KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS (ES) 2018/210

(2018. gada 12. februāris)

par LIFE daudzgadu darba programmas pieņemšanu 2018.–2020. gadam

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1293/2013 par vides un klimata pasākumu programmas (LIFE) izveidi un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 614/2007 (1), un jo īpaši tās 24. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (2) un jo īpaši tās 84. panta 2. punktu,

apspriedusies ar LIFE Vides un klimata pasākumu programmas komiteju,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Daudzgadu darba programma

Ar šo pieņem LIFE daudzgadu darba programmu 2018.–2020. gadam, kura izklāstīta pielikumā.

2. pants

Savienības iemaksa daudzgadu darba programmā

Maksimālā iemaksa LIFE daudzgadu darba programmā 2018.–2020. gadam ir EUR 1 657 063 000, un to izmanto, lai finansētu šādas attiecīgās apakšprogrammas un prioritārās jomas:

3. pants

Finanšu instrumenti

1. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1293/2013 17. panta 1. punktu iemaksas saņem šāds pielikumā aprakstītais finanšu instruments:

2. Īstenot iemaksas Energoefektivitātes privātā finansējuma instrumentā un Dabas kapitāla finansēšanas mehānismā uztic Eiropas Investīciju bankai.

4. pants

Šo lēmumu piemēro no 2018. gada 1. janvāra.

Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(1) OV L 347, 20.12.2013., 185. lpp.

(2) OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

PIELIKUMS

1. IEVADS

Saskaņā ar 3. pantu Regulā (ES) Nr. 1293/2013 (turpmāk “LIFE regula”), programmai LIFE ir šādi vispārīgi mērķi:

— veicināt virzību uz resursu izmantošanas ziņā efektīvu un pret klimata pārmaiņām noturīgu mazoglekļa ekonomiku, uz vides aizsardzību un vides kvalitātes uzlabošanu, kā arī bioloģiskās daudzveidības izzušanas apturēšanu un daudzveidības atjaunošanu, tostarp atbalstot tīklu Natura 2000 un novēršot ekosistēmu degradāciju,

— uzlabot Savienības vides un klimata politikas un tiesību aktu izstrādi, īstenošanu un izpildi, rosināt un veicināt vides un klimata mērķu iekļaušanu un integrēšanu citos Savienības politikas virzienos un publiskā un privātā sektora praksē, tostarp palielinot publiskā un privātā sektora spēju,

— atbalstīt labāku vides un klimata pārvaldību visos līmeņos, tostarp pilnvērtīgāk iesaistot pilsonisko sabiedrību, NVO un vietējos dalībniekus, kā arī

— atbalstīt 7. vides rīcības programmas īstenošanu.

Šajā otrajā LIFE daudzgadu darba programmā (DDP) ņemta vērā laikposmā no 2014. līdz 2017. gadam gūtā pieredze, jo īpaši vidusposma novērtējumā sniegtie ieteikumi (1), kuri galvenokārt attiecas uz šādiem aspektiem:

1) pieteikumu iesniegšanas un ziņošanas procesu vienkāršošana;

2) projektu rezultātu atkārtojamība;

3) komunikācijas stratēģijas uzlabošana.

Ar pieteikumu iesniegšanas procesu saistītie vienkāršošanas pasākumi ir pašreizējās LIFE DDP satura neatņemama daļa (sk. 5.1.1.1. punktu). Piešķiršanas posmā ir vairāk uzsvērta nepieciešamība nodrošināt projekta rezultātu turpināmību, atkārtojamību un/vai tālāknododamību (sk. 5.1.1.2. punktu), kas iepirkuma gaitā saņems lielāku atbalstu. Ziņošana tiks vienkāršota, izmantojot projektu vadības procedūras, kā arī ļaujot saņēmējiem piekļūt tiešsaistes datubāzei, kas atvieglos ar galvenajiem projekta indikatoriem saistīto datu vākšanu. Komunikācijas stratēģija tiek uzlabota iepirkuma gaitā. Tādēļ šie pasākumi nav sīkāk aplūkoti pašreizējā LIFE DDP.

Pašreizējā LIFE DDP arī ir ņemtas vērā jaunākās ES politikas nostādnes, piemēram, Rīcības plāns aprites ekonomikai (2) un Rīcības plāns dabai, cilvēkam un ekonomikai (3), un tai jāveido pamats turpmākajai “ilgtspējas” finansēšanai, kā izklāstīts pārdomu dokumentā par ES finanšu nākotni (4). Ir šādas izmaiņas:

attiecībā uz Vides apakšprogrammu:

— projektu tēmu skaita samazināšana (no 87 uz 42) un izteiktāka uzmanības pievēršana tam, lai palielinātu pieteikumu iesniedzēju skaitu ES politikas prioritārajās jomās, vienlaikus palielinot izredzes projektiem konkrētās apakšjomās, piemēram, bioloģiskajā daudzveidībā un aprites ekonomikā, kā arī projektiem, kuriem ir būtiska tieša ietekme uz lielākās ES iedzīvotāju daļas veselības stāvokli,

— pārvaldības un informācijas projektu tēmu pārorientēšana, lai lielāka uzmanība tiktu pievērsta konkrētiem izpratnes veidošanas un pārvaldības jautājumiem;

attiecībā uz abām apakšprogrammām:

— arvien izteiktāka orientēšanās uz rezultātiem, ieviešot prasību radīt izmērāmu ietekmi uz vidi vai klimata pārmaiņām visās prioritārajās jomās,

— turpmāka privāto struktūru iesaistes veicināšana, uzsverot priekšrocības, ko sniedz tirgum tuvinātas pieejas kā līdzekļi projekta rezultātu ilgtspējas nodrošināšanai. Atbalsta pasākumi, kas palīdz izstrādāt investīcijām gatavus ekonomiski un vidiski dzīvotspējīgus projektus, kuri piesaista papildu privātos un publiskos finanšu resursus, lai vairotu un atkārtotu rezultātus,

— dotāciju pārvaldības procedūru vienkāršošana, jo īpaši testējot divu posmu pieteikuma procedūru pilotprojektiem un demonstrējumu, paraugprakses un informācijas, izpratnes veidošanas un izplatīšanas projektiem, kā ierosināts programmas LIFE vidusposma novērtējumā.

Programmas LIFE vidusposma novērtējumā, kā arī Eiropas Parlamenta nostādnēs (attiecībā uz ES izdevumiem) (5) apstiprināts, ka ir nepieciešami un svarīgi spēt izvērtēt projektu ietekmi uz vietas. Programma LIFE ietver snieguma rādītājus [indikatorus], savukārt daudzgadu darba programmas ietver tiem pakārtotus kvantitatīvus (t. i., iznākuma) un kvalitatīvus rezultātu indikatorus. Lai varētu par šiem indikatoriem ziņot programmas līmenī, saņēmējiem ir jāprognozē un jāizmēra vides, klimata, kā arī pārvaldības un informācijas (t. i., sociālā) ietekme projekta līmenī attiecībā pret konkrētiem rezultātu un iznākumu indikatoriem (6). Lai nodrošinātu, ka šī ietekme ir paliekoša, t. i., ilgtspējīga laikā, tiem arī jāizveido noturīgi mehānismi, lai nodrošinātu, ka projektu paplašināšana un atkārtojamība ļauj panākt lielāku ietekmi, nekā plānots sākotnējā projektā. Tādēļ skaidrs un loģisks skaidrojums par to, kā tiks nodrošināta projekta darbību un ietekmes turpināmība, atkārtojamība un/vai tālāknododamība, projektu priekšlikumu izvērtējumā kļūst par īpaši svarīgu piešķiršanas kritēriju. Sekmīgi demonstrētiem tirgum tuvinātiem vides un klimata pārmaiņu problēmu risinājumiem parasti ir īpaši lielas izredzes tikt turpinātiem, atkārtotiem un/vai tālāknodotiem. Tādēļ attiecībā uz šo kritēriju augstu vērtējumu saņems priekšlikumi, kuros ticami un loģiski būs izklāstīta stratēģija par to, kā līdz projekta beigām tiks panākta tirgspēja.

Vidusposma novērtējumā saskaņā ar LIFE regulas 25. pantu tika analizēta un apstiprināta programmas LIFE spēja veicināt programmā sinerģiju veidošanos. Pārdomu dokumentos par ES finanšu nākotni (7) ir uzsvērta sociālās dimensijas nozīme Eiropas rīcībpolitikās. Attiecībā uz programmu LIFE tam vajadzētu būt dzinējspēkam, lai panāktu arvien lielāku sinerģiju starp ilgtspējīgas attīstības vidisko, ekonomisko un sociālo dimensiju. Tādēļ augstāku vērtējumu saņems pārdomātas vairākmērķu pieejas, ar kurām papildus galvenajiem vides vai klimata pasākumu mērķiem cenšas panākt, piem., sociālo integrāciju vai ekonomisko izaugsmi (8). Piemēram, dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzības pasākumiem un pasākumiem, kuru mērķis ir uzlabot aprites ekonomiku, ir potenciāls stiprināt vietējo sabiedrību un veicināt sociālo integrāciju. Aprites ekonomikai var būt problemātiski pierādīt tās ekonomisko dzīvotspēju, un daudzos gadījumos ir svarīgi ņemt vērā sociālo aspektu (piem., attiecībā uz nelabvēlīgā situācijā esošu personu integrēšanu darba tirgū).

Programmā LIFE paredzēti arī “citi projekti” un “citas darbības”. Šo elastīgumu var izmantot, lai izmēģinātu jaunas pieejas, jauna veida projektus un atbalstītu pasākumus esošiem projektiem, un/vai piesaistītu ieinteresētās personas, kam tradicionālie projektu formāti nešķiet saistoši. Piemēram, sekmīgiem pieteikumiem vides vai klimata pasākumu risinājumu piemērošanai LIFE projektos bieži varētu nodrošināt faktisko piekļuvi tirgum, ja daudzsološākie LIFE projekti saņemtu konkrētu atbalstu piekļuvei tirgum un iespējamiem investoriem. Tas varētu tikt veidots kā papildu projekts, kura mērķis ir atbalsta sniegšana piekļuvei tirgum, apmācība konkrēta projekta darījumdarbības vadībā un finansējuma iegūšanā, atbalsta sniegšana, lai paplašinātos un/vai sadarbotos aprites ekonomikas kopās, vai katru gadu pasniegt godalgas projektiem ar īpaši augstu ES pievienoto vērtību. Ja jaunā Finanšu regula pieļaus lielāku elastīgumu attiecībā uz vienreizēju maksājumu noteikšanu konkrētiem rezultātiem, to varēs izmantot arī spēju veidošanai, lai panāktu investīciju projektu “rentabilitāti” un piekļuvi tirgum.

Programmu LIFE pārvalda Komisijas dienesti un izpildaģentūra, kam šis uzdevums ir deleģēts saskaņā ar tiešo pārvaldību. Izpildaģentūra darbojas saskaņā ar Komisijas Lēmumā C(2013) 9414 vai jebkurā Komisijas lēmumā, kas to aizstāj, noteiktajiem deleģējuma ierobežojumiem un Komisijas dienestu uzraudzībā. Komisija joprojām ir vispārēji atbildīga par programmu. Lai palīdzētu Komisijas dienestiem un/vai izpildaģentūrai darbā, drīkst noslēgt līgumus ar ārējiem ekspertiem.

Piemērojot principu par papildināmību ar citām Eiropas finansēšanas programmām, kā tas noteikts LIFE regulas 5., 11. un 13. apsvērumā un 8. pantā, DDP īstenošana nodrošinās saskanību un sinerģiju un, ciktāl iespējams, ļaus izvairīties no pārklāšanās ar citām Savienības rīcībpolitikām un finanšu instrumentiem, cenšoties panākt papildināmību ar Savienības pētniecības un inovācijas programmu 2014.–2020. gadam “Apvārsnis 2020” (9) un tās darba programmām (10). Tas galvenokārt tiks panākts, piemērojot atbilstības kritērijus dažādu veidu projektiem un norādes pieteikumu iesniegšanas vadlīnijās, kas pievienotas uzaicinājumiem (11), lai panāktu papildināmību ar programmu “Apvārsnis 2020”. No finansējuma dublēšanās izvairīsies, izmantojot salīdzināšanu atlases posmā un ex post verifikāciju. Ar programmu LIFE netiek finansēti pētniecības vai lielu infrastruktūru izveides projekti, kurus aptver citas ES programmas.

DDP struktūra atbilst LIFE regulas 24. panta 2. punktā noteiktajai struktūrai, un Vides apakšprogrammas un Klimata pasākumu apakšprogrammas jautājumi tiek risināti tikai atsevišķi, ja tas nepieciešams.

Tā aptver laikposmu no 2018. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.

1.1. Vides apakšprogramma

Vides apakšprogrammā ietvertas trīs prioritārās jomas – vide un resursefektivitāte, daba un bioloģiskā daudzveidība, vides pārvaldība un informācija (LIFE regulas 9.–12. pants). Katra no prioritārajām jomām ietver vairākas tematiskās prioritātes, kas norādītas LIFE regulas III pielikumā.

Šajā DDP 2018.–2020. gadam nosaka tēmas projektiem, ar ko īsteno tematiskās prioritātes.

1.2. Klimata pasākumu apakšprogramma

Klimata pasākumu apakšprogramma aptver klimata pārmaiņu mazināšanas, pielāgošanās, kā arī pārvaldības un informācijas prioritārās jomas (LIFE regulas 13.–16. pants). Katrā no prioritārajām jomām ir ietvertas vairākas politikas jomas, kuras izklāstītas 4. iedaļā un kuras uzskatāmas par īpaši nozīmīgām visā pašreizējās daudzgadu darba programmas periodā.

2. LĪDZEKĻU SADALĪJUMS KATRAI PRIORITĀRAJAI JOMAI UN STARP DAŽĀDIEM FINANSĒJUMA VEIDIEM (24. PANTA 2. PUNKTA a) APAKŠPUNKTS)

Saskaņā ar LIFE regulas 4. pantu programmas LIFE kopējais budžets laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam ir EUR 3 456 655 000, no kura 75 % tiek piešķirti Vides apakšprogrammai (EUR 2 592 491 250) un 25 % – Klimata pasākumu apakšprogrammai (EUR 864 163 750).

2014.–2017. gadā Vides apakšprogrammai tika piešķirti EUR 1 349 miljoni un Klimata pasākumu apakšprogrammai – EUR 446 miljoni. 2018.–2020. gadam joprojām ir pieejami EUR 1 657 miljoni.

LIFE regulā paredzēta arī minimālā procentuālā daļa no kopējā budžeta, kas jārezervē projektiem (81 %, LIFE regulas 17. panta 4. punkts), un maksimālā procentuālā daļa no budžeta līdzekļiem, kas piešķirami projektiem, kurus atbalsta ar rīcības dotācijām, ko drīkst piešķirt integrētiem projektiem (30 %, LIFE regulas 17. panta 5. punkts).

LIFE regulas 4. pants tiek pārskatīts, lai tajā iekļautu EUR 4 500 000 maksājumu Eiropas Solidaritātes korpusam projektiem, kuros brīvprātīgie jaunieši visā ES iesaistās vides aizsardzībā un klimata pasākumos (12).

LIFE projektus finansē, izmantojot rīcības dotācijas vai vajadzības gadījumā finanšu instrumentus (LIFE regulas 17. panta 4. punkts).

Saskaņā ar LIFE regulas 24. panta 2. punkta a) apakšpunktu šajā DDP ir noteikts līdzekļu sadalījums katrai prioritārajai jomai un starp dažādiem finansējuma veidiem.

Vispārējais piešķīrums abām apakšprogrammām pa finansējuma veidiem

2018.–2020. gada budžets miljonos EUR Projekti un darbības dotācijas Rīcības dotācijas 1 263,44 Darbības dotācijas 36,00 Finanšu instrumenti 75,00 Publiskais iepirkums 252,70 Atbalsta izdevumi 29,92 Vispārējā kopsumma 1 657,06





Vispārējais piešķīrums pa prioritārajām jomām 2018.–2020. gadā

Prioritārās jomas Vide un resursefektivitāte Daba un bioloģiskā daudzveidība Vides pārvaldība un informācija Eiropas Solidaritātes korpuss Klimata pārmaiņu mazināšana Pielāgošanās klimata pārmaiņām Klimata pārvaldība un informācija Kopsumma katrai jomai (miljonos EUR) 444,81 632,55 143,38 4,50 230,50 123,85 47,55 Starpsumma 1 627,14 Atbalsta izdevumi (ATA) 29,92 Vispārējā kopsumma 1 657,06

Piešķīrumi pa prioritārajām jomām un finansējuma veidiem ir orientējoši. Attiecībā uz rīcības dotācijām galīgais piešķīrums būs atkarīgs no finansējamo projektu priekšlikumu faktiskā skaita katrā prioritārajā jomā. Budžeta piešķīrumus finanšu instrumentiem un starp tiem drīkst koriģēt programmas LIFE īstenošanas gaitā, reaģējot uz faktisko apguvi. Saskaņā ar Finanšu regulu (13), ievērojot LIFE regulā noteiktās robežvērtības, atkārtota sadale starp prioritārajām jomām nedrīkst pārsniegt 5 % no kopējās piešķīruma summas attiecīgajai prioritārajai jomai.

2.1. Vides apakšprogramma

Šīs DDP īstenošanas periodam Vides apakšprogrammai ir piešķirts budžets 1 243,81 miljona (14) apmērā.

Konkrēta procentuālā daļa no budžeta līdzekļiem, kas piešķirti projektiem, kurus atbalsta Vides apakšprogrammā ar rīcības dotācijām, ir paredzēta projektiem, kas atbalsta dabas un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu, tostarp saistītajiem informācijas un pārvaldības, tehniskās palīdzības un sagatavošanas projektiem (LIFE regulas 9. panta 3. punkts) (15). Pārējo projektiem piešķirto budžetu piešķir projektiem vides un resursefektivitātes, vides pārvaldības un informācijas prioritārajā jomā.

Orientējošais piešķīrums Vides apakšprogrammā pa finansējuma veidiem

2018.–2020. gada budžets miljonos EUR Rīcības dotācijas (*1) — Spēju veidošanas projekti 7,75 — Tehniskās palīdzības projekti 2,95 — Citas rīcības dotācijas 992,37 Finanšu instruments (*2) Dabas kapitāla finansēšanas mehānisms (NCFF) Piezīmes Darbības dotācijas 27,00 Publiskais iepirkums 193,67 Atbalsta izdevumi (*3) 20,07 Vispārējā kopsumma 1 243,81

Piešķīrumi pa prioritārajām jomām un finansējuma veidiem ir orientējoši.

Budžeta piešķīrumus finanšu instrumentiem un starp tiem drīkst koriģēt programmas LIFE īstenošanas gaitā, reaģējot uz faktisko apguvi. Ievērojot LIFE regulā noteiktās robežvērtības, atkārtota sadale starp prioritārajām jomām nedrīkst pārsniegt 5 % no kopējās piešķīruma summas attiecīgajai prioritārajai jomai.

2.2. Klimata pasākumu apakšprogramma

Šīs daudzgadu darba programmas Klimata pasākumu apakšprogrammas budžets ir EUR 413,25 miljoni. Piešķīrumi pa prioritārajām jomām ir provizoriski un atkarīgi no faktiskā priekšlikumu skaita rīcības dotāciju saņemšanai katrā prioritārajā jomā, kā arī no saistītā tirgus apguves līmeņa saskaņā ar Energoefektivitātes privātā finansējuma (tikai šajā apakšprogrammā) un Dabas kapitāla finansēšanas mehānisma finanšu instrumentiem.

Orientējošais piešķīrums Klimata pasākumu apakšprogrammā pa finansējuma veidiem

2018.–2020. gada budžets miljonos EUR Rīcības dotācijas (*4) Spēju veidošanas projekti 3,00 Tehniskās palīdzības projekti 0,78 Citas rīcības dotācijas 256,59 Finansēšanas instrumenti (*5) Energoefektivitātes privātais finansējums (PF4EE) 75,0 Dabas kapitāla finansēšanas mehānisms (NCFF) Piezīmes Darbības dotācijas 9,00 Publiskais iepirkums 59,03 Atbalsta izdevumi (*6) 9,85 Vispārējā kopsumma 413,25

3. TĒMAS PROJEKTIEM, AR KO ĪSTENO III PIELIKUMĀ ATTIECĪBĀ UZ VIDES APAKŠPROGRAMMU NOTEIKTĀS TEMATISKĀS PRIORITĀTES (LIFE REGULAS 24. PANTA 2. PUNKTA b) APAKŠPUNKTS)

Saskaņā ar LIFE regulas 36. apsvērumu un 24. pantu DDP ietver neizsmeļošu projektu tēmu sarakstu tādu tematisko prioritāšu īstenošanai, kurās galvenie centieni pievērsti konkrētām vides un ar to saistītām pārvaldības un informācijas politikas prioritātēm un Vides apakšprogrammā noteiktajām rīcības jomām. Saskaņā ar LIFE regulas 22. apsvērumu, vērtējot Vides apakšprogrammas projektu pievienoto vērtību Savienības līmenī, Komisijai īpaša uzmanība būtu jāvelta to ieguldījumam atbilstīgi katrai tematiskajai prioritātei, ko īsteno saskaņā ar projektu tēmām. Tādējādi projektu tēmas ir rīks, ar ko dot priekšroku projektiem, ar kuriem risina stratēģiski svarīgus politikas jautājumus, vienlaikus saglabājot atvērtību pret pamatotiem priekšlikumiem citās jomās un jaunām idejām, lai reaģētu uz jauniem uzdevumiem.

Konkrēta procentuālā daļa no resursiem, kas piešķirti ar rīcības dotācijām atbalstītiem projektiem, tiks iezīmēta projektiem, kuri atbalsta dabas un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu (16). Salīdzinājumā ar LIFE+ regulu palielinātais mērķiezīmējums ierobežo citu Vides apakšprogrammas tematisko prioritāšu projektiem pieejamo budžetu, un tas ir vēl viens iemesls prasmīgāk orientēt finansējuma izmantošanu šajās jomās.

Jānorāda, ka nav izslēgta tādu projektu finansēšana, kuru tēmas nav iekļautas minētajā sarakstā. Finansējumu joprojām var piešķirt kvalitatīviem projektiem, kuri atbilst piemērojamiem atbilstības un atlases kritērijiem. Tādējādi saraksta izstrāde visam DDP darbības laikam nodrošina gan vajadzīgo elastīgumu, kas ļautu sasniegt programmas LIFE uzdevumus, gan nepieciešamo stabilitāti, kas potenciālajiem pretendentiem palīdzētu plānot, sagatavot un iesniegt priekšlikumus.

3.1. Vides un resursefektivitātes prioritārā joma

Saskaņā ar LIFE regulas 10. panta a) punktu projektu tēmām, kas atbilst šai prioritārajai jomai un LIFE regulas III pielikumā norādītajām tematiskajām prioritātēm, ir īpaši konkrēts mērķis “izstrādāt, testēt un demonstrēt tādas politikas vai vadības metodes, paraugpraksi un risinājumus, tostarp inovatīvu tehnoloģiju izstrādi un demonstrāciju, vides problēmu risināšanā, ko var atkārtot, nodot tālāk vai integrēt, tostarp attiecībā uz saikni starp vidi un veselības aizsardzību, kā arī lai atbalstītu ar resursu efektivitāti saistītu politiku un tiesību aktus, arī Ceļvedi par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā”. Novatoriskas vadības metodes ietver publiskā, privātā un pilsoniskās sabiedrības sektora dalībnieku tādu kopīgu eksperimentālu rīcību pievienotās vērtības veidošanas ķēdēs, no kuras tiek gaidīta tieša un izmērāma pozitīva ietekme uz vidi. Tāpēc visi šīs prioritārās jomas projekti ir vai nu pilotprojekti, vai demonstrējumu projekti LIFE regulas 18. panta a) un b) punkta izpratnē, bet tie nevar būt vērsti uz pētniecību. Sagatavošanas un/vai uzraudzības darbību ietvaros ir pieļaujams ierobežotā apmērā veikt lietišķos pētījumus. Attiecībā uz šīs prioritārās jomas demonstrējumu projektiem, kas ietilpst vienā no turpmāk norādītajām projektu tēmām, par prioritāriem tiek uzskatīti projekti, ar ko nodrošina tādu darbību, metodiku vai pieeju izmantošanu praksē, testēšanu, vērtēšanu un izplatīšanu, kuras ir jaunas vai nav zināmas visā Savienībā.

Saistībā ar šai prioritārajai jomai noteiktajiem mērķiem pilotprojektos un demonstrējumu projektos programmas LIFE darbības rezultātus, jo īpaši tās ieguldījumu pārejā uz resursu ziņā efektīvu ekonomiku un vides kvalitātes aizsardzību un uzlabošanu, mēra, izvērtējot vides stāvokļa uzlabošanos, kas ir attiecināma uz LIFE projektiem. Tādēļ visiem LIFE projektiem šajā prioritārajā jomā jāietver darbības, kurām ir tieša un izmērāma ietekme uz vidi projekta darbības laikā.

LIFE regulas III pielikums a) Ūdens jomas, tostarp jūras vides, tematiskās prioritātes : Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā un 7. vides rīcības programmā attiecībā uz ūdeni noteikto konkrēto mērķu īstenošanas pasākumi, jo īpaši i) integrētās pieejas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (17) īstenošanai; ii) pasākumi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/60/EK (18) īstenošanai; iii) darbības, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/56/EK (19) noteikto pasākumu programmu jūras ūdens laba vides stāvokļa sasniegšanai; iv) pasākumi, ar kuriem nodrošina ūdens resursu drošu un efektīvu izmantošanu, uzlabojot ūdens kvantitatīvo apsaimniekošanu, saglabājot augstu ūdens kvalitāti un nepieļaujot ūdens resursu nepienācīgu izmantošanu un stāvokļa pasliktināšanos.

Ūdens kvalitātes, plūdu un sausuma pārvaldības jautājumu risināšana izmaksu ziņā efektīvā veidā ir nopietns uzdevums ES. Lai reaģētu uz problēmām un iespējām ūdens nozarē, vairākiem tās dalībniekiem jāpiemēro visaptveroša pieeja. Saskaņā ar Ūdens pamatdirektīvas un Plūdu direktīvas īstenošanu un Eiropas inovāciju partnerības ūdens resursu jomā prioritātēm projektos galvenā uzmanība jāpievērš attīstības, jo īpaši īstenošanas, pasākumiem, ar kuriem var palīdzēt dalībvalstīm pāriet uz integrētu ūdens resursu pārvaldību, attiecīgos gadījumos veicinot ekosistēmās balstītu pieeju. To darbību kontekstā, kuru mērķis ir īstenot Jūras stratēģijas pamatdirektīvu, īpaša uzmanība ir jāpievērš jaunām slodzēm un ietekmei, kā arī labāk integrētas piekrastes pārvaldības un jūras telpiskās plānošanas veicināšanai. Attiecībā uz ūdenssaimniecības nozari brieduma pakāpi pamazām sasniedz tehnoloģijas un procesi, kurus izmanto, lai nodrošinātu ar ūdeni saistītu pakalpojumu sniegšanu (dzeramā ūdens ražošanu vai notekūdeņu attīrīšanu). Saskaņā ar Eiropas inovācijas partnerības ūdens resursu jomā prioritārajām jomām pašreizējais uzdevums ir divējāds: i) nodrošināt pienācīgu īstenošanu tādā veidā, kas rada izmaksu un resursu ziņā efektīvus un tiesību aktiem atbilstošus rezultātus, un ii) nodrošināt spēju risināt jaunas problēmas šajā jomā.

Tāpēc par prioritārām tiks uzskatītas turpmāk norādītās projektu tēmas.

Ūdens, plūdi un sausums – III pielikuma A iedaļas a) punkta i)–ii) apakšpunkts

1. Plūdu un/vai sausuma riska pārvaldības darbību īstenošana, piemērojot vismaz vienu no šādiem risinājumiem: — dabā rodamus risinājumus, kas ietver dabīgās ūdensaiztures pasākumus, kuri uzlabo infiltrāciju, ūdens uzglabāšanu un attīra to no piesārņotājiem, izmantojot dabīgus vai “dabīgiem līdzīgus” procesus, tostarp upju, ezeru, estuāru un piekrastes morfoloģijas atjaunošanu un/vai saistīto biotopu, tostarp palieņu un purvāju, izveidi no jauna, — prevencijas un aizsardzības rīkus un paņēmienus, kas atbalsta politiku, zemes izmantošanas plānošanu, riska samazināšanu, pēcnotikuma noturību un ārkārtas situāciju pārvarēšanu, un/vai — integrētas riska novērtēšanas un pārvaldības pieejas, kurās ņem vērā sociālo neaizsargātību un kuru mērķis ir panākt labāku noturību, vienlaikus nodrošinot sabiedrības atbalstu.

2. Projekti, kuri pievēršas upju baseinu apsaimniekošanas plānos apzinātajām hidromorfoloģiskajām slodzēm, kas rodas zemes vai upju izmantošanas rezultātā, un kuru mērķis ir sasniegt labu ūdens stāvokli vai potenciālu saskaņā ar Ūdens pamatdirektīvas mērķiem.

3. Barības vielu un cilvēku un/vai lauksaimniecības radīta organiskā piesārņojuma integrēta pārvaldība, tieši likvidējot piesārņojumu. Paredzētās darbības ir jānosaka pēc visaptverošas trūkumu analīzes (20), definējot upes baseina vai sateces baseina mēroga pasākumus, kas ļautu izpildīt Ūdens pamatdirektīvas un Jūras stratēģijas pamatdirektīvas prasības, ņemot vērā to, kas jau sasniegts ar Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas (21), Nitrātu direktīvas (22), Peldvietu ūdeņu direktīvas (23) un Gruntsūdeņu direktīvas (24) prasībām.

4. Ķīmisko piesārņotāju radīto slodžu samazināšana ūdens vidē, pie rašanās avota samazinot tādu prioritāro vielu un citu ķīmisku vielu emisijas, kuras ir identificētas kā upes baseinam specifiski piesārņotāji; samazināšanai izmanto piemērotus aizstājējus (25) vai alternatīvas tehnoloģijas.

5. Ūdens taupīšanas pasākumu īstenošana, lai samazinātu kvantitatīvās un kvalitatīvās slodzes uz ūdensobjektiem ūdens resursu trūkuma skartajos baseinos, kas ir identificēti attiecīgajā upes baseina apsaimniekošanas plānā.

Jūras un piekrastes pārvaldība – III pielikuma A iedaļas a) punkta iii) apakšpunkts

1. Tādu rīku, tehnoloģiju un prakšu izmantošana, kuri nodrošinātu ar jūras vidi saistīto cilvēka darbību ilgtspēju, tostarp cilvēka darbību radītās slodzes uz jūras vidi samazināšana un pievēršanās vismaz vienam no šādiem jautājumiem, kuri rada lielas bažas: — zemūdens troksnis, — jūras gultnes bojāšana, — dziļjūras izrakteņu ieguve, — zveja, — lauksaimniecība un/vai — navigācija.

2. Projekti, kuru mērķis ir novērst un samazināt jūras piedrazojumu vai piesārņojumu pie to rašanās avotiem uz zemes un/vai jūrā.

Ūdenssaimniecības nozare – III pielikuma A iedaļas a) punkta iv) apakšpunkts

1. Dzeramā ūdens un komunālo notekūdeņu attīrīšanas sistēmām paredzētu tehnoloģiju ieviešana, izmantojot resursefektīvus procesus ūdenspakalpojumu sniegšanai (26) un uz vietas veicamas procedūras un/vai kontroles procesus nolūkā samazināt vai pilnīgi novērst potenciāli problemātisku piesārņotāju un/vai patogēnu noplūdi notekūdeņu attīrīšanā radušajos efluentos.

2. Tādu rīku ieviešana, kuri nodrošinātu, ka lauku teritorijās (27) dzīvojošajiem iedzīvotājiem tiek sniegti ūdenspakalpojumi, kas ir resursefektīvi un atbilst Dzeramā ūdens direktīvai un Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvai.

3. Attiecībā uz ūdens reciklēšanu/pārgūšanu piedāvāto risinājumu un/vai attīrīšanas iespēju efektivitātes un lietderības uzlabošana, īstenojot vienu vai vairākus turpmāk minētos elementus: — koncepcijas (alternatīvai) ūdensapgādei, notekūdeņu attīrīšanai, resursu (28) atkārtotai izmantošanai, reģenerēšanai un reciklēšanai, — avota kontroles metodes un rentablas uz vietas izmantojamas tehnoloģijas, kas paredzētas potenciāli problemātisko piesārņotāju un patogēnu noplūdēm notekūdeņu attīrīšanas sistēmās, — ūdens attīrīšanas inovāciju centri reģionos, kuros pašlaik trūkst atbilstošu kanalizācijas sistēmu un attīrīšanas un sanitāro iekārtu; šajos centros izmanto viedās tehnoloģijas un decentralizētas sistēmas, kurās galveno uzmanību pievērš alternatīviem ūdens avotiem, — sistēmiskas pieejas, ar kuru palīdzību var izvairīties no ūdens, enerģijas un resursu zuduma rūpnieciskajā ražošanā un/vai ūdens un notekūdeņu infrastruktūrā.

LIFE regulas III pielikums b) Atkritumu jomas tematiskās prioritātes : Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā un 7. vides rīcības programmā attiecībā uz atkritumiem noteikto konkrēto mērķu īstenošanas pasākumi, jo īpaši i) integrētas pieejas atkritumu apsaimniekošanas plānu un programmu īstenošanai; ii) pasākumi Savienības atkritumu jomas tiesību aktu īstenošanai un izstrādei, īpašu uzmanību pievēršot Savienības atkritumu hierarhijas pirmajiem posmiem (novēršanai, atkārtotai izmantošanai un pārstrādei); iii) pasākumi saistībā ar resursefektivitāti un produktu aprites cikla ietekmi, patēriņa paradumiem un ekonomikas dematerializāciju.

Attiecībā uz atkritumiem Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā un 7. vides rīcības programmā ir paredzēts līdz 2020. gadam sasniegt šādus vispārējus mērķus:

— samazināt saražoto atkritumu apjomu,

— pēc iespējas vairāk pārstrādāt un izmantot atkārtoti,

— ierobežot nepārstrādājamu materiālu incinerēšanu, kā arī

— poligonos apglabāt tikai nepārstrādājamus un nereģenerējamus atkritumus.

Tāpēc par prioritārām tiks uzskatītas turpmāk norādītās projektu tēmas.

Tiesību aktu par atkritumiem īstenošana – III pielikuma A iedaļas b) punkta i) un ii) apakšpunkts

1. Atkritumu apsaimniekošanas (dalītas savākšanas, šķirošanas un pārstrādes) metožu ieviešana ES tālākajos reģionos (29) vai salās (30), kurās pastāvīgo iedzīvotāju skaits ir mazāks nekā 250 000 (31).

2. Tādu novatorisku risinājumu ieviešana, kuri pievēršas vienam no šādiem aspektiem: — elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumu (WEEE) un/vai bateriju un akumulatoru dalīta savākšana un pārstrāde vai WEEE un/vai bateriju un akumulatoru pārstrāde, — nolietotu transportlīdzekļu (ELV) izjaukšana un pārstrāde, — būvkonstrukciju vai ēku izlases veida demontāža, iegūstot pārstrādātus materiālus vai ražojumus ar pievienoto vērtību (32), — plastmasas (33) šķirošana un pārstrāde ar pievienoto vērtību, — bioloģisko atkritumu dalīta vākšana un pārstrāde un/vai — kompozītmateriālu pārstrāde, lai reģenerētu kritiski svarīgas izejvielas. Paskaidrojums. Papildus šiem novatoriskajiem risinājumiem un LIFE projektam projekta darbības laikā un pēc tā jāveic arī citas attiecīgās atkritumu apsaimniekošanas darbības saskaņā ar atkritumu apsaimniekošanas hierarhiju.

3. Atkritumu sastāvā esošo bīstamo vielu identificēšana (34) un atdalīšana, lai projekta ietvaros varētu veikt apstrādāto atkritumu pārstrādi ar pievienoto vērtību (35) un droši apglabāt bīstamās vielas.

Atkritumi un resursefektivitāte – III pielikuma A iedaļas b) punkta iii) apakšpunkts

1. Jaunu darījumdarbības un/vai patēriņa modeļu un/vai pieeju ieviešana, lai atbalstītu resursefektivitāti prioritārajās rūpniecības nozarēs, kas noteiktas Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā (36) un ES rīcības plānā pārejai uz aprites ekonomiku (37), pievēršot uzmanību ražojumu izturīgumam, atkārtotai izmantošanai, remontam un pārstrādei, kā arī ražojumu pārdošanai alternatīviem procesiem. Jau projekta īstenošanas gaitā jaunieviestajiem darījumdarbības modeļiem un pieejām — jāsamazina resursu izmantošana (t. i., materiālu izmantošana, enerģijas un/vai ūdens izmantošana atkarībā no galvenās ietekmes) un — jāveicina mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) (38) pārveidošanās un/vai — jānodrošina integrēta sociālā dimensija. Paskaidrojums. Alternatīvi procesi var ietvert koplietošanu vai līzingu, atjaunīgo ražošanu, rūpniecisko simbiozi, pārtikas aprites optimizēšanu, transportu un mobilitāti, ilgtspējīgas ēkas un būvniecību/nojaukšanu.

LIFE regulas III pielikums c) Resursefektivitātes jomas tematiskās prioritātes, tostarp attiecībā uz augsni un mežiem, kā arī vidi saudzējošu un apritē pamatotu ekonomiku : Ceļveža par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā un 7. vides rīcības programmas īstenošanas pasākumi, uz kuriem neattiecas citas šajā pielikumā minētās tematiskās prioritātes, jo īpaši i) rūpnieciskās simbiozes un zināšanu nodošanas pasākumi un jaunu modeļu izstrāde pārejai uz apritē pamatotu un vidi saudzējošu ekonomiku; ii) pasākumi augsnes tematiskās stratēģijas īstenošanai (Komisijas 2006. gada 22. septembra paziņojums “Par tematisko stratēģiju augsnes aizsardzībai”), īpašu uzmanību pievēršot mazināšanai un kompensācijas pasākumiem par augsnes noslēgšanu, kā arī labākai zemes izmantošanai; iii) pasākumi mežu monitoringa un informācijas sistēmu izveidošanai, kā arī meža ugunsgrēku novēršanai.

Projektos saskaņā ar resursefektivitātes jomas tematiskajām prioritātēm, tostarp attiecībā uz augsni un mežiem, un zaļo un aprites ekonomiku, galvenā uzmanība tiks pievērsta Ceļveža par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā, ES rīcības plāna pārejai uz aprites ekonomiku (39), dokumenta “Par tematisko stratēģiju augsnes aizsardzībai” (40) un 2013. gada ES Meža stratēģijas īstenošanai (41).

Attiecībā uz rūpniecisko simbiozi, zināšanu nodošanas pasākumiem un pāreju uz aprites un zaļo ekonomiku īpaša uzmanība ir jāpievērš apritē balstītai/resursu ziņā efektīvai, vidi saudzējošai darījumdarbībai, patērētāju politikai, jauniem darījumdarbības un patēriņa modeļiem, kā arī vērtības ķēdēm. Publiskais atbalsts aprites ekonomikai līdz šim ir nosliecies uz “pārstrādi”, savukārt atkārtotas izmantošanas, remonta un atjaunīgas ražošanas projekti ir nepietiekami pārstāvēti (42). Aprites ekonomikai, ja to īsteno (vietējās) pievienotās vērtības veidošanas ķēdēs, ir liels potenciāls radīt pozitīvu sociālo ietekmi, piemēram, attiecībā uz nelabvēlīgā situācijā esošu personu integrāciju darba tirgū un ēnu ekonomikas darbību formalizēšanu. Projektos, kuros risina aprites ekonomikas jautājumus, tiek aicināts apsvērt šos aspektus līdztekus tieši izmērāmajam vides ietekmējumam. Šīs pievienotās vērtības veidošanas ķēdes būs vērstas uz prioritārajām nozarēm un tādējādi arī veicinās gaidāmās stratēģijas “Plastmasa aprites ekonomikā” īstenošanu (43).

Attiecībā uz augsnes aizsardzību ir jāuzlabo augsnes apsaimniekošana, jo īpaši jāierobežo un jāmazina augsnes noslēgšana. Projektā savāktie ar augsni saistītie dati jāsniedz attiecīgajām reģionālajām, valsts un/vai ES datubāzēm.

No projektiem, kuros uzmanība pievērsta mežiem, tiek gaidīts, ka tie veicinās mežu monitoringu, sniedzot pašreizējām vai nākotnes Eiropas mežu informācijas sistēmām svarīgus datus. No otras puses, ir jāatrod izmaksu ziņā efektīvas, dabai tuvinātas vai līdzīgas vienvecuma un vienas sugas mežaudžu stādīšanai alternatīvas mežkopības pieejas, lai vēl vairāk veicinātu bioloģisko daudzveidību un noturību. Īpaši centieni ir jāvelta tam, lai nepieļautu meža ugunsgrēku izcelšanos, minimizētu apstākļus to izplatībai, kā arī uzlabotu mežu vispārējo noturību, jo īpaši aizsargājamās teritorijās, piemēram, Natura 2000 teritorijās, kurās atrodas liela daļa mežu un kuras ir uzskatāmas par ES dabas aizsardzības pasākumu pamatelementu.

Tāpēc par prioritārām tiks uzskatītas turpmāk norādītās projektu tēmas.

Resursefektivitāte un aprites un zaļā ekonomika – III pielikuma A iedaļas c) punkta i) apakšpunkts

Aprites ekonomikas koncepcijas īstenošana, pievēršot uzmanību vismaz vienam no prioritārajiem sektoriem ES Rīcības plānā aprites ekonomikai (44) un nodrošinot augstas kvalitātes otrreizējo resursu, metāllūžņu un/vai atkritumu izmantošanu pievienotās vērtības veidošanas ķēdē vai dažādās vērtības veidošanas ķēdēs. Jau projekta īstenošanas gaitā aprites ekonomikas īstenošanai

— jāveicina mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) pārveidošanās un/vai

— pievienotās vērtības veidošanas ķēdē(-s) jāintegrē sociālā dimensija.

Augsne – III pielikuma A iedaļas c) punkta ii) apakšpunkts

1. Tādu augsnes noslēgšanas vadlīnijām (45) atbilstošu darbību īstenošana, kuru efektivitāte ir augstāka nekā tirgū pieejamiem risinājumiem, ar mērķi panākt reģiona vai visas valsts teritoriālo attīstību bez papildu zemes apguves vai augsnes noslēgšanas. Šīm darbībām jāietver vismaz viens no šādiem aspektiem: — ierobežojoši un/vai citi korektīvi pasākumi attiecībā uz piesārņotām teritorijām, — augsnes noslēgšanas seku mazināšana un/vai — augsnes noslēgšanas kompensēšana.

2. Integrētas ilgtspējīgas augsnes apsaimniekošanas prakses īstenošana atbilstīgi Augsnes ilgtspējīgas apsaimniekošanas brīvprātīgajām vadlīnijām (46) ar reģionālu, valsts vai transnacionālu tīklu vai organizāciju starpniecību.

Meži – III pielikuma A iedaļas c) punkta iii) apakšpunkts

Papildus indikatoru datiem, kas ir saistīti ar meža biotopiem un ekosistēmām, kā arī to pakalpojumiem, uz mežiem orientētiem LIFE projektiem būtu jāsniedz arī dati par attiecīgajiem indikatoriem saskaņā ar aktualizēto Eiropas Ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas indikatoru 1., 2., 4. un 5. kritēriju (47).

1. Efektīva un lietderīga rīku, metodikas, paņēmienu, tehnoloģiju un iekārtu izmantošana, lai īstenotu dabai tuvinātas meža apsaimniekošanas vai līdzīgas intensīvākai (48) meža apsaimniekošanai un/vai vienvecuma un vienas sugas mežaudžu stādīšanai alternatīvas mežkopības pieejas (49), kuru izmaksefektivitāte ir līdzīga tai, ko panāk vidēji liela vai liela mēroga darbībās, ko veic līdzvērtīgā intensīvākā un/vai vienvecuma un vienas sugas koku meža apsaimniekošanas kontekstā (50). Paskaidrojums. “Dabai tuvināta mežu apsaimniekošana” (dažkārt dēvēta arī par “ekoloģiski drošu mežsaimniecību” vai “nepārtraukta meža klāja mežsaimniecību”) ir apsaimniekošana, ko raksturo prakse, kurā cenšas atdarināt dabiskos procesus un kuras mērķis ir apvienot mežu ekonomisko izmantošanu ar dabas saglabāšanu. Tā rezultātā tiek iegūti aktīvi pārvaldīti vairāklīmeņu, sugām bagāti jaukti meži, kas ir relatīvi tuvi dabīgiem mežiem. Šis jēdziens ietver aktīvu mežu apsaimniekošanu ar koksnes ieguvi, tādēļ to nevajadzētu sajaukt ar pieeju, kas nepārprotami paredz saglabāt dabiskos procesus, piem., neskartās dabas teritorijās. Parastā prakse dažādās valstīs var nedaudz atšķirties, bet visbiežāk ietvers šādus elementus: vietējo vai vietai pielāgojušos koku sugu izmantošana, dabiskā atjaunošanās, iekārtu ierobežota izmantošana, dabas saglabāšanas pasākumu iekļaušana, mēslošanas vai pesticīdu neizmantošana, ilgs cirtmets, kā arī atsevišķu koku izciršana vai grupveida mežizstrāde (51).

2. Tādu metožu testēšana un ieviešana (52), ar kurām esošus mežus ar augstu ugunsbīstamību varētu pārveidot par noturīgākām mežaudzēm, kurās ir zemāks degmateriāla uzkrāšanās un uguns izplatīšanās risks; šajās metodēs par pamatu izmanto tādu mežkopības un zemes apsaimniekošanas praksi, kas dod priekšroku daļēji dabiskiem jauktiem vai platlapu mežiem, izslēdz saistīto ūdensobjektu pārmērīgu izmantošanu un/vai nodrošina ilgtspējīgu zemes izmantošanu, tādējādi samazinot ugunsgrēku risku un/vai intensitāti.

LIFE regulas III pielikums d) Vides un veselības jomas tematiskās prioritātes, tostarp attiecībā uz ķimikālijām un troksni : atbalsta pasākumi 7. vides rīcības programmā izklāstīto konkrēto mērķu īstenošanai vides un veselības jomā, jo īpaši i) atbalsta pasākumi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (53) (REACH) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 528/2012 (54) (Biocīdu regula) īstenošanai, lai nodrošinātu ķimikāliju (tostarp nanomateriālu) drošāku, ilgtspējīgāku vai taupīgāku izmantošanu; ii) atbalsta pasākumi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK (55) (Trokšņu direktīva) īstenošanas veicināšanai, lai nodrošinātu tādus trokšņu līmeņus, kas neizraisa būtisku negatīvu ietekmi un apdraudējumu cilvēka veselībai; iii) atbalsta pasākumi, ar kuriem novērš liela mēroga negadījumus, jo īpaši atbalstot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/18/ES (56) (Seveso III direktīva) īstenošanu.

Attiecībā uz vidi un veselību ir jāpēta jaunas metodes, ar kurām varētu samazināt ķīmisko vielu, trokšņa un rūpniecisko avāriju ietekmi uz vidi un cilvēka veselību.

Tāpēc par prioritārām tiks uzskatītas turpmāk norādītās projektu tēmas.

Ķīmiskās vielas – III pielikuma A iedaļas d) punkta i) apakšpunkts

Ietekmes uz vidi vai cilvēku veselību samazināšana no vismaz viena šāda elementa:

— vielas, kas identificētas kā bīstamas cilvēku veselībai vai videi saskaņā ar Regulu par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu ( CLP ) (57),

— ķīmisku vielu, tostarp endokrīno disruptoru, kombinētā ietekme,

— nanomateriāli,

— biocīdi un/vai pesticīdi.

Minēto panāk ar vienu vai vairākiem šādiem pasākumiem:

— drošāka vai ilgtspējīgāka izmantošana,

— iespējami samazināta eksponētība ražojumos vai vidē esošām toksiskām vielām un/vai

— aizstāšana ar drošākām vielām vai neķīmiskiem risinājumiem.

Troksnis – III pielikuma A iedaļas d) punkta ii) apakšpunkts

Šajā kategorijā par prioritāriem tiks uzskatīti projekti pilsētās, kas paredzēti, lai uzlabotu maksimāli liela cilvēku skaita stāvokli.

Autoceļu trokšņa samazināšana blīvi apdzīvotos pilsētu rajonos, izmantojot tādus zema trokšņa līmeņa pārklājumus un/vai riepas, kuru aprites cikla izmaksas ir līdzīgas standarta pārklājumu un/vai riepu izmaksām, bet kuri ievērojami samazina trokšņa līmeni.

Rūpnieciskas avārijas – III pielikuma A iedaļas e) punkta iii) apakšpunkts

Seveso III direktīvas (Direktīva 2012/18/ES) par lielu ar bīstamām vielām saistītu avāriju risku pārvaldību īstenošanas sekmēšana, ieviešot īpaši rentablus metodiskos rīkus cilvēku veselības un vidisko risku kartēšanai un domino efekta novēršanai. Projektos ir jāparedz, ka šo rīku lietojumu demonstrē dažādas atbildīgās personas un ka, pamatojoties uz konstatēto, īsteno riska novēršanas vai mazināšanas pasākumus.

LIFE regulas III pielikums e) Tematiskās prioritātes attiecībā uz gaisa kvalitāti un emisijām, tostarp pilsētvidē : Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā un 7. vides rīcības programmā attiecībā uz gaisa kvalitāti un emisijām noteikto konkrēto mērķu īstenošanas atbalsta pasākumi, jo īpaši i) integrētās pieejas gaisa kvalitātes jomas tiesību aktu īstenošanai; ii) atbalsta pasākumi, lai veicinātu atbilstību Savienības gaisa kvalitātes standartiem un ar tiem saistītajiem standartiem attiecībā uz emisiju gaisā, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/81/EK (58) (Valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju direktīva); iii) atbalsta pasākumi, ar kuriem pilnveido Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/75/ES (59) (Rūpniecisko emisiju direktīva) īstenošanu, īpašu uzmanību pievēršot labākā pieejamā tehniskā paņēmiena (BAT) definēšanas un īstenošanas procesa pilnveidošanai, nodrošinot sabiedrībai vieglu piekļuvi informācijai un uzlabojot Rūpniecisko emisiju direktīvas (IED) ieguldījumu inovācijas veicināšanā.

Tematiskajā prioritātē “gaisa kvalitāte un emisijas, tostarp pilsētvidē” galvenā uzmanība pievērsta gaisa kvalitātes tiesību aktu īstenošanai un visaptverošai pieejai pilsētvides problēmām. Gaisa piesārņojums joprojām ir visnopietnākā vidiskā veselības problēma Eiropā, un tā izraisītās mirstības rādītāji vairāk nekā desmitkārtīgi pārsniedz ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo rādītājus, turklāt šis piesārņojums būtiski ietekmē ekosistēmas (piem., gaisa piesārņojuma rezultātā 70 % no ES Natura 2000 teritorijām vērojama eitrofikācija). Šī problēma ir jāatrisina saskaņā ar gaidāmo ES Gaisa kvalitātes stratēģiju laikposmam līdz 2030. gadam. Projektos jābūt norādēm uz PM un/vai NO2, nevis CO2. Ja galvenais mērķis ir samazināt CO2 emisijas, projekts jāiesniedz Klimata pasākumu apakšprogrammā.

Rūpniecisko emisiju direktīva (IED) ir galvenais instruments piesārņojuma novēršanai un kontrolei no lieliem punktveida avotiem. IED (un tās priekšgājējas – Piesārņojuma integrētas novēršanas un kontroles direktīvas (IPPC)) īstenošanas pieredze ir ļāvusi konstatēt papildu vajadzības attiecībā uz sabiedrības informēšanu un jaunu tehnisko paņēmienu ieviešanu.

Tāpēc par prioritārām tiks uzskatītas turpmāk norādītās projektu tēmas.

Gaisa kvalitātes tiesību akti un NEC direktīva – III pielikuma A iedaļas e) punkta i) un ii) apakšpunkts

Ja nav skaidri noteikts citādi, gaisa kvalitātes projektos galvenā uzmanība jāpievērš pilsētu rajoniem, lai aptvertu pēc iespējas vairāk cilvēku.

1. Gaisa kvalitātes uzlabošana un daļiņu (PM) emisiju samazināšana teritorijās, kur mājokļu apsildei plaši izmanto cieto kurināmo, piemēram, biomasu, ogles un kūdru. Ar šiem projektiem īsteno vienu vai vairākus šādus aspektus: — tehniskais aspekts (60), — apsaimniekošanas aspekts, — regulatīvais aspekts un/vai — stimulos balstīti risinājumi (61).

2. Ilgtspējīga autotransporta mobilitāte, kas pievēršas gaisa piesārņotāju emisijām, kuras ir svarīgi samazināt, lai palīdzētu sasniegt gaisa kvalitātes standartus, un kas koncentrējas uz vienu vai vairākiem šādiem aspektiem: — mazāks piesārņojums reālos braukšanas apstākļos, — mazāk piesārņojoši vai elektriski divu vai trīs riteņu transportlīdzekļi un/vai attiecīgo infrastruktūras vajadzību analīze un īstenošana testēšanas apstākļos, — elektrisko vai īpaši zemas emisijas transportlīdzekļu (62) izmantošana, — alternatīvo degvielu izmantošana, — novatoriskas transportlīdzekļu modernizācijas programmas (63), — alternatīvas piedziņas tehnoloģijas (64), — satiksmes piekļuves sistēmas ar augstu ietekmi (piemēram, zemu emisiju zonas un autoceļu maksas shēmas), izmantojot detalizētus piekļuves kritērijus un/vai marķējumu, un/vai — novatorisku loģistikas platformu izmantošana (65).

3. Ilgtspējīga aviācijas un autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas ( NRMM ) mobilitāte, kuras mērķis ir samazināt emisijas, jo īpaši pašreizējai NRMM, uz kuru (vēl) neattiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1628 (66).

4. Lauksaimniecības radītā amonjaka, metāna un PM emisiju samazināšana, lai atbalstītu uzlabotā ANO/EEK labas prakses kodeksa īstenošanu attiecībā uz lauksaimniecības radīto emisiju samazināšanu (67).

Rūpniecisko emisiju direktīva – III pielikuma A iedaļas e) punkta iii) apakšpunkts

Piesārņojuma novēršanas un samazināšanas paņēmieni, ko Rūpniecisko emisiju direktīvā apzīmē kā jaunus tehniskos paņēmienus.

Pilsētvide – III pielikuma A iedaļas e) punkts

Integrētas pilsētvides politikas un regulatīvu pieeju īstenošana ilgtspējīgai plānošanai un projektēšanai un/vai novatorisku tehnisko risinājumu atbalstīšanai, lai uzlabotu vismaz vienu no šādiem aspektiem:

— pilsētas sabiedriskais transports un mobilitāte,

— energoefektivitāte vai resursefektivitāte vai bezemisiju/mazemisijas (68) atjaunojamu energoresursu vai materiālu izmantošana (69),

— pārtikas vietēja ražošana un/vai

— pilsētu ekosistēmu un to pakalpojumu stāvokli (70).

3.2. Dabas un bioloģiskās daudzveidības prioritārā joma

Saskaņā ar LIFE regulas 11. panta a) punktu projektu tēmām, kas atbilst šai prioritārajai jomai un LIFE regulas III pielikumā norādītajām tematiskajām prioritātēm, ir konkrēts mērķis “sniegt ieguldījumu Savienības politikas un tiesību aktu izstrādē un īstenošanā dabas un bioloģiskās daudzveidības jomā, tostarp attiecībā uz Savienības Bioloģiskās daudzveidības stratēģiju līdz 2020. gadam, Padomes Direktīvu 92/43/EEK (71) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/147/EK (72), piemērojot, izstrādājot, izmēģinot un demonstrējot pieejas, paraugpraksi un risinājumus”.

LIFE pēdējo 25 gadu laikā ir bijis Putnu un Biotopu direktīvu īstenošanas atbalstam nozīmīgs rīks, un šai programmai ir bijusi liela, dažkārt pat izšķirīga nozīme tīkla Natura 2000 izveidošanā. Dabas direktīvu atbilstības pārbaudē (73) un Rīcības plānā dabai, cilvēkam un ekonomikai (74) ir uzsvērta nepieciešamība palielināt finansējumu šai prioritārajai jomai, un tas tiek panākts ar deleģēto regulu, ar kuru groza LIFE regulas 9. panta 4. punktu. Programmas LIFE dabas un bioloģiskās daudzveidības prioritārā joma turpinās novirzīt finanšu resursus Natura 2000, lai nodrošinātu, ka tiek pilnīgi izpildītas saistības attiecībā uz Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 1. mērķuzdevumu, un vienlaikus veicinās projektus, kas palīdz sasniegt Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 2020. gadam 2., 3., 4. un 5. mērķuzdevumu.

LIFE prioritāro jomu “daba” un “bioloģiskā daudzveidība” projekti ir paredzēti, lai tie savstarpēji papildinātu cits citu un, ja nepieciešams, citas ar dabu un bioloģisko daudzveidību saistītas tematiskās prioritātes, piemēram, ja projekts attiecas uz Natura 2000, tajā attiecīgā gadījumā arī jāpievēršas invazīvām svešzemju sugām. Tādēļ, lai izvairītos no nekonsekvences, principi, ko piemēro kādā no tematiskajām prioritātēm, tiek piemēroti arī attiecībā uz papildinošo prioritāti. Ja projekti, ar kuriem īsteno Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 2020. gadam 2., 3., 4. un/vai 5. mērķi (arī daļēji), tiek realizēti Natura 2000 teritorijās, ierosinātajiem pasākumiem jāatbilst teritorijas saglabāšanas mērķiem, teritorijas apsaimniekošanas plānam vai līdzvērtīgiem instrumentiem un/vai tiesību aktam, ar ko piešķirts īpaši aizsargājama dabas teritorijas (ĪADT) statuss. Turklāt LIFE projektos, kas attiecas uz mežiem, ir jāsniedz arī dati par attiecīgajiem indikatoriem saskaņā ar aktualizēto Eiropas Ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas indikatoru 1., 2., 4. un 5. kritērijs (75).

LIFE regulas III pielikums a) Dabas jomas tematiskās prioritātes : pasākumi Direktīvu 92/43/EEK un 2009/147/EK īstenošanai, jo īpaši i) pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot Savienības nozīmes dzīvotņu [biotopu] un sugu aizsardzības statusu [saglabāšanās stāvokli], tostarp jūras dzīvotņu [biotopu] un sugu, kā arī putnu sugu aizsardzības statusu [saglabāšanās stāvokli]; ii) pasākumi, ar kuriem atbalsta tīkla Natura 2000 bioģeogrāfiskos seminārus; iii) integrētās pieejas prioritārās rīcības plānu īstenošanai.

Par prioritārām tiek uzskatītas šādas projektu tēmas, ar kurām atbalsta Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas līdz 2020. gadam 1. mērķuzdevumu – pilnīgi īstenot Putnu direktīvu un Biotopu direktīvu:

1. Kopienas nozīmes biotopu vai sugu saglabāšanās statusa uzlabošana (76) saskaņā ar ES Putnu un Biotopu direktīvu, pievēršot uzmanību Natura 2000 teritorijām, kas izvirzītas vai atzītas attiecībā uz šādiem biotopiem vai sugām (77).

2. Projekti, kuru mērķis ir uzlabot Kopienas nozīmes biotopu vai sugu saglabāšanās statusu, ja to stāvoklis ir tāds, kas nav “labvēlīgs/drošs un nepasliktinās” vai “nezināms” atbilstīgi jaunākajiem vispārējiem novērtējumiem, ko dalībvalstis ir sniegušas attiecīgajā ģeogrāfiskajā līmenī saskaņā ar Biotopu direktīvas 17. pantu, vai atbilstīgi jaunākajiem novērtējumiem saskaņā ar Putnu direktīvas 12. pantu un ES līmeņa putnu novērtējumiem.

3. Biotopu direktīvas un Putnu direktīvas, kā arī ar tām saistīto Jūras stratēģijas pamatdirektīvas 1. raksturlielumā paredzēto noteikumu jūras komponenta īstenošana, jo īpaši, ja šādos projektos uzmanība tiek pievērsta vienai vai vairākām šādām darbībām: — valsts inventarizācijas pārskatu pabeigšana tīkla Natura 2000 atkrastes teritoriju izveidei, — Natura 2000 jūras teritoriju atjaunošana un apsaimniekošana, tostarp teritoriju apsaimniekošanas plānu sagatavošana un īstenošana, — darbības, kuras paredzētas ar sugām, biotopiem vai teritorijām saistītu konfliktu risināšanai starp jūras aizsardzības iestādēm un zvejniekiem vai citiem “jūras izmantotājiem”, kā arī darbības, kurās apvienoti saglabāšanas pasākumi un ilgtspējīga Natura 2000 teritoriju izmantošana, un/vai — demonstrējumu vai inovatīvas pieejas, ar kurām var novērtēt vai uzraudzīt cilvēka darbību ietekmi uz kritiskā stāvoklī esošiem jūras biotopiem un sugām, un to izmantošana konkrētu saglabāšanas pasākumu pārvaldībai.

LIFE regulas III pielikums b) Bioloģiskās daudzveidības tematiskās prioritātes : pasākumi Savienības Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas līdz 2020. gadam īstenošanai, jo īpaši i) pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt 2. mērķa sasniegšanu; ii) pasākumi, kuru mērķis ir atbalstīt 3., 4. un 5. mērķa sasniegšanu.

Šādas projekta tēmas ir vērstas uz Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas līdz 2020. gadam 2., 3., 4. un 5. mērķuzdevuma īstenošanu, ciktāl tās ir galvenokārt paredzētas LIFE regulas 3. un 11. pantā noteikto vispārīgo un konkrēto mērķu sasniegšanai un tādēļ var tikt finansētas ar programmas LIFE līdzekļiem.

Par prioritārām tiks uzskatītas turpmāk norādītās projekta tēmas.

1. Zaļās infrastruktūras (78) plānu un darbību izstrāde un īstenošana, lai uzlabotu ekosistēmu un to sniegto pakalpojumu stāvokli (79) un/vai Natura 2000 teritoriju un/vai citu aizsargāto teritoriju savienojamību. Tādu ar zaļo infrastruktūru saistītu plaši atkārtojamu metožu un/vai paņēmienu izstrāde un lietošana, kas sekmīgi mazina energoinfrastruktūras vai transporta infrastruktūras negatīvo ietekmi uz bioloģisko daudzveidību, uzlabojot savienojamību. Šiem paņēmieniem un/vai metodēm jābūt rentablākiem nekā kvalitatīvi līdzvērtīgiem risinājumiem, kas jau tiek piedāvāti tirgū, un attiecīgā gadījumā to rezultātā jātiek izstrādātiem bezmaksas kopīgotiem risinājumiem vai tehniskiem standartiem.

2. Tādu rīku izstrāde un izmantošana, kuru mērķis ir integrēt bioloģisko daudzveidību finanšu un darījumdarbības lēmumos, lai ar projekta gaitā veikto bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un atjaunošanu nodrošinātu, ka nav bioloģiskās daudzveidības neto zuduma un/vai tiek veicināti ekosistēmas pakalpojumi, kas rada ienākumus (80).

3. Uzmanības pievēršana apdraudētām sugām vai biotopiem, kuri nav iekļauti Biotopu direktīvas pielikumos, bet kuriem ir noteikts statuss “apdraudētas” vai sliktāks Eiropas sugu (81) vai biotopu (82) Sarkanajā grāmatā vai – attiecībā uz Eiropas Sarkanajās grāmatās neiekļautām sugām – IUCN Sarkanajā grāmatā (83).

4. Invazīvu svešzemju sugu (84) radīto problēmu risināšana, testējot un īstenojot šādus trīs posmus atbilstošā teritoriālā mērogā saskaņā ar visaptverošu regulējumu: — novērst invazīvu svešzemju sugu introdukciju, jo īpaši vēršoties pret prioritārajiem to introdukcijas ceļiem, — ieviest agrīnās atklāšanas un ātras izskaušanas sistēmu un — izskaust, kontrolēt vai ierobežot zināmas invazīvās svešzemju sugas. Projektiem jābūt veidotiem tā, lai uzlabotu pašreizējo (vai ieviestu jaunu) tehnisko, administratīvo un/vai juridisko regulējumu attiecīgajā līmenī, jo īpaši, bet ne tikai, attiecībā uz sugām, kas ir iekļautas tādu invazīvo svešzemju sugu sarakstā, kuras rada bažas Savienībai, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1143/2014 (85) 4. panta 1. punktu. Paskaidrojums. Ja posms jau ir aptverts neatkarīgi no projekta vai ja to projektā nav iespējams aptvert, projekta darbībām vismaz nepārprotami jāiekļaujas plašākā regulējumā, kas sasaista visus trīs posmus.

3.3. Vides pārvaldības un informācijas prioritārā joma

Saskaņā ar LIFE regulas 12. panta a) punktu projekta tēmām, kas atbilst šai prioritārajai jomai un LIFE regulas III pielikumā norādītajām tematiskajām prioritātēm, ir konkrēts mērķis “veicināt izpratnes veidošanu par vides jautājumiem, tostarp vairojot sabiedrības un ieinteresēto pušu atbalstu Savienības politikas veidošanai vides jomā, un veicināt zināšanas par ilgtspējīgu attīstību un ilgtspējīga patēriņa jaunām tendencēm”.

LIFE regulas III pielikums Vides pārvaldības un informācijas prioritārā joma: a) informācijas, komunikācijas un izpratnes veidošanas kampaņas atbilstīgi 7. vides rīcības programmas prioritātēm; b) pasākumi, ar kuriem atbalsta efektīvu kontroles procesu, kā arī pasākumi, ar kuriem veicina atbilstību saistībā ar Savienības vides tiesību aktiem, un pasākumi Savienības vides tiesību aktu īstenošanai nepieciešamo informācijas sistēmu un informācijas līdzekļu atbalstam.

Informācijas, komunikācijas un izpratnes veidošanas kampaņas – III pielikuma C iedaļas a) punkts

Novērtējot ierosināto projektu Eiropas pievienoto vērtību, tiks ņemta vērā informācijas, komunikācijas un izpratnes veidošanas kampaņu ģeogrāfiskā darbības joma.

Attiecīgas mērķauditorijas izpratnes veidošana par vides problēmām, ES vides politiku, rīkiem un/vai tiesību aktiem, lai mainītu mērķauditorijas priekšstatus un veicinātu videi draudzīgu paradumu un prakses pārņemšanu un/vai tiešu iedzīvotāju iesaisti. Iesniedzējiem ar pietiekamiem pierādījumiem jāpamato, ka izpratnes līmeņa maiņa (86) projektā paredzētajā(-ās) jomā(-s) ir svarīgs faktors, kas veicina ES vides politikas rīku un/vai tiesību aktu pareizu īstenošanu un/vai turpmāku pilnveidošanu. Izpratnes veidošanas darbību tvērumam jābūt tik plašam, cik vajadzīgs konkrētās risināmās problēmas gadījumā (87). Konkrētajām vides problēmām, ES vides politikai, rīkiem un/vai tiesību aktiem jābūt tieši saistītiem ar vienu vai vairākām tēmām saskaņā ar turpmāk minētajām trim prioritātēm (88).

Videi saudzīga ilgtspējīga izaugsme: — ilgtspējīgs patēriņš, kurā galvenā uzmanība pievērsta tam, lai tiktu novērsta atkritumu rašanās, jo īpaši plastmasas atkritumu, pārtikas atkritumu un jūras piedrazojuma, — pāreja uz aprites ekonomiku, jo īpaši ilgtspējīgu darījumdarbības modeļu, ilgtspējīgas ražošanas, ražojumu un pakalpojumu ieviešanu (89).

Sasaiste ar iedzīvotājiem: — Natura 2000 un Eiropas dabas aizsardzības tiesību aktu īstenošanas sniegtās priekšrocības saskaņā ar Rīcības plānu dabai, cilvēkam un ekonomikai (90), — invazīvas svešzemju sugas, — droša ķimikāliju lietošana, — dabas, tostarp zaļās infrastruktūras un ar to saistītu ekosistēmas pakalpojumu, sniegtās priekšrocības.

No vārdiem pie darbiem: — gaisa kvalitāte pilsētu rajonos un tās ietekme uz veselību un/vai — ūdens jomas tiesību aktu īstenošanas sniegtās priekšrocības.

Sekmīga kontroles procesa atbalsta pasākumi, kā arī atbilstības veicināšanas pasākumi – III pielikuma C iedaļas b) punkts

Informācijas sistēmas, publiskās pārvaldes kvalitāte un brīvprātīga pieeja

1. Tādu publiskā sektora iestāžu vides informācijas sistēmu uzlabošana, ar kurām elektroniski vāc, apstrādā, uzglabā un kopīgo informāciju, izstrādājot un piedāvājot jaunas sistēmas vai, ja nepieciešams, uzlabojot esošās. Projektiem jāuzlabo ES vides politikas īstenošana un jāatbilst ES ziņošanas saistībām. Paskaidrojums. Uzlabojumi var izpausties kā samazināts administratīvais slogs, uzlabota informācijas apmaiņa iestādēs un to starpā, uzlabots vides informācijas galalietojums, tostarp ziņošana, un labāka galalietotāju, tostarp sabiedrības, apkalpošana. Projektiem jāuzlabo ķimikāliju monitoringa datu pieejamība un piekļūstamība regulatīvo procesu vajadzībām, izmantojot Ķīmiskā monitoringa informācijas platformu (IPCHEM), sasaistot un korelējot ķimikāliju monitoringa datus ar cilvēku un vidiskās veselības datiem.

2. Publiskās pārvaldes spēju un kvalitātes uzlabošana attiecībā uz plāniem, programmām, analīzi, pārskatiem un novērtējumiem un/vai atļauju izsniegšanu, atbrīvojumiem un citiem lēmumiem par konkrētām darbībām, tostarp, ja nepieciešams, sadarbībā ar privātām struktūrām, ar mērķi samazināt administratīvo slogu, vienlaikus optimizējot rezultātus vides jomā un, ja nepieciešams, integrējot dabas saglabāšanas aspektu. Ir jāpievēršas vienam vai vairākiem turpmāk minētajiem elementiem. Plāni, programmas, analīze, pārskati un novērtējumi: — gaisa kvalitātes uzlabošanas plāni (91), — valstu gaisa piesārņojuma ierobežošanas programmas (92), — upes baseinu apsaimniekošanas plāni (93) un ar tiem saistītās pasākumu programmas, analīzes un pārskati, — jūras teritoriālie plāni un ar tiem saistītās pasākumu programmas, kā arī jūras stratēģijas, kuru mērķis ir nodrošināt sinerģiju ar Natura 2000 un upes baseinu apsaimniekošanas plāniem, — plūdu riska pārvaldības plāni (94), — rīcības plāni nitrātu jomā (95), — atkritumu apsaimniekošanas plāni (96), — Natura 2000 pārvaldības plāni (97), — Lauku attīstības regulā paredzētie meža apsaimniekošanas plāni, lai nodrošinātu lielāku mežu bioloģisko daudzveidību, — zemes izmantošanas plāni un citi plāni, kuriem nepieciešams stratēģiskais vides izvērtējums (98) ar mērķi uzlabot to, cik lielā mērā ņem vērā ekosistēmas (99) un to pakalpojumus (100), — ekosistēmu pakalpojumu izvērtēšana un ar to saistītais darbs (101) un/vai lēmumi, kas ir saistīti ar — rūpnieciskajām emisijām, — atkritumu apsaimniekošanu, — ūdens piesārņojumu un ūdens ieguvi (102), — dabas aizsardzību (103). Paskaidrojums. Kas attiecas uz plāniem, programmām un citiem pasākumiem, uz ko koncentrējas projektā, spēju uzlabošana un publiskās pārvaldes kvalitāte var attiekties uz šādiem aspektiem: ieinteresēto personu iesaiste un atbalstīšana, apspriešanās ar sabiedrību, dokumentu satura optimizācija, konkrēto pasākumu īstenošanas un atbilstības uzraudzība, dalīšanās paraugpraksē, iedarbīgu metožu izmantošana konkrēto pasākumu sagatavošanā, pārskatīšanā un to vidiskās ietekmes novērtēšanā. Uzlabota monitoringa spēja, izmantojot, piem., ļoti izkliedētus un reāllaika monitoringa paņēmienus, kas saskaņoti ieviesti vairākās vietās, palielinās iespējas un informatīvo bāzi ne tikai plānu izvērtēšanai, bet arī jaunu, dinamisku plānu radīšanai. Attiecībā uz Natura 2000 pārvaldības plāniem un ar dabas aizsardzību saistītiem lēmumiem ir jāņem vērā Natura 2000 bioģeogrāfisko semināru ieteikumi. Uz lēmumiem, kas saistīti ar dabas aizsardzību, attiecas atļauju izsniegšanas prasības, kas noteiktas Biotopu direktīvas 6. panta 3. punktā un 6. panta 4. punktā, kā arī sugu aizsardzības noteikumi, ko paredz Biotopu direktīvas 12. un 16. pants, un Putnu direktīvas 5. un 9. pants. Novērtējums ietver mērījumu veikšanu un modelēšanu, kā arī emisiju pārskatu izveidošanu un/vai uzlabošanu. Lēmumi ir kompetento iestāžu lēmumi nolūkā ievērot attiecīgos ES vides tiesību aktus.

3. Vienas vai vairāku turpmāk minēto brīvprātīgo pieeju izstrāde, veicināšana, īstenošana un/vai saskaņošana, kā arī to izmantošana struktūrās, kas vēlas mazināt savas darbības, ražojumu un pakalpojumu ietekmi uz vidi: — trešo personu veikta verifikācija attiecībā uz novatorisku tehnoloģiju darbības rezultātiem, kad tās ir gatavas tirgum, piemēram, Vides tehnoloģiju pārbaude (ETV) (104), — Eiropas līmeņa vidiskā pēdas nospieduma kategoriju noteikumi ( PEFCR ) un/vai organizācijas vidiskā pēdas nospieduma nozares noteikumi ( OEFSR ) ražojumiem un nozarēm, uz ko vēl neattiecas pašreizējie PEFCR/OEFSR, un ar tiem saistītās augstas kvalitātes datubāzes, par pamatu izmantojot Eiropas vidiskā pēdas nospieduma metodiku (105) un jaunākās pieejamās vadlīnijas (106), — darbības, pakalpojumi, tīkli un jauni darījumdarbības modeļi, lai veicinātu atjaunotu, saremontētu, uzlabotu un/vai atkārtoti izmantotu ražojumu izmantošanu, saistot to arī ar ražojumu izturību un plānotu materiālo nolietojumu, kā arī veicinātu oficiāli atzīta ekomarķējuma, piemēram, ES ekomarķējuma, izmantošanu, — vienotas iepirkumu specifikācijas un/vai izmantošanas monitoringa rīki publiskā sektora iestādēm, kurām ir līdzīgas iepirkumu vajadzības, lai veicinātu zaļā un aprites publiskā iepirkuma izmantošanu, — regulatīvu, finanšu vai reputācijas stimulu saistīšana ar ekoloģiskajiem raksturlielumiem ar EMAS palīdzību, — ēku ekoloģisko raksturlielumu novērtējums, izmantojot būvniecības regulējumu ar pamatindikatoriem (107).

Vidiskās atbilstības nodrošināšana un tiesu pieejamība

1. Atbalsts vidiskās atbilstības nodrošināšanai, izstrādājot un īstenojot vai īstenojot pašreizējās pārrobežu, valsts vai reģionālās riskos balstītās stratēģijas, lai veicinātu, pārbaudītu un panāktu atbilstību, vienlaikus izmantojot administratīvās tiesības, krimināltiesības un uzņemoties atbildību vides jomā attiecībā uz vienu vai vairākiem šādiem aspektiem: — ar atkritumiem saistīti noziedzīgi nodarījumi un pārkāpumi, — savvaļas augu un dzīvnieku kontrabanda, — noziedzīgi nodarījumi un pārkāpumi pret savvaļas dzīvniekiem un dabu, tostarp nelikumīga mežistrāde, — difūza un/vai punktveida ūdens avota piesārņošana un/vai nelikumīga ūdens ieguve, — punktveida un mobili gaisa piesārņojuma avoti. Paskaidrojums. “Riskos balstīts” nozīmē, ka tiek izvērtēts, pirmkārt, tas, cik liela ir varbūtība, ka konkrētu kategoriju personas izdarīs pārkāpumu, un, otrkārt, tas, cik būtiska ir paredzamā ietekme uz vidi un cilvēku veselību. Jo lielāka pārkāpuma izdarīšanas varbūtība un paredzamā ietekme, jo steidzamāk ir jāiejaucas. Iejaukšanās jāizvēlas atbilstoši riska veidam, un tās mērķim jābūt riska mazināšanai, ciktāl tas iespējams.

2. Atbalsts vidiskās atbilstības nodrošināšanai, izveidojot praktiķiem vai ekspertiem, kas nodrošina vidisko atbilstību, jaunus pārrobežu, valsts vai reģionālos tīklus vai uzlabojot esošos, ja tādi ir, un/vai izstrādājot profesionālās kvalifikācijas celšanas un mācību (108) programmas vai uzlabojot esošās, ja tādas ir, lai palielinātu saistošo ES vides instrumentu ievērošanas līmeni, proti, veicinātu, pārbaudītu un panāktu atbilstību, izmantojot gan administratīvās tiesības, gan krimināltiesības, gan atbildības uzņemšanos vides jomā. Paskaidrojums. Vidiskās atbilstības nodrošināšanas praktiķi var būt arī personas, kas strādā iestādēs un struktūrās, kurām ir pienākums nodrošināt atbilstību, piemēram, vietējās, reģionālajās, policijas un muitas iestādēs, vides aģentūrās un inspekcijās, augstākajās valsts revīzijas struktūrās un tiesu iestādēs. Tie var būt arī nevalstisko organizāciju, kā arī akadēmisko aprindu pārstāvji un pētnieki, kas specializējušies vienā vai vairākos atbilstības nodrošināšanas aspektos. Ir jānodrošina, lai projektos ietvertie profesionālās kvalifikācijas celšanas un mācību kursi būtu akadēmiski akreditēti, un maksimāli jāizmanto informācijas tehnoloģiju potenciāls, piedāvājot, piemēram, tīmekļseminārus un masveida atvērtos interneta kursus (MOOC), lai ar tālmācības palīdzību, cik vien rentabli iespējams, sasniegtu iespējami lielu praktiķu loku.

3. Inovatīvu rīku un darbību izstrāde un izmantošana atbilstības veicināšanai, uzraudzībai un panākšanai, izveidojot un izmantojot jaunus (vai uzlabojot esošos, ja tādi ir) rīkus un darbības vienā vai vairākās šādās kategorijās: — riskos balstītas atbilstības veicināšanas sistēmas un paņēmieni, — riskos balstītas sistēmas un paņēmieni sekmīgai saistošo ES vides instrumentu ievērošanas uzraudzībai, kā arī pierādījumu iegūšana par atbilstības problēmām un to analīze, uz kuru var balstīties turpmāko darbību izstrādē, — riskos balstītas sistēmas un paņēmieni sekmīgai turpmākajai rīcībai un izpildes nodrošināšanai, reaģējot uz saistošo ES vides instrumentu neievērošanu vai tajos noteikto saistību neizpildi, aptverot administratīvo tiesību un krimināltiesību izmantošanu un atbildības uzņemšanos vides jomā. Paskaidrojums Riskos balstītu sistēmu un paņēmienu mērķis ir izprast, cik labi zemes īpašnieki, rūpniecības nozare, MVU, sabiedrisko pakalpojumu sniedzēji un citas personas (“personas, kas ir uzņēmušās pienākumus”) izpilda pienākumus, kas noteikti saistošajos ES vides instrumentos, un kāda būs neatbilstības ietekme uz vidi un cilvēku veselību. Pamatojoties uz šo izpratni, ar šīm sistēmām un paņēmieniem cenšas uzlabot atbilstību un novērst neatbilstību, izmantojot veicinošus, uzraudzības un izpildes nodrošināšanas pasākumus. Veicināšanas sistēmas un paņēmieni var ietvert vadlīnijas, konsultatīvos pakalpojumus, izpratnes veidošanas kampaņas, partnerības nolīgumus vai pašuzraudzības sistēmas, kas palīdz personām, kuras ir uzņēmušās pienākumus, ievērot noteiktās prasības. Uzraudzības sistēmas un paņēmieni var ietvert pārbaudes klātienē, novērošanu (tostarp, izmantojot satelītus un bezpilota lidaparātus), izlases veida pārbaudes, izlūkdatu vākšanu, nozares analīzi, policijas izmeklēšanu, datu analīzi un vidiskās revīzijas. Arī pēcpārbaudes un izpildes nodrošināšanas paņēmieni var aptvert tikpat plašu jomu.

4. Publiskā sektora iestāžu rīcības uzlabošana attiecībā uz iedzīvotāju sūdzībām un iesniegumiem vides jautājumos, tostarp, ja nepieciešams, sadarbībā ar privātām struktūrām, izstrādājot un nodrošinot jaunas sistēmas un paņēmienus iedzīvotāju sūdzību un iesniegumu apstrādeivai uzlabojot jau esošās sistēmas, ja tādas ir, lai uzlabotu sniegtās informācijas ticamību, veicinātu iestāžu un sabiedrības sadarbību, mazinātu administratīvo slogu un palīdzētu sekmīgi īstenot saistošos ES vides instrumentus. Paskaidrojums. Sistēmas un paņēmieni sūdzību un iesniegumu apstrādei var ietvert elektroniskas sūdzību pārvaldības sistēmas, uzticības tālruņus, iedzīvotāju observatorijas un citas neprofesionālās pētniecības platformas. Neprofesionālās pētniecības platformas cita starpā ļauj kompetentajām valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm iesaistīt iedzīvotājus vides stāvokļa un cita veida uzraudzībā, vienlaikus radot saskaņotākus un vieglāk izmantojamus datus.

5. Tiesu iestāžu pieejamības un/vai mediācijas veicināšana vides jautājumu risināšanai sabiedrībā, kā arī NVO, juristu, tiesu iestāžu, valsts pārvaldes un citu ieinteresēto personu vidū, lai uzlabotu zināšanas un izpratni par šiem vides strīdu risināšanas veidiem un veicinātu to piemērošanu, īpašu uzmanību pievēršot — cilvēku veselības un labjutības aizsardzībai, ņemot vērā prasības, kas noteiktas ES tiesību aktos gaisa, ūdens un atkritumu jomā un kas ietvertas LIFE tematiskajās prioritātēs, — dabas, bioloģiskās daudzveidības un ūdens kvalitātes aizsardzībai, ņemot vērā tiesību aktus dabas, bioloģiskās daudzveidības un ūdens jomā, ko aptver LIFE tematiskās prioritātes, — efektīvai Direktīvas par atbildību vides jomā (109) piemērošanai. Projektos par pamatu jāizmanto Komisijas izstrādātie vides tiesību apmācības moduļi un zinātība vides tiesību jomā (110).

4. VISPĀRĪGO MĒRĶU SASAISTĪŠANA AR KLIMATA PASĀKUMU APAKŠPROGRAMMĀ PIEŠĶIRTAJĀM RĪCĪBAS DOTĀCIJĀM

Atbilstīgi LIFE regulas vispārīgajiem mērķiem un lai nodrošinātu nepieciešamo ES pievienoto vērtību, rīcības dotāciju īstenošana tiks saistīta ar trim LIFE regulas 13. pantā minētajām klimata pasākumu prioritārajām jomām, proti, klimata pārmaiņu mazināšana, pielāgošanās klimata pārmaiņām un klimatiskā pārvaldība un informācija, kā arī LIFE regulas 14., 15. un 16. pantā paredzētajiem konkrētajiem mērķiem. Tematiskās prioritātes un projekta tēmas netiek paredzētas rīcības dotācijām, kuras īsteno saskaņā ar Klimata pasākumu apakšprogrammu. Tomēr turpmāk ir norādītas attiecīgās Klimata pasākumu politikas jomas, kā arī ikgadējie uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus ietver arī sīkāk noteiktas darba jomas, kas ir saistītas ar politikas jomām.

Programma LIFE veicinās Savienības pārtapšanu mazoglekļa, klimatnoturīgā sabiedrībā, sniedzot atbalstu ES klimata politikas īstenošanai un sagatavojot ES klimatiskajiem pārbaudījumiem, kas būs jāiztur turpmākajos gados un desmitgadēs. Šajā sakarā ir izvirzītas šādas prioritātes: 2030. gada klimata un enerģētikas politikas satvara, Ceļveža 2050. gadam, kā arī Parīzes klimata nolīguma un pielāgošanās politikas īstenošana. Izmantojot paraugpraksi, demonstrējumu projektus un pilotprojektus, tiks atbalstītas jaunas klimata pārmaiņu seku mazināšanas tehnoloģijas ar mērķi attiecīgos gadījumos sniegt nepārtrauktu finansējumu. ES klimata politika būs cieši saistīta ar vietējo paraugpraksi un iniciatīvām, kā arī piemēriem par jaunām un labākām pieejām par to, kā īstenot pāreju uz mazoglekļa un klimatnoturīgu sabiedrību. Lai gūtu panākumus, jāapskata arī esošās mazoglekļa tehnoloģijas/risinājumi nolūkā pārliecināties, vai attiecībā uz ienākšanu tirgū nepastāv ar tehnoloģijām nesaistīti šķēršļi. Programmā LIFE arī atbalstīs ES Stratēģijas par pielāgošanos klimata pārmaiņām īstenošanu, lai veicinātu Savienības noturību pret klimata pārmaiņām (111).

Klimata pārmaiņu mazināšanas projektos valsts, reģionālā vai apakšreģionālā līmenī uzskatāmi jāparāda, ka tiek īstenotas mazoglekļa stratēģijas vai zemes izmantošanas pārvaldības plāni. Tas ietver emisiju samazināšanas un resursefektivitātes pasākumu integrēšanu visās nozarēs, kā arī tādu pasākumu veicināšanu, kas stimulē paradumu maiņu. Atbalsts tiks sniegts arī jaunu pieeju ieviešanai (paraugpilsētās un reģionos), ja nepieciešams – izmantojot globālo pilsētas mēru paktu par klimatu un enerģiju (112), lai ražošanai, patēriņam un pārvaldībai būtu pārveidojoša ietekme.

Pielāgošanās prioritārajā jomā ir jāsniedz atbalsts pielāgošanās stratēģiju īstenošanai, galveno uzmanību pievēršot vairākām svarīgākajām jomām ar ES pievienoto vērtību, tostarp reģionāliem vai pārrobežu projektiem, kā arī, ja nepieciešams, izmantojot ekosistēmās balstītu pielāgošanos. Projektiem būs demonstrējumu un tālāknododamības potenciāls, un tiem jāveicina novatoriski pielāgošanās risinājumi, jo īpaši piesaistot privāto sektoru un, ja nepieciešams, izmantojot globālo pilsētas mēru paktu. Projektiem arī jāveicina sinerģiju veidošana starp pielāgošanos klimata pārmaiņām un to mazināšanu, kā arī katastrofu riska mazināšanas politiku.

ES klimata politiku, tostarp arī nākotnē, varētu atbalstīt, iesniedzot pieteikumus turpmāk uzskaitītajās klimata politikas jomās.

a) Klimata pārmaiņu mazināšana — dalībvalstu un reģionālo/vietējo pašvaldību centieni samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas nozarēs, uz kurām neattiecas ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (“ES ETS” Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (113)) un Kopīgo centienu lēmums (Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 406/2009/EK (114)): transports un degviela, lauksaimniecība, būvniecība (piem., ēku energoefektivitāte), zemes izmantošana, zemes izmantošanas maiņa un mežsaimniecība, — siltumnīcefekta gāzu uzskaites izveidošana un ieviešana un klimata pārmaiņu mazināšana zemes izmantošanas sektorā, — tādas zemes apsaimniekošanas prakses izveide, kurai ir ietekme uz emisijām un emisiju piesaistīšanu, piemēram, papildu pasākumi Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondu) atbalstītajiem pasākumiem; Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1303/2013 (115), — pasākumi, kuri uzlabo emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas darbību un kuri ietekmē enerģijas un siltumnīcefekta gāzu intensīvas rūpnieciskās ražošanu, — fluorētas gāzes un ozona slāni noārdošas vielas, jo īpaši projekti, kas palīdz īstenot Monreālas protokolu un tā Kigali grozījumus, kā arī ES regulu par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, un/vai — iestāžu veikts siltumnīcefekta gāzu monitorings un ziņošana.

b) Pielāgošanās klimata pārmaiņām — pilsētvides pielāgošana un zemes izmantošanas plānošana, kas ierobežo klimata pārmaiņu ietekmi, — infrastruktūras noturība, tostarp izmantojot “zilo/zaļo infrastruktūru” un ekosistēmās balstītas pieejas, — ilgtspējīga ūdens pārvaldība sausumam pakļautās teritorijās, plūdu un piekrastes pārvaldība, — lauksaimniecības, mežsaimniecības un tūrisma nozaru noturība, tostarp salu un kalnu teritorijās, un/vai — atbalsts ES tālākajiem reģioniem: gatavība ekstrēmiem laikapstākļiem, jo īpaši piekrastes teritorijās.

c) Klimata pārvaldība un informācija — valstu 2030. gada klimata un enerģētikas stratēģiju un/vai gadsimta vidus stratēģiju izstrāde un īstenošana, — paradumu maiņas stimulēšana, emisiju samazināšanas un resursefektivitātes pasākumu integrēšana nozarēs, — iestāžu veikts ES ETS darbības novērtējums, — spēju veidošana, izpratnes veidošana galalietotājiem un fluorēto gāzu aprīkojuma izplatīšanas ķēdē, — klimata politikas uzraudzība, izvērtējums un ex post novērtējums un/vai — paraugprakse un izpratnes veidošanas darbības, kas risina pielāgošanās vajadzības.

5. PROJEKTU ATLASES PROCEDŪRAS TEHNISKĀ METODIKA UN ATLASES UN PIEŠĶIRŠANAS KRITĒRIJI DOTĀCIJĀM (LIFE REGULAS 24. PANTA 2. PUNKTA d) APAKŠPUNKTS)

Turpmāk aprakstīta projektu atlases procedūras tehniskā metodika un dotāciju galvenie specifiskie atbilstības (116) un piešķiršanas kritēriji saskaņā ar LIFE regulas 2. un 19. pantu. Tā kā metodika un kritēriji abās apakšprogrammās ietvertajiem projektu veidiem būtiski neatšķiras, skaidra atsauce uz vienu no apakšprogrammām ir sniegta tikai atšķirību gadījumā.

LIFE regulas 8. pantā noteiktā papildināmība un ES finansējuma optimāla izmantošana attiecībā uz visu veidu dotācijām, tostarp attiecībā uz finansējumu papildu pasākumiem no citiem Savienības finanšu instrumentiem, tiks vērtēta un ņemta vērā piešķiršanas kritērijā “ES pievienotā vērtība: sinerģijas”. Lai izvairītos no nevēlamas pārklāšanās, pieteikuma iesniedzēji pamato, kāpēc viņi izvēlas pieteikties LIFE finansējuma saņemšanai, nevis cita Savienības finansējuma saņemšanai, ja arī ar to varētu atbalstīt līdzīgus projektus vai darbības.

Projekti, ko finansē vienā prioritārajā jomā, nedrīkst traucēt vides vai klimata mērķu sasniegšanu citā prioritārā jomā, ja vien priekšlikumā šī ietekme nav pietiekami izskaidrota un pamatota un vajadzības gadījumā ir pareizi ieplānotas iespējamās alternatīvas un mazināšanas un pielāgošanas pasākumi.

Papildu informācija tiks sniegta pieteikšanās un vērtēšanas vadlīnijās, kuras publicēs kopā ar attiecīgajiem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus. Projektu atlase šīs DDP un LIFE regulas ietvaros katrā ikgadējā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus var tikt pielāgota un racionalizēta.

5.1. Rīcības dotācijas

Netiks pieņemti to pieteikumu iesniedzēju priekšlikumi, kuri ir jāizslēdz vai kuri neatbilst vispārējiem atbilstības kritērijiem saskaņā ar Finanšu regulas 131. pantu.

Turklāt priekšlikumiem jāatbilst pieņemamības prasībām (piem., dažu projektu pieteikumi jāiesniedz tikai digitālā veidā) un atbilstības kritērijiem (piem., jānodrošina atbilstība Vadlīnijām par Izraēlas vienību un šo vienību darbību teritorijās, ko Izraēla okupējusi kopš 1967. gada jūnija, atbilstību ES finansētām dotācijām, godalgām un finanšu instrumentiem, sākot ar 2014. gadu (117)), kas piemērojami visām LIFE rīcības dotācijām un kas tiks skaidri norādīti attiecīgajās pieteikumu iesniegšanas vadlīnijās.

Atbilstības kritēriji, kas piemērojami dažādu veidu projektiem, ir norādīti attiecīgajā kategorijā. Kritēriji, kurus piemēro tādā pašā veidā dažādu veidu projektiem, ir norādīti 5.1.1. iedaļā (Projekti saskaņā ar LIFE regulas 18. panta a), b), c) un h) punktu).

Saskaņā ar LIFE regulas 6. panta 2. punktu LIFE regulas 18. pantā minētajos projektos var piedalīties juridiskas personas, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, ar nosacījumu, ka projektu koordinējošais saņēmējs ir bāzēts Savienībā un ikviena ārpus Savienības veicamā darbība atbilst LIFE regulas 6. panta 1. punktā minētajām prasībām. Tas nozīmē, ka šīm darbībām ir jābūt nepieciešamām, lai sasniegtu Savienības vides un klimata mērķus, un lai nodrošinātu, ka projekta darbības (“intervence”), kas tiek veiktas dalībvalstu teritorijās, uz kurām attiecas Līgumi, ir iedarbīgas.

Saskaņā ar LIFE regulas 7. pantu programmas LIFE īstenošanas gaitā jābūt iespējai sadarboties ar attiecīgām starptautiskām organizācijām, to iestādēm un struktūrām, ja tas ir nepieciešams LIFE regulas 3. pantā noteikto vispārīgo mērķu sasniegšanai.

Turklāt priekšlikumi tiks izvēlēti tikai tad, ja, pamatojoties uz konkrētiem apliecinošiem dokumentiem, kas attiecas uz viņu darbību iepriekšējos gados, pieteikuma iesniedzēji var pierādīt

— operacionālo spēju – pieteikuma iesniedzējam jābūt projekta izpildei nepieciešamajai profesionālajai kompetencei un kvalifikācijai – un

— finansiālo spēju – pieteikuma iesniedzējam jābūt stabilam un pietiekamam finansējuma avotam, lai uzturētu darbību visā projekta norises laikā un piedalītos tā finansēšanā.

Publiskā sektora iestāžu un starptautisko organizāciju atlasē, ņemot vērā to finansiālo spēju, piemēros Finanšu regulas 131. pantu.

5.1.1. Projekti saskaņā ar LIFE regulas 18. panta a), b), c) un h) punktu

Lai atlasītu pilotprojektus un demonstrējumu, paraugprakses un informācijas, izpratnes veidošanas un izplatīšanas projektus LIFE regulas 18. panta a), b), c) un h) punkta izpratnē, tiks izmantota viena un tā pati projektu atlases tehniskā metodika un līdzīgi atbilstības un piešķiršanas kritēriji, kuri aprakstīti tālāk tekstā.

5.1.1.1. Projektu iesniegšanas un atlases procedūras tehniskā metodika

Ņemot vērā vidusposma novērtējumā izteikto priekšlikumu un pozitīvo pieredzi, kas gūta divposmu pieejas piemērošanā dažās citās ES programmās, ar šo LIFE DDP ievieš divposmu pieeju tajās prioritārajās jomās, kurās līdz šim, baidoties par relatīvi zemajām izdošanās izredzēm, potenciālie pieteikuma iesniedzēji ar augstas ES pievienotās vērtības projektu idejām, bet bez pieredzes programmā LIFE, ir atturējušies iesniegt priekšlikumus sakarā ar augsto izvērtēšanas detalizētības pakāpi. Saskaņā ar divu posmu pieeju pilns priekšlikums būs jāiesniedz tikai tādu pieteikumu iesniedzējiem, kuriem ir lielas izredzes tikt izvēlētiem (sk. 5.1.1.2. punkta b) apakšpunktu).

Tādēļ esošā LIFE programma paredz šādas divas procedūras:

— divposmu pieeja, kas nozīmē, ka vispirms jāiesniedz koncepcijas apraksts un tikai pēc tam pilns priekšlikums,

— vienposma pieeja, kas nozīmē, ka uzreiz jāiesniedz pilns priekšlikums.

Izmantojamo pieeju, ņemot vērā katra uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus organizatoriskos un darbības ierobežojumus, izvēlēsies izpildaģentūra pēc vienošanās ar Komisiju (Vides un Klimata politikas ģenerāldirektorātu).

2018. gadā divposmu pieeja tiks izmantota uzaicinājumam Vides apakšprogrammā. Ņemot vērā saņēmēju atsauksmes, tuvākajos gados šo pieeju varētu attiecināt arī uz Klimata pasākumu apakšprogrammu.

Pilno priekšlikumu izvērtēšana saskaņā ar vienposma pieeju ir aprakstīta 5.1.1.2. un 5.1.1.3. punktā.

Divposmu pieeja tiks īstenota turpmāk aprakstītajā kārtībā.

a) Divposmu pieeja

1. posms

— Aicinājums iesniegt priekšlikumus

— Koncepcijas apraksta iesniegšana Pieteikuma iesniedzējs iesniedz koncepcijas aprakstu, kas nav garāks par 10 lappusēm, tostarp — administratīvās veidlapas par saņēmējiem, kas piedalās projektā, — vispārīgas ziņas par projekta saturu, tostarp galvenā vides projekta mērķa aprakstu, plānoto partnerību, ierobežojumus, kas varētu rasties, un ārkārtas situāciju plānu to risināšanai, kā arī stratēģiju, kas ir izraudzīta, lai nodrošinātu projekta rezultātu ilgtspējību pēc projekta beigām, kā arī — projekta budžetu izmaksu kategoriju līmenī.

— Koncepcijas aprakstu izvērtēšana un sarindošana Koncepcijas aprakstam piemērojamie atbilstības kritēriji Pamatojoties uz koncepcijas aprakstu, izpildaģentūra apzina priekšlikumus, kuri atbilst atbilstības kritērijiem (sk. 5.1.1.2. punkta a) apakšpunktu). Koncepcijas aprakstam piemērojamie piešķiršanas kritēriji Priekšlikumi tiks sarindoti pēc to vērtības, t. i., saskaņā ar piešķiršanas kritērijiem “Kopējā priekšlikuma kvalitāte” un “Kopējā ES pievienotā vērtība” piešķirtajiem punktiem. Priekšlikumi, kas nebūs sasnieguši viena vai abu kritēriju minimālo slieksni, tiks izslēgti. No priekšlikumiem, kas saņēmuši vienādu vērtējumu piešķiršanas kritērijā “Kopējā priekšlikuma kvalitāte”, priekšroka tiks dota tiem, kas būs saņēmuši augstāku vērtējumu kritērijā “Kopējā ES pievienotā vērtība”. Ja priekšlikumi būs saņēmuši vienādu vērtējumu par abiem kritērijiem, par galīgo sarindojumu lems izvērtēšanas komiteja.

— Pieņemto projektu saraksts To koncepcijas aprakstu garo sarakstu, kuru iesniedzēji tiks uzaicināti iesniegt pilnu priekšlikumu, veidos sarindojuma augšgalā esošie priekšlikumi, attiecībā uz kuriem pieprasītā ES ieguldījumu summa būs aptuveni divas līdz divarpus reizes lielāka par pieejamo budžetu. Izpildaģentūra noteiks koeficientu, pamatojoties uz sarindošanas rezultātiem, ņemot vērā priekšlikumu apjomīgumu un divposmu pieejas īstenošanā gūto pieredzi. Garajā sarakstā būs iekļauti katras prioritārās jomas apakšsaraksti. Ja pieprasījums kādā prioritārajā jomā būs nepietiekams, drīkstēs paplašināt citu prioritāro jomu attiecīgos sarakstus.

2. posms

— Pilna priekšlikuma iesniegšana To atbilstīgo koncepcijas aprakstu iesniedzēji, ko ierindos starp priekšlikumiem, kuru finansēšanu var apsvērt, tiks aicināti iesniegt pilnu priekšlikumu. Neliels elastīgums starp koncepcijas aprakstu un pilno priekšlikumu ir pieļaujams attiecībā uz darbībām, partnerībām un budžetu. Tomēr šis elastīgums nenozīmē, ka var mainīt koncepcijas apraksta priekšlikumu pēc būtības. Budžets var atšķirties no koncepcijas aprakstā noteiktā ne vairāk kā par 10 %.

— Pilno priekšlikumu izvērtēšana un sarindošana Priekšlikumi tiks izvērtēti un sarindoti pēc atbilstības un piešķiršanas kritērijiem, kā aprakstīts 5.1.1.2. punktā.

— Galīgā finansējamo projektu saraksta un rezerves saraksta sagatavošana Pēc izskatīšanas posma sekmīgie projekti tiks izvirzīti finansēšanai pieejamā budžeta ietvaros. Tiks izveidots rezerves saraksts ar projektiem, kas atrodas sarindojuma augšgalā, bet nevar saņemt finansējumu, ņemot vērā pieejamo budžetu. Rezerves saraksts veidos papildu 20 % no pieejamā LIFE budžeta.

— Dotācijas nolīguma parakstīšana

b) Vienposma pieeja

— Aicinājums iesniegt priekšlikumus

— Pilna priekšlikuma iesniegšana Pieteikumu iesniedzēji iesniedz pilnu priekšlikumu.

— Pilno priekšlikumu izvērtēšana un sarindošana Priekšlikumus izvērtēs saskaņā ar atbilstības un piešķiršanas kritērijiem, un tie tiks sarindoti tā, kā aprakstīts 5.1.1.2. punktā.

— Galīgā finansējamo projektu saraksta un rezerves saraksta sagatavošana Pēc izskatīšanas posma sekmīgie projekti tiks izvirzīti finansēšanai pieejamā budžeta ietvaros. Tiks izveidots rezerves saraksts ar projektiem, kas atrodas sarindojuma augšgalā, bet nevar saņemt finansējumu, ņemot vērā pieejamo budžetu. Rezerves saraksts veidos papildu 20 % no pieejamā LIFE budžeta.

— Dotācijas nolīguma parakstīšana

5.1.1.2. Atbilstības un piešķiršanas kritēriji

Atbilstības kritērijus a) piemēros koncepcijas aprakstam (divposmu pieejas gadījumā) un pilnajiem priekšlikumiem (vienposma pieejas gadījumā).

Piešķiršanas kritērijus b) piemēros 5.1.1.1. punktā aprakstītajā kārtībā.

a) Atbilstības kritēriji

Ne koncepcijas apraksts, ne pilnais priekšlikums projektam LIFE regulas 18. panta a), b), c) vai h) punkta izpratnē netiks pieņemts vērtības noteikšanai, ja projekta priekšlikumā nebūs apliecināts, ka projekts

— veicina viena vai vairāku LIFE regulas 3. pantā noteikto vispārīgo mērķu un LIFE regulas 10., 11., 12. un 14., 15. un 16. pantā noteikto piemērojamo konkrēto mērķu sasniegšanu,

— ietilpst tajā LIFE regulas 9. un 13. pantā minētajā LIFE apakšprogrammas prioritārajā jomā, kurā projekta priekšlikums tiek iesniegts, un

— atbilst vienam no turpmāk minētajiem projektu veidiem, kas definēti LIFE regulas 2. panta a), b), c) un h) punktā. — “Pilotprojekti” ir projekti, kuros izmanto paņēmienu vai metodi, kas nav iepriekš vai citur izmantoti vai izmēģināti, kas var nodrošināt iespējamus ieguvumus videi un klimatam salīdzinājumā ar pašreizējo paraugpraksi un ko turpmāk varētu izmantot līdzīgās situācijās plašākā mērogā. — “Demonstrējumu projekti” ir projekti, kuros praktiski realizē, izmēģina, novērtē un izplata darbības, metodikas vai pieejas, kas ir jaunas vai nav zināmas projekta specifiskajā kontekstā, proti, ģeogrāfiskajā, ekoloģiskajā vai sociālekonomiskajā kontekstā, un ko līdzīgos apstākļos varētu izmantot arī citur. — “Paraugprakses projekti” ir projekti, kuros izmanto piemērotus, rentablus un mūsdienīgus paņēmienus, metodes un pieejas, ņemot vērā projekta attiecīgo kontekstu. — “Informācijas, izpratnes veidošanas un izplatīšanas projekti” ir projekti, kuru mērķis ir atbalstīt komunikāciju, informācijas izplatīšanu un izpratnes veidošanu Vides apakšprogrammas un Klimata pasākumu apakšprogrammas jomās. — Pilotprojektiem un demonstrējumu projektiem prioritārajā jomā vide un resursefektivitāte un pilotprojektiem un demonstrējumu un paraugprakses projektiem prioritārajā jomā klimata pārmaiņu mazināšana un pielāgošanās klimata pārmaiņām jāiekļauj sevī darbības, kam ir būtiska un izmērāma tieša ietekme uz konkrētajām problēmām vides un klimata pasākumu jomā. — Attiecībā uz pilotprojektiem un demonstrējumu un paraugprakses projektiem prioritārajā jomā daba un bioloģiskā daudzveidība vismaz 25 % no atbilstīgā budžeta jānovirza konkrētām saglabāšanas darbībām (būs iespējami daži izņēmumi, ņemot vērā konkrētas politikas vajadzības, un tie tiks skaidri izklāstīti pieteikuma iesniegšanas vadlīnijās). Konkrētas saglabāšanas darbības ir tādas darbības, kurām ir būtiska un izmērāma tieša ietekme uz konkrētajām vides un klimata problēmām, proti, ir jāuzlabo konkrētās sugas, biotopa, ekosistēmas vai ekosistēmu pakalpojuma saglabāšanās stāvoklis vai ekoloģiskais stāvoklis vai jāpalēnina/jāaptur tā pasliktināšanās, vai jāpanāk pozitīva virzība (sīkāk sk. pieteikumu iesniegšanas vadlīnijas). — Pilotprojektiem un demonstrējumu, paraugprakses un informācijas, izpratnes veidošanas un izplatīšanas projektiem prioritārajā jomā vides vai klimata pasākumu pārvaldība un informācija jāiekļauj sevī darbības, kurām ir būtiska un izmērāma tieša vai netieša ietekme uz konkrētajām vides un/vai klimata problēmām, ko panāk, atstājot būtisku un izmērāmu tiešu ietekmi uz konkrētajām vides un/vai klimata pārvaldības, informācijas un/vai izpratnes veidošanas un izplatīšanas problēmām.

Panākamajam vides, klimata pasākumu un/vai ar tiem saistītās pārvaldības un informācijas efektam jābūt izmērāmam jau projekta laikā, un šos mērījumus vai modelēšanu veic, izmantojot projektā iegūtos mērījumus.

Lai izvairītos no pārklāšanās ar citām ES programmām (118), projekti, kuros galvenā uzmanība pievērsta pētniecībai (119) vai kuri paredzēti lielas infrastruktūras izbūvei, neietilpst programmas LIFE darbības jomā, tāpēc tie nevar saņemt LIFE finansējumu.

LIFE projektus neizmanto, lai finansētu kompensējošus pasākumus, kas izriet no saistībām saskaņā ar valsts vai ES tiesību aktiem.

b) Piešķiršanas kritēriji

Ja nav noteikts citādi, piešķiršanas kritēriji attiecas uz visām prioritārajām jomām. Savstarpēji konkurē tikai vienas un tās pašas prioritārās jomas projekti.

Īpaši piešķiršanas kritēriji koncepcijas aprakstiem

Visiem koncepcijas aprakstiem, lai tos varētu iekļaut sarindojumā, pirmajā no divposmu pieejas posmiem ir jāsaņem vismaz sekmīgs vērtējums par šādiem piešķiršanas kritērijiem:

1. kopējā priekšlikuma kvalitāte: šajā kritērijā galvenā uzmanība būs pievērsta priekšlikuma skaidrībai (tostarp darbības sagatavošanas posma aprakstam), tā īstenojamībai un provizoriskam saimnieciskajam izdevīgumam. Maksimālais punktu skaits – 20 (sekmīgam rezultātam jāsaņem vismaz 5 punkti);

2. kopējā ES pievienotā vērtība: šajā kritērijā galvenā uzmanība būs pievērsta priekšlikuma ieguldījumam programmas LIFE prioritātēs, tā paredzamajai ietekmei un projekta rezultātu ilgtspējībai. Maksimālais punktu skaits – 30 (sekmīgam rezultātam jāsaņem vismaz 10 punkti).

Pilno priekšlikumu piešķiršanas kritēriji

Gan divposmu, gan vienposma pieeja paredz, ka pilnie priekšlikumi tiek izvērtēti un saņem punktus saskaņā ar turpmāk norādītajiem piešķiršanas kritērijiem un punktu skaitīšanas sistēmu.

— Tehniskā saskaņotība un kvalitāte

Tehniskā saskaņotība nozīmē, ka ierosinātajām projekta darbībām jāietver pasākumi, kas ir samērīgi un īstenojami, lai sasniegtu paredzētos projekta tiešos rezultātus un iznākumus. Ne darbības, ne prognozētie tiešie rezultāti un iznākumi nedrīkst būt pretrunā nevienam programmas LIFE mērķim. Tehniskā kvalitāte nozīmē, ka projekta darbības jāveic ar mērķi maksimāli palielināt to efektivitāti un lietderību attiecībā uz sasniedzamajiem tiešajiem rezultātiem un iznākumiem. Projekta darbībām jābūt labi izplānotām un skaidri aprakstītām.

— Finansiālā saskaņotība un kvalitāte

Saskaņā ar šo kritēriju attiecībā uz paredzamajiem to darbību iznākumiem, kuras uzskatāmas par pietiekami tehniski saskaņotām un tehniski pietiekami kvalitatīvām, izvērtēs saņēmēju un līdzfinansētāju finansiālo ieguldījumu, ierosināto budžetu un tā saskaņotību ar ierosinātajām darbībām un piemērojamiem noteikumiem, kā arī ierosinātās pieejas rentabilitāti un saimniecisko izdevīgumu. Budžetam jābūt pārredzamam, t. i., izmaksu posteņi ir pietiekami jāapraksta.

— ES pievienotā vērtība: abu LIFE apakšprogrammu prioritāro jomu konkrētiem mērķiem paredzētā ieguldījuma apmērs un kvalitāte

Tiks vērtēts, kādā mērā katrs priekšlikums, ciktāl to var uzskatīt par pietiekami tehniski un finansiāli saskaņotu un kvalitatīvi pieņemamu, palīdzēs izpildīt vienu vai vairākus abu LIFE apakšprogrammu prioritāro jomu konkrētos mērķus, kuri uzskaitīti LIFE regulas 10., 11. un 12. pantā (attiecībā uz LIFE Vides apakšprogrammu) un 14., 15. un 16. pantā (attiecībā uz LIFE Klimata pasākumu apakšprogrammu), kā arī tas, kāda ir minētā ieguldījuma kvalitāte. Proti, šā kritērija novērtējumā tiks aplūkots konkrēto mērķu sasniegšanai paredzētā ieguldījuma (ietekmes) apmērs un kvalitāte; projekta darbību radītās ietekmes uz vidi un/vai klimatu paredzamais apmērs projekta beigās salīdzinājumā ar stāvokli, kāds ir provizoriski noteikts vai izmērīts projekta sākumā. Tajā tiks ņemta vērā arī tas, cik nozīmīgs ir teritoriālais, sociālais un politikas konteksts (120), kuru plānots ietekmēt ar projekta darbībām.

Paredzamā ietekme ir jāizsaka, ņemot vērā piemērojamos projekta līmeņa indikatorus un mērvienības, par ko saistībā ar projektu būs jāziņo šim nolūkam izveidotā LIFE galveno projekta līmeņa indikatoru (KPI) datubāzē (121). Tādēļ, piemēram, LIFE projekti dabas un bioloģiskās daudzveidības jomā tiks izvērtēti, pamatojoties uz to paredzamo ietekmi uz biotopu struktūru un funkcijām, kā arī sugas statusu un/vai ekosistēmu ekoloģisko stāvokli un to pakalpojumu stāvokli. Šajā novērtējumā tiek ņemtas vērā tikai darbības, kas uzskatāmas par īstenojamām, pamatojoties uz tehniskās un finansiālās saskaņotības izvērtējumu.

— ES pievienotā vērtība: ilgtspēja (turpināmības, atkārtojamības, tālāknododamības potenciāls)

Projekta rezultātu ilgtspēja vidējā termiņā un ilgtermiņā nozīmē spēju tos saglabāt pēc projekta īstenošanas, proti, tos turpināt, atkārtot vai nodot tālāk.

Turpināmība nozīmē projektā īstenoto risinājumu turpmāku izmantošanu pēc projekta beigām projektā iesaistītajās struktūrās, tomēr tā var būt arī ģeogrāfiski plašāka. Sekmīga vērtējuma saņemšanai pietiks ar to, ka projekta rezultāti tiks turpināti un uzturēti, savukārt tālāka ģeogrāfiskā izplatība tiks vērtēta atbilstīgi tās paredzamajai jomai, kas to ļauj salīdzināt ar atkārtojamības vai tālāknododamības kritēriju.

Atkārtojamība nozīmē, ka projektā izmantotos risinājumus citas struktūras/nozares atkārtoti izmanto tādā pašā veidā un tam pašam mērķim projekta laikā vai pēc tā beigām.

Tālāknododamība nozīmē, ka projektā izmantotos risinājumus tā pati vai cita struktūra/nozare projekta laikā vai pēc tā beigām izmantos citā veidā citiem vides, klimata pasākumu vai ar tiem saistītas pārvaldības un informācijas mērķiem.

Iesniedzējiem priekšlikumos jāparāda, ka risinājumiem (piem., paņēmieniem, metodēm, metodikai, pieejām un/vai komunikācijas, informācijas izplatīšanas un izpratnes veidošanas darbībām vai atbalsta pasākumiem), kuru mērķis ir panākt tiešu un/vai netiešu pozitīvo ietekmi attiecībā uz saistītajiem LIFE regulas mērķiem, ir potenciāls tikt turpinātiem, atkārtotiem un/vai nodotiem tālāk.

Lai projektu veiksmīgi turpinātu, atkārtotu un/vai nodotu tālāk, ir vajadzīga stratēģija, tostarp uzdevumi, ar ko panāk projekta risinājumu ietekmes palielināšanu un plašākas izmantošanas panākšanu, sasniedzot kritisko masu projekta darbības laikā un/vai īstermiņā un vidējā termiņā pēc LIFE projekta beigām. Tā nav tikai zināšanu pārnese un tīklošanās un paredz izstrādāto un/vai izmantoto risinājumu iedzīvināšanu praksē pēc projekta beigām citur vai ar citu mērķi.

Pieteikumu iesniedzējiem skaidri un ticami jāapraksta stratēģijas un pasākumi, ar ko paredzēts nodrošināt iepriekš minēto, tostarp jāpaskaidro šādi aspekti:

— kā paredzēts nodrošināt risinājumu ilgtspējību projekta līmenī pēc projekta beigām, tostarp radīt ilgtermiņa sociālo un ekonomisko ietekmi,

— cik lielā mērā risinājumu paplašināšanai, atkārtojamībai vai tālāknododamībai būs nepieciešams vai lietderīgs publiskā sektora papildu atbalsts, t. i., aizdevumi ar inovatīvu finanšu instrumentu starpniecību, kā arī

— jo īpaši attiecībā uz projektiem, kuros kā dalībnieki piedalās komersanti un pievienotās vērtības veidošanas ķēdes dalībnieki, – cik lielā mērā projekta laikā risinājumi sasniegs vai saglabās “finansiālo briedumu” (“gatavību ieguldījumiem”/“rentabilitāti”).

— ES pievienotā vērtība: sinerģijas un transnacionalitāte

— Sinerģijas (tostarp mērķu daudzveidība, integrācija/papildināmība, zaļais publiskais iepirkums, ekomarķējums un ES finansētu pētījumu rezultātu plašāka izmantošana)

Sinerģijas var panākt ar vairākmērķu pieeju un integrāciju un/vai papildināmību ar citām ES rīcībpolitikām un finansēšanas mehānismiem. Priekšlikumi saņems papildu punktus par sinerģijām atkarībā no to apjoma un kvalitātes.

Vairāku mērķu sasniegšanas mehānisms nozīmē, ka ar priekšlikumu tiek paredzēts ne tikai sasniegt konkrētos galvenos vides un/vai klimata pasākumu mērķus, bet vienlaikus tiek mēģināts sasniegt citus mērķus (piem., mērķi uzlabot atkritumu apsaimniekošanu un sociālo integrāciju). Šī koncepcija ietver arī stratēģijas sociālās un ekonomiskās ilgtspējas sasniegšanai līdztekus ilgtspējas ekoloģiskajai un/vai klimata pasākumu dimensijai (piem., aprites ekonomikā dažādi pievienotās vērtības veidošanas ķēdes dalībnieki panāk ražojumu cikla pagarināšanu un integrē darba tirgū ilgstošos bezdarbniekus).

Pozitīvi tiks vērtēti projektu priekšlikumi, kuros, pievēršoties konkrētai vides vai klimata pasākumu problēmai, vienlaikus tiek uzlabota šo konkrēto vides vai klimata pasākumu mērķu integrācija citās rīcībpolitikās un/vai panākta papildināmība ar tām, tādējādi radot sinerģijas ar citiem Savienības rīcībpolitiku mērķiem. Par vairākmērķu mehānismiem, integrāciju vai papildināmību vai jebkuru šo elementu kombināciju var papildus piešķirt līdz astoņiem punktiem.

Sinerģijas var panākt arī tad, ja videi draudzīgas ražošanas un pakalpojumu sniegšanas nolūkā izmanto zaļo publisko iepirkumu un ekomarķējuma shēmu, kā arī programmas “Apvārsnis 2020” vai iepriekšējo programmu pētījumu rezultātus. Tādēļ, ja tiks skaidri izklāstīts mehānisms, kā tiks izpildīta apņemšanās veikt zaļo publisko iepirkumu (122) un/vai dot priekšroku ražojumiem un/vai pakalpojumiem, kas piedalās oficiāli atzītā ekomarķējuma shēmā, piemēram, ES ekomarķējuma shēmā (123), būs iespēja saņemt vienu papildu punktu par katru no mehānismiem.

Arī priekšlikumi, kuros paredzēts plaši izmantot rezultātus, kas gūti pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” vai iepriekšējās pamatprogrammās finansētajos ar vidi un klimatu saistītajos pētniecības un inovācijas projektos, saņems papildu punktu, ja būs pietiekami daudz pierādījumu tam, ka projektā tas dos pievienoto vērtību.

— Transnacionalitāte

Priekšlikumus atbalsta, ja dalībvalstu transnacionālā sadarbība ir būtiska garantija projektā noteikto mērķu sasniegšanai. Pamatojoties uz šo kritēriju, priekšlikumam drīkst piešķirt līdz četriem papildu punktiem, ja ir pietiekami daudz pierādījumu par transnacionālās pieejas pievienoto vērtību (124).

— Īpašie kritēriji un punktu skaitīšanas sistēma Vides apakšprogrammas projektiem

Vides apakšprogrammas īpašie kritēriji un punktu skaitīšanas sistēma atspoguļo to, ka tematiskās prioritātes (LIFE regulas III pielikums) un ar tām saistītās projektu tēmas (3. kategorija) ir definētas tikai Vides apakšprogrammā.

— ES pievienotā vērtība: ieguldījums projektu tēmās

Papildu punktus saskaņā ar šo kritēriju saņems LIFE priekšlikumi, kas skaidri attiecas uz tām projektu tēmām, ar kurām īsteno III pielikumā izklāstītās Vides apakšprogrammas tematiskās prioritātes, kā definēts daudzgadu darba programmā.

Projektu priekšlikumi prioritārajā jomā vide un resursefektivitāte saņems piecus punktus, ja tie pilnīgi atbildīs vienai no šīs prioritārās jomas 3. iedaļā uzskaitītajām projektu tēmām. Ja attiecīgajam konkrētajam vides jautājumam paredzētais(-ie) risinājums(-i) (t. i., paņēmieni, metodes, darbības, metodika vai pieejas LIFE regulas 2. panta izpratnē) ir jauns(-i) vai līdz šim nepazīstams(-i) Eiropas Savienībā, projekts papildus saņems piecus punktus.

Projektu priekšlikumi prioritārajā jomā daba un bioloģiskā daudzveidība, kā arī vides pārvaldība un informācija saņems 10 punktus, ja tie pilnīgi atbildīs kādai no šo prioritāro jomu projektu tēmām.

Piešķiršanas kritēriji Minimālais pietiekamais punktu skaits (*7) Maksimālais punktu skaits Tehniskā un finansiālā saskaņotība un kvalitāte 1 Tehniskā saskaņotība un kvalitāte 10 20 2 Finansiālā saskaņotība un kvalitāte (tostarp saimnieciskais izdevīgums) 10 20 ES pievienotā vērtība: 3 LIFE Vides apakšprogrammas prioritāro jomu konkrētu mērķu sasniegšanai paredzētā ieguldījuma apmērs un kvalitāte 10 20 4 Ilgtspēja (turpināmība, atkārtojamība, tālāknododamība) 8 15 Kopējais (pietiekamais) punktu skaits 50 (*7) Papildu punkti 5 Ieguldījums projektu tēmās — 0 vai 5, vai 10 6 — Sinerģijas (tostarp mērķu daudzveidīgums un integrācija/papildināmība (maks. astoņi punkti), zaļais publiskais iepirkums (maks. viens punkts), ekomarķējums (maks. viens punkts) un ES pētījumu rezultātu izmantošana (maks. viens punkts)) — Transnacionalitāte (maks. 4 punkti) — 15 Maksimālais punktu skaits 100

— Īpašie kritēriji un punktu skaitīšanas sistēma klimata pasākumu projektiem

Konkrētie kritēriji un punktu skaitīšanas sistēma Klimata pasākumu apakšprogrammā atspoguļo nepieciešamību pievērst uzmanību klimata pasākumu prioritārajām jomām, kā arī 4. iedaļā ietvertajām klimata pasākumu rīcībpolitikām. Tam papildus ikgadējie uzaicinā