās uz PTO Apelācijas institūcijas ziņojumu lietā European Communities – Measures Affecting Asbestos and Products Containing Asbestos (18), saskaņā ar kuru noteikt, vai divi ražojumi ir līdzīgi, būtībā nozīmē noteikt, vai attiecīgie ražojumi savstarpēji konkurē. Aeolus Group apgalvoja, ka minētā pieeja Komisijai būtu jāņem vērā, nosakot, vai divus produktus var uzskatīt par līdzīgiem.

(55) Komisija uzskatīja, ka starp jaunām un atjaunotām riepām ir konkurējošas attiecības. Kā pierādīts turpmāk 4.6. iedaļā ietvertajā līmeņu savstarpējās saistības analīzē, importētas (jaunas) 3. līmeņa riepas konkurē ar riepām, kas ir atjaunotas Savienībā, un patlaban pārņem 3. līmeņa atjaunoto riepu tirgus daļu. Tam savukārt ir “apvērstās kaskādes efekts” arī uz 2. un 1. līmeņa riepām, tādējādi ietekmējot Savienības 1. un 2. līmeņa riepu ražotāju konkurences stāvokli. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(56) Hankook Group apgalvoja, ka tās zīmols Hankook būtu jāklasificē 2. līmenī, jo visi trīs Komisijas izmantotie kritēriji, proti, i) zīmola atpazīstamība; ii) riepu atjaunojamība un iii) riepu pārdošana tieši autobusu un kravas automobiļu ražotājiem, t. i., pārdošana oriģinālā aprīkojuma (“OE”) ražotājiem, sniedz vienādu rezultātu.

(57) Attiecībā uz pirmo minēto kritēriju – zīmola atpazīstamību – Hankook Group uzstāja, ka ne tikai ETRMA (2017. un 2018. gada ziņojumos), bet arī Global Tire Intelligence 2016. gada jūnija ziņojumā un ASV Starptautiskās tirdzniecības komisija 2016. gada marta ziņojumā uzskatīja Hankook par 2. līmeņa zīmolu (19). Komisija atzina, ka minētajos četros ziņojumos ir norādes, ka Hankook ir atzīts par 2. līmeņa zīmolu. Vienlaikus Hankook tīmekļa vietnē šīs grupas zīmols tiek reklamēts kā premium zīmols. Turklāt, kā jau ir norādīts pagaidu regulas 63. apsvērumā, šā uzņēmuma iekšējā dokumentā, kas iesniegts Komisijai pārbaudes apmeklējuma laikā, bija norādīts, ka zīmols ir pārvirzījies uz 1. līmeni. Tādējādi Komisija konstatēja, ka tas, kā Hankook Group tiek uztverta tirgū, pilnā mērā neatbilst tam, kā šī grupa uztver pati sevi pati.

(58) Hankook Group arī iesniedza konfidenciālas iekšējas aptaujas, kas veiktas 2017. gadā Hankook Vispārējās tirgvedības stratēģijas grupai Apvienotajā Karalistē, Vācijā, Spānijā un Itālijā, par vieglo automobiļu riepām. Kā norādījis uzņēmums, minētie dokumenti liecina, ka citiem 1. līmeņa zīmoliem ir lielāka atpazīstamība klientu vidū minētajās valstīs. Komisija konstatēja, ka, pamatojoties uz šiem datiem, var izdarīt divus galvenos secinājumus. Pirmkārt, Hankook Group pati atzina, ka zīmolu klasifikācija līmeņos ir dinamiska koncepcija, ko attiecina uz visiem zīmoliem. Piemēram, Apvienotajā Karalistē viens no grupas konkurentiem tika uzskatīts par 2. līmeņa zīmolu, savukārt Vācijā, Spānijā un Itālijā tas pats konkurents tiek ierindots starp “galvenajiem tirgus dalībniekiem” jeb “1. līmeņa dalībniekiem”. Otrkārt, šķiet, ka Hankook Group atrodas “starp” diviem līmeņiem, ja vērtē pēc tā, kāda ir klientu uztvere par vieglajiem automobiļiem – “uzvedinošā atpazīstamība” (20) attiecībā uz Hankook bija kopumā mazāka nekā 1. līmeņa zīmoliem, savukārt “neuzvedinošā atpazīstamība” (21) bija tādā pašā līmenī vai pat nedaudz augstākā līmenī – izņemot Apvienoto Karalisti – nekā citiem konkurējošiem zīmoliem, ko Komisija bija klasificējusi kā 1. līmeņa zīmolus.

(59) Tad Komisija pievērsās otrajam kritērijam. Tā atgādināja, ka 1. līmeņa riepas ir ražotas atkārtotas izmantošanas cikliem, vēl vairāk palielinot oriģinālā ražojuma nobraukumu, kas ir ievērojami lielāks (līdz trim atjaunošanas reizēm normālai izmantošanai), kā noteikts pagaidu regulas 55. apsvērumā. Šajā saistībā Hankook Group argumentēja, ka tai ir līgumiska garantija, ka Hankook riepas var atjaunot ne vairāk kā vienu reizi un ka tās pašas atjaunoto zīmola Alphatread riepu tirgus daļa ir ļoti maza un samazinās. Turklāt tās korpusu cenas ir zemākas nekā tirgus līderu piedāvāto korpusu cenas.

(60) No vienas puses, Komisija pieņēma zināšanai Alphatread stāvokli tirgū, tomēr konstatēja, ka šis fakts drīzāk ir jautājums par uzņēmuma lēmumu, vai nodarboties ar vertikāli integrētu riepu atjaunošanas darījumdarbību. Komisija arī atzina, ka juridiskā garantija par Hankook riepām attiecas tikai uz vienu atjaunošanas reizi. No otras puses, atjaunojamība nav atkarīga tikai no zīmola Alphatread riepu atjaunošanas vai no Hankook Group sniegtas juridiskas garantijas, kas pēc būtības ir konservatīva. Tai drīzāk ir būtiskāka nozīme, lai klasificētu, cik bieži riepas faktiski tiek atjaunotas tirgū un tādējādi konkurē ar citām 1. līmeņa riepām šajā aspektā.

(61) Tāpēc Komisija aptaujāja riepu atjaunotājus Savienībā, lai noskaidrotu, vai Hankook riepas var atjaunot tikai vienreiz vai divreiz vai vairāk nekā divas reizes. Riepu atjaunotāju asociācija BIPAVER informēja Komisiju, ka visi septiņi aptaujātie atjaunotāji (trīs no Vācijas, viens no Portugāles, viens no Spānijas, viens no Itālijas un viens no Apvienotās Karalistes) ir atbildējuši, ka Hankook riepas var atjaunot divreiz. Turklāt aptaujātie riepu atjaunotāji Portugālē, Spānijā un Apvienotajā Karalistē, kuri atbildēja BIPAVER, konkrētu izmēru Hankook riepas var atjaunot arī vairāk nekā divreiz. Viens riepu atjaunotājs no Itālijas individuāli atbildēja, ka Hankook riepas ar zemu augstuma un platuma attiecību var atjaunot tikai vienreiz, bet riepas, kurām šī attiecība ir augstāka, atjauno divreiz. Riepu atjaunotājs no Francijas individuāli atbildēja, ka Hankook riepas atjauno divreiz vai vairāk nekā divreiz. Cits riepu atjaunotājs no Spānijas informēja, ka Hankook korpusiem ir tāda pati kvalitāte kā premium riepām, piemēram, Michelin, Continental, Goodyear un Bridgestone riepām. Ņemot vērā šīs atbildes, Komisija secināja, ka Hankook riepas Savienībā atjauno galvenokārt divreiz, bet to korpusu kvalitāte ļauj konkrētu izmēru riepas atjaunot vēl vairāk reižu.

(62) Attiecībā uz trešo kritēriju Hankook Group apgalvoja, ka tās OE pārdošanas apjoms Savienībā bija tikai 1,6 % no visa OE pārdošanas apjoma 2017. gadā. Tik maza tirgus daļa nav pietiekama, lai OE varētu klasificēt 1. līmenī. Komisija nepiekrita šim vērtējumam. Tā norādīja, ka attiecībā uz Hankook OE pārdošanu bija vērojama augšupejoša tendence. Lai gan Hankook Group 2014. gadā nebija noslēgusi nevienu līgumu par OE pārdošanu, līdz šim tās ar OE saistītā darījumdarbība ir katru gadu palielinājusies līdz 2017. gadam. Turklāt, lai gan 1,6 % šķiet mazs rādītājs absolūtā izteiksmē, tas ietver darījumus ar vienu no vadošajiem kravas automobiļu ražotājiem Eiropā, kura īpatsvars ir lielāks, proti, [7–12 %]. Komisija konstatēja, ka tas vien, ka šis svarīgais kravas automobiļu ražotājs uzticas zīmola Hankook premium kvalitātei, ir nozīmīgs fakts. Uzklausīšanā, kas notika 2018. gada 20. jūnijā, Hankook Group arī apgalvoja, ka OE pārdošanai paredzētās riepas tika piegādātas no Dienvidkorejas, nevis no ĶTR. Tāpēc OE pārdošanu nevar attiecināt uz eksportētajām Ķīnas riepām. Komisija nepārbaudīja šo apgalvojumu. Tomēr, pat ja tas faktiski atbilst patiesībai, tas neizskaidro, kāpēc Hankook Group nevarētu izmantot savu zinātību arī Ķīnas ražotnēs un drīzā nākotnē veikt ĶTR ražotu riepu OE pārdošanu. Tāpēc Komisija secināja, ka Hankook Group ir spējīga nodibināt OE pārdošanas darījumdarbību ar labi zināmiem Eiropas kravu automobiļu ražotājiem, ar iespēju drīzā nākotnē palielināt šīs darījumdarbības apjomu.

(63) Ņemot vērā šos visus trīs kritērijus kopumā, Komisija apstiprināja savu konstatējumu, ko tā bija izdarījusi pagaidu posmā, proti, ka zīmols Hankook ir pārvirzījies no 2. līmeņa uz 1. līmeni. Lai gan, ņemot vērā dominējošo atpazīstamību tirgū, šis zīmols joprojām ir klasificējams 2. līmenī, divi Hankook Group pašnovērtējuma elementi, kas konstatēti izmeklēšanā, un zīmolu aptauju analīze liecina, ka zīmola Hankook riepas pieder 1. līmenim. Tādējādi ir uzskatāms, ka Hankook Group ir ierindojama “starp” līmeņiem. Tomēr no riepu atjaunotājiem saņemtās atbildes liecina, ka mūsdienās Hankook riepas Savienībā tiek atjaunotas vismaz divreiz un ka riepu kvalitāte ir ļāvusi šai grupai attīstīt OE pārdošanas darījumdarbību arī ar labi zināmiem Eiropas kravas automobiļu ražotājiem. Tāpēc Komisija klasificēja Hankook Group kā 1. līmeņa ražotāju šīs izmeklēšanas nolūkā.

(64) Hankook Group arī apgalvoja, ka tās zīmols Aurora būtu jāklasificē kā 3. līmeņa zīmols. Tomēr, tā kā atšķirība starp zīmoliem Aurora un Hankook nav tik liela un tā kā Komisija apstiprināja, ka tā zīmolu Hankook klasificē kā 1. līmeņa zīmolu, tā arī joprojām uzskatīja, ka zīmols Aurora ir jāklasificē kā 2. līmeņa zīmols.

(65) Giti Group apgalvoja, ka tās Primewell būtu jāklasificē kā 3. līmeņa zīmols. Komisija piekrita šim apgalvojumam, jo zīmols Primewell atbilda 3. līmeņa kritērijiem – tas ir zemākas kvalitātes zīmols ar ļoti ierobežotu atjaunojamību, un šis zīmols netiek tirgots OE segmentā.

2.2. Ražojumu izslēgšanas pieprasījumi

(66) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka pagaidu regulas 68.–83. apsvērumā minētās konkurences lietas un trešo valstu veiktā izmeklēšana nebūtu jāignorē, un atkārtoti izteica tās pašas bažas pēc galīgās informācijas izpaušanas. Komisijai būtu nevis jāignorē minētie lēmumi, atsaucoties uz procesuāliem iemesliem, bet gan jāanalizē tajos ietvertie konstatējumi pēc būtības. Minētās personas atkārtoti norādīja, ka būtu jāņem vērā ASV, Indijas, Eirāzijas Ekonomikas komisijas un Ēģiptes veiktā izmeklēšana un ka attiecībā uz pašreizējo procedūru būtiska ir arī konkurences procedūra, kas sākta 1996. gada maijā (22). Turklāt CRIA un CCCMC apgalvoja, ka Komisija nevar vienkārši ignorēt savus konstatējumus, ko tā izdarīja kādā apvienošanas lietā (23), proti, ka jaunas lētās nomaiņas riepas neaizstāj atjaunotas riepas. Minētās personas uzskatīja, ka šiem konstatējumiem ir ļoti būtiska nozīme attiecībā uz Komisijas veikto tirgus iedalījumu segmentos un – vispārīgākā nozīmē – kaitējuma analīzi.

(67) Attiecībā uz minētajiem apgalvojumiem Komisija atkārtoti norādīja, ka konkurences izmeklēšanā un antidempinga izmeklēšanā būtiski atšķiras tas, kā tiek definēts attiecīgais ražojums. Turklāt saskaņā ar PTO Antidempinga nolīgumu tā parakstītājpusēm ir plaša rīcības brīvība attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma definēšanā. Tāpēc ne konkurences lietas, ne citas antidempinga lietas trešās valstīs nav tieši piemērojamas konkrētajai izmeklēšanai. Attiecīgi minētie apgalvojumi tika noraidīti.

(68) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka pastāv atšķirības attiecībā uz jaunu riepu un atjaunotu riepu fizikālajām, ķīmiskajām un tehniskajām pamatīpašībām, lietojumiem un pārdošanas kanāliem, un atkārtoti izteica līdzīgu apgalvojumu pēc galīgās informācijas izpaušanas. Minētās personas apgalvoja, ka izejvielas, ko izmanto jaunu riepu ražošanai, būtiski atšķiras no izejvielām, kas ir vajadzīgas atjaunotu riepu ražošanai. Tāpēc atjaunojamas jeb atkārtotas izmantošanas cikliem ražotas riepas būtu jāizslēdz no attiecīgā ražojuma definīcijas.

(69) Kā norādīts pagaidu regulas 72. apsvērumā, jaunām riepām un atjaunotām riepām ir vienādas tehniskās īpašības, sastāvdaļas, kā arī jaunas riepas struktūra. Jauna riepa nodrošina korpusu, ko izmanto riepu atjaunošanas nozare. Protektors ir līdzīgs jaunas riepas protektoram. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

(70) Turklāt CRIA un CCCMC apgalvoja, ka atjaunotām riepām un jaunām riepām nav vienāds lietojums, jo atjaunotu riepu drošības rādītāji ir ievērojami sliktāki nekā jaunām riepām, un atkārtoti izteica tās pašas bažas pēc galīgās informācijas izpaušanas. Lai to pierādītu, tās iesniedza citātu no ASV tiesību aktiem (24). Turklāt tās apgalvoja, ka arī Savienības iestādes uzskata atjaunotas riepas un jaunas riepas par atšķirīgiem riepu veidiem citās jomās. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1222/2009 (25) tik tiešām nebūtu attiecināma uz atjaunotām riepām. Tādējādi uz tām nebūtu attiecināmi tie paši tiesību akti pretēji tam, kā ierosināts pagaidu regulas 75. apsvērumā.

(71) Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Pagaidu regulas 73. apsvērumā Komisija iztirzāja, kā riepas tiek uztvertas kvalitātes rādītāju ziņā, un secināja, ka tieši tādas pašas uztveres atšķirības attiecībā uz tehnisko uzbūvi, kvalitāti un drošību rodas starp divām jaunām atšķirīgu līmeņu riepām. Turklāt Padomes 2006. gada 13. marta lēmumā, ar ko groza Lēmumu 2001/507/EK un Lēmumu 2001/509/EK nolūkā padarīt obligātus ANO Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumus Nr. 109 un 108 par atjaunotām riepām (26), ir noteikts, ka ANO/EEK Noteikumu Nr. 108 un Nr. 109 normas piemēro kā obligātu nosacījumu atjaunotu riepu laišanai Savienības tirgū, lai nodrošinātu, ka atjaunotās riepas atbilst drošības un kvalitātes kontroles prasībām, kas ir līdzīgas tām, kuras piemēro jaunām riepām (27).

(72) Pēc galīgās informācijas izpaušanas CRIA un CCCMC apgalvoja, ka jaunu riepu ražošanas process pēc būtības atšķiras no atjaunotu riepu ražošanas procesa. Lai gan Komisija piekrīt šīm personām, ka ražošanas process ir atšķirīgs, jaunu un atjaunotu riepu lietojums ir vienāds – tās uzmontē uz autobusu vai kravas automobiļu riteņiem, lai veidotu mīkstu saķeri ar ceļu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

2.3. Līdzīgais ražojums

(73) Visi izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, CRIA un CCCMC prasīja, lai Komisija izpaustu vairāk informācijas par riepu veidiem, kas izmantoti salīdzināšanas nolūkos. Tie apgalvoja, ka ir ļoti iespējams, ka RKN/ražojuma veidi neatspoguļo konkrētas atšķirības un tāpēc būtu jāveic korekcijas. Ķīnas eksportētāji, CRIA un CCCMC apgalvoja, ka tie nevar konkretizēt šādas atšķirības, jo tiem nav informācijas par ražojumiem, ko pārdod izlasē iekļautie Savienības ražotāji. Līdzīgus apgalvojumus minētās personas atkārtoti izteica pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(74) Komisija konstatēja, ka publiski pieejamos lietas materiālos jau ir ietverta pietiekama informācija par RKN/ražojuma veidu definīciju. Ražojuma veida definīcija ir diezgan sarežģīta un ietver septiņas īpašības (tostarp tādas kā riepas platums, augstuma un platuma attiecība, konstrukcijas veids, aploces/riteņa diametrs, riepas novietojums, ziemas riepa (“jā” vai “nē”), riepa bez kameras (“jā” vai “nē”)). Komisija attiecīgi secināja, ka RKN īpašības ir pietiekami detalizētas, lai varētu ņemt vērā visu Savienības tirgū pieejamo ražojumu īpašības. Patiesi, neviena cita ieinteresētā persona neapgalvoja, ka RKN neatspoguļo visas atšķirības starp dažādajiem ražojuma veidiem un ka kāds Savienībā ražots ražojuma veids atšķiras no tieši tāda paša ražojuma veida, kas ražots ĶTR. Neviena ieinteresētā persona arī nesniedza informāciju par to, kādas citas īpašības būtu nepieciešamas, lai nodrošinātu vēl pilnīgāku vai plašāku salīdzinājumu starp importētiem un vietējiem attiecīgā ražojuma veidiem. Tādēļ Komisija nemainīja savu konstatējumu, ka RKN īpašības ir pietiekami detalizētas, lai aptvertu visas būtiskās atšķirības starp dažādajiem ražojuma veidiem, nodrošinot ražojumu (un cenas) taisnīgu salīdzināšanu. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

(75) CRIA un CCCMC apgalvoja, ka nav skaidrs, vai jēdzieni “ražojuma veidi” un “RKN” atšķiras, un prasīja, lai Komisija precizētu šo jautājumu. Komisija apstiprināja, ka pašreizējā procedūrā abi minētie jēdzieni ir savstarpēji aizstājami.

3. DEMPINGS

(76) CRIA un CCCMC, Aeolus Group un Pirelli, Hankook Group un Giti Group iebilda pret faktu, ka konfidenciāla ir ne tikai analogās valsts ražotāja identitāte, bet arī sīki izstrādātie normālās vērtības aprēķini. Tās apgalvoja, ka šā iemesla dēļ tās nevar īstenot savas likumīgās procesuālās tiesības un jēgpilni iesniegt piezīmes par normālās vērtības aprēķinu. Giti Group un Hankook Group šo apgalvojumu atkārtoti izteica pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(77) Komisija atgādināja, ka analogās valsts ražotājs prasīja, lai tiktu noteikta tā identitātes konfidencialitāte, un attiecīgi pamatoja šo prasību. Komisija pārbaudīja anonimitātes prasības pamatotību, konstatēja, ka ir pierādījumi par ievērojamu pretdarbības iespējamību, un piekrita, ka attiecīgā uzņēmuma nosaukums nebūtu jāizpauž. Turklāt analogās valsts ražotājs iesniedza pierādījumus tam, ka, pamatojoties uz tā pārdošanas un izmaksu datiem, jo īpaši tā pārdošanas rādītājiem līmeņu ietvaros, tā konkurenti varētu noskaidrot tā identitāti un tādējādi draudēt ar pretdarbību gadījumā, ja tas turpinātu darbību. Tāpēc Komisija piekrita ražotājam, ka sīki izstrādātajiem normālās vērtības aprēķiniem ir jābūt konfidenciāliem vai izteiktiem diapazonos. Pēc uzklausīšanas pie uzklausīšanas amatpersonas, kā minēts 14. apsvērumā, Komisija izpauda papildu informāciju par analogās valsts ražotāja ražošanas izmaksām (“RI”) un vispārējām un administratīvajām (“TVA”) izmaksām.

3.1. Normālā vērtība

3.1.1. Tirgus ekonomikas režīms (“TER”)

(78) Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Giti Group, CRIA un CCCMC apgalvoja, ka Komisijas pieeja turpināt piemērot pamatregulas 2. panta 7. punktu (pirms grozījumiem, kas pieņemti 2017. gada 19. decembrī (28)) ir pretrunā Savienības saistībām, ko tā uzņēmusies Protokolā par Ķīnas pievienošanos PTO, un tāpēc ir nelikumīga. Šajā saistībā Giti Group nepiekrita Komisijas apgalvojumam, ka pierādīšanas pienākums ir Giti Group, un nobeigumā norādīja, ka nekas likumiski neliedz Komisijai noteikt normālo vērtību, pamatojoties uz pašas Giti Group izmaksām un (vietējās) pārdošanas datiem.

(79) Kā norādīts pagaidu regulas 88. apsvērumā, Komisija savā izmeklēšanā ievēroja tiesību aktus, kas bija piemērojami izmeklēšanas laikā, tostarp pamatregulas 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunktu. Šajā saistībā apgalvojums, ka Giti Group nav pierādīšanas pienākuma, neatbilst piemērojamam pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam, kurā ir noteikts: “Saskaņā ar b) apakšpunktu pieprasījums ir jāiesniedz rakstveidā, un tajā ir jābūt pietiekamiem pierādījumiem par to, ka ražotājs darbojas tirgus ekonomikas apstākļos (..).” Turklāt attiecībā uz normālās vērtības noteikšanu pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka normālo vērtību var noteikt, “pamatojoties uz cenu vai salikto vērtību kādā trešā valstī ar tirgus ekonomiku vai pamatojoties uz cenu, importējot izstrādājumus no šīs trešās valsts uz citām valstīm, tostarp Savienību (..)”.

(80) Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Giti Group arī apgalvoja, ka Komisija, noraidot tās apgalvojumu par TER, ir divkārt pārkāpusi tās aizstāvības tiesības, proti, a) Giti Group nebija atvēlēts pietiekams laiks, lai tā varētu jēgpilni iesniegt piezīmes par TER informācijas izpaušanu, jo termiņš piezīmju iesniegšanai par TER informāciju bija neatbilstošs vai nepamatots; un b) Komisija (2018. gada 3. maijā) publiskoja tikai savu ziņojumu par TER pārbaudi jeb aptuveni mēnesi pēc tam, kad tika pieņemts galīgais lēmums par TER (2018. gada 9. aprīlī).

(81) Komisija nepiekrita minētajiem apgalvojumiem turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ. a) Komisija savu novērtējumu par TER publiskoja 2018. gada 15. martā, un termiņš piezīmju iesniegšanai bija 2018. gada 27. marts līdz darbdienas beigām. Šāds 12 dienu termiņš ir pamatots un ļāva Giti Group pienācīgi aizstāvēt savas intereses. b) TER informācijas izpaušanas dokumentā, kas datēts ar 2018. gada 15. martu, bija ietverti ne tikai būtiskie fakti, bet arī uz vietas veiktās izmeklēšanas rezultāti. Šajā konkrētajā dokumentā Komisijas dienesti sīki un pārredzami izklāstīja visus būtiskos elementus, tādējādi sniedzot Giti Group iespēju aizstāvēt savas intereses attiecībā uz TER novērtējumu. Turklāt trīs nedēļu laikposmā notika pārbaudes apmeklējumi Giti Group telpās, kuros piedalījās vismaz viens juridiskais konsultants, kas pārstāvēja Giti Group. Pārbaudes apmeklējumu laikā Komisijas dienesti gan mutiski, gan ar e-pasta starpniecību pastāvīgi darīja zināmu uzņēmuma pārstāvjiem to, kāda informācija ir sekmīgi pārbaudīta un kāda informācija vēl ir jāpārbauda vai jāsniedz. Identisks visu pārbaudes procesā savākto pierādījumu saraksts tika iesniegts Giti Group juridiskajam konsultantam katra pārbaudes apmeklējuma beigās. Tādējādi pat bez apmeklējumu ziņojuma, kurā ir tikai sniegts kopsavilkums par faktu konstatējumiem, kas jau bija publiskoti TER informācijas izpaušanas dokumentā, Giti Group bija plašas iespējas iesniegt piezīmes par būtiskajiem apsvērumiem attiecībā uz TER novērtējumu.

(82) Visbeidzot, pēc pagaidu informācijas izpaušanas piezīmēs par TER nebija apšaubīti faktu konstatējumi, un piezīmes nebija tādas, lai Komisija mainītu konstatējumus par TER. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktu to, vai Giti Group atbilst TER kritērijiem, Komisija noteica septiņu mēnešu laikā, tomēr katrā ziņā ne ilgāk kā astoņu mēnešu laikā pēc izmeklēšanas sākšanas pēc tam, kad Savienības ražošanas nozarei ir bijusi iespēja izteikt savas piezīmes. Komisija tādējādi uzskatīja, ka attiecībā uz tās konstatējumiem par TER Giti Group aizstāvības tiesības ir pilnīgi ievērotas.

3.1.2. Analogā valsts

(83) Pagaidu regulā Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punktu kā analogo valsti izvēlējās Brazīliju.

(84) Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Giti Group apgalvoja, ka Brazīlija nav atbilstoša analogā valsts šādu iemeslu dēļ: 1) Brazīlijā nosacījumi attiecībā uz piekļuvi izejvielām ir mazāk labvēlīgi, jo Ķīna ir lielāks dabiskā kaučuka ražotājs un atrodas tuvāk galvenajām ražošanas vietām Dienvidaustrumāzijā; 2) Brazīlija ir noteikusi antidempinga maksājumus vairākām valstīm; 3) Brazīlijā ir augsti regulārie ievedmuitas nodokļi 16 % apmērā konkrētām autobusu un kravas automobiļu riepām.

(85) Komisija atgādināja, ka Brazīlija ir konkurences tirgus, kurā ar autobusu un kravas automobiļu riepu ražošanu aktīvi nodarbojas pieci lieli ražotāji. Tas ir liels tirgus patēriņa ziņā, un tajā ir ievērojams importa un eksporta apjoms neatkarīgi no spēkā esošajiem antidempinga maksājumiem un regulārajiem muitas nodokļiem. Komisija arī atgādināja, ka tai nav citas reālas alternatīvas. Vienīgais Taizemes ražotājs, kurš vēlējas sadarboties, aktīvi darbojas tikai kameras riepu tirgū, tādēļ tas nebija piemērots, jo vairāk nekā 95 % riepu, ko eksportē uz Savienību, ir riepas bez kamerām. Visbeidzot, Dienvidāfrikas tirgus ir daudz mazāks ražošanas un patēriņa ziņā, un tajā ir pat lielāki antidempinga maksājumi, tādēļ tas ir mazāk piemērots nekā Brazīlija. Tāpēc Komisija apstiprināja, ka Brazīlija ir vispiemērotākā analogā valsts no ierosinātajām alternatīvām.

(86) Komisija arī padziļināti novērtēja dabiskā kaučuka izmaksas analogās valsts ražotāja ražošanas izmaksu (“RI”) pārskatā. Dabiskā kaučuka izmaksas uz kilogramu autobusu un kravas automobiļu riepām, ko ražo analogās valsts ražotājs, bija [4,1–4,5] RMB, kas atbilda Ķīnas ražotāju eksportētāju izmaksām, kuras tie norādījuši savās atbildēs uz aptaujas anketas jautājumiem. Analogās valsts ražotāja RI uz vienu kilogramu (RI/kg) izlaides kopumā ir lielākas nekā Ķīnas ražotāju eksportētāju RI/kg. Tomēr RI līmeņa galveno atšķirību Brazīlijā veido lielākas darbaspēka izmaksas, tiešās amortizācijas izmaksas un citas tiešās un netiešās ražošanas izmaksas. Tāpēc prasība veikt korekciju attiecībā uz izejvielu cenas analogajā valstī un ĶTR starpību tika noraidīta.

(87) Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Giti Group, Hankook Group, Aeolus Group un Pirelli apgalvoja, ka normālā vērtība jāaprēķina par lielāko daļu to pārdošanas apjoma Savienībā, un norādīja ka tas vieš nopietnas šaubas par to ražojuma veidu salīdzināmību, kuri tiek pārdoti analogās valsts vietējā tirgū. Pēc galīgās informācijas izpaušanas Giti Group atkārtoti izteica šo apgalvojumu.

(88) Attiecīgais ražojums ietver ļoti daudzus ražojuma veidus ar vairākiem atšķirīgiem izmēriem un citām īpašībām. Fakts, ka konkrēti izmēri un riepu veidi netika ražoti Brazīlijā, nenozīmē, ka Brazīlijas ražojuma veidi nebija salīdzināmi. Patiešām ražojuma veidi, ko ražoja Brazīlijas ražotājs, ietilpst tajā paša ražojuma grupā, un tos zināmā mērā varēja salīdzināt ar ražojuma veidiem, ko izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji eksportēja uz Savienību. Tāpēc Komisija noraidīja šo argumentu.

(89) Tā kā papildu piezīmes par analogās valsts piemērotību nav saņemtas, tiek apstiprināts Komisijas pagaidu secinājums, ka Brazīlija ir izmantojama kā analogā valsts, kā noteikts pagaidu regulas 112. apsvērumā.

3.1.3. Normālā vērtība

(90) Sīkāka informācija par normālās vērtības aprēķināšanu ir izklāstīta pagaidu regulas 113.–115. apsvērumā.

(91) Visi izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka normālās vērtības aprēķina metode, ko Komisija izmantoja pagaidu posmā, ir radījusi īpaši lielas dempinga starpības un rezultātus, kas neatbilst reālajai situācijai, proti, normālā vērtība nav zemāka 2. un 3. līmenim, lai gan realitātē 2. un 3. līmeņa riepas vienmēr ir lētākas. Ražotāji eksportētāji aicināja Komisiju koriģēt normālo vērtību, lai tā atspoguļotu samazinātās 2. un 3. līmeņa ražošanas izmaksas. Arī Giti Group prasīja veikt korekciju, kas atspoguļotu samazinātas to riepu ražošanas izmaksas, kurām ir lielāks platums.

(92) Komisija piekrita apgalvojumam, ka metodē, ko tā provizoriski izmantoja, lai aprēķinātu normālo vērtību neatbilstošiem RKN, iespējams, nav pietiekami ņemts vērā iedalījums līmeņos. Komisija analizēja produktu veidus, ko analogās valsts ražotājs ražoja visos trīs līmeņos, un ievēroja, ka 2. līmeņa RI uz vienību bija vidēji [83–87] % apmērā no 1. līmeņa RI uz vienību un 3. līmeņa RI uz vienību bija vidēji [77–82] % no 1. līmeņa RI uz vienību. Tāpēc Komisija nolēma uzlabot normālās vērtības aprēķina metodi, lai ņemtu vērā šīs ražošanas izmaksu uz vienību atšķirības par katru līmeni, kā izklāstīts turpmāk. Pirmkārt, tā aprēķināja vidējās RI/kg visām 1. līmeņa riepām, ko ražoja analogās valsts ražotājs: [19–21] RMB uz kg. Otrkārt, tā samazināja 2. līmeņa RI/kg, kas izmantotas normālās vērtības aprēķināšanai, par 1. un 2. līmeņa RI uz vienu vienību vidējo starpību, proti, [83–87] %, rezultātā iegūstot šādas 2. līmeņa RI/kg: [16–18] RMB/kg; 3. līmeņa RI/kg tika samazinātas par 1. un 3. līmeņa RI uz vienību vidējo starpību, proti, [77–82] %, rezultātā iegūstot vērtību, kas ir [15–17] RMB uz vienību. Ražojuma veidi, ko analogās valsts ražotājs ražoja visos trīs līmeņos, veidoja [70–80] % no analogās valsts ražošanas apjoma, tāpēc šo īpatsvaru uzskatīja par reprezentatīvu, lai to izmantotu kā pamatu korekcijai.

(93) Komisija aprēķināja katra Ķīnas ražotāju eksportētā neatbilstošā ražojuma veida normālo vērtību, reizinot tā svaru ar attiecīgajām RI/kg katram līmenim. Tad Komisija pieskaitīja samērīgu TVA izmaksu summu un saprātīgu peļņas summu katram ražojuma veidam.

(94) Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajām korekcijām, Komisija aprēķināja normālo vērtību neatbilstošajiem ražojuma veidiem (RKN), ņemot vērā noteiktās ražošanas izmaksu atšķirības starp visiem trim līmeņiem.

(95) Pēc apgalvojumiem, ka analogās valsts ražotāja TVA izmaksas ir nesamērīgi augstas, Komisija atkārtoti sīki izvērtēja ražotāja TVA izmaksas un ievēroja, ka vietējās transporta izmaksas sākotnējā posmā tika saskaitītas divreiz. Tāpēc Komisija atskaitīja šīs izmaksas no normālās vērtības aprēķiniem, kā rezultātā TVA izmaksas, kas izmantotas normālās vērtības aprēķināšanai, samazinājās no [35–45 %] no analogās valsts ražotāja RI līdz [20–30 %] no tā RI. Šai pārskatīšanai nebija ietekmes uz pagaidu maksājumu līmeņiem, jo tā nesamazināja pagaidu dempinga starpību līdz līmenim, kas ir zemāks par kaitējuma starpību. Pārskatītās TVA izmaksas atbilst Savienības ražošanas nozares vidējām TVA izmaksām visiem izlasē iekļautajiem ražotājiem visos trīs līmeņos. Tāpēc Komisija uzskatīja šo pārskatīto TVA izmaksu līmeni par saprātīgu.

(96) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Giti Group apgalvoja, ka Komisija nav veikusi korekcijas attiecībā uz faktu, ka 1. līmeņa ražotājiem parasti ir daudz lielākas tirdzniecības izmaksas (nosakot TVA izmaksas) un ka 1. līmeņa ražotāju rentabilitāte ir daudz lielāka nekā 2. un 3. līmeņa ražotājiem (nosakot peļņu). Tāpēc tiek apgalvots, ka, aprēķinot normālo vērtību, Komisijai attiecībā uz 2. līmeņa riepām būtu jāizmanto zemāka peļņas norma nekā 1. līmeņa riepām, bet attiecībā uz 3. līmeņa riepām peļņas normai vajadzētu būt vēl zemākai.

(97) Komisija atgādināja, ka tā bija pārskatījusi savu metodiku pēc pagaidu posma, lai normālās vērtības aprēķināšanā ņemtu vērā atšķirības starp līmeņiem (sk. 92. apsvērumu). No analogās valsts ražotāja saņemtie dati nepamatoja papildu korekciju veikšanu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(98) Attiecībā uz prasību koriģēt normālo vērtību samazinātajām lielāko riepu RI Komisija norādīja, ka Giti Group neiesniedza sīku analīzi, kurā būtu norādīts, par cik lētāka ir lielāku riepu ražošana un vai pastāv acīmredzama RI samazināšanās tendence. Visbeidzot, Giti Group neieteica iespējamu metodiku, ko varētu izmantot šādas korekcijas veikšanai. Pēc galīgās informācijas izpaušanas Giti Group apgalvoja, ka tā nav saņēmusi pietiekamus datus, lai varētu ierosināt jebkādu iespējamu metodiku korekciju veikšanai attiecībā uz riepu izmēriem. Komisija uzskatīja, ka Giti Group varēja izmantot pati savus datus, lai pierādītu, ka pastāv būtiskas atšķirības starp lielāka un mazāka izmēra riepu RI, un uz šāda pamata ierosināt metodiku korekcijas veikšanai. Tomēr šāds ierosinājums netika izteikts. Tāpēc minētie apgalvojumi tika noraidīti.

(99) Giti Group arī norādīja, ka izmeklēšanas laikposmā Brazīlijas Centrālās bankas publicētās procentu likmes bija no 14,25 % līdz 11,25 %, savukārt Ķīnas Tautas bankas publicētā procentu likme tajā pašā laikposmā bija 4,35 %. Giti Group apgalvoja, ka tad, ja liela daļa šo TVA izmaksu ir saistīta ar finanšu izdevumiem, šīs izmaksas būtu jākoriģē uz leju, lai atspoguļotu aizdevumu procentu likmes, kas Brazīlijā ir augstākas nekā ĶTR.

(100) Komisija atgādināja, ka tai bija jāizmanto analogās valsts izmaksas, jo pastāvēja būtiski konkurences izkropļojumi, kas saistīti ar augsto valsts iejaukšanās līmenī ĶTR. Tā kā Ķīnas uzņēmumu piekļuve banku finansējumam ir viens no šādiem konkurences izkropļojumiem, Komisija uzskatīja, ka ir lietderīgi izmantot analogās valsts procentu likmi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(101) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Giti Group atkārtoti izteica apgalvojumu, ka Komisijai būtu jāveic korekcija attiecībā uz finansēšanas izmaksu starpību starp ĶTR un Brazīliju, proti, starp Ķīnas Tautas Bankas procentu likmi un Brazīlijas Centrālās Bankas procentu likmi. Giti Group arī prasīja lejupēji koriģēt analogās valsts ražotāja RI, lai kompensētu tā lielākas pieskaitāmās izmaksas, un TVA izmaksas, lai kompensētu citas izmaksas un lielākus nodokļus.

(102) Komisija atgādināja, ka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu un b) apakšpunktu attiecībā uz ĶTR normālā vērtība jānosaka, pamatojoties uz cenu vai salikto vērtību kādā trešā valstī ar tirgus ekonomiku. Kā minēts 100. apsvērumā, ĶTR ir būtiski konkurences izkropļojumi, kas ietekmē Ķīnas finansēšanas izmaksas. Tāpēc fakts, ka varētu būt finansēšanas izmaksu atšķirības starp ĶTR un analogo valsti, nepamato prasīto korekciju. Attiecībā uz papildu apgalvojumu, ka analogās valsts ražotāja RI būtu jākoriģē uz leju, lai kompensētu lielākas pieskaitāmās izmaksas un nodokļus Brazīlijā, Komisija atgādināja, ka tā ir noraidījusi Giti Group TER pieprasījumu. Viens no iemesliem šim noraidījumam bija tas, ka tā grāmatvedības pamatdokumentu kopums pienācīgi neatspoguļo visas TVA izmaksas. Attiecīgi Komisija nevarēja paļauties uz Giti Group uzņēmumam specifiskiem izmaksu datiem, un tie netika nedz izmantoti, nedz pārbaudīti. No tā izriet, ka Komisija nevarēja veikt salīdzinājumu ar, iespējams, lielākām pieskaitāmām izmaksām un nodokļiem Brazīlijā. Tā kā prasītās korekcijas apstiprināšanas rezultātā šādi neuzticami Ķīnas dati tiktu ieskaitīti atkārtoti, Komisija noraidīja arī šo apgalvojumu.

3.2. Eksporta cena

(103) Sīkāka informācija par eksporta cenas aprēķināšanu ir izklāstīta pagaidu regulas 116.–119. apsvērumā.

(104) Hankook Group apgalvoja, ka tā būtu jāuzskata par vienu saimniecisku vienību, kas nozīmē, ka korekcijas atbilstoši pamatregulas 2. panta 9. punktam nav vajadzīgas vai citādi pamatotas. Tā argumentēja, ka, atbilstoši pamatregulas 2. panta 9. punktam izslēdzot TVA izmaksas un peļņu, kas rodas saistītajiem uzņēmumiem Savienībā, no eksporta cenas tika atskaitītas visas izmaksas un izdevumi, kas rodas eksporta pārdošanas nodaļai, un daļa no peļņas. Pēc galīgās informācijas izpaušanas Hankook Group atkārtoti izteica apgalvojumu, ka tā ir viena saimnieciska vienība, un pauda uzskatu, ka Komisijai nevajadzētu koriģēt ne saistīto tirgotāju Savienībā TVA izmaksas, ne to peļņu. Komisijai tā vietā būtu jāizmanto faktiskā cena pirmajam neatkarīgajam klientam Savienībā, jo, pēc minētās grupas ieskatiem, šī cena ir ticama.

(105) Attiecībā uz eksporta cenas aprēķināšanu atbilstoši pamatregulas 2. panta 9. punktam – saskaņā ar iedibināto judikatūru tas, ka pastāv viena saimnieciska vienība, neliedz Komisijai aprēķināt eksporta cenu saskaņā ar 2. panta 9. punktu (29). Atbilstoši pamatregulas 2. panta 9. punkta pirmajai un otrajai daļai, ja izrādās, ka eksporta cena nav ticama, jo eksportētājs un importētājs ir savstarpēji saistīti, Komisija ir tiesīga aprēķināt eksporta cenu. Lai noteiktu ticamu eksporta cenu, šādos gadījumos Savienības robežas līmenī tiek koriģētas visas izmaksas, tostarp maksājumi un nodokļi, kas rodas laikā starp importēšanu un tālāku pārdošanu, kā arī uzkrātā peļņa. Atbilstoši pamatregulas 2. panta 9. punkta trešajai daļai koriģējamie posteņi ietver visas tās izmaksas, kas parasti rodas importētājam, bet ko nomaksā kāda puse, tostarp saprātīgu daļu par TVA izmaksām un peļņu. Šajā gadījumā Komisija konstatēja, ka šāda savstarpēja saikne pastāv, jo ražotāji eksportētāji un importētāji pieder pie vienas un tās pašas uzņēmumu grupas, proti, Hankook Group. Tāpēc Komisija ir tiesīga veikt korekcijas attiecībā uz Hankook Group saistīto importētāju TVA izmaksām un peļņu. Komisija šajā situācijā par samērīgu pamatu eksporta cenas aprēķināšanai uzskatīja arī pārbaudītu peļņu, ko guvuši nesaistīti importētāji. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(106) Hankook Group argumentēja, ka tādējādi, ja Komisija noraidīja tās apgalvojumu par pamatregulas 2. panta 9. punktā paredzēto korekciju neveikšanu attiecībā uz Hankook Group eksporta cenu, Komisijai būtu vajadzējis koriģēt analogās valsts ražotāja normālo vērtību, atskaitot pārdošanas izmaksas un saprātīgu peļņu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunktu. Tā uzskata, ka analogās valsts ražotāja tirdzniecības izmaksu un peļņas normas iekļaušana rada asimetriju, kas ietekmē cenas salīdzināmību un ir jākoriģē. Pēc papildu informācijas izpaušanas Hankook Group uzskaitīja korekcijas, ko, pēc tās ieskatiem, vajadzēja veikt attiecībā uz analogās valsts ražotāja TVA izmaksām un peļņu, lai novērstu asimetriju, kas ietekmē cenas salīdzināmību.

(107) Komisija precizēja, ka atbilstoši pamatregulas 2. panta 9. punktam veikto korekciju mērķis ir noteikt ticamu eksporta cenu, ko neietekmē saistība starp eksportētāju un importētāju Savienībā, kā atgādināts 105. apsvērumā. Tajā pašā laikā Tiesa nosprieda, ka normālās vērtības noteikšanu un eksporta cenas noteikšanu reglamentē atsevišķi noteikumi, tāpēc attiecībā uz TVA izmaksām abos gadījumos ir jāievēro vienāda pieeja (30). Komisija apstiprināja savu nostāju, ka analogās valsts ražotāja galīgā pārdošanas cena tika samazināta līdz tādam pašam ražotāja cenas tirdzniecības līmenim, to koriģējot ar pienācīgi pārbaudītām vērtībām, kas norādītas ražotāja darījumu tabulā. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.

3.3. Salīdzinājums

(108) Pagaidu regulas 120. un 121. apsvērumā ir paskaidrots, kā tika veikts normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājums.

(109) Kā sīki izklāstīts 110.–117. apsvērumā Giti Group, Hankook Group, CCCMC un CRIA savās piezīmēs par pagaidu un galīgajiem konstatējumiem apstrīdēja PVN korekcijas metodi, atsaucoties uz vairākiem iemesliem.

(110) Šīs ieinteresētās personas uzskatīja, ka, normālās vērtības noteikšanā neņēmusi vērā Ķīnas cenas un izmaksas, Komisija normālās vērtības aprēķinā vēlāk atkārtoti ieskaitīja Ķīnas PVN nodokļa likmes. Minētās personas arī apgalvoja, ka ar šo metodiku tiek mākslīgi palielināta dempinga starpība, jo īpaši tāpēc, ka koriģēta tiek normālā vērtība, nevis eksporta cena.

(111) Komisija noraidīja apgalvojumus. Atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punktam veiktu korekciju mērķis ir nodrošināt, ka dempinga starpība tiek noteikta, pamatojoties uz taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu. Šī prasība ir piemērojama neatkarīgi no tā, uz kāda pamata normālā vērtība tiek noteikta, arī tad, ja normālā vērtība tiek noteikta analogā valstī situācijās, kad uzņēmumiem nav piešķirts TER. Attiecībā uz PVN korekciju, kas veikta atbilstoši 2. panta 10. punkta b) apakšpunktam, Komisija nodrošināja, ka normālā vērtība un eksporta cena tika salīdzinātas vienādā nodokļu līmenī, kā plašāk paskaidrots 115. un 116. apsvērumā saskaņā ar iedibināto judikatūru (31).

(112) Giti Group apgalvoja, ka, pēc tās ieskatiem, situācija Komisijas citētajā judikatūrā, t. i., Dashiqiao spriedums (32), atšķiras no Giti Group situācijas, jo uzņēmumam, uz ko attiecas šis spriedums, bija piešķirts TER un netika veiktas korekcijas atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunktam.

(113) Komisija atzina, ka izmeklēšanā, kas iztirzāta Dashiqiao spriedumā, bija citi apstākļi. Šajā lietā eksporta pārdevumiem izmeklēšanas laikposmā piemēroja PVN saistības pēc pilnas 17 % likmes, tāpēc nebija nepieciešams koriģēt normālo vērtību, lai nodrošinātu taisnīgu salīdzināšanu ar normālu vērtību, kas atspoguļo tādu pašu PVN likmi. Turpretī šajā izmeklēšanā eksporta pārdevumiem piemēroja samazinātu PVN saistību, tāpēc bija vajadzīga korekcija, lai normālās vērtības cenu, ieskaitot PVN, samazinātu līdz tādam pašam nodokļu līmenim, kāds ir līmenis, kas ietekmē eksporta pārdevumus. Kā izklāstīts 111. apsvērumā, nav būtiski, vai Ķīnas ražotājam eksportētājam bija piešķirts TER, nav būtisks. Būtiski ir tas, vai eksporta cena un normālā vērtība tiek salīdzinātas vienādā nodokļu līmenī, lai nodrošinātu taisnīgu cenas salīdzināšanu.

(114) Giti Group arī apgalvoja, ka Komisijai ir pierādīšanas pienākums attiecībā uz vajadzību veikt korekciju. Hankook Group uzsvēra, ka atbilstoši Ķīnas tiesību aktiem eksporta pārdevumiem vispār netika piemērots PVN, tāpēc korekcija nebija pamatota. Alternatīvi Hankook Group apgalvoja, ka pat tad, ja būtu nepieciešama korekcija attiecībā uz PVN saistību, šāda korekcija būtu jāveic eksporta cenai, nevis normālajai vērtībai. Arī Giti Group apgalvoja, ka jebkāda korekcija attiecībā uz PVN saistību drīzāk būtu jāveic, lai kompensētu jebkādu tā PVN starpību, kuru minētā grupa samaksājusi pēc tam, kad PVN vai citi nodokļi, kas samaksāti par izejvielu un citu izejmateriālu iegādi, ir dzēsti ar PVN saistību, ko piemēro attiecīgi eksporta pārdevumiem un vietējiem pārdevumiem. Proti, Giti argumentēja, ka jebkurā PVN korekcijā būtu jāatspoguļo eksportēto un vietējā tirgū pārdoto materiālu izmaksu atšķirība.

(115) Giti Group un Hankook Group izvirzīto argumentu pamatā ir nepareiza izpratne par PVN saistības korekcijas loģisko pamatu. Pirmkārt, attiecībā uz korekcijas būtību jānorāda, ka ne viena, ne otra minētā persona neapstrīd faktu, ka attiecīgā ražojuma eksporta pārdevumi uzliek PVN saistību konkrētajam ražotājam eksportētājam. Patiešām, minētās personas apgalvoja, ka vai nu korekcija būtu jāveic eksporta cenai, vai arī korekcija būtu jāveic, lai kompensētu vietējo un eksporta pārdevumu izmaksu starpību (t. i., izmaksas, ko rada nespēja atgūt PVN, kas samaksāts par izejvielu vai citu izejmateriālu iegādi, jo attiecīgā ražojuma eksporta pārdevumu dēļ tika piemērota PVN saistība). Lai gan Komisija nepiekrita šiem argumentiem 116. un 117. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ, tā atzīmē, ka šie argumenti apstiprina, ka eksporta pārdevumi rada PVN saistību (pretēji tam, ko apgalvoja arī Hankook Group), kas ir līdzvērtīga tā dēvētajai “neatmaksājamai likmei” par eksportu jeb vienotai likmei, kuru piemēro attiecīgā ražojuma FOB eksporta cenai. Otrkārt, attiecībā uz korekciju kā tādu Komisija atgādināja, ka korekcijas mērķis ir nodrošināt, ka normālā vērtība un eksporta cena tiek salīdzinātas vienādā PVN likmes līmenī.

(116) Uz šāda pamata Komisija vispirms noteica normālo vērtību, ieskaitot PVN, 17 % likmes apmērā, kas ir parastā PVN likme vietējiem pārdevumiem ĶTR. Vēlāk Komisija koriģēja šo normālo vērtību uz leju, lai tā atbilstu zemākajai PVN saistības likmei, kas novērota attiecībā uz konkrētā ražojuma eksporta pārdevumiem (t. i., tā dēvētajai “neatmaksājamai likmei”). Tas nodrošināja vajadzīgo simetriju starp normālo vērtību un eksporta cenu nodokļu līmenim. Atbildot uz Hankook Group izteiktajiem argumentiem, ka korekcija būtu jāveic eksporta cenai, Komisija atzīmēja, ka, vadoties no pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunkta, ir skaidri saprotams, ka jebkura netiešo nodokļu līmeņa starpība ir jautājums, kas jāskata normālās vērtības kontekstā, nevis eksporta cenas kontekstā.

(117) Attiecībā uz argumentu, ka korekcija būtu jāveic, lai neitralizētu jebkādu izejvielu vai izejmateriālu izmaksu starpību starp eksporta un vietējiem pārdevumiem, ko rada atlikusī PVN saistība, kuru piemēro šādām izmaksu pozīcijām, Komisija atgādināja, ka šajā kontekstā veiktās korekcijas mērķis nav ņemt vērā izejvielu vai citu izejmateriālu varbūtēju starpību. Korekcija nodrošina to, ka salīdzināšanā izmantotās cenas atbilst vienādam nodokļu līmenim. Visbeidzot, attiecībā uz Giti Group argumentu par pierādīšanas pienākumu Komisija atgādināja, ka tas, ka attiecīgā ražojuma eksporta pārdevumi rada PVN saistību, tika konstatēts kā fakts šajā izmeklēšanā un ka realitātē to neapstrīd neviena no grupām – tās drīzāk piedāvā atšķirīgu pieeju šā fakta vērtēšanai (eksporta cenas korekcija vai korekcijas attiecībā uz izmaksu starpību). Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.

(118) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Hankook Group atkārtoti norādīja, ka tā ir viena saimnieciska vienība, tāpēc Komisijai nebūtu jāveic korekcijas attiecībā uz komisijas maksu atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktam.

(119) Komisija atkārtoti apstiprināja savu nostāju, ka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu tā ir tiesīga veikt korekcijas attiecībā uz komisijas maksu, kas samaksāta saistībā ar izskatāmajiem pārdevumiem. Šajā gadījumā Komisija konstatēja, ka komisijas maksa bija paredzēta starp attiecīgajām personām noslēgtā līgumā un ka ražotāji eksportētāji to de facto maksāja saistītajām personām. Maksājumi tika paziņoti, ražotājs eksportētājs tos apstiprināja, un tie tika pārbaudīti izmeklēšanas laikā. Tika konstatēts, ka tie ietekmē cenu salīdzinājumu. Tāpēc Komisijai bija jāveic korekcijas attiecībā uz komisijas maksu neatkarīgi no tā, vai attiecīgie uzņēmumi bija viena saimnieciska vienība. Komisija arī atgādināja, ka jēdziens “viena saimnieciska vienība” to korekciju kontekstā, kuras veic atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punktam, bija iztirzāts Tiesas judikatūrā (33) attiecībā uz “nosacīto komisijas maksu” (tostarp uzcenojumu, ko saņem tirgotājs), kā minēts 2. panta 10. punkta i) apakšpunktā, nevis situācijām, kurās faktiskā komisijas maksa ir skaidri definēta un tiek de facto maksāta. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(120) Pēc galīgās informācijas izpaušanas Hankook Group atkārtoti izteica apgalvojumu, ka autoratlīdzību, kas samaksāta galvenajai mītnei Korejā par Hankook tehnoloģijas un zīmola izmantošanu, nevajadzētu atskaitīt no eksporta cenas. Komisija atkārtoti izvērtēja šo apgalvojumu, konstatēja, ka tas ir pamatots, un attiecīgi pārrēķināja dempinga starpību.

3.4. Dempinga starpība

(121) Kā izklāstīts 3.1.–3.3. iedaļā, Komisija ņēma vērā vairākas piezīmes, kas saņemtas no ieinteresētajām personām pēc pagaidu informācijas izpaušanas, un pārrēķināja dempinga starpības visiem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem. Rezultātā sākotnēji noteiktās dempinga starpības tika samazinātas. Šīs izmaiņas ietekmēja arī dempinga starpību visiem pārējiem uzņēmumiem, kas sadarbojās un kas nesadarbojās, jo šo starpību pamatā ir izlasē iekļautajiem uzņēmumiem noteiktās starpības.

(122) Galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas. 1. tabula Galīgās dempinga starpības Uzņēmums Galīgā dempinga starpība Xingyuan Group 106,7 % Giti Group 56,8 % Aeolus Group un Pirelli 85 % Hankook Group 60,1 % Citi uzņēmumi, kas sadarbojās 71,5 % Visi pārējie uzņēmumi 106,7 %

4. KAITĒJUMS

4.1. Savienības ražošanas nozares definīcija

(123) Kā izklāstīts pagaidu regulas 127.–129. apsvērumā, līdzīgo ražojumu Savienībā ražoja vairāk nekā 380 ražotāji, kas ražoja gan jaunas, gan atjaunotas riepas. Tie visi kopā bija definēti kā “Savienības ražošanas nozare”.

(124) Pēc galīgās informācijas izpaušanas CRIA un CCCMC apgalvoja, ka riepu atjaunotājus neatkarīgi no tā, vai tie darbojas atbilstoši pārstrādes līgumiem, nevar uzskatīt par daļu no Savienības ražošanas nozares. Minētās personas uzskatīja, ka riepu atjaunošana ir pēcpakalpojumu tirgus, ko nevar aizsargāt ar antidempinga pasākumiem, jo riepu atjaunotāji izmanto esošas riepas, kas ir daļēji nolietotas, un pārstrādā tās, lai tās varētu izmantot. Turklāt riepu atjaunotāji, kas darbojas uz pārstrādes līgumu pamata, nevar iegūt īpašumtiesības uz korpusiem. Klienti patur īpašumtiesības uz korpusiem, kamēr veic korpusu apstrādi, uzklājot nolietotai riepai jaunu protektoru pirms korpusa atdošanas īpašniekam.

(125) Komisija atzīmēja, ka riepu atjaunošanas nozare piešķir nolietotas riepas korpusam otro kalpošanas mūžu (vai vairākus mūžus, jo vienam un tam pašam korpusam protektoru var atjaunot vairākas reizes). Nolietota riepa vairs nav droša izmantošanai uz koplietošanas ceļiem, un to nevar izmantot satiksmē. Bez atjaunošanas procesa nolietotas riepas liktenis ir izlemts – tā tiek apglabāta atkritumos; lai gan daļa nolietotu riepu var tikt pirolizētas, lai no tām iegūtu degvielu. Kā izklāstīts pagaidu regulas 49. apsvērumā, protektora atjaunošana būtībā ir reciklēšanas process, kurā nodilusi riepa tiek atjaunota, vecam riepas korpusam uzklājot jaunu protektora kārtu. Tāpēc atjaunošana nav tikai pakalpojums, bet arī ražošanas process. Neatkarīgi no īpašumtiesību kārtības riepu atjaunotāji ir Savienības ražotāji, kuru ražošanas process sākas no korpusa un kuri izgatavo riepu.

(126) Turklāt nolietoto riepu aprites cikls beidzas vienā no diviem veidiem: tās var izmest atkritumos, kas jāutilizē, vai izmantot par labu korpusu, ko var atjaunot. Ja riepa tiek izmesta atkritumos, īpašniekam var būt nepieciešams maksāt par nolietoto riepu apglabāšanu atkritumos. Otrajā scenārijā nolietotās riepas kļūst par ieņēmumu avotu. Atjaunotāji var nopirkt nolietotās riepas no autoservisiem vai atjaunot nolietotās riepas saskaņā ar pārstrādes līgumu. Visi apstiprinātie riepu atjaunotāji izmanto divus piegādes avotus (proti, korpusu krājumu vai pārstrādes līgumus) riepu ražošanai. Nolietotas riepas iegādes cena kopumā bija aptuveni 10 % no atjaunotas riepas kopējām ražošanas izmaksām. Komisija uzskatīja, ka ražošanas izmaksu vai pievienotās vērtības starpība starp abiem korpusu atjaunošanas veidiem nav būtiska, un uzskatīja šos veidus par diviem dažādiem riepu atjaunošanas darījumdarbības modeļiem. Tāpēc Komisija secināja, ka riepu atjaunotāji ir daļa no Savienības ražošanas nozares.

(127) Tādējādi kaitējuma rādītāju noteikšanai un kaitējuma starpības aprēķināšanai tika izmantoti faktisko izmaksu un pārdošanas cenu dati, ko bija snieguši riepu atjaunotāji un ko Komisija bija pārbaudījusi.

4.2. Kaitējuma analīze segmentu līmenī

(128) Kā paskaidrots pagaidu regulas 162. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis tika analizēts kopumā un atsevišķu mikroekonomisko rādītāju gadījumā arī segmentu līmenī, ņemot vērā Savienības tirgus sadrumstalotību. Konkrētas ieinteresētās personas pēc galīgās informācijas izpaušanas atkārtoti pauda tās pašas bažas, ka kaitējuma analīzē, ko veic segmentu līmenī, būtu jāņem vērā visi kaitējuma rādītāji un cēloņsakarības rādītāji. Tās atsaucās uz Apelācijas institūcijas ziņojumu lietā United States – Hot Rolled Steel Products from Japan (“Amerikas Savienotās Valstis – Antidempinga pasākumi attiecībā uz konkrētiem karsti velmēta tērauda izstrādājumiem no Japānas”) (34). Turklāt minētās personas uzstāja, ka Komisijai būtu arī jānošķir jaunas riepas un atjaunotas riepas, oriģinālā aprīkojuma ražotāju riepas un nomaiņas riepas, jo oriģinālā aprīkojuma tirgus bija norobežots no Ķīnas konkurences, un arī šajā jautājumā tās atsaucās uz Apelācijas institūcijas ziņojumu lietā United States – Hot Rolled Steel Products from Japan (35). CRIA un CCCMC atkārtoti pauda tās pašas bažas pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(129) Iepriekš minētā judikatūra liecina, ka izmeklēšanas iestādēm, kas pārbauda vienu vietējās ražošanas nozares daļu, “principā līdzīgā veidā būtu jāpārbauda visas pārējās šo nozari veidojošās daļas, kā arī nozare kopumā” (36). Tomēr Apelācijas institūcijas ziņojums neuzliek izmeklēšanas iestādēm pienākumu norādīt visus kaitējuma rādītājus segmentu līmeņos.

(130) Turklāt fakti minētajā lietā bija atšķirīgi. Apelācijas institūcijas ziņojumā lietā United States – Hot Rolled Steel Products from Japan bija norādīts, ka ievērojamu daļu vietējās ražošanas Amerikas Savienotajās Valstīs, proti, ražošanu pašu vajadzībām, no attiecīgā importa tiešās konkurences norobežoja vietējā tirgus struktūra. Konkrētajā situācijā Apelācijas institūcija iebilda pret katras vietējā tirgus daļas “salīdzinošu izvērtējumu”, kur tirdzniecības tirgus tiek pielīdzināts pašu vajadzībām paredzētajam tirgum. Apelācijas institūcijas ieskatā tas “uzlaboja” izmeklēšanas iestāžu spēju izdarīt atbilstošu secinājumu par vietējās ražošanas nozares stāvokli kopumā. Tomēr pašreizējā gadījumā 1. un 2. līmeņa segmenti Savienībā netiek aizsargāti. Ķīnas importa ražojumu tirdzniecība ir koncentrēta galvenokārt nomaiņas riepu tirgū; šī ir faktiska situācija, kas nav radusies Savienības tirgus struktūras iespaidā. Turklāt attiecīgais ražojums tika pārdots arī oriģinālā aprīkojuma ražotājiem. Tāpēc apgalvojums, ka Savienības oriģinālā aprīkojuma tirgus bija norobežots no Ķīnas konkurences un tāpēc būtu jāanalizē atsevišķi, tika noraidīts.

(131) Turklāt, kā norādīts pagaidu regulas 160. apsvērumā, saskaņā ar judikatūru, kad tiek izvērtēts, vai ir nodarīts kaitējums Savienības ražošanas nozarei kopumā, šāda analīze var būt vērsta uz segmentu, ko visvairāk skāris imports par dempinga cenām. Pašreizējā gadījumā aptuveni 65 % Ķīnas riepu importa ir saistīti ar 3. līmeni. Tāpēc pienācīgā kaitējuma analīzē nevar ignorēt ietekmi, ko rada imports par dempinga cenām, jo īpaši tirgus situācijā, kurā 3. līmeņa riepu pārdošanas apjoms pastāvīgi palielinās un kurā visi līmeņi, kas veido Savienības riepu tirgu, ir savstarpēji saistīti.

(132) Šo iemeslu dēļ Komisija nosprieda, ka ir veikusi pienācīgu izvērtējumu par ražošanas nozari kopumā.

4.3. Patēriņš Savienībā

(133) Kā minēts 9. apsvērumā, Komisija veica pārbaudes apmeklējumus divu nesaistītu importētāju telpās. Tika konstatēts, ka attiecīgā ražojuma imports attiecīgajā laikposmā bija deklarēts arī ar KN kodiem 4011 90 00 un 4011 99 00. Minētais imports bija saistīts ar 3. līmeņa riepām. Tomēr nebija iespējams noskaidrot, vai tā bija sistēmiska problēma saistībā ar attiecīgā ražojuma deklarēšanu, vai arī tas bija saistīts tikai ar konkrēto importētāju.

(134) Turklāt kopējais apjoms, ko izmeklēšanas laikposmā norādīja Ķīnas ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, pārsniedza kopējo Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes importu, kas bija norādīts Eurostat datubāzē Comext. Tomēr, tā kā minētie ražotāji eksportētāji nav norādījuši datus par iepriekšējiem gadiem, Komisija nolēma izmantot piesardzīgu pieeju un nepārskatīt ĶTR importa apjoma datus.

(135) Pēc pagaidu informācijas izpaušanas tika konstatēts, ka, nosakot patēriņu Savienībā, nav ņemts vērā to protektoru piegādātāju pārdošanas apjoms, kuri nav ETRMA Europool locekļi. Tāpēc Komisija pārskatīja datus par patēriņu Savienībā par attiecīgo laikposmu.

(136) Patēriņam Savienībā (37) attiecīgajā laikposmā bija šāda izmaiņu dinamika. 2. tabula Patēriņš Savienībā (vienības) 2014 2015 2016 Izmeklēšanas laikposms Kopējais patēriņš Savienībā 20 499 603 20 962 782 21 600 223 21 748 781 Indekss 2014. gads = 100 100 102,3 105,4 106,1 Avots: ETRMA un protektoru piegādātāji, kas nav ETRMA Europool locekļi.

(137) Attiecīgajā laikposmā Savienības patēriņš attiecīgi palielinājās. Kopumā attiecīgajā laikposmā patēriņš palielinājās par 6,1 % no aptuveni 20,5 miljoniem riepu līdz aptuveni 21,7 miljoniem riepu izmeklēšanas laikposmā.

4.4. Jaunu un atjaunotu riepu savstarpējā saistība

(138) Vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja pagaidu konstatējumus par jaunu un atjaunotu riepu, kā arī līmeņu savstarpējo saistību un pauda tās pašas bažas pēc galīgās informācijas izpaušanas. Komisija visu informāciju par šo jautājumu apkopoja lietas piezīmē par savstarpējo saistību (38).

(139) Attiecībā uz pagaidu regulas 140. apsvērumu CRIA un CCCMC apgalvoja, ka uz 1. un 2. līmeņa riepām nebija attiecināta vērtība, kas atspoguļo riepu atjaunošanas nozares pastāvēšanu.

(140) Informācija par riepu atjaunošanas darījumdarbības nozīmīgumu ir plaši izplatīta un publiski pieejama. Kā norādīts pagaidu regulas 58. apsvērumā, jaunu riepu ražotāji ražo arī atjaunotas riepas. Dažiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem ir savi atjaunotu riepu zīmoli, piemēram, Hankook Alphatread vai Giti Genesis. Kā paskaidrots lietas piezīmē par savstarpējo saistību, Komisija konstatēja, ka galvenie riepu ražotāji, tostarp Ķīnas ražotāji eksportētāji, ir iesaistīti riepu atjaunošanas darījumdarbībā. Hankook Group savām riepu atjaunošanas darbībām piesaista Savienības riepu atjaunotājus, piemēram, Vacu-Lug Apvienotajā Karalistē vai B.R.P. Pneumatici Itālijā. Giti Genesis, kura iepriekšējais nosaukums bija GT Ree Tread, šai vajadzībai piesaista Vacu-Lug Apvienotajā Karalistē.

(141) Turklāt Pirelli Italy 2009. gadā saistībā ar līgumu, kas parakstīts ar Marangoni (riepu atjaunošanas risinājumu nodrošinātājs Savienībā), paziņoja, ka šim projektam, kas ir daļa no Pirelli Truck pakalpojumu piedāvājuma nostiprināšanas un paplašināšanas stratēģijas, mērķis ir radīt pievienoto vērtību, jo īpaši jaunajiem 88. un 01. sērijas produktiem, kas laisti Eiropas tirgū 2009. gadā un ko cita starpā raksturo to īpašā piemērotība atjaunošanai (39). Arī citi ražotāji reklamē, ka to riepas ir atjaunojamas, piemēram, zīmola Athos importētājs, kurš norāda, ka Athos riepām ir atjaunojamas rievas un tās ir piemērotas aukstajai un karstajai atjaunošanai, kā arī Aeolus zīmols (40) (abu zīmolu riepas norādītas kā 3. līmeņa riepas). Tas liecina, ka atjaunojamība ir būtisks vērtības faktors gan Eiropas Savienībā, gan attiecīgajā valstī. Komisijas veiktā izmeklēšana patiešām liecina, ka “augstāko līmeņu” ražotāji ievērojami paļaujas uz riepu atjaunošanas nozares pastāvēšanu un pieejamību ne vien tāpēc, lai radītu augstas vērtības tirgus iespaidu, bet arī to patērētāju un darbības nepārtrauktības stratēģiju vajadzībām. Turklāt, kā liecina lietas piezīme par savstarpējo saistību, gan Savienības ražošanas nozares, gan attiecīgās valsts ražošanas nozares ieskatā atjaunojamība nav tikai tirdzniecības aktīvs – tā ir arī reāls vērtību palielinošs faktors augstākajiem līmeņiem. Attiecīgi augšējo līmeņu vērtība un pārdošanas cena ir nesaraujami saistītas ar “veselīgu” riepu atjaunošanas nozari lejupējos līmeņos. Minēto iemeslu dēļ Komisija pagaidu regulas 140. apsvērumā norādīja, ka “liela daļa no vērtības, kas tiek attiecināta uz 1. un 2. līmeņa riepām, patiesībā izriet no 3. līmeņa riepu atjaunošanas nozares pastāvēšanas”.

(142) Pamatojoties uz minēto, Komisija apstiprināja savus sākotnējos konstatējumus par jaunu un atjaunotu riepu, kā arī līmeņu savstarpējo saistību.

(143) Attiecībā uz pagaidu regulas 141. apsvērumu CRIA un CCCMC uzskatīja, ka Komisija nav izpaudusi, kādos avotos bija norādīts par atjaunoto riepu augsto savstarpējo aizstājamību tādā mērā, ka cena bija noteicošs faktors, patērētājam pieņemot lēmumu iegādāties atjaunotas vai jaunas 3. līmeņa riepas.

(144) Komisija piekrita šim apgalvojumam. Attiecīgi tā savā lietas piezīmē par savstarpējo saistību izklāstīja piemērus par dažādu līmeņu riepām, kam ir vieni un tie paši pārdošanas kanāli.

4.5. Imports no attiecīgās valsts

4.5.1. Attiecīgās valsts izcelsmes importa apjoms un tirgus daļa

(145) Aeolus Group un Pirelli apgalvoja, ka Komisijai tās veiktajā analīzē vajadzēja ņemt vērā patēriņa palielinājumu Savienībā, kā arī vajadzēja sagatavot atsevišķu analīzi par visiem trim līmeņiem. Minētās personas apgalvoja, ka attiecībā uz 1. un 2. līmeni laikposmā no 2015. gada līdz 2016. gadam Ķīnas imports samazinājās attiecīgi par 2,7 % un 2 %, savukārt 3. līmeņa imports palielinājās par 3,9 %. Nobeigumā minētās personas apgalvoja, ka jebkāds iespējamais importa palielinājums, ja tāds ir bijis (absolūtā vai relatīvā izteiksmē) izmeklēšanas laikposmā, nav bijis ievērojams un nav radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

(146) Kā paskaidrots 128. un 132. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis tika analizēts kopumā, veicot arī importa analīzi. Ņemot vērā Savienības tirgus sadrumstalotību, papildu analīze segmentu līmenī tika veikta tikai par atsevišķiem svarīgākajiem mikroekonomiskajiem rādītājiem. Attiecīgā ražojuma importa apjomi no ĶTR palielinājās. Eurostat Comext importa statistikas dati (kas, kā paskaidrots 133. un 134. apsvērumā, var būt novērtēti pārāk zemu) liecina, ka šāds ĶTR importa apjoma palielinājums bija ievērojams gan absolūtā, gan relatīvā izteiksmē.

4.5.2. No attiecīgās valsts importēto riepu cenas

(147) Aeolus Group un Pirelli apgalvoja, ka Komisijas analīzē nav atsauces uz tirgus sadrumstalotību un tajā ir ietverti tikai Eurostat dati, neminot importa datus, kas saņemti no izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem.

(148) Kā paskaidrots 128. un 132. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis ir analizēts kopumā un atsevišķu svarīgāko mikroekonomisko rādītāju gadījumā arī segmentu līmenī, ņemot vērā Savienības tirgus sadrumstalotību. Tomēr cenu samazinājuma aprēķinos izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju cenas patiešām tika salīdzinātas ar Savienības ražotāju cenām, ņemot vērā konkrēto līmeni, kuram tie piederēja.

(149) Aeolus Group un Pirelli arī apgalvoja, ka būtisku ietekmi uz importa cenām radīja valūtas maiņas kursa svārstības. Komisija uzskatīja, ka valūtas maiņas kursam attiecīgajā gadījumā nav nozīmes, jo visas cenas, kas izmantotas salīdzināšanai kaitējuma starpības aprēķināšanā, ir izteiktas EUR valūtā. Tādējādi USD un EUR valūtas maiņas kursa svārstībām nebija nozīmes nedz cenu samazinājuma, nedz pasākumu līmeņa noteikšanā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(150) Dažas ieinteresētās personas (Pirelli, Giti Group) apgalvoja, ka saskaņā ar Eurostat Ķīnas importa cenas (galvenokārt saistībā ar 3. līmeņa riepām) ir samazinājušās iepriekšējos trīs gados galvenokārt izejvielu cenu samazinājuma dēļ (par 15,6 EUR par vienību). Minētās personas norādīja, ka izejvielu (dabiskā kaučuka un naftas) cenas būtiski samazinājās, izmeklēšanas laikposmā pastāvīgi ietekmējot importa cenas.

(151) No attiecīgās valsts Savienībā importēto ražojumu vidējās cenas izmaiņu un galveno izejvielu cenu izmaiņu dinamika norādīta turpmāk. 3. tabula Importa un galveno izejvielu cenu izmaiņu dinamika 2014 2015 2016 Izmeklēšanas laikposms ĶTR importa cena (EUR/gab.) 144,4 144,3 127,7 128,8 Indekss 2014. gads = 100 100 100 88 89 Dabiskais kaučuks: SGX RSS3 USD/tonna 1 957 1 560 1 641 2 050 Indekss 2014. gads = 100 100 80 84 105 SGX TSR20 USD/tonna 1 710 1 370 1 378 1 660 Indekss 2014. gads = 100 100 80 81 97 Butadiēns USD centi par mārciņu 59,0 34,0 37,2 62,5 Indekss 2014. gads = 100 100 58 63 106 Brent markas naftas rādītājs USD par barelu 99,7 53,4 43,6 49,6 Indekss 2014. gads = 100 100 54 44 50 Avots: Eurostat Comext un sūdzība.

(152) Par attiecīgo laikposmu Ķīnas importa cenās nav atspoguļota izejvielu cenu izmaiņu dinamika. Lai gan Ķīnas importa cenas laikposmā no 2014. gada līdz 2015. gadam saglabājās stabilas, galveno izejvielu cena ir būtiski samazinājusies, proti, par 20 % dabiskajam kaučukam un par aptuveni 45 % butadiēna un Brent markas naftas rādītājiem. Lai gan Ķīnas importa cenas laikposmā no 2015. gada līdz 2016. gadam samazinājās par 12 %, izejvielu cenas saglabājās salīdzinoši stabilas. Visbeidzot, 2016. gadā un izmeklēšanas laikposmā, kad cenas lielākajai daļai izejvielu būtiski palielinājās no 2016. gada otrā ceturkšņa līdz 2017. gada pirmajam ceturksnim, Ķīnas importa cenas saglabājās stabilas. Komisija secināja, ka Ķīnas importa cenas nav saistītas ar izejvielu cenu izmaiņu dinamiku. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

4.5.3. Cenu samazinājums

(153) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka cenu samazinājuma aprēķini būtu jāveic pēc analoģijas ar metodiku, kas izmantota dempinga starpības aprēķināšanai, salīdzinot nesaistītiem klientiem noteiktās vidējās svērtās pārdošanas cenas katram izlasē iekļauto Savienības ražotāju ražojuma veidam un segmentam ar visu salīdzināmo eksporta darījumu vidējām svērtajām cenām. Turklāt CRIA un CCCMC apgalvoja, ka Komisijai būtu jākoriģē Ķīnas cenas uz augšu vai Savienības cenas uz leju atjaunotajām riepām, lai nodrošinātu, ka salīdzinātās cenas atspoguļo līdzīgu nobraukumu, un pēcpārdošanas un garantijas pakalpojumiem, ko sniedza Savienības ražotāji, kuri pārdod atjaunotas riepas, jo īpaši 3. līmenim, jo Ķīnas ražotāji nesniedza šādus pakalpojumus. Līdzīgus apgalvojumus minētās personas atkārtoti izteica pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(154) Kā paskaidrots pagaidu regulas 149. un 150. apsvērumā, cenu samazinājuma salīdzināšanas metodikā tika ņemta vērā vidējā pārdošanas cena katram ražojuma veidam (RKN) un segmentam. Cenu samazinājums tika aprēķināts, pamatojoties uz salīdzināmiem darījumiem katram ražojuma veidam vai pa ražojuma veidiem. Tā kā katra līmeņa ietvaros riepas uzskata par līdzīgām nobraukuma ziņā, vispārēja korekcija nav vajadzīga. Tas pats attiecas uz garantijas pakalpojumiem, izņemot 3. līmeni, kurā atšķirībā no Ķīnas ražotājiem Savienības ražotāji tik tiešām var sniegt pēcpārdošanas un garantijas pakalpojumus. Komisija vajadzības gadījumā attiecīgi koriģēja izlasē iekļauto Savienības ražotāju cenas attiecībā uz pēcpārdošanas un garantijas pakalpojumiem 3. līmenī. Cenu samazinājuma starpības tika noteiktas, nepiemērojot svērumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(155) Attiecībā uz apgalvojumu par analoģiju starp dempinga un kaitējuma aprēķiniem Komisija norādīja, ka dempinga aprēķinos, kuros aprēķina dempinga starpības līdzīgajam ražojumam kopumā, patiešām ir jāņem vērā “visi salīdzināmie eksporta darījumi” (41). Turpretī “izmeklēšanas iestādei nav (..) jānosaka cenu samazinājuma pastāvēšana attiecībā uz katru ražojuma veidu, par kuru notiek izmeklēšana, vai attiecībā uz visu ražojumu klāstu, kas veido vietējo līdzīgo ražojumu. Tomēr izmeklēšanas iestādei ir pienākums objektīvi pārbaudīt importa par dempinga cenām ietekmi uz cenām vietējā tirgū” (42). Konkrētajā gadījumā Komisija pārliecinājās par to, ka pastāv ļoti augsts atbilstības līmenis starp Savienības ražotāju ražojuma veidiem un ražotāju eksportētāju Savienības tirgū pārdotajiem ražojuma veidiem (vispārējais atbilstības līmenis ir 80–90 %). Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(156) CRIA un CCCMC apgalvoja, ka Komisijai būtu jāizpauž papildu informācija par salīdzināšanai izmantoto riepu veidu fizikālajām īpašībām, jo ir ļoti liela varbūtība, ka pastāv atšķirības, kas nav atspoguļotas RKN, bet kas pamatotu korekcijas veikšanu, bet Ķīna eksportētāji, CRIA un CCCMC vienkārši nespēj konstatēt šādas atšķirības, jo tiem nav informācijas par ražojumiem, ko pārdeva izlasē iekļautie Savienības ražotāji. Attiecīgās personas apgalvoja, ka PTO Apelācijas institūcijas ziņojums lietā EC – Fasteners (43) pamato šādu pieeju. Līdzīgus apgalvojumus minētās personas atkārtoti izteica pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(157) Komisija nepiekrita šim argumentam. Tā norādīja, ka minētais Apelācijas institūcijas ziņojums attiecas uz nepieciešamās informācijas nesniegšanu par normālās vērtības noteikšanai izmantota konkrēta ražojuma īpašībām. Tāpēc bija radusies situācija, kurā ražotāji nevarēja izlemt, vai ir jāprasa tirdzniecības līmeņa korekcijas, lai nodrošinātu taisnīgu salīdzināšanu atbilstoši pamatregulas 2. panta 10. punktam saistībā ar dempinga aprēķiniem. Tomēr šķīrējtiesas ziņojumā par to pašu lietu bija noteikts, ka, “lai gan ir skaidrs, ka noteiktās vispārējās objektīvās pārbaudes un tiešu pierādījumu prasības pamatregulas 3. panta 2. punktā ierobežo izmeklēšanas iestādes rīcības brīvību cenu samazinājuma analīzes veikšanā, tas nenozīmē, ka ir piemērojamas pamatregulas 2. panta 10. punkta prasības attiecībā uz pienācīgām korekcijām, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību” (44). Tāpēc uz minēto judikatūru nevar atsaukties šajā gadījumā, kur CRIA un CCCMC izsaka pieņēmumus par to, ka nav izpausta informācija par “jebkādām citām būtiskām īpašībām” un ka RKN nav atspoguļotas atšķirības cenu samazinājuma un kaitējuma aprēķinu nolūkā. Turklāt Komisija veica cenu samazinājuma aprēķinu atbilstoši tās ierastajai praksei, lai nodrošinātu taisnīgu salīdzināšanu, kurā RKN pietiekami atspoguļo fiziskās un visas citas atšķirības starp ražojuma veidiem, ko pārdeva Savienības ražotāji un ražotāji eksportētāji. Turklāt, ja ražotāji eksportētāji uzskata, ka to ražojumiem ir īpašas iezīmes, kas parasti atšķiras no Savienības ražojumu īpašībām un kuras, pēc to domām, nav ietvertas RKN, tiem būtu vajadzējis iesniegt šos apsvērumus pienācīgā laikā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(158) Konkrētas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisija nav noteikusi cenu samazinājumu par visu attiecīgo laikposmu. Sīks cenu samazinājuma aprēķins tika veikts tikai par izmeklēšanas laikposmu. Lai gan Ķīnas importa vidējās cenas iepriekšējos laikposmos var salīdzināt ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām, šāds salīdzinājums būtībā ir bezjēdzīgs, jo 1) nav pieejami atsevišķi dati par Ķīnas importa cenām pa līmeņiem, un 2) šajās vidējās cenās nav ņemta vērā varbūtība, ka ražojumu klāsts attiecīgajā laikposmā ir mainījies.

(159) PTO Apelācijas institūcijas ziņojumā lietā Ķīna – HP-SSST (ES) (45) bija noteikts, ka izmeklēšanas iestādei ir jānovērtē, cik būtisks ir bijis cenu samazinājums, ko izraisījis imports par dempinga cenām, attiecībā pret vietējās produkcijas īpatsvaru, saistībā ar kuru cenu samazinājums nav konstatēts. Minētās puses uzskatīja, ka Komisija nav veikusi šādu novērtējumu. Līdzīgus apgalvojumus minētās personas atkārtoti izteica pēc galīgās informācijas izpaušanas.

(160) Kā norādīts pagaidu regulas 149. apsvērumā, Komisija saskaņā ar piemērojamo judikatūru veica parastos aprēķinus, pamatojoties uz pārbaudītiem datiem par izmeklēšanas laikposmu, attiecībā uz katru RKN un pa līmeņiem. Visi attiecīgie aprēķini tika darīti zināmi ieinteresētajām personām, ievērojot to procesuālās tiesības. Kopējais cenu samazinājuma līmenis izmeklēšanas periodā bija aptuveni 21 %, ko Komisija uzskata par būtisku. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(161) Tomēr CRIA un CCCMC uzskatīja, ka ir iespējams, ka Komisija konstatēja cenu samazinājumu tikai nelielam izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas apjoma apakškopumam. Minētās personas pauda uzskatu, ka Komisijai ir jānovērtē Ķīnas importa iespējamais cenu spiediens (ja tāds ir) uz pārējo Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu, attiecībā uz kuru tā nav konstatējusi cenu samazinājumu.

(162) Šis apgalvojums tika noraidīts, jo izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas apjoms, kas atbilda Ķīnas ražotāju eksportētāju importam, bija ievērojams (no 80 % līdz 90 %). Turklāt visos trīs līmeņos konstatētā vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība bija būtiska (no 18 % līdz 24 %).

(163) Aeolus Group un Heuver prasīja pārskatīt Aeolus CIF cenas, lai tajās atspoguļotu Heuver pēcimporta izmaksas. Pirelli apgalvoja, ka Komisijai ir jāņem vērā tā papildu izmaksas, kad tā salīdzina Pirelli riepas ar citām riepām, ko ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare, un ar (neatkarīgajiem) mazumtirgotājiem.

(164) Komisija konstatēja, ka Heuver nav saistīts ar Aeolus Group. Tāpēc korekcija nebija pamatota. Attiecībā uz Pirelli vidējā svērtā CIF cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, kā aprakstīts pagaidu regulas 118. apsvērumā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(165) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisija, veicot cenas samazinājuma analīzi un nosakot kaitējuma līmeni, nevar izmantot aprēķinātās eksporta cenas, un ka izmantotā metodika ir pretrunā pamatregulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunktam un 3. panta 3. punktam. Turklāt Hankook Group apgalvoja, ka tā būtu jāuzskata par vienu saimniecisku vienību gan dempinga, gan kaitējuma starpības aprēķināšanas nolūkos.

(166) Pirmkārt, pamatregulas 3. panta 2. punktā ir atsauce uz importa par dempinga cenām ietekmi, kas var radīt kaitējumu Savienības ražotājiem, nevis uz uzņēmuma (saistīta importētāja) tālākpārdošanas cenu Savienībā citam klientam.

(167) Otrkārt, attiecībā uz cenas samazinājumu pamatregulā nav paredzēta īpaša metodika šim jēdzienam. Tāpēc iestādēm ir plaša rīcības brīvība šā kaitējuma faktora novērtēšanā. Šo rīcības brīvību ierobežo vajadzība izdarīt secinājumus, pamatojoties uz pozitīviem pierādījumiem, un veikt objektīvu pārbaudi, kā noteikts pamatregulas 3. panta 2. punktā.

(168) Attiecībā uz elementiem, kas ņemti vērā cenas samazinājuma (jo īpaši eksporta cenas) aprēķināšanai, Komisijai ir jānosaka pirmais punkts, kurā notiek (vai var notikt) konkurence ar Savienības ražotājiem Savienības tirgū. Šis punkts faktiski ir pirmā nesaistītā importētāja pirkšanas cena, jo attiecīgajam uzņēmumam principā ir izvēle veikt iegādi vai nu no Savienības ražošanas nozares, vai no ārvalstu klientiem. Turpretī tālākpārdošanas cenas nesaistītiem importētājiem neatspoguļo punktu, kurā notiek reāla konkurence. Šis ir vienīgais punkts, kurā eksportētāja noteiktā pārdošanas struktūra mēģina atrast klientus, bet tas jau ir aiz punkta, kurā ir pieņemts lēmums importēt. Patiešām, tiklīdz eksportētājs ir izveidojis savu saistīto uzņēmumu sistēmu Savienībā, tas jau ir nolēmis, ka veiks iegādi no ārvalstīm. Tādējādi salīdzināšanas punktam vajadzētu būt tūlīt pēc tam, kad prece šķērso Savienības robežu, nevis vēlākā izplatīšanas ķēdes posmā, piem., kad notiek preces pārdošana galalietotājam.

(169) Šī pieeja arī nodrošina saskaņotību gadījumos, kad ražotājs eksportētājs pārdod preces tieši nesaistītam klientam (importētājam vai galalietotājam), jo saskaņā ar šo scenāriju tālākpārdošanas cenas netiek izmantotas pēc definīcijas. Atšķirīga pieeja radītu ražotāju eksportētāju diskrimināciju, kuras pamatā ir tikai to izmantotais pārdošanas kanāls.

(170) Šajā gadījumā importa cenu nevar pieņemt kā nominālvērtību, jo ražotājs eksportētājs un importētājs ir saistīti. Tāpēc, lai noteiktu ticamu importa cenu godīgas konkurences apstākļos, šāda cena ir jāpārrēķina, kā sākumpunktu izmantojot saistītā importētāja tālākpārdošanas cenu. Lai veiktu šādu pārrēķināšanu, ir atbilstoši izmantot pamatregulas 2. panta 9. punkta noteikumus par eksporta cenas aprēķināšanu, jo tie ir izmantojami arī eksporta cenas noteikšanai attiecībā uz dempingu. Piemērojot pamatregulas 2. panta 9. punktu, var aprēķināt cenu, kas ir pilnībā salīdzināma ar CIF cenu (uz Savienības robežas), kuru izmanto, izvērtējot pārdošanu nesaistītiem klientiem.

(171) Tāpēc, lai varētu veikt taisnīgu salīdzināšanu, ir pamatoti atskaitīt TVA izmaksas un peļņu no saistītā importētāja tālākpārdošanas cenas nesaistītiem klientiem, tādējādi nosakot