Oficiālais Vēstnesis L 169 , 10/07/2000 Lpp. 0001 - 0112



Padomes Direktīva 2000/29/EK (2000. gada 8. maijs) par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2], tā kā: (1) Skaidrības un lietderības labad Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvā 77/93/EEK par aizsardzības pasākumiem pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu un izplatību Kopienā [3] ir vairākkārt izdarīti, dažreiz visai būtiski, grozījumi [4]. Tāpēc minētā direktīva ir jākonsolidē. (2) Augkopība ieņem ļoti svarīgu vietu Kopienā. (3) Augkopības produkciju pastāvīgi apdraud kaitīgi organismi. (4) Aizsardzība pret šādiem organismiem ir nepieciešama ne tikai tādēļ, lai novērstu ražas zaudējumus, bet arī lai kāpinātu lauksaimniecības produktivitāti. (5) Sistemātiskai cīņai pret kaitīgiem organismiem Kopienā, ieviešot tajā fitosanitāro režīmu, kas piemērojams šajā telpā bez iekšējām robežām, būtu visai ierobežoti panākumi, ja vienlaicīgi netiktu veikti aizsardzības pasākumi pret šo organismu ievešanu Kopienā. (6) Šādu pasākumu nepieciešamība ir jau sen atzīta, un tie ir paredzēti daudzu valstu tiesību aktos un starptautiskās konvencijās, arī 1951. gada 6. decembra Starptautiskajā augu aizsardzības konvencijā (SAAK), kas noslēgta Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizācijā (FAO) un kam ir liela nozīme visā pasaulē. (7) Viens no svarīgākajiem pasākumiem paredz uzskaitīt īpaši kaitīgos organismus, kuru ievešana Kopienā ir jāaizliedz, kā arī tos kaitīgos organismus, kuru ievešana dalībvalstīs arī jāaizliedz, ja tos pārnēsā daži augi vai augu produkti. (8) Dažus no šiem kaitīgajiem organismiem nevar efektīvi pārbaudīt, ievedot augus vai augu produktus no šo organismu izplatības valstīm. Tādēļ vismaz nepieciešamības gadījumā jāparedz iespēja aizliegt ievest dažus augus un augu produktus vai jāparedz īpašas pārbaudes ražotājvalstīs. (9) Šādas fitosanitārijas pārbaudes jāpiemēro tikai produktiem, kā izcelsme ir trešajās valstīs, un gadījumos, kad pastāv pārliecinoši pierādījumi, ka nav ievērota kāda no fitosanitārajām normām. (10) Dažos apstākļos jāpieļauj atkāpes no atsevišķām normām. Pieredze rāda, ka dažām atkāpēm var būt piemērojama tāda pati steidzamības pakāpe, kādu piemēro drošības noteikumiem. Tāpēc šajā direktīvā paredzētā steidzamā izskatīšana ir jāpiemēro arī šīm atkāpēm. (11) Pagaidu drošības pasākumi, kas nav noteikti šajā direktīvā, parasti jāpieņem dalībvalstij, kurā rodas problēmas saistībā ar kaitīgu organismu ievešanas un izplatības draudiem. Par visiem gadījumiem, kad jāveic drošības pasākumi, ir jāinformē Komisija. (12) Ņemot vērā, ka augu un augu produktu tirdzniecībai starp Francijas Aizjūras departamentiem un pārējo Kopienu ir liela nozīme, šīs direktīvas noteikumus būtu ieteicams piemērot arī tur. Paturot prātā lauksaimnieciskās ražošanas īpatnības Francijas Aizjūras departamentos, būtu lietderīgi paredzēt papildu aizsardzības pasākumus, pamatojoties uz augu aizsardzības apsvērumiem. Šīs direktīvas noteikumi jāpapildina arī ar aizsardzības pasākumiem pret kaitīgu organismu ievešanu Francijas aizjūras departamentos no citiem Francijas reģioniem. (13) Padomes 1991. gada 26. jūnija Regula (EEK) Nr. 1911/91 par Kopienas tiesību aktu piemērošanu Kanāriju salās [5] paredz integrēt Kanāriju salas Kopienas muitas teritorijā un attiecināt uz tām kopējo politiku dažādās jomās. Saskaņā ar minētās regulas 2. un 10. pantu, kopējo lauksaimniecības politiku jāsāk piemērot, stājoties spēkā īpašam apgādes režīmam. Tā jāpiemēro kopā ar īpašiem pasākumiem, kas skar lauksaimniecisko ražošanu. (14) Padomes 1991. gada 26. jūnija Lēmumā 91/314/EEK, ar ko izveidota īpaša izvēles programma, kas ņem vērā Kanāriju salu nomaļo atrašanos okeānā (Poseican) [6], ir izklāstīti pamatprincipi, kuri jāievēro, risinot šo salu īpašās problēmas un grūtības. (15) Tādēļ, pielāgojoties īpašiem fitosanitārajiem apstākļiem Kanāriju salās, ir ieteicams dažu šajā direktīvā paredzēto pasākumu piemērošanu pagarināt par sešiem mēnešiem pēc dienas, līdz kurai dalībvalstīs jāievieš jaunie noteikumi Francijas Aizjūras departamentu un Kanāriju salu aizsardzībai, kas izriet no šīs direktīvas pielikumiem. (16) Ievērojot šīs direktīvas mērķus, ir ieteicams pārņemt sertifikātu paraugus, kas apstiprināti saskaņā ar SAAK 1979. gada 21. novembra redakciju un kuru tipveida forma izstrādāta ciešā sadarbībā ar starptautiskām organizācijām. Būtu arī ieteicams izstrādāt normas attiecībā uz šādu sertifikātu izsniegšanas nosacījumiem, normas iepriekšējo paraugu izmantošanai pārejas laikā, kā arī sertificēšanas nosacījumus, ja augu un augu produktu izcelsme ir trešās valstīs. (17) Ievedot augus un augu produktus no trešām valstīm, iestādēm, kas šajās valstīs atbild par sertifikātu izsniegšanu, parasti jābūt pilnvarotām saskaņā ar SAAK. Būtu vēlams sastādīt šādu iestāžu sarakstus trešajās valstīs, kas nav līgumslēdzējas valstis. (18) Jāvienkāršo procedūra, kas jāievēro, veicot dažādus grozījumus šīs direktīvas pielikumos. (19) Jāprecizē šīs direktīvas darbības joma attiecībā uz kokmateriāliem. Šim nolūkam būtu lietderīgi cita starpā izpētīt Kopienas regulās sīki izklāstītos kokmateriālu aprakstus. (20) Dažas sēklas nav iekļautas to augu, augu produktu un citu objektu sarakstā šīs direktīvas pielikumos, kas jāpakļauj fitosanitārajai pārbaudei izcelsmes valstī vai nosūtītājvalstī, pirms tos atļaut ievest Kopienā vai izmantot Kopienas iekšējā tirdzniecībā. (21) Atsevišķos gadījumos jāparedz, ka Komisija oficiāli pārbauda augus, augu produktus un citus no trešām valstīm ievedamos objektus ārpuskopienas izcelsmes valstī. (22) Kopienā veicamās pārbaudes jāuztic Komisijas algotiem ekspertiem, kā arī Komisijas rīcībā esošiem dalībvalstu algotiem ekspertiem. Šo ekspertu uzdevumi jāprecizē atkarībā no nepieciešamajām darbībām, ko paredz Kopienas fitosanitārais režīms. (23) Šis režīms turpmāk attiecināms ne tikai uz tirdzniecību starp dalībvalstīm un trešajām valstīm, bet arī uz tirdzniecību atsevišķu dalībvalstu iekšienē. (24) Visiem Kopienas reģioniem principā vajadzētu vienādā mērā gūt labumu no aizsardzības pret kaitīgiem organismiem. Taču jāņem vērā atšķirīgie ekoloģiskie apstākļi un dažu kaitīgo organismu nevienādā izplatība. Šā iemesla dēļ būtu jānosaka fitosanitārā ziņā īpaši apdraudētas aizsargājamās zonas, nodrošinot tām īpašu aizsardzību atbilstīgi iekšējā tirgus apstākļiem. (25) Piemērojot Kopienas fitosanitāro režīmu Kopienai kā telpai bez iekšējām robežām un ieviešot aizsargājamās zonas, no vienas puses, jānošķir prasības, ko piemēro Kopienas produktiem, bet, no otras puses, prasības, ko piemēro trešo valstu importprecēm, kā arī jānoskaidro kaitīgie organismi, kas apdraud aizsargājamās zonas. (26) Vispiemērotākā vieta fitosanitāro pārbaužu veikšanai ir ražošanas vieta. Tāpēc šādas Kopienas produktu pārbaudes obligāti jāveic ražošanas vietā un tām jāpakļauj arī visi attiecīgie augi un augu produkti, ko tur audzē, ražo, izmanto vai kas tur atrodas cita iemesla dēļ, kā arī tur izmantojamais augsnes substrāts. Lai šāda pārbaužu sistēma darbotos efektīvi, visiem ražotājiem oficiāli jāreģistrējas. (27) Lai nodrošinātu efektīvāku Kopienas fitosanitārā režīma piemērošanu iekšējā tirgū, jāparedz iespēja fitosanitāro pārbaužu veikšanai izmantot arī citas esošās amatpersonas, ne tikai dalībvalstu oficiālo augu aizsardzības dienestu amatpersonas, kuru izglītība Kopienai jākoordinē un finansiāli jāatbalsta. (28) Ja pārbaužu rezultāti ir apmierinoši, starpvalstu tirdzniecībā izmantojamā fitosanitārā sertifikāta vietā Kopienas produktiem piešķir attiecīgu pazīšanas zīmi (augu pasi) atkarībā no produkta veida, lai nodrošinātu tā brīvu apriti Kopienā vai tās reģionos, kuros šī augu pase ir derīga. (29) Jāprecizē oficiālie pasākumi, kas jāveic, ja pārbaužu rezultāti nav apmierinoši. (30) Lai nodrošinātu Kopienas fitosanitārā režīma ievērošanu iekšējā tirgū, jāizveido oficiālo pārbaužu sistēma, kas darbojas produkcijas tirdzniecības gaitā. Šādai sistēmai jābūt, cik vien iespējams, drošai un vienotai visā Kopienā, taču tajā nevajadzētu ietvert konkrētas pārbaudes uz dalībvalstu robežām. (31) Iekšējā tirgū produkti, kā izcelsme ir trešajās valstīs, parasti jāpakļauj fitosanitārajai pārbaudei, tos pirmoreiz ievedot Kopienā. Ja pārbaužu rezultāti ir apmierinoši, trešo valstu produktiem piešķir augu pasi, kas tiem nodrošina brīvu apriti tādā pašā veidā kā Kopienas produktiem. (32) Lai nodrošinātu vajadzīgās garantijas apstākļos, kas radušies pēc iekšējā tirgus izveides, ir svarīgi atsevišķu valstu un Kopienas mērogā nostiprināt fitosanitāro pārbaužu infrastruktūru uz Kopienas ārējām robežām, īpašu uzmanību pievēršot dalībvalstīm, caur kurām to ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ preces ieved Kopienā. Komisija piedāvā iekļaut Eiropas Savienības kopbudžetā šim nolūkam vajadzīgos līdzekļus. (33) Lai uzlabotu Kopienas fitosanitārā režīma efektivitāti iekšējā tirgū, dalībvalstīm jāsaskaņo par fitosanitāriju atbildīgā personāla darba pienākumi. Komisija līdz 1993. gada 1. janvārim iesniegs Kopienas fitosanitārās prakses kodeksu. (34) Dalībvalstis turpmāk nevarēs pieņemt īpašus fitosanitāros noteikumus augu vai augu produktu, kuru izcelsme ir citās dalībvalstīs, ievešanai savā teritorijā. Visi noteikumi, kas skar fitosanitārās prasības augiem un augu produktiem, jāizstrādā Kopienas mērogā. (35) Jāizveido Kopienas finanšu iemaksu sistēma, lai Kopienas mērogā sadalītu iespējamo riska nastu, kas vēl pastāv tirdzniecībā Kopienas fitosanitārā režīma apstākļos. (36) Lai nepieļautu inficēšanos ar kaitīgiem organismiem, kas ievesti no trešajām valstīm, jābūt Kopienas finanšu iemaksām, kas paredzētas fitosanitāro pārbaužu infrastruktūras nostiprināšanai uz Kopienas ārējām robežām. (37) Šis režīms paredz arī pienācīgu atbalstu dažu izdevumu segšanai, dalībvalstīm veicot īpašus pasākumus, lai ierobežotu un vajadzības gadījumā novērstu inficēšanos ar kaitīgiem organismiem, kas ievesti no trešajām valstīm vai citiem Kopienas apvidiem, un iespēju robežās atlīdzinātu radušos kaitējumu. (38) Steidzamā kārtā sīki jāizstrādā Kopienas finanšu iemaksu mehānisms. (39) Komisijai jāsaņem izsmeļošas ziņas par minēto kaitīgo organismu iespējamiem izplatīšanās cēloņiem. (40) Cita starpā Komisijai jāpārrauga Kopienas fitosanitārā režīma pareiza piemērošana. (41) Jānoskaidro, vai kaitīgo organismu ievešana notikusi nepietiekamu apskašu vai pārbaužu dēļ. Seku novēršanai jāpiemēro Kopienas tiesību akti, ņemot vērā konkrētus īpašus pasākumus. (42) Dalībvalstīm un Komisijai cieši jāsadarbojas Pastāvīgajā augu veselības komitejā, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 76/894/EEK [7]. (43) Šī direktīva nedrīkst ierobežot dalībvalstu saistības attiecībā uz VIII pielikuma B daļā noteiktajiem pārņemšanas un piemērošanas termiņiem, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants 1. Šī direktīva attiecas uz aizsardzības pasākumiem pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu dalībvalstīs no citām dalībvalstīm vai trešajām valstīm. Tā attiecas arī uz: a) aizsardzības pasākumiem pret kaitīgu organismu izplatīšanos Kopienā saistībā ar augu, augu produktu un ar tiem saistītu objektu apriti kādā dalībvalstī, sākot no 1993. gada 1. jūnija; b) aizsardzības pasākumiem pret kaitīgu organismu ievešanu Francijas Aizjūras departamentos no citiem Francijas reģioniem un otrādi – citos Francijas reģionos no Francijas Aizjūras departamentiem; c) aizsardzības pasākumiem pret kaitīgu organismu ievešanu Kanāriju salās no citiem Spānijas reģioniem un otrādi – citos Spānijas reģionos no Kanāriju salām. 2. Neskarot priekšnosacījumus, kas jārada fitosanitārā stāvokļa aizsardzībai dažos Kopienas reģionos, ņemot vērā atšķirīgos lauksaimniecības un ekoloģiskos apstākļus, var noteikt aizsardzības pasākumus, pamatojoties uz augu fitosanitārajiem aizsardzības pasākumiem Francijas Aizjūras departamentos un Kanāriju salās, kas ir papildus šajā direktīvā noteiktajiem pasākumiem saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru. 3. Šī direktīva neattiecas uz Seūtu un Meliļu. 4. Katra dalībvalsts izveido vai izraugās vienu centrālo iestādi, kas valsts valdības pakļautībā cita starpā atbild par koordinācijas un sakaru nodrošināšanu, risinot fitosanitārijas jautājumus saskaņā ar šo direktīvu. Šim nolūkam būtu vēlams izraudzīties oficiālo augu aizsardzības dienestu, kas izveidots saskaņā ar Starptautisko augu aizsardzības konvenciju (SAAK). Par to un par visām turpmākām izmaiņām paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai. 5. Kas attiecas uz aizsardzības pasākumiem pret kaitīgu organismu ievešanu citos Francijas reģionos un pārējās dalībvalstīs no Francijas Aizjūras departamentiem, kā arī pret to izplatīšanos Francijas Aizjūras departamentos, šā panta 1. punkta a) apakšpunktā, 3. panta 4. punktā, 4. panta 2. un 4. punktā, 5. panta 2. un 4. punktā, 6. panta 5. un 6. punktā, 10. panta 1. un 2. punktā un 13. panta 8., 10. un 11. punktā minētos datumus aizstāj ar datumu, kas sakrīt ar sešu mēnešu termiņa beigām, skaitot no dienas, līdz kurai dalībvalstīm jāievieš jaunie noteikumi Francijas aizjūras departamentu aizsardzībai, rīkojoties saskaņā ar I līdz V pielikumu. No tās pašas dienas svītro šā panta 1. punkta b) apakšpunktu un 2. punktu. 6. Kas attiecas uz aizsardzības pasākumiem pret kaitīgu organismu ievešanu citos Spānijas reģionos un pārējās dalībvalstīs no Kanāriju salām, kā arī pret to izplatīšanos Kanāriju salās, šā panta 1. punkta a) apakšpunktā, 3. panta 4. punktā, 4. panta 2. un 4. punktā, 5. panta 2. un 4. punktā, 6. panta 5. un 6. punktā, 10. panta 1. un 2. punktā un 13. panta 8., 10. un 11. punktā minētos datumus aizstāj ar datumu, kas sakrīt ar sešu mēnešu termiņa beigām, skaitot no dienas, līdz kurai dalībvalstīm jāievieš jaunie noteikumi Kanāriju salu aizsardzībai, rīkojoties saskaņā ar I līdz V pielikumu. No tās pašas dienas svītro šā panta 1. punkta c) apakšpunktu. 2. pants 1. Šajā direktīvā: a) uzskata, ka augi ir dzīvi augi un dzīvas augu daļas, ieskaitot sēklas; pie dzīvām augu daļām pieskaitāmi: - augļi vārda botāniskajā nozīmē, izņemot uzglabāšanai sasaldētus augļus, - dārzeņi, izņemot uzglabāšanai sasaldētus dārzeņus, - bumbuļi, bumbuļsīpoli, sīpoli, sakneņi, - griezti ziedi, - zari ar lapām, - nozāģēti koki ar lapotni, - augu audu kultūras; uzskata, ka sēklas ir sēklas vārda botāniskajā nozīmē, izņemot sēklas, kas nav paredzētas sēšanai; b) uzskata, ka augu produkti ir augu izcelsmes produkti, neapstrādāti vai pēc vienkāršas apstrādes, tiktāl, ka tie vairs nav augi; c) uzskata, ka stādīšana ir jebkura augu novietošana, kas nodrošina to turpmāku augšanu, reproducēšanu vai pavairošanu; d) uzskata, ka pie augiem, kas paredzēti stādīšanai, pieskaitāmi: - jau iestādīti augi, kas netiks pārstādīti vai kuri būs jāpārstāda pēc ievešanas, vai - augi, kas ievešanas brīdī nav iestādīti, bet kuri tiks iestādīti vēlāk; e) uzskata, ka kaitīgi organismi ir dzīvnieku vai augu valsts izcelsmes kaitēkļi, kas apdraud augus vai augu produktus, vai ka tie ir vīrusi, mikoplazma vai citi patogēni; f) uzskata, ka augu pase ir oficiāla uzlīme, kas apliecina, ka ir izpildīti šīs direktīvas noteikumi attiecībā uz fitosanitārajiem normatīviem un īpašajām prasībām, un ka tā ir: - standartizēta Kopienas mērogā dažādiem augu un augu produktu veidiem, un - sagatavota dalībvalsts oficiālajā atbildīgajā iestādē un izsniegta saskaņā ar ieviešanas noteikumiem, kuri sīki reglamentē augu pases izsniegšanas kārtību. Īpašiem produktu veidiem var izraudzīties nevis uzlīmi, bet citu oficiāli saskaņotu marķējumu saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru. Standartizāciju panāk saskaņā ar šīs direktīvas 8. pantā noteikto procedūru. Standartizācijas gaitā augu pasēm, kas saskaņā ar 10. panta 1. punkta otro daļu nav derīgas visos Kopienas reģionos, nosaka atšķirīgu marķējumu; g) dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes ir: i) dalībvalsts oficiālais augu aizsardzības dienests(-i), kas minēts(-i) 1. panta 4. punktā; vai ii) jebkura valsts iestāde, kas izveidota - valsts mērogā, - vai reģionālajā līmenī valsts iestāžu pārraudzībā, ievērojot attiecīgās dalībvalsts konstitūcijā noteiktos ierobežojumus. Dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes var saskaņā ar valsts likumiem deleģēt šajā direktīvā paredzēto uzdevumu veikšanu jebkurai juridiskai personai savā pakļautībā un pārraudzībā neatkarīgi no tā, vai šī persona ir publisko vai privāto tiesību subjekts, uzticot tai saskaņā ar tās oficiāli apstiprinātajiem statūtiem pildīt vienīgi konkrētas publiskas funkcijas, ja vien šī juridiskā persona un tās darbinieki nav personīgi ieinteresēti veicamo pasākumu iznākumā. Dalībvalstis nodrošina ciešu sadarbību starp pirmās daļas ii) un i) apakšpunktā minētajām iestādēm. Turklāt saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru var apstiprināt arī citas juridiskas personas, kas reģistrētas pirmās daļas i) apakšpunktā minēto iestāžu vai iestādes vārdā un rīkojas šīs iestādes pakļautībā un pārraudzībā, ja vien šī persona nav personīgi ieinteresēta veicamo pasākumu iznākumā. Centrālā iestāde, kas minēta 1. panta 4. punktā, informē Komisiju par attiecīgās dalībvalsts atbildīgajām oficiālajām iestādēm. Komisija šo informāciju nosūta pārējām dalībvalstīm; h) uzskata, ka aizsargājamā zona ir tāda zona Kopienā, kurā: - kaut arī tur pastāv labvēlīgi apstākļi, nav endēmiski sastopami vai izplatīti viens vai vairāki šajā direktīvā minētie kaitīgie organismi, kas izplatīti vienā vai vairākos Kopienas reģionos, - nonākot labvēlīgos ekoloģiskajos apstākļos, pastāv dažiem kultūraugiem kaitīgu organismu izplatīšanās draudi, kaut arī šie organismi nav endēmiski sastopami vai izplatīti Kopienā, un kas, kā atzīts saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, atbilst pirmajā un otrajā ievilkumā noteiktajiem nosacījumiem un kurā – pirmajā ievilkumā minētajā gadījumā – pēc attiecīgās dalībvalsts(-u) pieprasījuma, kā arī, pamatojoties uz veikto pienācīgo apsekojumu rezultātiem, kas noteikti 21. pantā minēto ekspertu pārraudzībā saskaņā ar tajā noteikto procedūru, nav gūti pierādījumi, kas liecinātu par pretējo. Otrajā ievilkumā minētajā gadījumā apsekojumu veikšana nav obligāta. Uzskata, ka kaitīgs organisms ir izplatīts kādā teritorijā, ja ir zināms, ka tas tur sastopams, un ja nav oficiāli veikti tā apkarošanas pasākumi vai vismaz divus gadus pēc kārtas šādi pasākumi izrādījušies neefektīvi. Gadījumā, kas minēts pirmās daļas pirmajā ievilkumā, attiecīgā(-à) dalībvalsts(-is) oficiāli veic regulārus un sistemātiskus apsekojumus, pārbaudot tādu organismu klātbūtni, attiecībā pret kuriem pasludināta aizsargājamā zona. Par katru šādu organismu atradumu tūlīt informē Komisiju. Pastāvīgā augu veselības komiteja novērtē šāda atraduma risku un lemj par piemērotu rīcību saskaņā ar 18. pantā minēto procedūru. Precīzākus pirmajā un trešajā daļā minētos apsekojumus var noteikt saskaņā ar 18. pantā minēto procedūru, pamatojoties uz atzītiem zinātnes un statistikas principiem. Iepriekš minēto apsekojumu rezultātus paziņo Komisijai. Komisija šo informāciju nosūta pārējām dalībvalstīm. Komisija līdz 1998. gada 1. janvārim iesniedz Padomei ziņojumu par aizsargājamo zonu darbību, vajadzības gadījumā pievienojot pienācīgus priekšlikumus; i) apliecinājumu vai pasākumu uzskata par oficiālu, ja, neskarot 21. panta noteikumus, to veikuši: - dalībvalsts oficiālā augu aizsardzības dienesta pārstāvji vai citi ierēdņi viņu uzdevumā, ja apliecinājumi vai pasākumi ir saistībā ar 7. panta 1. punktā vai 8. panta 2. punktā norādīto sertifikātu izsniegšanu, - šādi pārstāvji, ierēdņi vai vienas no dalībvalsts atbildīgo oficiālo iestāžu kompetenti darbinieki, visos pārējos gadījumos ievērojot nosacījumu, ka šie darbinieki nav personīgi ieinteresēti veicamo pasākumu iznākumā un atbilst obligātajām kvalifikācijas prasībām. Dalībvalstis nodrošina, lai to ierēdņiem un kompetentajiem darbiniekiem būtu vajadzīgā kvalifikācija, kas viņiem ļauj pienācīgi piemērot šo direktīvu. Saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, var izstrādāt šo personu kvalifikācijas vadlīnijas. Komisija Augu veselības pastāvīgajā komitejā izveido Kopienas programmas, kas paredz attiecīgo ierēdņu un kompetento darbinieku tālākizglītošanu, lai tuvinātu valsts mērogā iegūtās zināšanas un pieredzi iepriekš minētajam kvalifikācijas līmenim, un pārrauga to izpildi. Tā iesaistās šīs tālākizglītošanas finansēšanā un šim nolūkam ierosina iekļaut vajadzīgos līdzekļus Kopienas budžetā. 2. Ja vien nav skaidri norādīts citādi, šīs direktīvas noteikumi attiecas uz kokmateriāliem tikai tiktāl, ciktāl tie pilnīgi vai daļēji saglabājuši savu dabisko apaļo virsmu, ar mizu vai bez tās, vai tie ir šķeldu, skaidu, zāģskaidu, koksnes atlikumu vai atgriezumu veidā. Izņemot noteikumus, kas skar V pielikumu, tie attiecas arī uz kokmateriāliem neatkarīgi no tā, vai tie atbilst pirmajā daļā minētajiem nosacījumiem, ja tie kalpo kā kravas stiprinājums, starplikas, paletes vai iepakojuma materiāls, ko faktiski izmanto, pārvadājot jebkurus objektus, ja vien kokmateriāli var radīt draudus augu veselībai. 3. pants 1. Dalībvalstis aizliedz ievest savā teritorijā I pielikuma A daļā uzskaitītos kaitīgos organismus. 2. Dalībvalstis aizliedz ievest savā teritorijā II pielikuma A daļā uzskaitītos augus un augu produktus, ja tie satur attiecīgos kaitīgos organismus, kas uzskaitīti minētajā pielikumā. 3. Panta 1. un 2. punktu nepiemēro apstākļos, kas nosakāmi saskaņā ar 17. pantā izklāstīto procedūru, ja augus, izņemot stādīšanai paredzētos augus, tikai viegli skāruši I pielikuma A daļā vai II pielikuma A daļā uzskaitītie kaitīgie organismi, par kuriem iepriekš panākta vienošanās ar iestādēm, kuras pārstāv dalībvalstis fitosanitārijas jomā. 4. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, dalībvalstis nodrošina 1. un 2. punkta piemērošanu arī gadījumos, kad minēto kaitīgo organismu izplatība ir saistīta ar augu, augu produktu vai citu objektu apriti dalībvalsts teritorijā. 5. No 1993. gada 1. jūnija dalībvalstis aizliedz attiecīgajās aizsargājamās zonās ievest un izplatīt: a) kaitīgos organismus, kas uzskaitīti I pielikuma B daļā; b) augus un augu produktus, kas uzskaitīti II pielikuma B daļā, ja tie satur tur uzskaitītos kaitīgos organismus. 6. Saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru: a) I un II pielikumā uzskaitītos kaitīgos organismus sīkāk iedala šādi: - organismus, kuri nav konstatēti nevienā Kopienas reģionā un ir jāuzmana visā Kopienā, attiecīgi iekļauj I pielikuma A daļas I iedaļā un II pielikuma A daļas I iedaļā, - organismus, kuri konstatēti Kopienā, taču nav endēmiski sastopami vai izplatīti Kopienas iekšienē, un kuri ir jāuzmana visā Kopienā, attiecīgi iekļauj I pielikuma A daļas II iedaļā un II pielikuma A daļas II iedaļā, - pārējos organismus attiecīgi iekļauj I pielikuma B daļā un II pielikuma B daļā iepretim attiecīgajām aizsargājamajām zonām; b) kaitīgos organismus, kas ir endēmiski sastopami vai izplatīti vienā vai vairākos Kopienas reģionos, svītro no saraksta, izņemot a) apakšpunkta otrajā un trešajā ievilkumā minētos organismus; c) I un II pielikuma virsrakstus un to dažādās daļas un iedaļas saskaņo ar a) un b) apakšpunktu. 7. Saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, ja vien nav skaidri norādīts citādi, var nolemt, ka dalībvalstis noteic, ka: a) to teritorijā aizliegts tieši vai netieši ievest un izplatīt noteiktus organismus, kas, kā uzskata, ir kaitīgi augiem vai augu produktiem, bet kuri nav uzskaitīti I un II pielikumā, vai ka ir vajadzīga īpaša atļauja, ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar to pašu procedūru; b) to teritorijā aizliegts ievest un izplatīt noteiktus organismus, kas uzskaitīti II pielikumā, bet kuri sastopami uz augiem, kas nav uzskaitīti minētajā pielikumā, un kuri, kā uzskata, ir kaitīgi augiem vai augu produktiem, vai ka ir vajadzīga īpaša atļauja, ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar to pašu procedūru; c) to teritorijā aizliegts izolētā veidā ievest un izplatīt noteiktus organismus, kas uzskaitīti I un II pielikumā un kuri, kā uzskata, ir kaitīgi augiem vai augu produktiem, vai ka ir vajadzīga īpaša atļauja, ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar to pašu procedūru. Pirmā daļa attiecas arī uz tiem organismiem, kurus neskar Padomes 1990. gada 23. aprīļa Direktīva 90/220/EEK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izlaišanu dabas vidē [8] vai citi īpašie Kopienas noteikumi par ģenētiski modificētiem organismiem. Ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, 1. punktu un 5. punkta a) apakšpunktu, kā arī 2. punktu un 5. punkta b) apakšpunktu nepiemēro izmēģinājumiem vai zinātniskajiem pētījumiem un šķirņu selekcijas darbam. Pēc pirmajā daļā paredzēto pasākumu apstiprināšanas minēto daļu nepiemēro, ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, izmēģinājumiem vai zinātniskajiem pētījumiem un šķirņu selekcijas darbam. 4. pants 1. Dalībvalstis aizliedz ievest savā teritorijā augus un augu produktus, kas uzskaitīti III pielikuma A daļā, ja to izcelsme ir minētajā pielikuma daļā uzskaitītajās valstīs. 2. Dalībvalstis no 1993. gada 1. jūnija nodrošina aizliegumu ievest augus, augu produktus un citus III pielikuma B daļā uzskaitītos objektus attiecīgajās aizsargājamajās zonās, kas atrodas to teritorijā. 3. Direktīvas III pielikumu groza saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, iekļaujot tā A daļā augus, augu produktus un citus objektus, kas apdraud augu veselību visos Kopienas reģionos, un tā B daļā – augus, augu produktus un citus objektus, kas apdraud augu veselību tikai aizsargājamajās zonās. Turpat norāda arī aizsargājamās zonas. 4. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, 1. punktu vairs nepiemēro augiem, augu produktiem un citiem Kopienas izcelsmes objektiem. 5. Ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, 1. un 2. punktu nepiemēro izmēģinājumiem vai zinātniskajiem pētījumiem un šķirņu selekcijas darbam. 6. Ja nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi, dalībvalsts var noteikt, ka atsevišķi noteiktos gadījumos 1. un 2. punktu nepiemēro augiem, augu produktiem un citiem objektiem, ko audzē, iegūst vai izmanto tās tiešajā pierobežas zonā ar trešo valsti un ieved minētajā dalībvalstī izmantošanai pierobežas punktos tās teritorijā. Piešķirot šādu atvieglojumu, dalībvalsts norāda vietas nosaukumu un personu, kas tos izmanto. Šīs ziņas periodiski precizē un nodod Komisijas rīcībā. Augiem, augu produktiem un citiem objektiem, uz ko attiecas atvieglojums saskaņā ar pirmo daļu, nodrošina dokumentāru izcelsmes pierādījumu, norādot to vietu attiecīgajā trešajā valstī, kur iegūti minētie augi, augu produkti un citi objekti. 5. pants 1. Dalībvalstis aizliedz ievest savā teritorijā augus un augu produktus un citus IV pielikuma A daļā uzskaitītos objektus, ja nav ievērotas attiecīgās īpašās prasības, kuras norādītas minētajā pielikuma daļā. 2. Dalībvalstis no 1993. gada 1. jūnija aizliedz augu, augu produktus un citu IV pielikuma B daļā uzskaitīto objektu ievešanu un apriti aizsargājamajās zonās, ja nav ievērotas attiecīgās šajā pielikuma daļā norādītās īpašās prasības. 3. Ievērojot 18. pantā noteikto procedūru, groza IV pielikumu saskaņā ar 3. panta 6. punktā noteiktajiem kritērijiem. 4. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, dalībvalstis nodrošina 1. punkta piemērošanu arī augu, augu produktu un citu objektu apritei dalībvalsts teritorijā, taču neierobežojot 6. panta 7. punktu. Šo daļu, kā arī 1. un 2. punktu, nepiemēro augu, augu produktu, pārtikas produktu vai dzīvnieku barības apritei nelielos daudzumos, ja tie paredzēti īpašnieka vai saņēmēja nerūpnieciskām un nekomerciālām vajadzībām vai patēriņam pārvadājumu laikā, ja vien nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi. 5. Ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, 1., 2. un 4. punktu nepiemēro izmēģinājumiem vai zinātniskajiem pētījumiem un šķirņu selekcijas darbam. 6. Ja nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi, dalībvalsts var noteikt, ka atsevišķi noteiktos gadījumos 1., 2. un 4. punktu nepiemēro augiem, augu produktiem un citiem objektiem, ko audzē, iegūst vai izmanto tās tiešajā pierobežas zonā ar trešo valsti un ieved minētajā dalībvalstī izmantošanai pierobežas punktos tās teritorijā. Piešķirot šādu atvieglojumu, dalībvalsts norāda vietas nosaukumu un personu, kas tos izmanto. Šīs ziņas periodiski precizē un nodod Komisijas rīcībā. Augiem, augu produktiem un citiem objektiem, uz kuriem attiecas atvieglojums saskaņā ar pirmo daļu, nodrošina dokumentāru izcelsmes pierādījumu, norādot to vietu attiecīgajā trešajā valstī, kur iegūti minētie augi, augu produkti un citi objekti. 6. pants 1. Dalībvalstis nosaka, ka, vismaz ievedot augus, augu produktus un citus V pielikuma A daļā uzskaitītos objektus citā dalībvalstī, tie un to iepakojums oficiālā kārtā rūpīgi jāapskata vai nu pilnībā, vai ņemot raksturīgus paraugus, un, vajadzības gadījumā, oficiāli jāapskata arī transportlīdzeklis, ar kuru tos pārvadā, lai pārliecinātos, ka: a) tie nesatur I pielikuma A daļā uzskaitītos kaitīgos organismus; b) II pielikuma A daļā uzskaitītie augi un augu produkti nesatur attiecīgos kaitīgos organismus, kas uzskaitīti minētajā pielikuma daļā; c) IV pielikuma A daļā uzskaitītie augi, augu produkti un citi objekti atbilst attiecīgajām īpašajām prasībām, kas norādītas minētajā pielikuma daļā. 2. Tiklīdz ir apstiprināti 3. panta 6. punkta a) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā paredzētie pasākumi, šā panta 1. punktu piemēro vienīgi attiecībā uz I pielikuma A daļas II iedaļu, II pielikuma A daļas II iedaļu un IV pielikuma A daļas II iedaļu. Ja, veicot apskati saskaņā ar šo noteikumu, atklāj kaitīgus organismus, kas uzskaitīti I pielikuma A daļas I iedaļā vai II pielikuma A daļas I iedaļā, pieņem, ka 10. pantā minētie nosacījumi nav ievēroti. 3. Dalībvalstis nosaka 1. punktā minētos inspicēšanas pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību 3. panta 4., 5. un 7. punktam vai 5. panta 2. punktam, ja galamērķa dalībvalsts izmanto vienu no iepriekš minētajos pantos uzskaitītajām iespējām. 4. Dalībvalstis nosaka, ka IV pielikuma A daļā minētās sēklas, ko ieved citā dalībvalstī, oficiāli jāapskata, lai pārliecinātos, ka tās atbilst attiecīgajām īpašajām prasībām, kas uzskaitītas minētajā pielikuma daļā. 5. Sākot no 1993. gada 1. jūnija un neierobežojot 7. punktu, 1., 3. un 4. punktu, piemēro arī augu, augu produktu un citu objektu apritei dalībvalsts teritorijā. Panta 1., 3. un 4. punktu nepiemēro attiecībā uz I pielikuma B daļā vai II pielikuma B daļā uzskaitītajiem kaitīgajiem organismiem, bet IV pielikuma B daļā noteiktās īpašās prasības nepiemēro augu, augu produktu un citu objektu pārvadājumiem caur aizsargājamo zonu vai ārpus tās. Oficiālās apskates, kas minētas 1., 3. un 4. punktā, veic saskaņā ar šādiem noteikumiem: a) tās piemēro arī attiecīgajiem augiem vai augu produktiem, ko audzējis, ražojis vai izmantojis ražotājs vai kas viņa saimniecībā atrodas cita iemesla dēļ, kā arī tur izmantotajam augsnes substrātam; b) tās veic saimniecībā, vēlams, ražošanas vietā; c) tās periodiski veic piemērotā laikā, vismaz vienreiz gadā, obligāti veicot vismaz vizuālu apskati un neierobežojot IV pielikumā uzskaitītās īpašās prasības; var veikt papildu darbības, ja tās paredzētas saskaņā ar 8. punktu. Visus ražotājus, kas pakļauti otrajā daļā minētajai oficiālajai apskatei, kura jāveic saskaņā ar 1. līdz 4. punktu, iekļauj oficiālajā reģistrā, piešķirot reģistrācijas numuru, pēc kura tos var atpazīt. Pēc pieprasījuma šādi izveidoti oficiālie reģistri ir pieejami Komisijai. Ražotājam ir jāuzņemas zināmi pienākumi, kas noteikti saskaņā ar 8. punktu. Cita starpā viņam tūlīt jāinformē attiecīgās dalībvalsts atbildīgā oficiālā iestāde par visiem neparastiem kaitīgiem organismiem, simptomiem un visām citām augu anomālijām. Panta 1., 3. un 4. punktu nepiemēro augu, augu produktu, pārtikas produktu vai dzīvnieku barības apritei nelielos daudzumos, ja tie paredzēti īpašnieka vai saņēmēja nerūpnieciskām un nekomerciālām vajadzībām vai patēriņam pārvadājumu laikā, ja vien nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi. 6. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, dalībvalstis paredz, ka saskaņā ar 5. punkta trešo daļu oficiālajā vietējā, reģionālajā vai valsts reģistrā iekļauj arī dažus V pielikuma A daļā neuzskaitīto augu, augu produktu vai citu objektu ražotājus, kas norādīti saskaņā ar 8. punktu, vai ražošanas zonā esošās kolektīvās noliktavas, vai nosūtīšanas centrus. Tiem jebkurā brīdī var noteikt apskates, kas paredzētas 5. punkta otrajā daļā. Saskaņā ar 8. punktu var izveidot tādu sistēmu, kas, vajadzības gadījumā un ciktāl tas ir iespējams, ļauj noteikt dažu augu, augu produktu un citu objektu izcelsmi, paturot prātā ražošanas īpatnības vai tirdzniecības apstākļus. 7. Dalībvalstis, ja vien nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi, var atbrīvot: - no 5. un 6. punktā noteiktās oficiālās reģistrācijas mazos ražotājus vai pārstrādātājus, kam visu attiecīgo augu, augu produktu un citu objektu ražošana un pārdošana gala rezultātā ir paredzēta to personu vajadzībām vietējā tirgū, kuras nav profesionāli iesaistītas augu audzēšanā (vietējā apritē), vai - augu, augu produktu un citu objektu vietējo apriti no 5. un 6. punktā paredzētajām oficiālajām apskatēm, ja to izcelsme ir no ražotājiem, kam nav oficiāli jāreģistrējas. Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu un ņemot vērā gūto pieredzi, līdz 1998. gada 1. janvārim atkārtoti izskata šīs direktīvas noteikumus par vietējo apriti. 8. Ievērojot 18. pantā noteikto procedūru, var pieņemt izpildes noteikumus, kas attiecas uz: - mazāk stingriem nosacījumiem par augu, augu produktu un citu izsrādājumu apriti aizsargājamajā zonā, kas izveidota, lai pasargātu minētos augus, augu produktus un citus objektus no viena vai vairākiem kaitīgiem organismiem, - garantijām augu, augu produktu un citu objektu pārvadājumiem caur aizsargājamo zonu, kas izveidota, lai pasargātu minētos augus, augu produktus un citus objektus no viena vai vairākiem kaitīgiem organismiem, - oficiālo apskašu biežumu un grafiku, arī attiecībā uz 5. punkta otrās daļas c) apakšpunktā minēto turpmāko rīcību, - 5. punkta ceturtajā daļā minēto reģistrēto ražotāju pienākumiem, - 6. punktā minēto produktu specifikāciju un to produktu specifikāciju, kam paredzēta 6. punktā noteiktā sistēma, - citām prasībām saistībā ar 7. punktā minēto atbrīvojumu, jo īpaši prasībām, kas skar "mazā ražotāja" un "vietējā tirgus" jēdzienu un attiecīgās procedūras. 9. Izpildes noteikumus saistībā ar 5. punkta trešajā daļā minēto reģistrācijas kārtību un reģistrācijas numuru var pieņemt saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru. 7. pants 1. Ja, pamatojoties uz 6. panta 1. un 3. punktā noteikto apskati, uzskata, ka ir izpildīti tur izklāstītie nosacījumi, drīkst izdot fitosanitāro sertifikātu saskaņā ar VII pielikuma A daļā ietverto paraugu, kas sastādīts vismaz vienā no Kopienas oficiālajām valodām un aizpildīts (tas neattiecas uz zīmogu un parakstu) tikai ar lielajiem burtiem vai tikai mašīnrakstā, vēlams, vienā no galamērķa dalībvalsts oficiālajām valodām. Botāniskos nosaukumus atveido latīniski. Sertifikāts ar neapstiprinātiem labojumiem vai dzēsumiem ir nederīgs. Izsniegtām sertifikāta kopijām jābūt ar ierakstu vai spiedogu "kopija" vai "dublikāts". 2. Dalībvalstis nosaka, ka augus, augu produktus un citus V pielikuma A daļā uzskaitītos objektus nedrīkst ievest citā dalībvalstī, ja tiem nav pievienots fitosanitārais sertifikāts, kas izdots saskaņā ar 1. punktu. Fitosanitāro sertifikātu nedrīkst izdot agrāk kā 14 dienas pirms datuma, kurā augus, augu produktus un citus objektus izved no nosūtītājas dalībvalsts. 3. Pasākumus, kas jāveic dalībvalstīm saskaņā ar 6. panta 3. punktu, ciktāl tie skar IV pielikuma B daļā minētās sēklas, un saskaņā ar 6. panta 4. punktu, nosaka, ievērojot 17. pantā noteikto procedūru, vēlākais, 1991. gada 31. decembrī. 8. pants 1. Izņemot 2. punktā paredzētos gadījumus, dalībvalstis nosaka, ka augus, augu produktus un citus V pielikuma A daļā uzskaitītos objektus, kas ievesti to teritorijā no dalībvalsts un kas jāieved citas dalībvalsts teritorijā, atbrīvo no turpmākām apskatēm saskaņā ar 6. pantu, ja tiem pievienots dalībvalsts fitosanitārais sertifikāts, kurš izdots saskaņā ar VII pielikuma A daļā ietverto paraugu. 2. Ja augus, augu produktus vai citus objektus no kādas dalībvalsts sadala, uzglabā vai nomaina to iepakojumu citā dalībvalstī un tos pēc tam ieved kādā trešajā dalībvalstī, otrajai dalībvalstij nav jāveic jauna apskate saskaņā ar 6. pantu, ja tai oficiāli apliecināts, ka šie produkti netika pakļauti riskam, kura dēļ varētu apšaubīt to atbilstību 6. pantā izklāstītajiem nosacījumiem. Šajā gadījumā izdod reeksporta fitosanitāro sertifikātu tikai vienā oriģinālā saskaņā ar VII pielikuma B daļā noteikto paraugu, kas sagatavots vismaz vienā no Kopienas oficiālajām valodām un aizpildīts (tas neattiecas uz zīmogu un parakstu) tikai ar lielajiem burtiem vai tikai mašīnrakstā, vēlams, vienā no galamērķa dalībvalsts oficiālajām valodām. Šis sertifikāts jāpievieno fitosanitārajam sertifikātam, ko izdevusi pirmā dalībvalsts, vai minētā sertifikāta apliecinātajai kopijai. Šim sertifikātam var būt virsraksts "Reeksporta fitosanitārais sertifikāts". Direktīvas 8. panta 1. punkta otro daļu piemēro mutatis mutandis. Reeksporta fitosanitāro sertifikātu nedrīkst izdot agrāk kā 14 dienas pirms datuma, kurā augus, augu produktus vai citus objektus izved no reeksporta valsts. 3. Direktīvas 1. un 2. punktu piemēro arī tad, ja augus, augu produktus vai citus objektus ieved vairākās dalībvalstīs pēc kārtas. Ja šajā gadījumā izdod vairākus reeksporta sertifikātus, produktiem jāpievieno šādi dokumenti: a) jaunākais fitosanitārais sertifikāts vai apstiprināta kopija; b) jaunākais reeksporta fitosanitārais sertifikāts; c) reeksporta fitosanitārie sertifikāti, kas izdoti pirms b) apakšpunktā minētā sertifikāta, vai apstiprinātas kopijas. 9. pants 1. To augu, augu produktu vai citu objektu gadījumā, uz kuriem attiecas IV pielikuma A daļā noteiktās īpašās prasības, oficiālajam fitosanitārajam sertifikātam, kas nepieciešams saskaņā ar 7. pantu, jābūt izdotam šo augu, augu produktu un citu objektu izcelsmes valstī, ja vien: - tie nav kokmateriāli, kad saskaņā ar IV pielikuma A daļā noteiktajām īpašajām prasībām pietiek ar to, ka tie ir nomizoti, - citos gadījumos, kad tādā mērā IV pielikuma A daļā noteiktās īpašās prasības var izpildīt arī citur, nevis tikai izcelsmes vietā. 2. Panta 1. punktu piemēro arī IV pielikuma B daļā uzskaitītajiem augiem un augu produktiem, ko ieved dalībvalstīs, kuru nosaukums ir norādīts minētajā pielikuma daļā iepretim minētajiem produktiem. 10. pants 1. Ja, pamatojoties uz 6. panta 1., 3. un 4. punktā paredzēto apskati, ko veic saskaņā ar 6. panta 5. punktu, uzskata, ka šajos punktos izklāstītie nosacījumi ir ievēroti, 7. vai 8. pantā minēto fitosanitāro sertifikātu vietā no 1993. gada 1. jūnija izdod augu pasi, ievērojot noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar 4. punktu. Ja apskate neskar aizsargājamo zonu nosacījumus vai ja tiek uzskatīts, ka šie nosacījumi nav ievēroti, izsniegtā augu pase nav derīga šajās zonās un šādos gadījumos saskaņā ar 2. panta 1. punkta f) apakšpunktu tajā paredzēts izdarīt attiecīgo atzīmi. 2. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, augus, augu produktus un citus V pielikuma A daļas I iedaļā minētos objektus nedrīkst pārvadāt Kopienā, izņemot vietējos pārvadājumus 6. panta 7. punkta nozīmē, ja kopā ar tiem, to iepakojumu vai transportlīdzekļiem, ar ko tos pārvadā, nav augu pases, kas derīga attiecīgajā teritorijā un ir izdota saskaņā ar 1. punktu. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, augus, augu produktus un citus V pielikuma A daļas II iedaļā minētos objektus nedrīkst ievest vai pārvadāt norādītajā aizsargājamajā zonā, ja kopā ar tiem, to iepakojumu vai transportlīdzekļiem, ar ko tos pārvadā, nav augu pases, kas derīga šajā zonā un ir izdota saskaņā ar 1. punktu. Ja ir ievēroti 6. panta 8. punktā minētie nosacījumi, kas attiecas uz pārvadājumiem caur aizsargājamajām zonām, šo punkta daļu nepiemēro. Pirmo un otro daļu nepiemēro augu, augu produktu, pārtikas produktu vai dzīvnieku barības pārvadājumiem nelielos daudzumos, ja tie paredzēti īpašnieka vai saņēmēja nerūpnieciskām un nekomerciālām vajadzībām vai patēriņam pārvadājumu laikā un ja nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās risks. 3. Vēlāk un jebkurā Kopienas reģionā augu pasi var aizstāt ar citu augu pasi, ievērojot šādus noteikumus: - neierobežojot konkrētās prasības, kas paredzētas IV pielikumā vai citos gadījumos norādītas saskaņā ar 4. punktu, augu pasi var aizstāt vienīgi tad, ja sūtījumi ir sadalīti (un ja vairāki sūtījumi vai to daļas ir apvienotas) vai mainās sūtījumu fitosanitārais stāvoklis, - aizstāšana var notikt vienīgi pēc tādas fiziskas vai juridiskas personas pieprasījuma, kura ir vai nav ražotājs un kura mutatis mutandis iekļauta oficiālā reģistrā saskaņā ar 6. panta 5. punkta trešo daļu, - aizvietotājpasi var sagatavot tikai atbildīgā oficiālā iestāde tajā teritorijā, kurā atrodas pieprasītāja saimniecība, un vienīgi tad, ja ražotājs, veicot nosūtīšanu, var garantēt attiecīgā produkta identitāti un to, ka nepastāv infekcijas draudi, ko var izraisīt I un II pielikumā uzskaitītie kaitīgie organismi, - aizvietošanas gaitā jāievēro noteikumi, ko pieņem saskaņā ar 4. punktu, - aizvietotājpasē jābūt īpašai atzīmei, kas noteikta saskaņā ar 4. punktu un ietver sākotnējā ražotāja numuru un, ja mainās fitosanitārais stāvoklis, arī par šīm izmaiņām atbildīgā uzņēmēja numuru. 4. Ievērojot 18. pantā noteikto procedūru, var pieņemt izpildes noteikumus attiecībā uz: - sīki izstrādāto augu pasu izsniegšanas kārtību, kas noteikta 1. punktā, - to, ar kādiem nosacījumiem augu pasi drīkst aizstāt saskaņā ar 3. punkta pirmo ievilkumu, - aizvietotājpases saņemšanas kārtību, kas noteikta 3. punkta trešajā ievilkumā, - īpašo atzīmi, kas izdarāma aizvietotājpasē saskaņā ar 3. punkta piekto ievilkumu. 11. pants 1. Ja, pamatojoties uz 6. panta 1., 3. un 4. punktā paredzēto apskati, ko veic saskaņā ar 6. panta 5. punktu, secina, ka šo punktu nosacījumi nav ievēroti, augu pasi neizsniedz, neierobežojot minētā panta 2. punktu. 2. Īpašos gadījumos, ja, ņemot vērā attiecīgās apskates laikā iegūtos rezultātus, atklājas, ka daļa no augiem vai augu produktiem, ko audzējis, ražojis vai izmantojis ražotājs vai kuri kāda cita iemesla dēļ atrodas viņa uzņēmumā, arī kā daļa no izmantotā augsnes substrāta, nevar radīt apdraudējumu un veicināt kaitīgu organismu izplatību, minētajai daļai nepiemēro 1. punktu. 3. Gadījumos, kad piemēro 1. punktu, attiecībā uz augiem, augu produktiem vai augsnes substrātu paredz vienu vai vairākus šādus oficiālos pasākumus: - veic pienācīgu apstrādi, pēc kuras izsniedz attiecīgo augu pasi saskaņā ar 10. pantu, ja uzskata, ka apstrādes rezultātā ievēroti vajadzīgie nosacījumi, - veicot oficiālo pārraudzību, piešķir atļauju pārvietot tos uz zonām, kurās tie neradīs papildu apdraudējumu, - veicot oficiālo pārraudzību, piešķir atļauju pārvietot tos uz rūpnieciskās pārstrādes vietām, - iznīcināšanu. Ievērojot 18. pantā noteikto procedūru, var pieņemt izpildes noteikumus attiecībā uz: - to, ar kādiem nosacījumiem drīkst apstiprināt vienu vai vairākus pasākumus, kas minēti pirmajā daļā, - šādu pasākumu īpatnībām un nosacījumiem. 4. Gadījumos, kad piemēro 1. punktu, ražotāja darbību pilnībā vai daļēji aptur, kamēr noskaidro, ka kaitīgo organismu izplatīšanās draudi ir novērsti. Kamēr šī darbība ir apturēta, 10. pantu nepiemēro. 5. Ja, pamatojoties uz oficiālo apskati, ko veic saskaņā ar 6. panta 6. punktu, uzskata, ka tajā minētie produkti satur I un II pielikumā minētos kaitīgos organismus, mutatis mutandis piemēro šā panta 2., 3. un 4. punktu. 12. pants 1. Dalībvalstis nedrīkst pieprasīt papildu deklarāciju saistībā ar 7., 8. vai 9. pantā minēto fitosanitāro sertifikātu. 2. Ja konstatē, ka daļa no augu, augu produktu vai citu objektu kravas satur kaitīgos organismus, kas uzskaitīti I un II pielikumā, atlikušās daļas ievešanu neaizliedz, ja nerodas aizdomas, ka tā var saturēt kaitīgos organismus un pastāv to izplatīšanās iespējamība. 3. Dalībvalstis noteic, ka fitosanitārajos sertifikātos vai reeksporta fitosanitārajos sertifikātos, ko uzrāda, ievedot augus, augu produktus un citus objektus to teritorijā, kompetentais dienests iespiež ievešanas zīmogu, kurā jānorāda vismaz dienesta nosaukums un ievešanas datums. 4. Dalībvalstis nodrošina, ka to augu aizsardzības organizācija informē reeksporta dalībvalsts organizāciju par visiem augu, augu produktu vai citu objektu aizturēšanas gadījumiem, tos ievedot no minētās dalībvalsts, ja uz tiem attiecas aizliegumi vai ierobežojumi saistībā ar fitosanitārajiem pasākumiem. Šī informācija neierobežo pasākumus, kas pēc pirmās minētās augu aizsardzības organizācijas ieskatiem būtu jāveic saistībā ar aizturēto kravu, un tā jāsniedz, cik vien ātri iespējams, lai ieinteresētā augu aizsardzības organizācija varētu izpētīt šo gadījumu, jo īpaši, lai veiktu nepieciešamos pasākumus, kas turpmāk ļautu novērst līdzīgus atgadījumus un, vajadzības gadījumā un iespēju robežās, veiktu tādus pasākumus saistībā ar aizturēto kravu, kuri ir samērojami ar riska apmēriem katrā konkrētā gadījumā. Ievērojot 17. pantā noteikto procedūru, var izveidot vienotu informācijas sistēmu. 5. Sākot no 1993. gada 1. janvāra, dalībvalstis organizē oficiālas pārbaudes, lai nodrošinātu šīs direktīvas, jo īpaši, tās 10. panta 2. punkta noteikumu izpildi, ko veic izlases veidā un bez jebkādas diskriminācijas attiecībā uz augu, augu produktu vai citu objektu izcelsmi un ievērojot šādus noteikumus: - gadījumpārbaudes – ikreiz un jebkurā vietā, kad pārvadā augus, augu produktus un citus objektus, - gadījumpārbaudes saimniecībās, kur audzē, ražo, uzglabā vai piedāvā pārdošanai augus, augu produktus un citus objektus, kā arī pircēju uzņēmumos, - gadījumpārbaudes – vienlaicīgi ar jebkuru citu dokumentu pārbaudi, ko veic nevis fitosanitāro, bet citu iemeslu dēļ. Šīs pārbaudes regulāri jāveic uzņēmumos, kas iekļauti oficiālajā reģistrā saskaņā ar 10. panta 3. punktu un 13. panta 8. punktu, un tās var regulāri veikt uzņēmumos, kas iekļauti oficiālajā reģistrā saskaņā ar 6. panta 6. punktu. Pārbaudes var būt ar konkrētu mērķi, ja noskaidrojas, ka nav ievērots viens vai vairāki šīs direktīvas noteikumi. 6. Ja augus, augu produktus vai citus objektus komerciālām vajadzībām iepērk galīgie lietotāji, kas ir profesionāli augu ražotāji, viņiem vismaz vienu gadu jāsaglabā attiecīgās augu pases un jāreģistrē uzskaites dati. Inspektoriem nodrošina piekļūšanu augiem, augu produktiem vai citiem objektiem jebkurā ražošanas un tirdzniecības ķēdes posmā. Viņi ir tiesīgi veikt jebkuru vajadzīgo izmeklējumu, veicot attiecīgās oficiālās pārbaudes, arī saistībā ar augu pasēm un uzskaites datiem. 7. Veicot oficiālās pārbaudes, dalībvalstis var pieaicināt 21. pantā minētos ekspertus. 8. Ja, veicot oficiālās pārbaudes saskaņā ar 5. un 6. punktu, atklājas, ka augi, augu produkti vai citi objekti rada kaitīgu organismu izplatīšanās draudus, tiem piemēro oficiālus pasākumus saskaņā ar 11. panta 3. punktu. 13. pants 1. Dalībvalstis vismaz attiecībā uz V pielikuma B daļā uzskaitītajiem augiem, augu produktiem un citiem objektiem, ko ieved to teritorijā no trešajām valstīm, nosaka, ka: a) šie augi, augu produkti un citi objekti un to iepakojums oficiālā kārtā rūpīgi jāpārbauda pilnībā vai ņemot raksturīgus paraugus, un vajadzības gadījumā arī oficiālā kārtā rūpīgi jāpārbauda transportlīdzekļi, ar kuriem tos pārvadā, lai pārliecinātos, ciktāl to var noteikt: - ka tie nesatur I pielikuma A daļā uzskaitītos kaitīgos organismus, - II pielikuma A daļā uzskaitīto augu un augu produktu gadījumā, ka tie nesatur attiecīgos kaitīgos organismus, kas uzskaitīti minētajā pielikuma daļā, - IV pielikuma A daļā uzskaitīto augu, augu produktu un citu objektu gadījumā, ka tie atbilst attiecīgajām īpašajām prasībām, kas norādītas minētajā pielikuma daļā; b) tiem ir pievienoti 7. vai 8. pantā paredzētie sertifikāti un ka fitosanitāro sertifikātu nedrīkst izsniegt agrāk kā 14 dienas pirms datuma, kurā augus, augu produktus vai citus objektus izved no nosūtītājas valsts. Sertifikāti, kas noteikti 7. vai 8. pantā, ietver informāciju saskaņā ar SAAK pielikumā, kas grozīts 1979. gada 21. novembrī, noteikto paraugu neatkarīgi no tā formas, un tos izsniedz iestādes, kuras pilnvarotas šim nolūkam saskaņā ar SAAK vai, trešo valstu gadījumā, pamatojoties uz attiecīgās valsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem. Ievērojot 17. pantā noteikto procedūru, var sagatavot to iestāžu sarakstu, ko atsevišķas trešās valstis pilnvarojušas izdot sertifikātus. Atkāpjoties no pirmās daļas, pārejas laikā drīkst izmantot fitosanitāros sertifikātus, kas izdoti saskaņā ar SAAK pielikumā noteikto paraugu tā sākotnējā redakcijā. Šā laikposma beigu datumu var noteikt saskaņā ar 17. pantā noteikto procedūru. 2. Šā panta 1. punktu piemēro 6. panta 4. punktā un 7. panta 3. punktā minētajos gadījumos. 3. Dalībvalstis arī var noteikt, ka oficiāli jāpārbauda kravas, kā izcelsme ir trešajās valstīs un kurās nav deklarēti augi, augu produkti vai citi V pielikuma B daļā uzskaitītie objekti, ja pastāv nopietnas aizdomas, ka ir pārkāpti attiecīgie noteikumi. Ievērojot 17. pantā izklāstīto procedūru: - var noteikt, kādos gadījumos jāveic šādas pārbaudes, - var noteikt, kādas metodes izmantojamas šajās pārbaudēs. Ja pēc pārbaudes vēl paliek šaubas par kravas saturu, jo īpaši attiecībā uz augu ģinti, sugu vai izcelsmi, pieņem, ka sūtījums satur V pielikuma B daļā uzskaitītos augus, augu produktus vai citus objektus. 4. Ja nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi: - šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro augiem, augu produktiem un citiem objektiem, ko caur trešās valsts teritoriju pārvadā tieši starp diviem punktiem Kopienā, - šā panta 1. un 2. punktu un 4. panta 1. punktu nepiemēro tranzītpārvadājumiem caur Kopienas teritoriju, - šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro nelieliem augu, augu produktu, pārtikas produktu vai dzīvnieku barības daudzumiem, ja tie paredzēti īpašnieka vai saņēmēja nerūpnieciskām un nekomerciālām vajadzībām vai patēriņam pārvadājumu laikā. 5. Ievērojot nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro izmēģinājumiem vai zinātniskajiem pētījumiem un šķirņu selekcijas darbam. 6. Ja nepastāv kaitīgu organismu izplatīšanas draudi, dalībvalsts var noteikt, ka atsevišķi noteiktos gadījumos 1. un 2. punktu nepiemēro augiem, augu produktiem un citiem objektiem, ko audzē, iegūst vai izmanto tās tiešajā pierobežas zonā ar trešo valsti un ieved minētajā dalībvalstī izmantošanai pierobežas punktos tās teritorijā. Piešķirot šādu atvieglojumu, dalībvalsts norāda vietas nosaukumu un personu, kas tos izmanto. Šīs ziņas periodiski precizē un nodod Komisijas rīcībā. Augiem, augu produktiem un citiem objektiem, uz kuriem attiecas atvieglojums saskaņā ar pirmo daļu, nodrošina dokumentāru izcelsmes pierādījumu, norādot to vietu attiecīgajā trešajā valstī, kur iegūti minētie augi, augu produkti un citi objekti. 7. Komisija un kompetentās iestādes dažās trešās valstīs var panākt un apstiprināt tehniskās vienošanās saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, kas paredz, ka darbības saistībā ar šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajām pārbaudēm var veikt arī ieinteresētajā trešajā valstī Komisijas pakļautībā un saskaņā ar attiecīgajiem 21. panta noteikumiem, sadarbojoties ar oficiālo augu aizsardzības organizāciju minētajā valstī. 8. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, 1. punkta a) apakšpunktu attiecina uz kaitīgiem organismiem un īpašām prasībām, kas attiecīgi minētas I, II un IV pielikuma B daļā, ja sūta kravas uz aizsargājamo zonu. No minētās dienas 1. punktu piemēro gadījumos, kad Kopienā pirmo reizi ieved attiecīgos augus, augu produktus vai citus objektus, neierobežojot īpašās vienošanās, kas šajā sakarā panāktas starp Kopienu un dažām trešām valstīm. Dalībvalstis nodrošina, ka importētājus obligāti iekļauj oficiālajā reģistrā mutatis mutandis saskaņā ar 6. panta 5. punktu, neatkarīgi no tā, vai tie ir ražotāji. Dokumentu un identitātes pārbaudes, kā arī pārbaudes, kas paredzētas, lai nodrošinātu 4. panta noteikumu izpildi, jāveic tajā pašā vietā un tajā pašā laikā, kad veic pārējās administratīvās formalitātes attiecībā uz importu, ieskaitot muitas formalitātes. Fitosanitārās pārbaudes veic tajās vietās, kurās veic punkta trešajā daļā minētās pārbaudes, vai to vietu tuvumā. Dalībvalstu kompetentās iestādes nosūta Komisijai un pārējām dalībvalstīm iebraukšanas vietu sarakstu. Tomēr atsevišķos gadījumos fitosanitārās pārbaudes var veikt galapunktā, ja vien nodrošinātas īpašas garantijas attiecībā uz augu, augu produktu un citu objektu pārvadājumiem. Ievērojot 18. pantā noteikto procedūru, pieņem izpildes noteikumus, kuros var noteikt obligātos pārbaužu nosacījumus. Uzskata, ka fitosanitārās pārbaudes ir trešajā daļā minēto formalitāšu obligāta sastāvdaļa. No šā punkta noteikumiem dalībvalstis var atkāpties tikai saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti 7. punktā minēto tehnisko vienošanos ietvaros. 9. Paredz Kopienas finanšu iemaksas dalībvalstīs pārbaužu infrastruktūras objektu stiprināšanai, ciktāl tie ir saistīti ar fitosanitārajām pārbaudēm, ko veic saskaņā ar 8. punkta ceturto daļu. Šo iemaksu mērķis ir uzlabot pārbaudes punktu, izņemot galapunkta punktu, nodrošinājumu ar iekārtām un aparatūru, kas ir nepieciešama pārbaužu un apskašu veikšanai un, vajadzības gadījumā, 11. punktā paredzēto pasākumu veikšanai, lai pārsniegtu jau sasniegto līmeni, pildot obligātos nosacījumus, kuri noteikti izpildes noteikumos saskaņā ar 8. punkta ceturto daļu. Komisija šim nolūkam ierosina iekļaut pienācīgus līdzekļus Eiropas Savienības kopbudžetā. Nepārsniedzot šim nolūkam pieejamos līdzekļu limitus, Kopienas iemaksas nodrošina līdz 50 % izdevumu, kas tieši saistīti ar iekārtu un aparatūras uzlabošanu. Precīzi skaitļi ir noteikti izpildes regulā, ievērojot 18. pantā noteikto procedūru. Lēmumu par Kopienas finanšu iemaksu piešķiršanu un apmēriem pieņem saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, ņemot vērā ieinteresētās dalībvalsts sniegto informāciju un iesniegtos dokumentus un, vajadzības gadījumā, izmeklējumu rezultātus, ko Komisijas pakļautībā veikuši 21. pantā minētie eksperti, un šī summa ir atkarīga no šim nolūkam pieejamiem līdzekļiem. 10. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, 10. panta 1. un 3. punktu tādā pašā veidā piemēro augiem, augu produktiem vai citiem šā panta 1. punktā minētajiem objektiem, ja vien tie ir uzskaitīti V pielikuma A daļā un ja, ņemot vērā 8. punktā noteikto pārbaudi, uzskata, ka ir ievēroti 1. punktā minētie nosacījumi. 11. Sākot no 1993. gada 1. jūnija, ja, ņemot vērā 8. punktā paredzētās pārbaudes, uzskata, ka 1. punktā minētie nosacījumi nav ievēroti, uzreiz veic vienu vai vairākus šeit izklāstītos oficiālos pasākumus: - veic piemērotu apstrādi, ja uzskata, ka pēc šādas apstrādes tiks izpildīti šie nosacījumi, - izņem no kravas inficētu/kaitēkļu skartu produkciju, - ievieš karantīnu līdz brīdim, kad būs pieejami izmeklējumu vai oficiālo pārbaužu rezultāti, - neizsniedz atļauju nosūtīt produktus uz galapunktu ārpus Kopienas, - iznīcina kravu. Direktīvas 11. panta 3. punkta otro daļu piemēro mutatis mutandis. Veicot pirmās daļas otrajā ievilkumā minēto produkcijas izņemšanu vai neizsniedzot pirmās daļas ceturtajā ievilkumā minēto atļauju, dalībvalstis nosaka, ka attiecīgā atbildīgā oficiālā iestāde anulē fitosanitāros sertifikātus vai reeksporta fitosanitāros sertifikātus, kas jāuzrāda, ievedot augus, augu produktus vai citus objektus to teritorijā. Šādā gadījumā iepriekš minētās atbildīgās iestādes iespiež minētā sertifikāta titullapā redzamā vietā trīsstūra spiedogu ar uzrakstu "anulēts", obligāti norādot iestādes nosaukumu un anulēšanas datumu. Uzrakstam, ko iespiež ar lielajiem burtiem, jābūt vismaz vienā no Kopienas oficiālajām valodām. 14. pants Padome pēc Komisijas ierosinājuma pieņem pielikumu grozījumus. Tikmēr 17. pantā noteikto procedūru piemēro šādos gadījumos: a) papildinot III pielikumu ar to augu, augu produktu vai citu objektu pozīcijām, kuru izcelsme ir norādītās trešās valstis, ja: i) šīs pozīcijas ieviestas pēc tādas dalībvalsts lūguma, kura jau piemēro īpašus aizliegumus šādu produktu ievešanai no trešām valstīm; ii) kaitīgi organismi, kas sastopami izcelsmes valstī, apdraud augu veselību visā Kopienā vai tās daļā; un iii) ievešanas brīdī nevar droši konstatēt to iespējamo klātbūtni attiecīgajos produktos; b) papildinot citus pielikumus ar to augu, augu produktu vai citu objektu pozīcijām, kā izcelsme ir norādītajās trešās valstīs, ja: i) šīs pozīcijas ieviestas pēc tādas dalībvalsts lūguma, kura jau piemēro īpašus aizliegumus vai ierobežojumus šo produktu ievešanai no trešām valstīm, un ii) kaitīgi organismi, kas sastopami izcelsmes valstī, apdraud kultūraugu veselību visā Kopienā vai tās daļā, un nevar paredzēt iespējamā kaitējuma apmērus; c) izdarot grozījumus pielikumu B daļā pēc vienošanās ar attiecīgo dalībvalsti; d) izdarot jebkurus citus pielikumu grozījumus, kas izriet no zinātnes un tehnikas attīstības. 15. pants 1. Ievērojot 17. pantā noteikto procedūru vai, steidzamos gadījumos, 19. pantā noteikto procedūru, dalībvalstīm pēc pieprasījuma var atļaut noteikt atbrīvojumu: - no 4. panta 1. un 2. punkta attiecībā uz III pielikuma A un B daļas prasībām, neierobežojot 4. panta 5. punkta noteikumus, un no 5. panta 1. un 2. punkta, kā arī 13. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešā ievilkuma attiecībā uz citām IV pielikuma A daļas I iedaļā un IV pielikuma B daļā minētajām prasībām, - no 7. panta 2. punkta un 13. panta 1. punkta b) apakšpunkta attiecībā uz kokmateriāliem, ja pastāv līdzvērtīgi drošības pasākumi, ja noskaidrots, ka kaitīgo organismu izplatīšanās draudus var novērst, ņemot vērā vienu vai vairākus šeit norādītos faktorus: - augu vai augu produktu izcelsmi, - pienācīgu apstrādi, - īpašus drošības pasākumus, izmantojot augus vai augu produktus. Šo risku novērtē, izmantojot pieejamos zinātnes un tehnikas atzinumus; ja šī informācija ir nepietiekama, to papildina ar papildu izziņu vākšanu vai, vajadzības gadījumā, ar pētījumiem, ko veic Komisijas pakļautībā un saskaņā ar attiecīgajiem 21. panta noteikumiem attiecīgo augu, augu produktu vai citu objektu izcelsmes valstī. Jebkuru atļauju katrā atsevišķā gadījumā attiecina uz visu Kopienas teritoriju vai tās daļu saskaņā ar nosacījumiem, kas ņem vērā kaitīgo organismu izplatīšanās draudus, ko aizsargājamajās zonās vai atsevišķos reģionos rada attiecīgais produkts, un atšķirīgos lauksaimniecības un ekoloģiskos apstākļus. Šādos gadījumos attiecīgās dalībvalstis tiek nepārprotami atbrīvotas no dažām saistībām, kas izriet no iepriekš minētajiem noteikumiem, pieņemot lēmumus par atļauju piešķiršanu. Risku novērtē, izmantojot pieejamos zinātnes un tehnikas atzinumus. Ja šī informācija ir nepietiekama, to papildina ar papildu izziņu vākšanu vai, vajadzības gadījumā, ar pētījumiem, ko veic Komisija attiecīgo augu, augu produktu vai citu objektu izcelsmes valstī. 2. Kas attiecas uz 1. punktā paredzētajiem atbrīvojumiem, katrā atsevišķā gadījumā jābūt oficiālam apliecinājumam, ka ir ievēroti atbrīvojuma piešķiršanas nosacījumi. 3. Dalībvalstis informē Komisiju par atbrīvojumiem, kas piešķirti saskaņā ar 1. punktu. Komisija katru gadu paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm. Ievērojot 17. pantā noteikto procedūru, var atbrīvot dalībvalstis no pienākuma sniegt šīs ziņas. 16. pants 1. Katra dalībvalsts nekavējoties ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par visiem I pielikuma A daļas I iedaļā vai II pielikuma A daļas I iedaļā minētajiem kaitīgajiem organismiem, kas sastopami tās teritorijā, vai par I pielikuma A daļas II iedaļā vai B daļā un II pielikuma A daļas II iedaļā vai B daļā minēto kaitīgo organismu parādīšanos tajā dalībvalsts teritorijas daļā, kurā tie iepriekš nav konstatēti. Tā veic visus vajadzīgos pasākumus, lai iznīcinātu vai, ja tas nav iespējams, aizkavētu attiecīgo kaitīgo organismu izplatīšanos. Tā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par veiktajiem pasākumiem. 2. Katra dalībvalsts nekavējoties ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par visiem I vai II pielikumā neuzskaitīto kaitīgo organismu faktiskajiem vai šķietamajiem parādīšanās gadījumiem, kuri nav iepriekš konstatēti tās teritorijā. Tā arī informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par tās veiktajiem vai paredzamajiem aizsardzības pasākumiem. Šiem pasākumiem cita starpā jānovērš attiecīgo kaitīgo organismu izplatīšanās draudi pārējo dalībvalstu teritorijā. Kas attiecas uz augu, augu produktu vai citu objektu sūtījumiem no trešajām valstīm, ja uzskata, ka pastāv 1. punktā un šā punkta pirmajā daļā minēto kaitīgo organismu ievešanas vai izplatīšanās draudi, attiecīgā dalībvalsts nekavējoties veic nepieciešamos pasākumus, lai aizsargātu Kopienas teritoriju no minētajiem draudiem, un dara to zināmu Komisijai un pārējām dalībvalstīm. Ja dalībvalsts uzskata, ka pastāv citi varbūtēji draudi, kuri nav minēti otrajā daļā, tā nekavējoties ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par pasākumiem, kas pēc tās ieskatiem būtu jāveic. Ja tā uzskata, ka šie pasākumi netiks veikti vajadzīgajā laikā, lai novērstu kaitīgu organismu ievešanu vai izplatīšanos tās teritorijā, tā var veikt jebkurus pagaidu papildpasākumus pēc saviem ieskatiem, kamēr Komisija nav noteikusi pasākumus saskaņā ar 3. punktu. Komisija līdz 1992. gada 31. decembrim iesniedz Padomei ziņojumu par šā noteikuma nodrošināšanu kopā ar saviem priekšlikumiem. 3. Gadījumos, kas minēti 1. un 2. punktā, Komisija, cik vien ātri iespējams, noskaidro radušos stāvokli Augu veselības pastāvīgajā komitejā. Izmeklējumus uz vietas var veikt Komisijas pakļautībā un saskaņā ar attiecīgajiem 21. panta noteikumiem. Vajadzīgos pasākumus, ieskaitot tos, kas paredz pieņemt lēmumu par dalībvalstu veikto pasākumu atcelšanu vai grozīšanu, var noteikt, ievērojot 19. pantā izklāstīto procedūru. Komisija seko līdzi stāvokļa attīstībai un, ievērojot to pašu procedūru, groza vai atceļ minētos pasākumus atkarībā no apstākļiem. Kamēr nav noteikts pasākums saskaņā ar iepriekš minēto procedūru, dalībvalsts var turpināt piemērot izraudzītos pasākumus. 4. Vajadzības gadījumā sīki izstrādātus noteikumus 1. un 2. punkta piemērošanai pieņem saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru. 17. pants 1. Ja ir jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, Augu veselības pastāvīgās komitejas (turpmāk "komiteja") priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts pieprasījuma nekavējoties ierosina jautājuma izskatīšanu. 2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejā veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko atkarībā no jautājuma steidzamības var noteikt priekšsēdētājs. Atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kā tas noteikts Līguma 205. panta 2. punktā attiecībā uz lēmumiem, kuri Padomei jāapstiprina pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē tā, kā tas noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. 3. Ja pasākumi ir saskaņā ar komitejas atzinumu, Komisija tos apstiprina un uzreiz ievieš. Ja pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sagatavots, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome apstiprina pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja triju mēnešu laikā pēc priekšlikuma iesniegšanas Padome nav apstiprinājusi pasākumus, Komisija apstiprina ierosinātos pasākumus un nekavējoties tos īsteno, ja vien Padome ar vienkāršu balsu vairākumu nav noraidījusi minētos pasākumus. 18. pants 1. Ja ir jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, komitejas priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts pieprasījuma nekavējoties ierosina jautājuma izskatīšanu komitejā. 2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko atkarībā no jautājuma steidzamības var noteikt priekšsēdētājs. Atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kā tas noteikts Līguma 205. panta 2. punktā attiecībā uz lēmumiem, kuri Padomei jāapstiprina pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē tā, kā tas noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. 3. Ja pasākumi ir saskaņā ar komitejas atzinumu, Komisija tos apstiprina un uzreiz ievieš. Ja pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sagatavots, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome apstiprina pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja triju mēnešu laikā pēc jautājuma iesniegšanas Padomei, tā nav apstiprinājusi pasākumus, Komisija apstiprina ierosinātos pasākumus. 19. pants 1. Ja ir jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, komitejas priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts pieprasījuma nekavējoties ierosina jautājuma izskatīšanu komitejā. 2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja divu dienu laikā sniedz atzinumu par šo projektu. Atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kā tas noteikts Līguma 205. panta 2. punktā attiecībā uz lēmumiem, kuri Padomei jāapstiprina pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē tā, kā tas noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. 3. Ja pasākumi ir saskaņā ar komitejas atzinumu, Komisija tos apstiprina un uzreiz ievieš. Ja pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sagatavots, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome apstiprina pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja 15 dienu laikā pēc priekšlikuma iesniegšanas Padome nav apstiprinājusi pasākumus, Komisija apstiprina ierosinātos pasākumus un nekavējoties tos īsteno, ja vien Padome ar vienkāršu balsu vairākumu nav noraidījusi minētos pasākumus. 20. pants 1. Šī direktīva neskar Kopienas noteikumus par fitosanitārajām prasībām attiecībā uz augiem un augu produktiem, izņemot gadījumus, kad tā paredz vai nepārprotami neiebilst pret stingrākām prasībām šajā sakarā. 2. Šīs direktīvas grozījumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu saskaņu ar 1. punktā minētajiem Kopienas noteikumiem, pieņem ievērojot 18. pantā noteikto procedūru. 3. Dalībvalstis var veikt īpašus augu aizsardzības pasākumus pret kaitīgiem organismiem, kas parasti apdraud augus vai augu produktus glabāšanas laikā, kad to teritorijā ieved jebkurus augus vai augu produktus, jo īpaši tos, kuri uzskaitīti VI pielikumā, kā arī attiecībā uz to iepakojumu vai transportlīdzekļiem, ar kuriem tos pārvadā. 21. pants 1. Lai nodrošinātu pareizu un vienādu šīs direktīvas piemērošanu, un neskarot pārbaudes, ko veic dalībvalstu iestāžu pakļautībā, Komisija var organizēt pārbaudes, ko tās pakļautībā veic eksperti, gan uz vietas, gan citādi, pārbaudot 3. punktā minēto uzdevumu izpildi saskaņā ar šā panta noteikumiem. Ja šādas pārbaudes veic dalībvalstī, tas jādara, sadarbojoties ar minētās dalībvalsts oficiālo augu aizsardzības organizāciju, kā tas noteikts 4. un 5. punktā un saskaņā ar 7. punktā izklāstīto procedūru. 2. Ekspertus, kas minēti 1. pantā, var algot: - Komisija, - dalībvalstis, nododot viņus Komisijas rīcībā uz īsu laiku vai konkrēta uzdevuma veikšanai. Viņiem vismaz vienā dalībvalstī jāapgūst kvalifikācija, kas nepieciešama personām, kam uzticēts veikt un uzraudzīt oficiālās fitosanitārās pārbaudes. 3. Pārbaudes, kas minētas 1. punktā, var attiekties uz šādu uzdevumu izpildi: - 6. pantā noteikto apskašu pārraudzība, - 13. panta 1. punktā paredzēto pārbaužu pārraudzība vai veikšana sadarbībā ar dalībvalstīm, ievērojot šā punkta piektajā daļā izklāstītos noteikumus, - 13. panta 7. punktā minētajās tehniskajās vienošanās noteikto darbību veikšana, - 15. panta 1. punktā un 16. panta 3. punktā minēto izmeklējumu veikšana, - palīdzība Komisijai, tai risinot 6. punktā minētos jautājumus, - jebkuru citu pienākumu veikšana, ko ar kvalificētu balsu vairākumu Padome pēc Komisijas priekšlikuma uzticējusi veikt ekspertiem. 4. Veicot 3. punktā izklāstītos uzdevumus, 1. punktā minētie eksperti drīkst: - apmeklēt augu audzētavas, lauku saimniecības un citas vietas, kur audzē, ražo, pārstrādā vai uzglabā augus, augu produktus un citus objektus, - apmeklēt vietas, kur veic apskates saskaņā ar 6. pantu vai pārbaudes saskaņā ar 13. pantu, - iztaujāt dalībvalstu oficiālo augu aizsardzības organizāciju amatpersonas, - pavadīt dalībvalstu valsts inspektorus, kad viņi veic darbības, kas izriet no šīs direktīvas piemērošanas. 5. Īstenojot 1. punkta otrajā daļā minēto sadarbību, attiecīgās dalībvalsts augu aizsardzības organizāciju savlaicīgi brīdina par veicamo uzdevumu, lai tā varētu veikt vajadzīgos sagatavošanās darbus. Dalībvalstis dara visu nepieciešamo, lai nodrošinātu pārbaužu mērķu sasniegšanu un to efektivitāti. Tās nodrošina ekspertiem iespēju netraucēti veikt savus uzdevumus un dara visu nepieciešamo, lai viņu rīcībā būtu visas pieprasītās un pieejamās vajadzīgās iekārtas, ieskaitot laboratorijas aparatūru un laboratorijas personālu. Komisija apņemas atmaksāt izdevumus saistībā ar šiem pieprasījumiem, ievērojot Eiropas Savienības kopbudžetā šim nolūkam paredzētos līdzekļu limitus. Eksperti saņem pienācīgu pilnvarojumu no ieinteresētās dalībvalsts oficiālās augu aizsardzības organizācijas, ja to paredz šīs valsts tiesību akti, un ievēro minētās dalībvalsts amatpersonām paredzētās normas un ierasto praksi. Ja viņu uzdevums ir uzraudzīt 6. pantā minētās apskates, 13. panta 1. punktā minētās pārbaudes vai veikt 15. panta 1. punktā un 16. panta 3. punktā minētos izmeklējumus, viņi nedrīkst pieņemt lēmumus uz vietas. Eksperti par savām darbībām un gūtajiem rezultātiem ziņo Komisijai. Ja viņu uzdevums paredz veikt pārbaudes saskaņā ar 13. panta 1. punktu, šīs pārbaudes jāietver esošajā pārbaužu plānā un jāievēro procedūras noteikumi, ko izstrādājusi attiecīgā dalībvalsts; tomēr, veicot kopīgu pārbaudi, attiecīgā dalībvalsts var atļaut ievest kravu Kopienā tikai tad, ja pret to neiebilst tās augu aizsardzības organizācija un Komisija. Saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, šo nosacījumu var attiecināt arī uz citām neatceļamām prasībām, ko piemēro kravām pirms ievešanas Kopienā, ja pieredze rāda, ka tas ir nepieciešams. Ja Kopienas eksperts un valsts inspektors nevar vienoties, attiecīgā dalībvalsts veic vajadzīgos pagaidu pasākumus, nepieņemot galīgo lēmumu. Valsts kriminālprocesa un administratīvo sodu likumdošanas normas visos gadījumos piemēro saskaņā ar ierasto procedūru. Ja eksperti atklāj šīs direktīvas noteikumu varbūtēju pārkāpumu, viņi par to ziņo attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm. 6. Komisija: - izveido tīklu, ko izmanto, lai paziņotu par kaitīgu organismu parādīšanos, - sniedz ieteikumus, kā sastādīt ekspertu un valsts inspektoru darbības vadlīnijas. Lai palīdzētu Komisijai veikt otro uzdevumu, dalībvalstis informē Komisiju par pašreizējo valsts pārbaužu norisi fitosanitārijas jomā. 7. Ievērojot 18. pantā noteikto procedūru, Komisija pieņem sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai, ieskaitot noteikumus, kas skar 1. punkta otrajā daļā minēto sadarbību. 8. Komisija, ne vēlāk kā 1994. gada 31. decembrī, ziņo Padomei par pieredzi, kas gūta, pildot šā panta noteikumus. Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu apstiprina pasākumus, kas vajadzīgi šo noteikumu grozīšanai, piemērotos gadījumos ņemot vērā šo pieredzi. 22. pants Ja konstatē kaitīga organisma parādīšanos pēc tā ievešanas vai izplatīšanās Kopienā vai ja pastāv tādas aizdomas, dalībvalstis var saņemt Kopienas finanšu iemaksas fitosanitārajai uzraudzībai saskaņā ar 23. un 24. pantu, lai atlīdzinātu izdevumus, kas tieši saistīti ar nepieciešamajiem pasākumiem, kuri veikti vai paredzēti minētā kaitīgā organisma apkarošanai un turpmākai likvidēšanai vai, ja tas nav iespējams, ierobežošanai. Komisija šim nolūkam ierosina iekļaut pienācīgus līdzekļus Eiropas Savienības kopbudžetā. 23. pants 1. Ieinteresētā dalībvalsts pēc tās pieprasījuma var saņemt 22. pantā minētās Kopienas finanšu iemaksas, ja konstatē, ka konkrētais kaitīgais organisms, arī tad, ja tas nav iekļauts I un II pielikumā: - ir izziņots saskaņā ar 16. panta 1. punktu vai 2. punkta pirmo daļu un - rada tiešus draudus visai Kopienai vai tās daļai, jo atrasts apvidū, kurā tas nekad agrāk nav konstatēts, vai tas ir ticis vai tiek apkarots, un - ir ievests minētajā apvidū ar augu, augu produktu vai citu objektu kravu no trešās valsts vai cita Kopienas apvidus. 2. Nepieciešamie pasākumi 22. panta nozīmē ir šādi: a) iznīcināšana, dezinfekcija, kaitīgo organismu iznīcināšana, sterilizēšana, tīrīšana vai jebkura cita apstrāde, ko oficiāli veic vai kam pēc oficiāla pieprasījuma jāpakļauj: i) augi, augu produkti vai citi objekti kravā(-às), ar kurām kaitīgais organisms ievests attiecīgajā teritorijā, un kuri, kā atzīts, satur vai var saturēt kaitīgos organismus; ii) augi, augu produkti un citi objekti, kas, kā atzīts, satur vai var saturēt ievesto kaitīgo organismu, kuri izaudzēti no attiecīgās kravas (kravu) augiem vai atradušies tiešā tuvumā šo kravu augiem, augu produktiem un citiem objektiem vai no tiem izaudzētiem augiem; iii) augsnes substrāti un zeme, kas, kā atzīts, satur vai var saturēt attiecīgo kaitīgo organismu; iv) ražošanas materiāli, iepakošanas, iesaiņošanas un glabāšanas materiāli, noliktavas vai pakotavas telpas un transporta līdzekļi, kas bija saskarē ar visiem vai dažiem iepriekš minētajiem augiem, augu produktiem un citiem objektiem; b) pārbaudes vai izmēģinājumi, ko veic oficiāli vai pēc oficiāla pieprasījuma, lai noskaidrotu ievesta kaitīga organisma klātbūtnes faktu vai tās apmērus; c) aizliegumi vai ierobežojumi augsnes substrātu, kultivējamo platību vai telpu izmantošanai, kā arī tādu augu, augu produktu vai citu objektu izmantošanai, kuri nav ievesti ar attiecīgo kravu (kravām) un nav izaudzēti no attiecīgā materiāla, ja tas izriet no oficiāli pieņemtiem lēmumiem, ņemot vērā draudus augu veselībai saistībā ar ievesto kaitīgo organismu. 3. Maksājumi, ko veic no valsts līdzekļiem, lai: - pilnībā vai daļēji segtu 2. punkta a) un b) apakšpunktā aplūkoto pasākumu izmaksas, izņemot izmaksas saistībā ar attiecīgās kompetentās valsts iestādes ekspluatācijas izmaksām, vai - pilnībā vai daļēji atlīdzinātu finansiālos zaudējumus, izņemot ieņēmumu zaudējumus, kas tieši izriet no kāda vai kādiem 2. punkta c) apakšpunktā aplūkotajiem pasākumiem, ir uzskatāmi par izdevumiem, kas tieši saistīti ar 2. punktā minētajiem nepieciešamajiem pasākumiem. Atkāpjoties no pirmās daļas otrā ievilkuma, izpildes regulā var noteikt saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru, kādos gadījumos ieņēmumu zaudējumu atlīdzināšana uzskatāma par izdevumiem, kas tieši saistīti ar nepieciešamajiem pasākumiem, ievērojot šajā sakarā 5. punktā ietvertos nosacījumus, kā arī laika ierobežojumus, kuri attiecas uz šiem gadījumiem un nedrīkst pārsniegt trīs gadus. 4. Lai varētu pretendēt uz Kopienas finanšu iemaksām un neierobežojot 16. pantu, ieinteresētā dalībvalsts iesniedz pieteikumu Komisijā ne vēlāk kā nākamā kalendārā gada beigās pēc tam, kad tika konstatēta kaitīga organisma klātbūtne, un uzreiz paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm: - norādi uz 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzēto apliecinājumu, - kaitīgā organisma raksturojumu un izplatības apmērus, kā tas minēts 22. pantā, kā arī to, kur un kādā veidā tas atrasts, - to 1. punkta trešajā ievilkumā minēto kravu saturu, ar kurām ievests kaitīgais organisms, - kādiem jau veiktajiem vai plānotajiem nepieciešamajiem pasākumiem tā meklē palīdzību, pievienojot to grafiku, un - iegūtos rezultātus un faktiskās vai paredzamās izmaksas, kā arī to izmaksu daļu, ko sedz vai segs no dalībvalsts atvēlētiem valsts līdzekļiem, īstenojot minētos nepieciešamos pasākumus. Ja kaitīgā organisma klātbūtne konstatēta pirms 1997. gada 30. janvāra, šo datumu uzskata par tā konstatēšanas datumu šā punkta un 5. punkta nozīmē, ja vien faktiskais konstatēšanas datums nav reģistrēts pirms 1995. gada 1. janvāra. Šo noteikumu tomēr nepiemēro attiecībā uz 3. punkta otrajā daļā minēto ieņēmumu zaudējumu atlīdzināšanu, ja tie nav izņēmuma gadījumi, uz kuriem attiecas 3. punktā minētajā izpildes regulā izklāstītie nosacījumi, kas attiecas uz vēlāk radušos ieņēmumu zaudējumiem. 5. Neierobežojot 24. pantu, par Kopienas finanšu iemaksu piešķiršanu un to apmēriem lemj saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, ņemot vērā ieinteresētās dalībvalsts iesniegtās ziņas un dokumentus saskaņā ar 4. punktu un, vajadzības gadījumā, to izmeklējumu rezultātus, ko Komisijas pakļautībā veikuši 21. pantā minētie eksperti saskaņā ar 16. panta 3. punkta pirmo daļu, paturot prātā 1. punkta otrajā ievilkumā minētā apdraudējuma apmērus un ievērojot šim nolūkam pieejamos līdzekļus. Iekļaujoties šim nolūkam pieejamo līdzekļu robežās, Kopienas finanšu iemaksas sedz līdz 50 %, bet 3. punkta otrajā daļā minētās ieņēmumu zaudējumu atlīdzināšanas gadījumā, līdz 25 % izdevumu, kas tieši saistītas ar 2. punktā minētajiem nepieciešamajiem pasākumiem, ar nosacījumu, ka šie pasākumi veikti ne vēlāk kā divu gadu laikā pēc 22. pantā minētā kaitīgā organisma konstatēšanas vai ka tos plāno veikt minētajā laikposmā. Iepriekš minēto termiņu var pagarināt saskaņā ar to pašu procedūru, ja attiecīgo apstākļu izpēte ļauj secināt, ka pasākumu mērķis ir sasniedzams pieņemamā papildtermiņā. Kopienas finanšu iemaksas pakāpeniski samazinās šo gadu gaitā. Ja dalībvalsts nespēj sniegt nepieciešamās ziņas par kravas saturu saskaņā ar 4. punkta trešo ievilkumu, tā paziņo varbūtējus infekcijas avotus un paskaidro, kāpēc nebija iespējams noteikt šīs kravas. Finanšu iemaksu piešķīrumu var apstiprināt, ievērojot to pašu procedūru, atkarībā no minēto ziņu novērtējuma. Sīki izstrādātas šā punkta izpildes normas ietver izpildes regulā saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru. 6. Atkarībā no stāvokļa, kas izveidojies Kopienā, var pieņemt lēmumu saskaņā ar 18. vai 19. pantā noteikto procedūru, kurš paredz veikt turpmākus pasākumus vai paredz, ka attiecīgā dalībvalsts, veicot vai plānojot pasākumus, ievēros noteiktas prasības vai papildu nosacījumus, ja tie ir nepieciešami konkrētā mērķa sasniegšanai. Par Kopienas finanšu iemaksu piešķiršanu sakarā ar šādu turpmāko rīcību, prasību vai nosacījumu izpildi lemj, ievērojot to pašu procedūru. Nepārsniedzot šim nolūkam pieejamo līdzekļu robežas, Kopienas atbalsts nodrošina līdz 50 % izdevumu, kas tieši saistīti ar minēto turpmāko rīcību, prasību vai nosacījumu izpildi. Ja šādas turpmākās rīcības, prasību vai nosacījumu izpildes galvenais mērķis ir aizsargāt teritorijas Kopienā ārpus attiecīgās dalībvalsts, var pieņemt lēmumu, ievērojot to pašu procedūru, ka ar Kopienas finanšu piešķīrumu sedz vairāk nekā 50 % izdevumu. Kopienas finanšu iemaksām ir ierobežots laiks, un tās pakāpeniski samazinās šo gadu gaitā. 7. Kopienas finanšu iemaksu piešķiršana neskar prasības, kas var būt attiecīgajai dalībvalstij vai fiziskām personām pret trešajām personām, 24. panta 3. punktā minētajos gadījumos - arī pret citām dalībvalstīm sakarā ar izdevumu kompensāciju, zaudējumu vai cita kaitējuma atlīdzināšanu saskaņā ar attiecīgās valsts, Kopienas vai starptautiskajām tiesībām. Tiesības, ko ietver šīs prasības, likumiskā kārtā pārņems Kopiena, tām stājoties spēkā pēc Kopienas finanšu iemaksu izmaksāšanas, ciktāl šos izdevumus, zaudējumus vai citu kaitējumu sedz no minētām iemaksām. 8. Kopienas finanšu iemaksas var piešķirt pa daļām. Ja atklājas, ka Kopienas iemaksu piešķiršanai vairs nav pamatojuma, veic šeit izklāstītos pasākumus. Kopienas finanšu iemaksu summu, kas piešķirta attiecīgajai dalībvalstij saskaņā ar 5. un 6. punktu, var samazināt vai apturēt, ja, ņemot vērā minētās dalībvalsts sniegto informāciju vai to izmeklējumu rezultātus, kurus Komisijas pakļautībā veikuši 21. pantā minētie eksperti, vai pienācīgas apskates rezultātus, ko veikusi Komisija saskaņā ar procedūrām, kas ir analoģiskas 39. panta procedūrām Padomes 1999. gada 21. jūnija Regulā (EK) Nr. 1260/1999, ar ko nosaka vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem [9], konstatē, ka: - nepamatoti nav veikti, pilnībā vai daļēji, nepieciešamie pasākumi, par kuriem pieņemts lēmums saskaņā ar 5. un 6. punktu, vai nav ievērotas normas vai termiņi, kas noteikti saskaņā ar minētajiem noteikumiem vai kuri izriet no nospraustajiem mērķiem, vai - šie pasākumi vairs nav vajadzīgi, vai - konstatē stāvokli, kas izklāstīts Regulas (EK) Nr. 1260/1999 39. pantā. 9. Piemēro 8. un 9. pantu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu [10]mutatis mutandis. 10. Attiecīgās dalībvalstis pilnīgi vai daļēji atmaksā Kopienai summas, kas izmaksātas, piešķirot Kopienas finanšu iemaksas saskaņā ar 5. un 6. punktu, ja no 8. punktā norādītajiem avotiem izriet, ka: a) nepieciešamie pasākumi, kas jāņem vērā saskaņā ar 5. vai 6. punktu, i) nav īstenoti vai ii) īstenoti, neievērojot normas vai termiņus, kas noteikti saskaņā ar minētajiem noteikumiem vai izriet no nospraustajiem mērķiem, vai b) izmaksātās summas nav izmantotas mērķiem, kuriem piešķirtas finanšu iemaksas, vai c) konstatē stāvokli, kas aplūkots Regulas (EK) Nr. 1260/1999 39. pantā. Tiesības, kas minētas 7. punkta otrajā teikumā, sākot no atmaksāšanas brīža, tiek likumiskā kārtā nodotas atpakaļ attiecīgajai dalībvalstij, ciktāl tās var šādā veidā nodrošināt. Nokavējuma procentus aprēķina pēc neatmaksātām summām saskaņā ar Finanšu regulas noteikumiem un ievērojot Komisijas izstrādāto procedūru, kas noteikta saskaņā ar 18. pantā izklāstīto procedūru. 24. pants 1. Kas attiecas uz 22. pantā minēto kaitīgo organismu parādīšanās iemesliem, paredz šādas darbības. Komisija pārbauda, vai kaitīgā organisma parādīšanās attiecīgajā apvidū ir izskaidrojama ar to, ka šajā apvidū tika ievesta viena vai vairākas kravas, kas saturēja kaitīgo organismu, un noskaidro, no kuras dalībvalsts vai caur kurām dalībvalstīm un kādā secībā šī(-īs) krava(-as) tika atvesta(-as). Dalībvalsts, no kuras tika saņemta(-as) krava(-as), kas saturēja kaitīgo organismu, neatkarīgi no tā, vai tā ir iepriekš minētā vai cita dalībvalsts, uzreiz sīki informē Komisiju, pēc tās pieprasījuma, par kravas (kravu) izcelsmi un visiem veiktajiem administratīvajiem pasākumiem, ieskaitot šajā direktīvā paredzētās apskates, pārbaudes un apsekojumus, lai noskaidrotu, kāpēc minētā dalībvalsts nav konstatējusi kravas (kravu) neatbilstību šīs direktīvas noteikumiem. Tā arī informē Komisiju, pēc tās pieprasījuma, par visu pārējo tādas pašas izcelsmes kravu galapunktiem šajā laikposmā. Lai papildinātu šo informāciju, 21. pantā minētie eksperti var veikt izmeklēšanu Komisijas pakļautībā. 2. Informāciju, kas iegūta, ievērojot šos noteikumus vai 16. panta 3. punkta noteikumus, izskata komitejā, lai noskaidrotu nepilnības Kopienas fitosanitārajos noteikumos vai to īstenošanā un lai noteiktu pasākumus, kuri būtu jāveic šo nepilnību novēršanai. Informāciju, kas minēta 1. punktā, arī izmanto, lai saskaņā ar Līgumu noskaidrotu, vai dalībvalsts, no kuras tika saņemta(-as) krava(-as), nav konstatējusi to neatbilstību prasībām, kā dēļ attiecīgajā apvidū parādījās kaitīgais organisms, tāpēc ka minētā dalībvalsts nav izpildījusi kādas no savām saistībām, kas izriet no Līguma un šīs direktīvas noteikumiem, pirmām kārtām, attiecībā uz 6. pantā noteiktajām apskatēm vai 13. panta 1. punktā noteiktajām pārbaudēm. 3. Ja 2. punktā minētos secinājumus izdara attiecībā uz 23. panta 1. punktā minēto dalībvalsti, tai nepiešķir Kopienas finanšu iemaksas, un ja tās ir piešķirtas, tad neizmaksā, bet ja tās ir izmaksātas, tad tās ir atmaksājamas Kopienai. Pēdējā gadījumā piemēro 23. panta 10. punkta trešo daļu. Ja 2. punktā minēto secinājumu izdara attiecībā uz citu dalībvalsti, piemēro Kopienas tiesību aktus, paturot prātā 23. panta 7. punktu. 25. pants Kas attiecas uz 13. panta 9. punktā minētajām finanšu iemaksām, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem noteikumus attiecībā uz izņēmuma gadījumiem, kam ir noteicoša nozīme Kopienā, pamatojot Kopienas iemaksas līdz 70 % izdevumu, kuri tieši saistīti ar aparatūras un iekārtu pilnveidošanu, nepārsniedzot šim nolūkam pieejamo līdzekļu limitus, un ar nosacījumu, ka tas neattiecas uz lēmumiem saskaņā ar 23. panta 5. vai 6. punktu. 26. pants Komisija, ne vēlāk kā 2002. gada 20. janvārī, pārbauda 13. panta 9. punkta un 22., 23. un 24. panta piemērošanas rezultātus un iesniedz Padomei ziņojumu kopā ar nepieciešamajiem grozījumu priekšlikumiem. 27. pants Ar šo atceļ Direktīvu 77/93/EEK, kas grozīta ar VIII pielikuma A daļā minētajiem tiesību aktiem, neskarot dalībvalstu saistības attiecībā uz VIII pielikuma B daļā norādītajiem pārņemšanas un piemērošanas termiņiem. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās jāizmanto saskaņā ar korelācijas tabulu IX pielikumā. 28. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 29. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 2000. gada 8. maijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. Pina Moura [1] Atzinums sniegts 2000. gada 15. februārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). [2] OV C 129, 27.4.1998., 36. lpp. [3] OV L 26, 31.1.1977., 20. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 1999/53/EK (OV L 142, 5.6.1999., 29. lpp.). [4] Skatīt VIII pielikuma A daļu. [5] OV L 171, 29.6.1991., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2674/1999 (OV L 326, 18.12.1999., 3. lpp.). [6] OV L 171, 29.6.1991., 5. lpp. [7] OV L 340, 9.12.1976., 25. lpp. [8] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 97/35/EK (OV L 169, 27.6.1997., 72. lpp.). [9] OV L 161, 26.6.1999., 1. lpp. [10] OV L 160, 26.6.1999., 103. lpp. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS A DAĻA KAITĪGIE ORGANISMI, KURUS AIZLIEGTS IEVEST UN IZPLATĪT VISĀS DALĪBVALSTĪS I iedaļa KAITĪGIE ORGANISMI, KURI NAV SASTOPAMI NEVIENĀ KOPIENAS REĢIONĀ UN KURI JĀUZMANA VISĀ KOPIENĀ a) Kukaiņi, ērces un nematodes jebkurā attīstības posmā 1. Acleris spp. (ārpuseiropas sugas) 2. Amauromyza maculosa (Malloch) 3. Anomala orientalis Waterhouse 4. Anoplophora chinensis (Thomson) 5. Anoplophora malasiaca (Forster) 6. Arrhenodes minutus Drury 7. Bemisia tabaci Genn. (ārpuseiropas populācijas), kas ir šādu vīrusu pārnēsātājs: a) pupu zeltainās mozaīkas vīruss, b) pupu vieglās plankumainības vīruss, c) salātu dzeltēšanas vīruss, d) piparu tigrē slimības vīruss, e) kabaču lapu čokurošanās vīruss, f) eiforbiju mozaīkas vīruss, g) tomātu Floridas vīruss. 8. Cikāžu dzimtas (ārpuseiropas) sugas, kas ir zināmi Pīrsa slimības pārnēsātāji (izraisītājs - Xylella fastidiosa), piemēram, šādi: a) Carneocephala fulgida Nottingham, b) Draeculacephala minerva Ball, c) Graphocephala atropunctata (Signoret). 9. Choristoneura spp. (ārpuseiropas sugas) 10. Conotrachelus nenuphar (Herbst) 10.1. Diabrotica barberi Smith & Lawrence 10.2. Diabrotica undecimpunctata howardi Barber 10.3. Diabrotica undecimpunctata undecimpunctata Mannerheim 10.4. Diabrotica virgifera Le Conte 11. Heliothis zea (Boddie) 11.1. Hirschmanniella spp., izņemot Hirschmanniella gracilis (de Man) Luc & Goodey 12. Liriomyza sativae Blanchard 13. Longidorus diadecturus Eveleigh & Allen 14. Monochamus spp. (ārpuseiropas sugas) 15. Myndus crudus Van Duzee 16. Nacobbus aberrans (Thorne) Thorne & Allen 17. Premnotrypes spp. (ārpuseiropas sugas) 18. Pseudopityophthorus minutissimus (Zimmermann) 19. Pseudopityophthorus pruinosus (Eichhoff) 20. Scaphoideus luteolus (Van Duzee) 21. Spodoptera eridania (Cramer) 22. Spodoptera frugiperda (Smith) 23. Spodoptera litura (Fabricus) 24. Thrips palmi Karny 25. Šādas raibspārnmušu dzimtas (ārpuseiropas) sugas: a) Anastrepha fraterculus (Wiedemann), b) Anastrepha ludens (Loew), c) Anastrepha obliqua Macquart, d) Anastrepha suspensa (Loew), e) Dacus ciliatus Loew, f) Dacus curcurbitae Coquillet, g) Dacus dorsalis Hendel, h) Dacus tryoni (Froggatt), i) Dacus tsuneonis Miyake, j) Dacus zonatus Saund, k) Epochra canadensis (Loew), l) Pardalaspis cyanescens Bezzi, m) Pardalaspis quinaria Bezzi, n) Pterandrus rosa (Karsch), o) Rhacochlaena japonica Ito, p) Rhagoletis cingulata (Loew), q) Rhagoletis completa Cresson, r) Rhagoletis fausta (Osten-Sacken), s) Rhagoletis indifferens Curran, t) Rhagoletis mendax Curran, u) Rhagoletis pomonella Walsh, v) Rhagoletis ribicola Doane, w) Rhagoletis suavis (Loew). 26. Xiphinema americanum Cobb sensu lato (ārpuseiropas populācijas) 27. Xiphinema californicum Lamberti un Bleve-Zacheo b) Baktērijas 1. Xylella fastidiosa (Well un Raju) c) Sēnītes 1. Ceratocystis fagacearum (Bretz) Hunt 2. Chrysomyxa arctostaphyli Dietel 3. Cronartium spp. (ārpuseiropas sugas) 4. Endocronartium spp. (ārpuseiropas sugas) 5. Guignardia laricina (Saw.) Yamamoto un Ito 6. Gymnosporangium spp. (ārpuseiropas sugas) 7. Inonotus weirii (Murril) Kotlaba un Pouzar 8. Melampsora farlowii (Arthur) Davis 9. Monilinia fructicola (Winter) Honey 10. Mycosphaerella larici-leptolepis Ito et al. 11. Mycosphaerella populorum G. E. Thompson 12. Phoma andina Turkensteen 13. Phyloosticta solitaria Ell. & Ev. 14. Septoria lycopersici Speg. var. malagutii Ciccarone un Boerema 15. Thecaphora solani Barrus 15.1 Tilletia indica Mitra 16. Trechispora brinkmannii (Bresad.) Rogers d) Vīrusi un vīrusiem līdzīgie organismi 1. Gobu floēmas nekrozes mikoplazma 2. Šādi kartupeļu vīrusi un vīrusiem līdzīgi organismi: a) kartupeļu Andu latentais vīruss, b) kartupeļu Andu plankumainības vīruss, c) Arrakačas B tipa vīruss, celms oca, d) kartupeļu melnās gredzenplankumainības vīruss, e) kartupeļu vārpstveida bumbuļu viroīds, f) kartupeļu T tipa vīruss, g) kartupeļu A, M, S, V, X un Y tipa (ieskaitot Yo, Yn un Yc) vīrusu un kartupeļu lapu ritināšanās vīrusa ārpuseiropas izolāti. 3. Tabakas gredzenplankumainības vīruss 4. Tomātu gredzenplankumainības vīruss 5. Šādi Cydonia Mill., Fragaria L., Malus Mill., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rubus L. un Vitis L. vīrusi un vīrusiem līdzīgi organismi: a) krūmmelleņu lapu lāsumainības vīruss, b) (Amerikas) ķiršu aslapainības vīruss, c) (Amerikas) persiku mozaīkas vīruss, d) persiku neīstā riketsija, e) persiku rozešu mozaīkas vīruss, f) persiku rozešu mikoplazma, g) persiku X-slimības mikoplazma, h) persiku dzeltēšanas mikoplazma, i) (Amerikas) plūmju joslu mozaīkas vīruss, j) (Amerikas) avenāju lapu čokurošanās vīruss, k) zemenāju latentais "C" vīruss, l) zemenāju lapu dzīslu balēšanas vīruss, m) zemenāju vējslotu mikoplazma, n) Cydonia Mill., Fragaria L., Malus Mill., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rubus L. un Vitis L. ārpuseiropas vīrusi un vīrusiem līdzīgi organismi. 6. Vīrusi, ko pārnēsā Bemisia tabaci Genn., piemēram, šādi: a) pupu zeltainās mozaīkas vīruss, b) pupu vieglās plankumainības vīruss, c) salātu dzeltēšanas vīruss, d) piparu tigrē slimības vīruss, e) kabaču lapu čokurošanās vīruss, f) eiforbiju mozaīkas vīruss, g) tomātu Floridas vīruss. e) Parazītiskie augi 1. Arceuthobium spp. (ārpuseiropas sugas) II iedaļa KAITĪGIE ORGANISMI, KAS SASTOPAMI KOPIENĀ UN KURI JĀUZMANA VISĀ KOPIENĀ a) Kukaiņi, ērces un nematodes jebkurā attīstības posmā 1. Globodera pallida (Stone) Behrens 2. Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens 3. Heliothis armigera (Hübner) 4. Liriomyza bryoniae (Kaltenbach) 5. Liriomyza trifolii (Burgess) 6. Liriomyza huidobrensis (Blanchard) 6.1. Meloidogyne chitwoodi Golden et al. (visas populācijas) 6.2. Meloidogyne fallax Karssen 7. Opogona sacchari (Bojer) 8. Popilia japonica Newman 8.1. Rhizoecus hibisci Kawai un Takagi 9. Spodoptera littoralis (Boisduval) b) Baktērijas 1. Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann un Kotthoff) Davis et al. 2. Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith c) Sēnītes 1. Melampsora medusae Thümen 2. Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival d) Vīrusi un vīrusiem līdzīgie organismi 1. Ābeļu proliferācijas mikoplazma 2. Aprikožu hlorotiskās lapu ritināšanās mikoplazma 3. Bumbieru nīkulības mikoplazma B DAĻA KAITĪGIE ORGANISMI, KURUS AIZLIEGTS IEVEST UN IZPLATĪT DAŽĀS AIZSARGĀJAMĀS ZONĀS a) Kukaiņi, ērces un nematodes jebkurā attīstības posmā Suga | Aizsargājamā(-ās) zona(-as) | | | 1. | Bemisia tabaci Genn. (Eiropas populācijas) | DK, IRL, P (Starp Douru un Minju upēm, kalnu apgabali, Krasta Beira, Iekšbeira, Ribatežu austrumu apgabali, Alentežu, Madeira un Azoru salas), UK, S, FI | 2. | Globodera pallida (Stone) Behrens | FI | 3. | Leptinotarsa decemlineata Say | E (Menorka un Ibisa), IRL, P (Azoru salas un Madeira), UK, S (Malmehūsa, Kristjānstade, Blekinge, Kalmara, Gotlandes lēne, Hallande), FI (Ālandes, Turku, Ūsimā, Kimi, Hames, Pirkanmā, Satakuntas apgabals) | b) Vīrusi un vīrusiem līdzīgie organismi Suga | Aizsargājamā(-ās) zona(-as) | | | 1. | Biešu nekrotiskās dzīslu dzeltēšanas vīruss | DK, F (Bretaņa), FI, IRL (Azoru salas), S, UK | 2. | Tomātu virālā plankumainība | DK, S, FI | -------------------------------------------------- II PIELIKUMS A DAĻA KAITĪGIE ORGANISMI, KURU IEVEŠANA UN IZPLATĪŠANA AIZLIEGTA VISĀS DALĪBVALSTĪS, JA TIE ATRODAMI UZ DAŽIEM AUGIEM VAI AUGU PRODUKTIEM I iedaļa KAITĪGIE ORGANISMI, KAS NAV SASTOPAMI KOPIENĀ UN KURI JĀUZMANA VISĀ KOPIENĀ a) Kukaiņi, ērces un nematodes jebkurā attīstības posmā Suga | Inficēšanās objekts | 1.Aculops fuchsiae Keifer | Fuchsia L. augi, kas paredzēti stādīšanai, izņemot sēklas | 2.Aleurocantus spp. | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 3.Anthonomus bisignifer (Schenkling) | Fragaria L. augi, kas paredzēti stādīšanai, izņemot sēklas | 4.Anthonomus signatus (Say) | Fragaria L. augi, kas paredzēti stādīšanai, izņemot sēklas | 5.Aonidella citrina Coquillet | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 6.Aphelenchoïdes besseyi Christie | Oryza spp. sēklas | 7.Aschistonyx eppoi Inouye | Juniperus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot augļus un sēklas | 8.Bursaphelenchus xylophilus (Steiner & Buhere) Nickle et al. | Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. un Tsuga Carr. augi, izņemot augļus un sēklas, un skujkoku (Coniferales) koksne, kuras izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas | 9.Carposina niponensis Walsingham | Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. un Pyrus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot sēklas | 10.Diaphorina citri Kuway | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, kā arī Murraya König augi, iznemot augļus un sēklas | 11.Enarmonia packardi (Zeller) | Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. un Pyrus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot sēklas | 12.Enarmonia prunivora Walsh | Crataegus L., Malus Mill., Photinia Ldl., Prunus L. un Rosa L. augi, kas paredzēti stādīšanai, izņemot sēklas, kā arī Malus Mill. un Prunus L. augļi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas | 13.Eotetranychus lewisi McGregor | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 14.Eotetranychus orientalis Klein | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 15.Grapholita inopinata Heinrich | Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. un Pyrus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot sēklas | 16.Hishomonus phycitis | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 17.Leucaspis japonica Ckll. | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 18.Listronotus bonariensis (Kuschel) | Krustziežu dzimtas, graudzāļu dzimtas un Trifolium spp. augu sēklas, kuru izcelsmes zeme ir Argentīna, Austrālija, Bolīvija, Čīle, Jaunzēlande un Urugvaja | 19.Šādas Margarodes ģints ārpuseiropas sugas:(a)Margarodes vitis (Phillipi)(b)Margarodes vredendalensis de Klerk(c)Margarodes prieskaensis Jakubski | Vitis L. augi, izņemot augļus un sēklas | 20.Numonia pyrivorella (Matsumura) | Pyrus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot sēklas | 21.Oligonychus perditus Pritchard un Baker | Juniperus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot augļus un sēklas | 22.Pissodes ģints (ārpuseiropas) sugas | Skujkoku apakšklases (Coniferales) augi, izņemot augļus un sēklas, skujkoku (Coniferales) koksne ar mizu un izolēta skujkoku (Coniferales) miza, kuras izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas | 23.Radopholus citrophilus Huettel Dickson un Kaplan | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf . augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas, kā arī ārumu, marantu, banānu dzimtas, Persea ģints un strelīciju dzimtas augi, apsakņoti vai kopā ar augsnes substrātu | 24.Saissetia nigra (Nietm.) | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 25.Scirtothrips aurantii Faure | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot sēklas | 26.Scirtothrips dorsalis Hood | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 27.Scirtothrips citri (Moultex) | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot sēklas | 28.Scolytidae spp. (ārpuseiropas sugas) | Skujkoku apakšklases (Coniferales) augi augstumā virs 3 m, izņemot augļus un sēklas, skujkoku (Coniferales) koksne ar mizu un izolēta skujkoku (Coniferales) miza, kuras izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas | 29.Tachypterellus quadrigibbus Say | Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. un Pyrus L. augi, kuru izcelsmes valsts ir ārpus Eiropas, izņemot sēklas | 30.Toxoptera citricida Kirk. | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 31.Trioza erytreae Del Guercio | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, kā arī Clausena Burm. f. augi, izņemot augļus un sēklas | 32.Unaspis citri Comstock | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | Suga | Inficēšanās objekts | 1.Citrusu zaļēšanas baktērija | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 2.Citrusu plankumainā hloroze | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas | 3.Erwinia stewartii (Smith) Dye | Zea mais L. sēklas | 4.Xanthomonas campestris (visi Citrus ģints augiem patogēnie celmi) | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot sēklas | 5.Xanthomonas campestris pv. oryzae (Ishiyama) Dye un pv. oryzicola (Fang. et al.) Dye | Oryza spp. sēklas | c) Sēnītes Suga | Inficēšanās objekts | 1.Alternaria alternata (Fr.) Keissler (ārpuseiropas patogēnie izolāti) | Cydonia Mill., Robinia Mill. un Pyrus L. augi, izņemot sēklas, kas paredzēti stādīšanai un kā izcelsme ir valstīs ārpus Eiropas | 2.Apiosporina morbosa (Schwein.) v. Arx | Prunus L. augi, kas paredzēti stādīšanai, izņemot sēklas | 3.Atropellis spp. | Pinus L. augi, izņemot augļus un sēklas, izolēta Pinus. L. augu miza un koksne | 4.Ceratocystis coerulescens Bakshi (Münch) | Acer saccharum Marsh. augi, izņemot augļus un sēklas, kā izcelsme ir Ziemeļamerikas valstīs, Acer saccharum Marsh. koksne, arī Ziemeļamerikas valstīs iegūtā koksne, kura nav saglabājusi savu dabisko apaļo virsmu | 5.Cercoseptoria pini-densiflorae (Hori un Nambu) Deighton | Pinus L. augi, izņemot augļus un sēklas, un Pinus. L. koksne | 6.Cercospora angolensis Carv. un Mendes | Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot sēklas | 7.Ciborinia camelliae Kohn | Camelia L. augi, izņemot sēklas, kas paredzēti stādīšanai un kā izcelsme ir valstīs ārpus Eiropas | 8.Diaporthe vaccinii Shaer | Vaccinium spp. augi, kas paredzēti stādīšanai, izņemot sēklas | 9.Elsinoe spp.Bitanc. un Jenk. Mendes | Fortunella Swingle, Poncirus Raf. augi un to hibrīdi, izņemot augļus un sēklas, un Citrus L. augi un to hibrīdi, izņemot sēklas un augļus, Citrus reticulata Blanco un Citrus sinensis (L.) augļi, kā izcelsme ir Dienvidamerikā