Oficiālais Vēstnesis L 150 , 08/06/2002 Lpp. 0017 - 0033



Padomes Regula (EK) Nr. 977/2002 (2002. gada 4. jūnijs), ar ko uzliek galīgo kompensācijas maksājumu par dažu Indonēzijas izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu (GSM) importu un izbeidz antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz dažu Indijas izcelsmes GSM importu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 6. oktobra Regulu (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidēto importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis [1], un jo īpaši tās 15. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju, tā kā: A. PROCEDŪRA 1. Pašreizējā izmeklēšana (1) 2001. gada 18. maijā Komisija ar paziņojumu (še turpmāk "paziņojums par procedūras uzsākšanu"), kas publicēts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī [2], paziņoja par antisubsidēšanas procedūras uzsākšanu attiecībā uz noteiktu Indijas un Indonēzijas izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu (še turpmāk "GSM") importu Kopienā un uzsāka izmeklēšanu. (2) Procedūru uzsāka sakarā ar sūdzību, ko 2001. gada 3. aprīlī iesniedza šādi Kopienas ražotāji: Koloman Handler AG ("Koloman") no Austrijas un Krause Ringbuchtechnik GmbH & Co. KG ("Krause") no Vācijas (sūdzības iesniedzēji), kas pārstāv lielāko daļu – šajā gadījumā apmēram 90 % no Kopienas GSM ražošanas. Sūdzībā bija sniegti pierādījumi par minēto ražojumu subsidēšanu un būtiskajiem zaudējumiem tā dēļ, kas tika atzīti par pietiekamiem, lai pamatotu procedūras uzsākšanu. (3) Par to, ka ir uzsākta paralēla antidempinga procedūra par tādu pašu ražojumu importu, kuru izcelsme ir tajās pašās valstīs, darīja zināmu ar paziņojumu, ko publicēja Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī [3] tajā pašā dienā. (4) Pirms procedūras uzsākšanas un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2026/97 (še turpmāk "pamatregula") 10. panta 9. punktu Komisija paziņoja Indijas un Indonēzijas valdībām, ka tā ir saņēmusi pienācīgi noformētu sūdzību par to, ka, iespējams, subsidēts Indijas un Indonēzijas izcelsmes GSM imports rada būtisku zaudējumu Kopienas ražošanas nozarei. Abas valdības tika uzaicinātas apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. Komisijas apspriedes ar abām valdībām notika Briselē. Šo valdību atsauksmes par apsūdzībām, kas izteiktas sūdzībā par subsidēto importu un būtisko zaudējumu, kāds tiek nodarīts Kopienas ražošanas nozarei, tika pienācīgi ņemtas vērā, un dažas iespējamās apsūdzības shēmas turpmāk netika iekļautas izmeklēšanā. (5) Komisija oficiāli paziņoja par procedūras uzsākšanu zināmajiem attiecīgajiem Kopienas ražotājiem, ražotājiem–eksportētājiem, importētājiem un lietotājiem, kā arī eksportētājvalstu pārstāvjiem un sūdzības iesniedzējiem. Attiecīgajām pusēm bija iespēja rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt noklausīšanos termiņā, kas noteikts paziņojumā par procedūras uzsākšanu. (6) Komisija izsūtīja aptaujas anketas visām tai zināmajām attiecīgajām pusēm un visām pārējām uzņēmējsabiedrībām, kas pieteicās termiņā, kurš noteikts paziņojumā par procedūras uzsākšanu. Atbildes tika saņemtas no Indijas valdības, viena Kopienas ražotāja, viena Indijas ražotāja–eksportētāja, kā arī eksportētāja no trešās valsts, kas saistīts ar šo ražotāju–eksportētāju, un diviem Kopienas importētājiem, kā arī no viena lietotāja, kas saistīts ar šiem importētājiem. Komisija ieguva un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu subsidēšanas, kaitējuma, cēloņsakarības un Kopienas interešu noteikšanas nolūkā. Pārbaudes apmeklējumus veica Indijas valdības un turpmāk norādīto uzņēmējsabiedrību telpās: a) Kopienas ražotāji - Koloman Handler AG, Austrija b) Ražotāji–eksportētāji Indijā - ToCheungLee Stationery Mfg Co. Pvt. Ltd, Tiruvallore c) Saistītie eksportētāji ārpus Kopienas, Honkongā - ToCheungLee (BVI) Limited/World Wide Stationery Mfg Co. Ltd. (tiešā kontrolakciju sabiedrība) d) Nesaistītie importētāji - Bensons International Systems Ltd, Apvienotā Karaliste - Bensons International Systems BV, Nīderlande e) Lietotājs - Esselte, Apvienotā Karaliste. (7) Izmeklēšana attiecībā uz subsidēšanu un zaudējumiem aptvēra laika posmu no 2000. gada 1. aprīļa līdz 2001. gada 31. martam (še turpmāk "izmeklēšanas laiks" vai "IL"). Lai analizētu tendences, kas būtiskas kaitējuma novērtēšanai, Komisija ir pārbaudījusi datus par laika posmu no 1998. gada 1. janvāra līdz IL beigām ("attiecīgais laika posms"). 2. Pagaidu pasākumi (8) Ņemot vērā nepieciešamību turpmāk pārbaudīt dažus kaitējuma, cēloņsakarības un Kopienas interešu aspektus, jo īpaši paturot prātā pašlaik notiekošo sūdzības iesniedzēju pārstrukturēšanu, Indijas un Indonēzijas izcelsmes GSM netika piemēroti pagaidu kompensācijas pasākumi. 3. Turpmākā procedūra (9) Visas puses tika informētas par lēmumu nepiemērot pagaidu pasākumus. Komisija turpināja iegūt un pārbaudīt visu informāciju, kuru tā uzskatīja par nepieciešamu galīgajiem secinājumiem. Jo īpaši tika veiktas turpmākas pārbaudes klātienē viena GSM izmantotāja un divu nesaistītu importētāju telpās Kopienā. (10) Visas puses tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata paredzēja ieteikt galīgo kompensācijas maksājumu piemērošanu. Tām arī deva laiku, kurā tās pēc minētās informācijas saņemšanas varēja iesniegt piezīmes. Izskatīja pušu iesniegtās mutiskās un rakstiskās piezīmes, un, vajadzības gadījumā, izdarīja attiecīgas izmaiņas secinājumos. B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGI RAŽOJUMI 1. Attiecīgais ražojums (11) Attiecīgais ražojums ir daži gredzenveida stiprinājuma mehānismi ("attiecīgais ražojums"). Tie pašlaik ir klasificējami atbilstoši KN kodam ex83051000. Piespiešanas mehānismi, uz kuriem attiecas tas pats KN kods, nav iekļauti šīs izmeklēšanas jomā. (12) GSM sastāv no divām taisnstūra tērauda plāksnēm vai stieplēm ar vismaz četriem pusgredzeniem, kas izgatavoti no tērauda un nostiprināti uz tām un to kopā satur tērauda pārsegs. Tos var atvērt, vai nu paraujot pusgredzenus vai ar mazu tērauda sprūda mehānismu, kas piestiprināts pie GSM. Gredzeni var būt dažādu formu, no kurām populārākās ir apaļa, taisnstūra vai D–veida forma. (13) GSM izmanto, lai saliktu kartotēkā dažāda veida dokumentus vai papīrus. Tos, inter alia, izmanto gredzenveida stiprinājumu, programmatūras un tehnisko rokasgrāmatu, foto– un pastmarku albumu, katalogu un brošūru ražotāji. (14) IL laikā Kopienā pārdeva vairākus simtus dažādu GSM modeļu. Modeļi atšķīrās pēc izmēra, formas un gredzenu skaita, pamatplāksnītes izmēra un gredzenu atvēršanas sistēmas (paraujot vai atverot ar sprūdu). Tā kā nav iespējams skaidri nošķirt dažādus GSM modeļus un ņemot vērā, ka tiem visiem ir vienādas pamata fiziskās un tehniskās īpašības, un ka GSM modeļi zināmā mērā ir savstarpēji aizstājami, Komisija noteica, ka šajā procedūrā visi gredzenveida stiprinājuma mehānismi ir viens ražojums. 2. Līdzīgi ražojumi (15) Komisija konstatēja, ka tiem GSM, ko ražo un pārdod vietējā tirgū Indijā, un tiem GSM, ko no Indijas eksportē uz Kopienu, ir vienādas galvenās fiziskās un tehniskās īpašības un lietojums. (16) Komisija konstatēja arī to, ka nav atšķirības starp to GSM galvenajām fiziskajām un tehniskajām īpašībām un lietojumu, kuru izcelsme ir Indijā un ko importē Kopienā, un to GSM īpašībām un lietojumu, kurus ražo un Kopienas tirgū pārdod Kopienas ražotāji. (17) Tā kā Indonēzijas ražotājs nesadarbojās, Komisija balstījās uz faktiem, kas pieejami saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Šajā sakarā, un tā kā nebija pieejama nekāda cita informācija par minēto valsti, Komisija uzskatīja par lietderīgu izmantot sūdzībā ietverto informāciju, saskaņā ar kuru GSM, ko ražo un pārdod Indonēzijā vai eksportē uz Kopienu, un GSM, ko ražo un Kopienā pārdod Kopienas ražotāji, kuri iesniedza sūdzību, ir līdzīgi. (18) Tādēļ atzina, ka GSM, ko ražo un Kopienas tirgū pārdod Kopienas ražo, GSM, kuru izcelsme ir Indijā un Indonēzijā un ko eksportē uz Kopienu, un GSM, ko ražo un vietējā tirgū pārdod Indija un Indonēzija, visi ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 1. panta 5. punkta nozīmē. (19) IL 2000. un 2001. gadā attiecīgajam ražojumam piemēroja līgto muitas nodokli 2,7 % apmērā. Tomēr saskaņā ar VPS režīmu attiecīgais ražojums, ko importēja no Indijas un Indonēzijas, guva labumu no 2000. un 2001. gadā maksājamā līgtā muitas nodokļa samazinājuma 100 % apmērā. Rezultātā nodoklis, kuru piemēroja, bija 0 % 2000. gadā un 0 % 2001. gadā. C. SUBSĪDIJAS 1. Indija a) Ievads (20) Pamatojoties uz informāciju, kas ietverta sūdzībā, kā arī atbildēs uz Komisijas aptaujas anketu, Komisija izmeklēja šādas shēmas, kuras, iespējams, bija saistītas ar eksporta subsīdiju piešķiršanu: - eksportam atbrīvotas rūpniecības zonas/uz eksportu orientētas struktūras (EPZ/EOU) - piešķīrumu shēmu ievedmuitas maksājumiem (DEPB) - ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēmu (EPCG) - ienākuma nodokļa atbrīvojuma sistēmu (INAS). (21) Pirmās trīs shēmas pamatotas uz 1992. gada ārējās tirdzniecības (attīstība un regulēšana) likumu (spēkā no 1992. gada 7. augusta). Ārējas tirdzniecības likums pilnvaro Indijas valdību izdot paziņojumus par eksporta un importa politiku. Tie ir apkopoti "eksporta un importa politikas" dokumentos, ko izdod ik pēc pieciem gadiem un atjaunina ik gadu. Dokuments, kas attiecas uz šīs lietas izmeklēšanas laiku, aptver politiku 1997. līdz 2002. gadam. (22) Pēdējā shēma – ienākumu nodokļa shēma – ir pamatota uz 1961. gada ienākumu nodokļa likumu, kurā grozījumus izdara ik gadu saskaņā ar finanšu likumu. (23) Viena uzņēmējsabiedrība atbildēja uz aptaujas anketu, kas tika iesniegta ražotājiem–eksportētājiem. Arī kāda uzņēmējsabiedrība ārpus Kopienas, kas saistīta ar šo ražotāju–eksportētāju, atbildēja uz aptaujas anketu. Pamatojoties uz Eiropas Kopienu Statistikas biroja paziņotajiem importa datiem, šis Indijas ražotājs–eksportētājs pārstāvēja visu Indijas eksportu uz Kopienu. b) Eksportam atbrīvotās rūpniecības zonas (EPZ)/uz eksportu orientētas struktūras (EOU) i) Juridiskais pamats (24) Eksporta un importa politikā paredzētais instruments, kas ietver ar eksportu saistītus stimulus, ir eksportam atbrīvotu rūpniecības zonu (še turpmāk "EPZ")/uz eksportu orientētas struktūras (še turpmāk "EOU") režīms, kuru ieviesa 1965. gadā. IL šo shēmu regulēja Muitas paziņojums Nr. 53/97, 133/94 un 126/94. Tuvākas ziņas par režīmiem iekļautas 1997/2000. gada eksporta un importa politikas 9. nodaļā, kā arī attiecīgajās procedūru rokasgrāmatās. ii) Atbilstība (25) Principā saskaņā ar EPZ/EOU režīmu var izveidot uzņēmējsabiedrības, kas apņemas eksportēt visas savas saražotās preces. Tiklīdz ir piešķirts šis statuss, šīs uzņēmējsabiedrības var saņemt noteiktus labumus. Indijā ir zināmas septiņas EPZ. EOU var būt izvietotas jebkurā vietā Indijā. Tās ir muitas vienības, kuras uzrauga muitas ierēdņi saskaņā ar muitas likuma 65. pantu. Lai gan EUO/EPZ visumā ir pienākums eksportēt visu savu produkciju, Indijas valdība atļauj šīm vienībām pārdot daļu no savas produkcijas vietējā tirgū, ievērojot dažus nosacījumus. Ražotājam–eksportētājam, kurš sadarbojās, bija piešķirts EOU statuss. iii) Īstenošana praksē (26) Uzņēmējsabiedrībām, kas pieprasa EOU statusu vai dibina EPZ, jāiesniedz pieteikums attiecīgajām varas iestādēm. Šādā pieteikumā jābūt ietvertām ziņām par nākamajiem pieciem gadiem, kuras ietver, inter alia, plānotos ražošanas apjomus, paredzēto eksporta vērtību, importa prasības un vietējās prasības. Ja varas iestādes apstiprina uzņēmējsabiedrības pieteikumu, noteikumus, kas pievienoti apstiprinājumam, paziņo uzņēmējsabiedrībai. Uzņēmējsabiedrības, kas ietilpst EPZ un EOU, var būt iesaistītas jebkādas produkcijas ražošanā. Nolīgums ir derīgs uz pieciem gadiem un var tikt atjaunots uz turpmākiem termiņiem. (27) EPZ/EOU vienībām ir tiesības saņemt šādas priekšrocības: i) atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem par visa veida precēm (ieskaitot ražošanas līdzekļus, izejvielas un palīgmateriālus), kas nepieciešamas ražošanai, apstrādei vai saistībā ar to, ja vien tās nav aizliegti priekšmeti, kas iekļauti importējamo preču negatīvajā sarakstā; ii) atbrīvojums no akcīzes nodokļiem par precēm, kas ražotas no vietējiem avotiem; iii) tādu ienākumu atbrīvojums uz desmit gadiem, kuriem parasti piemēro ienākumu nodokli saskaņā ar ienākumu nodokļa likuma 10.A vai 10.B iedaļu; iv) tāda centrālā tirdzniecības nodokļa atmaksājums, kas maksāts par precēm, kuras sagādātas no vietējiem piegādātājiem; v) akciju kapitāls pieder ārzemniekiem 100 % apmērā; vi) iespēja pārdot produkciju vietējā tirgū. (28) Importētājam noteiktā formātā jākārto pienācīga uzskaite par visu attiecīgo importu, kā arī par visu importēto materiālu patērēšanu un izlietošanu un par visu veikto eksportu. Tie regulāri jāiesniedz attīstības komisāram, ja tas ir vajadzīgs. (29) Importētājam arī jānodrošina minimālie ieņēmumi ārvalstu valūtā kā procentuāla daļa no eksporta apjoma un eksporta darbības rezultāti kā noteikts politikā. Visa EOU/EPZ darbība jāveic muitas telpās. iv) Secinājums par EPZ/EOU (30) Pašreizējā procedūrā EOU režīms izmantots ražošanas līdzekļu, izejvielu un palīgmateriālu importam, kā arī, lai sagādātu preces vietējā tirgū. Tādēļ Komisija vienīgi pārbaudīja šo koncesiju apstrīdamību. (31) Šajā sakarā EOU/EPZ režīms saistīts ar subsīdiju piešķiršanu tā kā koncesijas, kas piešķirtas saskaņā ar šo režīmu, veido Indijas valdības veiktas finanšu iemaksas, jo valdība atteikusies no ieņēmumiem, kas citkārt tai pienāktos, un labums tiek piešķirts saņēmējam. (32) Par ražošanas līdzekļiem maksājamo nodokļu iekasēšanas apturēšanai ir tāds pats efekts kā atbrīvojumam, kamēr vien tiek pildītas eksporta prasības – tas ir tikai un vienīgi uzņēmējsabiedrības ziņā, vai un kad pakļaut ražošanas līdzekļus muitas maksājumiem. (33) Šī subsīdija pēc likuma ir atkarīga no eksporta darbības rezultātiem pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo to nevar saņemt, ja uzņēmējsabiedrība neuzņemas eksporta saistības, un tāpēc to uzskata par specifisku un kompensējamu. v) Subsīdiju apjoma aprēķināšana Ievedmuitas nodokļa apturēšana par ražošanas līdzekļu iepirkumiem: (34) Indijas ražotājs–eksportētājs izmantoja EOU režīmu, lai iegūtu to importa nodokļu apturēšanu, kas parasti jāmaksā par ražošanas līdzekļiem. (35) Uzņēmējsabiedrības labums aprēķināts, pamatojoties uz nesamaksātā muitas nodokļa summu par importētajiem ražošanas līdzekļiem, sadalot šo summu uz septiņiem gadiem, kas atspoguļo uzņēmējsabiedrības faktiski importēto ražošanas līdzekļu nolietošanās laiku un par kuru tiek uzskatīts, ka tas atspoguļo šādu aktīvu parasto nolietošanos attiecīgajā nozarē. Šādi aprēķinātā summa, kas attiecināma uz izmeklēšanas laiku, ir koriģēta, pievienojot procentus par izmeklēšanas laiku, lai noteiktu pilnīgo labuma apmēru, ko saņēmējs guvis no šī režīma. Tā kā šī režīma raksturs pielīdzināms vienreizējam piešķīrumam, tika uzskatīts par lietderīgu piemērot tirgus procentu likmi, kāda pastāvēja Indijā izmeklēšanas laikā, tas ir 10 %. Tad šo summu sadalīja attiecībā uz izmeklēšanas laikā veiktā eksporta kopējo daudzumu. (36) Uz šāda pamata uzņēmējsabiedrība saskaņā ar šo režīmu guva labumu atbilstoši likmei 2,42 %. Atbrīvojums no muitas nodokļiem, kas maksājami par izejvielu un palīgmateriālu importu: (37) Indijas ražotājs eksportētājs izmantoja EOU režīmu, lai iegūtu atbrīvojumu no muitas nodokļiem par izejvielu un palīgmateriālu importu. (38) Pārbaudes apmeklējuma laikā tika pārbaudīts šo importēto materiālu veids un daudzums. Par visām izejvielām, kas bija importētas izmeklēšanas laikā, uzņēmējsabiedrība varēja demonstrēt tiešu saikni ar eksportētās gatavās produkcijas daudzumu, un bija iespējams noteikt, ka nav veikts imports, kas pārsniegtu to importēto izejvielu daudzumu, kuras izmantotas eksportētajā produkcijā. (39) Tādēļ uz šo importu attiecas izņēmums no pamatregulas I pielikumā ietvertā eksporta subsīdiju orientējošā saraksta 1. pozīcijas, jo visas preces, ko importēja bez nodokļiem, tika iestrādātas eksporta produkcijā, un nav bijis pārsniedzošu importa nodokļu atbrīvojumu. Atbrīvojums no akcīzes nodokļa par precēm, kas sagādātas no vietējiem avotiem: (40) Indijas ražotājs–eksportētājs, kas izmantoja EOU režīmu, lai saņemtu atbrīvojumu akcīzes nodokļa par precēm, kas sagādātas no vietējiem avotiem. (41) Tomēr akcīzes nodoklis, kas maksāts par iepirkumiem, ko veikusi vienība, kura nav EOU (tas ir jebkura uzņēmējsabiedrība, kas darbojas bez jebkāda īpaša statusa), tiek kreditēts kā atmaksājums (saskaņā ar CENVAT/MODVAT) un tiek izlietots, lai segtu akcīzes nodokļa maksājumu par pārdošanas apjomiem vietējā tirgū. Tādējādi atbrīvojot EOU vienības veiktos iepirkumus no akcīzes nodokļa, Indijas valdība nav atteikusies no papildu ieņēmumiem. Līdz ar to EOU nepiekrīt nekādi papildu labumi. Tāda centrālā tirdzniecības nodokļa atmaksājums, kas maksāts par precēm, kuras sagādātas uz vietas: (42) Indijas ražotājs–eksportētājs izmantoja EOU režīmu, lai iegūtu tā centrālā tirdzniecības nodokļa atmaksājumu, kas maksāts par precēm, kuras sagādātas uz vietas. Šis atmaksājums ietver subsīdiju piešķiršanu, jo valdība attiekusies no ieņēmumiem, kas citkārt tai pienāktos, un labums tiek piešķirts saņēmējam. (43) Labums aprēķināts, pamatojoties uz atmaksājamā centrālā tirdzniecības nodokļa summu par vietējiem iepirkumiem izmeklēšanas laikā. Šajā sakarā bija iespējams noteikt, ka Indijas ražotājs–eksportētājs praktiski visus vietējos iepirkumus sagādāja štatā, kurā tas ir izvietots (Tamil Nadu) un ka centrālais tirdzniecības nodoklis attiecas vienīgi uz darījumiem starp štatiem. Tādēļ šai uzņēmējsabiedrībai atmaksājamais centrālais tirdzniecības nodoklis bija tikai 0,01 %. c) Ienākuma nodokļa atbrīvojuma sistēma (INAS) i) Juridiskais pamats (44) Ienākumu nodokļa atbrīvojuma sistēma ir pamatota uz 1961. gada ienākumu nodokļa likumu, kas nosaka pamatu nodokļu iekasēšanai, kā arī dažādiem atbrīvojumiem/atskaitījumiem, kurus var pieprasīt. Starp atbrīvojumiem, kurus var pieprasīt, ir tie, uz kuriem attiecas likuma 10.A, 10.B un 80.HHC sadaļa, kuras paredz ienākumu nodokļa atbrīvojumu par peļņu, kas gūta no eksporta preču pārdošanas apjomiem. ii) Piemērošana (45) Atbrīvojumu saskaņā ar 10.A sadaļu var pieprasīt uzņēmumi, kas izvietoti brīvās tirdzniecības zonās, atbrīvojumu saskaņā ar 10.B sadaļu var pieprasīt uz eksportu orientētas struktūras un atbrīvojumu saskaņā ar 80.HHC sadaļu var pieprasīt jebkurš uzņēmums, kurš eksportē preces. iii) Īstenošana praksē (46) Pieprasījumu veikt atskaitījumu no peļņas, kas gūta no eksporta, iesniedz līdz ar parasto ikgadējo ienākumu nodokļa deklarāciju. iv) Secinājums par ienākumu nodokļa atbrīvojumu (47) Saskaņā ar INAS Indijas valdība piešķir finanšu iemaksu uzņēmējsabiedrībai, atsakoties no valdības ieņēmumiem tiešu nodokļu veidā, kas citkārt būtu tai maksājami. Šī finanšu iemaksa piešķir labumu saņēmējam, samazinot tā ienākumu nodokļa saistību. (48) Šī ienākumu nodokļa atbrīvojuma sistēma pēc likuma ir atkarīga no eksporta darbības rezultātiem pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo vienīgi peļņu, kas gūta no eksporta darbībām, var atskaitīt no apliekamajiem ienākumiem, un tāpēc to uzskata par specifisku un kompensējamu. v) Subsīdijas apjoma aprēķināšana (49) Indijas ražotājs–eksportētājs, būdams EOU, bija tiesīgs saņemt ienākumu nodokļa atbrīvojumu saskaņā ar ienākumu nodokļa likuma 10.B sadaļu, un iesniedz atskaitījuma pieprasījumu izmeklēšanas laikā. Labums tika aprēķināts, piemērojot pieņēmuma nodokļu likmi, kāda būtu piemērota peļņai, ja nebūtu veikti atskaitījumi. (50) Uz šāda pamata uzņēmējsabiedrība saskaņā ar šo sistēmu guva labumu atbilstoši likmei 0,15 %. d) Citas subsīdiju shēmas (51) Izmeklēšana noteikusi, ka ražotājs eksportētājs neizmantoja nevienu no pārējām shēmām, kuras tika izmeklētas. Tādēļ nav nepieciešams novērtēt to apstrīdamību. e) Kompensējamo subsīdiju apjoms (52) Saskaņā ar pamatregulas noteikumiem kompensējamo subsīdiju apjoms, kas izteikts ad valorem, izpētītajam eksportētājam ir 2,5 %. Šī likme iz zemāka par de minimis līmeni, un šādos apstākļos subsīdijas norma Indijai uzskatāma par nelielu. 2. Indonēzija a) Ievads (53) Papildu apspriedēm, kas minētas 4. apsvērumā, Komisijas dienesti izlēma ierobežot izmeklēšanu, aptverot divas shēmas (BKPM un Cakunas EPZ). Attiecīgi Indonēzijas valdībai tika nosūtīta aptaujas anketa, pieprasot būtisku informāciju. Tomēr Indonēzijas valdība pēc tam nesniedza nekādu atbildi uz aptaujas anketu. Tādēļ netika veikts pārbaudes apmeklējums pie Indonēzijas valdības. Vienīgais zināmais ražotājs–eksportētājs Indonēzijā neatbildēja uz aptaujas anketu, neraugoties uz to, ka bija pagarināts termiņš atbildes iesniegšanai. Ņemot vērā iepriekš minēto nesadarbošanos, šai uzņēmējsabiedrībai tika pienācīgi paziņots, ka galīgie secinājumi par to tiks balstīti uz faktiem, kas pieejami saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu, kam sekas saskaņā ar pamatregulas 28. panta 6. punktu var būt tādas, ka rezultāti ir tai nelabvēlīgāki, nekā tie būtu bijuši, ja tā būtu sadarbojusies. Saskaņā ar pamatregulas 26. panta 1. punktu šā ražotāja–eksportētāja telpās pārbaudi neveica. (54) Līdz ar to saskaņā ar pamatregulas 28. pantu subsidēšana un eksporta cena jānosaka, pamatojoties uz faktiem, kuri ir pieejami. Komisija uzskatīja par lietderīgu pamatot savus secinājumus uz informāciju, kas ietverta iesniegtajā sūdzībā, kā arī informāciju, kas pieejama no iepriekšējās antisubsidēšanas procedūras attiecībā uz Indonēziju [4]. Saskaņā ar 28. panta 5. punktu šī informācija arī tika pārbaudīta, ja iespējams, salīdzinot to ar datiem, kas iegūti no neatkarīgiem avotiem. b) BKPM shēmas (55) No sūdzības izriet, kas šis ražotājs–eksportētājs guva labumus, kas pieejami no Investīciju koordinēšanas valdes (BKPM), kura ir valdības aģentūra, kas atbildīga par investīciju plānošanu un veicināšanu. (56) Iepriekšējā izmeklēšana, kas minēta iepriekš, parādīja, ka BKPM var apstiprināt gan ārvalstu (PMA), gan vietējās (PMDN) investīcijas. Uzņēmējsabiedrībām, ko apstiprina kā PMA vai PMDN uzņēmējsabiedrības, piešķir atbrīvojumu no ievedmuitas un nodokļu maksājumiem vai piešķir ievedmuitas un nodokļu maksājumu atvieglojumus par ražošanas līdzekļu, proti, mašīnu, iekārtu, rezerves daļu un palīgiekārtu importu, kā arī izejvielu importu. (57) BKPM shēmas veido subsīdiju, jo Indijas valdības finanšu iemaksa nesamaksātu nodokļu veidā piešķir tiešu labumu saņēmējam. (58) Saskaņā ar pamatregulas I līdz III pielikuma noteikumiem minētās shēmas nav atmaksas shēmas, jo ražošanas līdzekļus ražošanas procesā nepatērē un nav pienākuma eksportēt gatavo produkciju, kas satur izejvielas. (59) BKPM shēmas pēc likuma nav atkarīgas no eksporta rezultātiem vai vietējo preču izmantošanas ievesto preču vietā. (60) Atbilstības kritērijus nosaka BKPM un, šķiet, ka tos bieži atjaunina. BKPM shēmas nepārprotami ierobežo subsīdiju pieejamību, piešķirot šādu pieejamību dažiem uzņēmumiem, kuri nedarbojas dažās nozarēs. Arī piešķīrējas iestādes var izmantot noteiktas izvēles tiesības apstiprināšanas procesa laikā un atbilstība nav automātiska. (61) Tādēļ BKPM shēmas neatbilst pamatregulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunktam, kas nosaka, ka piešķīrējai iestādei jāizveido objektīvi kritēriji, kuri ir neitrāli, nedod priekšroku dažiem uzņēmumiem attiecībā pret citiem, pēc rakstura ir ekonomiski un piemērošanā horizontāli. Līdz ar to šīs programmas uzskata par specifiskām saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunktu, jo tās nepārprotami ierobežo subsīdiju pieejamību, piešķirot šādu pieejamību dažiem uzņēmumiem. Tā kā ražotājs–eksportētājs un Indonēzijas valdība nesadarbojās, nebija iespējams precīzi noteikt, kādā mērā šis ražotājs guvis labumu no šīs shēmas. c) Indonēzijas muitas zonas – Cakunas EPZ (62) Tā ražotāja–eksportētāja adrese, kurš nesadarbojās, norāda, kā tā iekārtas izvietotas Cakunas eksportam atbrīvotajā rūpniecības zonā, kas apzīmēta kā "Nusantara muitas zona". Uzņēmējsabiedrība apstiprināja šo informāciju. Uzņēmējsabiedrības, kas izvietotas šādā zonā, ir tiesīgas saņemt dažus labumus, kas parasti nav pieejami uzņēmējsabiedrībām, kuras atrodas ārpus šīm zonām, proti, atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa par precēm, ko paredzēts izmantot eksportētās gatavās produkcijas ražošanā. (63) Ražotājs–eksportētājs, izvēlēdamies nesadarboties, nesniedza nekādus pierādījumus, ka tas nav izmantojis labumus, kas pieejami šādā zonā. Lai neatbalstītu nesadarbošanos, kā arī ņemot vērā to, ka bija noteikts – šis ražotājs–eksportētājs patiešām atrodas EPZ, Padome ir tiesīga uzskatīt, ka šādi labumi ir izmantoti. (64) Saskaņā ar iepriekšējās izmeklēšanas secinājumiem, nodokļu atmaksas shēma, kas darbojas šādās zonās, veido valdības finanšu iemaksu, jo tā atsakās no ieņēmumiem, kas tai citkārt pienāktos, un labums tiek piešķirts saņēmējam. (65) Šāda atmaksas shēma ir subsīdija, kas pēc likuma ir atkarīga no eksporta darbības rezultātiem pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo to nevar saņemt, ja uzņēmējsabiedrība neapstiprina eksporta saistības, un tāpēc to uzskata par specifisku un kompensējamu. (66) Tā kā ražotājs–eksportētājs nesadarbojās, nebija iespējams noteikt, vai imports saskaņā ar šo shēmu atbilstu kādam no izņēmumiem kā noteikts pamatregulas pielikumos, jo nevarēja noteikt, vai importētās preces patiešām iestrādātas eksportētajā produkcijā, un ka nav bijis pārsniedzošu atbrīvojumu. d) Secinājumi par subsīdijām (67) Saskaņā ar pamatregulas 28. pantu, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, ir pierādījumi par kompensācijas subsīdiju pastāvēšanu, kas ir pieejamas ražotājam–eksportētājam, kurš nesadarbojās, un pamatota norāde, ka šādas subsīdijas ir izmantotas. Pasākumu nolūkiem saskaņā ar iepriekšējo izmeklēšanu tiks pieņemts, ka viena daļa (50 %) ir vietējās subsīdijas un otru daļu (50 %) veido eksporta subsīdijas, jo tikai viena no divām shēmām – EPZ – tika uzskatīta par eksporta subsīdiju. (68) Uzskata, ka sadarbības trūkums saistīts ar to, ka šis ražotājs ir izmantojis kompensējamās subsīdijas un guvis labumu no tām tādā apjomā, kas pārsniedz de minimis līmeni Indonēzijai. Attiecīgi, lai izvairītos no tā, ka no nesadarbošanās tiek gūts labums, un, ņemot vērā informāciju, kas pieejama sūdzībā, kā arī iepriekšējās izmeklēšanas secinājumus, galīgā subsīdijas norma, izteikta procentuāli no CIF importa cenas uz Kopienas robežas, veido šādus nesamaksātos nodokļus, kas piemērojami visiem Indonēzijas ražotājiem importētājiem: visi eksportētāji: 10,0 %. D. ZAUDĒJUMI 1. Iepriekšēja piezīme (69) Tā kā tikai viens Indijas ražotājs–eksportētājs sadarbojās ar izmeklēšanu un tā kā Kopienas ražošanas nozare ietver tikai vienu uzņēmējsabiedrību, īpašie dati attiecībā uz minētajām uzņēmējsabiedrībām ir indeksēti vai sagatavoti sēriju veidā, lai nodrošinātu to datu konfidencialitāti, kas iesniegti saskaņā ar pamatregulas 29. pantu. 2. Kopienas produkcija (70) Konstatēja, ka papildus abu Kopienas ražotāju izlaidei, kuri iesniedza sūdzību, ražošana notika arī Itālijā un Spānijā. Kaut arī Itālijas uzņēmējsabiedrība neiesniedza Komisijai pilnīgus datus, saņemtā informācija apstiprināja, ka IL tā veidojusi apmēram 10 % no kopējās Kopienas ražošanas. Attiecībā uz Spānijas uzņēmējsabiedrību, kas neiesniedza Komisijai pilnīgus datus, konstatēja, ka 2001. gadā tā izgatavojusi ļoti nelielus attiecīgā ražojuma daudzumus, vienlaikus lielu daļu savu pārdošanas apjomu importējot no vienas no attiecīgajām valstīm. Tāpēc secināja, ka tā drīzāk būtu uzskatāma par importētāju, nevis ražotāju. (71) Konstatēja arī, ka kāda uzņēmējsabiedrība, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, iepriekš bijusi iesaistīta dažu veidu GSM ražošanā. Šī uzņēmējsabiedrība rakstiski apstiprināja, ka tā pārtraukusi attiecīgā ražojuma izgatavošanu pirms vairākiem gadiem. Citi ražotāji Kopienā nav zināmi. (72) Pamatojoties uz iepriekš minēto, sūdzības iesniedzēju un otra Kopienas ražotāja, kurš atrodas Itālijā, ražošana kopā veido kopējo Kopienas ražošanu pamatregulas 9. panta 1. punkta nozīmē. 3. Kopienas ražošanas nozares definīcija a) Kopienas ražošanas nozare (73) No abiem ražotājiem, kuri iesniedza sūdzību, viens (Krause) uz aptaujas anketu neatbildēja, un to atzina par tādu, kas nesadarbojas. Tādēļ šo ražotāju, kaut arī tas atbalstīja sūdzību, neuzskatīja par Kopienas ražošanas nozares daļu. Attiecībā uz otru ražotāju (Koloman) konstatēja, ka šī uzņēmējsabiedrība ne tikai izgatavojusi līdzīgus ražojumus Kopienā IL, bet arī ražojusi to daļas Ungārijā. Papildus savai Kopienas produkcijai, Koloman tirgoja Kopienā Ungārijas ražojumus, kā arī izmantoja Ungārijā ražotas daļas savai ražošanai Kopienā. Turklāt, Kopienas ražotāja, kas sadarbojas, ražotnes 2000. gada sākumā daļēji pārvietoja, pārvedot dažas iekārtas no Austrijas uz Ungāriju. Tomēr, neraugoties uz iepriekš minēto, uzņēmējsabiedrības pamatdarbība palika Kopienā, t.i., galvenais birojs, noliktavas, tirdzniecības birojs, ievērojama ražojumu spektra ražotnes, kā arī būtiska tehniskā un tirdzniecības zinātība (know–how). Pārdoto importēto preču apjomi papildināja līdzīgo ražojumu klāstu, un tādējādi neietekmēja Koloman kā Kopienas ražotāja statusu. Attiecībā uz daļu izgatavošanu Ungārijā un to turpmāku iestrādi gatavajā ražojumā, izmeklēšanā konstatēja, ka minētās iestrādātās daļas veidoja tikai nelielu īpatsvaru no gatavo ražojumu izgatavošanas izmaksām un līdz ar to no pievienotās vērtības. Tādējādi minētais imports neietekmē šā ražotāja kā Kopienas ražotāja statusu. (74) Izmeklēšana apstiprināja, ka vienīgais Kopienas ražotājs, kurš sadarbojas, pārstāv vairāk nekā 25 % Kopienas GSM ražošanas nozares un tādējādi atbilst pamatregulas 10. panta 8. punkta prasībām. Tāpēc uzskata, ka tas veido Kopienas ražošanas nozari tās pašas regulas 9. panta 1. punkta nozīmē, un turpmāk tekstā to sauks par "Kopienas ražošanas nozari". b) Notikumi pēc izmeklēšanas laika (75) 2001. gada novembrī, t.i., pēc IL beigām, Koloman – Kopienas ražotājs, kas sadarbojās – bankrotēja, un likvidācijas procedūras rezultātā to pārņēma kāda Austrijas uzņēmējsabiedrība, kuras mātes uzņēmums, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, nopirka arī Koloman Ungārijas filiāli. (76) Ieguvēji apstiprināja Komisijai, ka viņi joprojām atbalsta sūdzību. c) Kopienas patēriņš (77) Šķietamo Kopienas patēriņu noteica, par pamatu ņemot Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjomus Kopienas tirgū, pārējo Kopienas ražotāju pārdošanas apjomus Kopienas tirgū, kā minēts sūdzībā, pienācīgi koriģētus attiecībā uz IL, informāciju, ko sniedzis ražotājs–eksportētājs, kas sadarbojās, un Eurostat datus par importu. Ņēma vērā faktu, ka KN kods 83051000 attiecas arī uz ražojumiem, kurus šī izmeklēšana neskar. Tomēr attiecībā uz Indonēziju, tā kā Indonēzijas eksportētāji nesadarbojās, izmantoja labākos pieejamos faktus, t.i., Eurostat datus. Šajā sakarā, pamatojoties uz sūdzību kā uz labāko pieejamo pierādījumu, visu importu, kas veikts ar iepriekš minēto KN kodu, uzskatīja par attiecīgo ražojumu. Indonēzijas eksportētājs, kas nesadarbojās, apgalvoja, ka tā eksporta apjoms uz Kopienas tirgu bija apmēram par 15 % mazāks nekā izmantotie importa apjomi. Šo apgalvojumu tomēr nevarēja pārbaudīt, un starpība bija tāda, ka to varēja izskaidrot ar koeficientu, ko izmanto, lai Eurostat datus, kas ir tonnās, konvertētu uz vienībām. Šajā sakarā Kopienas patēriņš palielinājās par 5 % no 1998. gada līdz IL. Precīzāk, tas bija relatīvi stabils no 1998. gada līdz 1999. gadam, un tad pakāpeniski palielinājās līdz IL beigām, kad, saskaņā ar konstatējumu, tas bija aptuveni 348 miljoni vienību. 4. Imports no attiecīgās valsts (78) Atgādina, ka procedūra pret Indiju ir izbeigta. Tāpēc tikai importu no Indonēzijas analizē kā importu no atlikušās attiecīgās valsts. a) Subsidētā importa apjoms (79) Kaut gan Indonēzijas izcelsmes importa apjoms no 1998. gada līdz 2000. gadam samazinājās un tad no 2000. gada līdz IL atkal nedaudz palielinājās, jānorāda, ka, lai gan imports no attiecīgās valsts sākās tikai 1997. gadā, 1998. gadā tas jau bija ievērojams, un IL tā apjoms jau bija 32 miljoni vienību. b) Subsidētā importa tirgus daļa (80) Konstatēja, ka Indonēzijas importa tirgus daļa ir no 8 % līdz 13 %, kas ir samazinājums aptuveni par 2 procentu punktiem kopš 1998. gada. c) Subsidētā importa preču cenas i) Cenu attīstība (81) Vidējās svērtās importa cenas par Indonēzijas izcelsmes importu no 1998. gada līdz IL samazinājās par –5 %, t.i., no EUR 105 par tūkstoš vienībām līdz EUR 99 par tūkstoš vienībām. Samazinājums bija īpaši izteikts no 1998. līdz 1999. gadam, kad cenas samazinājās par 3 %, un no 2000. gada līdz IL, kad tās samazinājās par 2 %. ii) Cenu samazinājums (82) Tā kā Indonēzijas eksportētāji nesadarbojās, cenu salīdzinājumu izdarīja, pamatojoties uz Eurostat datiem, kuri bija pienācīgi koriģēti, lai ņemtu vērā muitas nodokļus un izmaksas pēc ievešanas, un salīdzināti, tajā pašā tirdzniecības posmā, ar Kopienas ražotāju rūpnīcas cenām. (83) Pamatojoties uz iepriekš minēto, cenu samazinājumu pārskatīja un grozīja, vajadzības gadījumā ņemot vērā informāciju, kas bija sniegta papildu pārbaudes vizītēs. Konstatēja, ka Indonēzijas importa cenas ir par 30 % līdz 40 % zemākas salīdzinājumā ar Kopienas ražošanas nozares cenām. Jāpiebilst, ka notika cenu pieauguma apturēšana, jo Kopienas ražošanas nozare nebija rentabla. 5. Kopienas ražošanas nozares stāvoklis a) Ražošana (84) Kopienas ražošanas nozares ražošanā minētajā laika posmā bija vērojama lejupejoša tendence, no 1998. gada līdz IL samazinoties par 25 %. Ievērojams samazinājums notika no 1998. gada līdz 1999. gadam (– 15 %). Vēl viens ievērojams samazinājums notika no 1999. gada līdz 2000. gadam, un pēc tam ražošanas apjoms palika nemainīgs līdz IL beigām. b) Ražošanas jauda un tās izmantošanas rādītāji (85) Attiecībā uz ražošanas jaudu bija vērojama tāda pati tendence kā ražošanai, un no 1998. gada līdz IL tā samazinājās par 26 %. (86) Pamatojoties uz to, ražošanas jaudas izmantošanas rādītājs attiecīgajā laika posmā palika nemainīgs. c) Krājumi (87) Kopienas ražošanas nozares gada beigu krājumi no 1998. gada līdz IL samazinājās par 12 %. d) Pārdošana Kopienā (88) Neraugoties uz Kopienas patēriņa pieaugumu, Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjoms no 1998. gada līdz IL ievērojami samazinājās – par 25 %. Samazinājums notika no 1998. gada līdz 1999. gadam (– 10 %), un vēl izteiktāks no 1999. gada līdz 2000. gadam (– 15 %). e) Tirgus daļa (89) Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa no 1998. gada līdz IL samazinājās par vairāk nekā 4 procentu punktiem; tādējādi tai bija tāda pati tendence kā pārdošanas apjomiem. f) Cenas (90) Kopienas ražošanas nozares vidējās neto pārdošanas cenas no 1998. gada līdz IL samazinājās par 4 %. Tāds samazinājums bija īpaši izteikts no 1998. gada līdz 1999. gadam (–6 %), t.i., kad attiecīgās valsts importa cenas ievērojami samazinājās, kā paskaidrots 81. apsvērumā. g) Rentabilitāte (91) Kopienas ražošanas nozares vidējā svērtā rentabilitāte no 1998. gada līdz IL samazinājās par 10 procentu punktiem un, sākot ar 2000. gadu, nesa zaudējumus. Šīs nelabvēlīgās attīstības rezultātā un, kā minēts 75. apsvērumā, tā bankrotēja. h) Naudas plūsma un spēja palielināt kapitālu (92) Kopienas ražošanas nozares radītās naudas plūsmas attīstība attiecībā pret GSM pārdošanas apjomiem ir ļoti līdzīga rentabilitātes attīstībai, t.i., ievērojams samazinājums no 1998. gada līdz IL. (93) Izmeklēšanā konstatēja, ka Kopienas ražošanas nozarei palielināt kapitālu šajā laikā kļuva grūtāk, tās finanšu stāvokļa un, jo īpaši, sliktās rentabilitātes dēļ. i) Nodarbinātība, algas un produktivitāte (94) Nodarbinātība Kopienas ražošanas nozarē, kas saistīta ar GSM, no 1998. gada līdz IL samazinājās par 30 %. Kopējam algu apjomam kopumā bija līdzīga tendence, pazeminoties par 27 % tajā pašā periodā, tādējādi radot pie vidējās algas paaugstinājuma par 5 % no 1998. gada līdz IL. Kopienas ražošanas nozares darbaspēka rentabilitāte, mērot to kā ražošanas apjomu uz vienu darbinieku, no 1998. gada līdz IL palielinājās par 8 %. j) Ieguldījumi un ieguldījumu atdeve (95) Ieguldījumu apjoms no 1998. gada līdz IL samazinājās par 39 %. Samazinājums bija jo īpaši izteikts no 1999. gada līdz 2000. gadam. Izmeklēšana parādīja, ka lielākā daļa no šiem kapitālizdevumiem bija saistīta ar esošo iekārtu nomaiņu vai uzturēšanu. (96) Peļņa no ieguldījumiem, kas izteikta kā attiecība starp Kopienas ražošanas nozares neto peļņu un tās ieguldījumu neto bilances vērtību, bija ļoti līdzīga rentabilitātes tendencei un kļuva negatīva 2000. gadā. k) Pieaugums (97) Kamēr Kopienas patēriņš no 1998. gada līdz IL palielinājās par 5 %, Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjoms samazinājās aptuveni par 25 %, un saglabājās ievērojams attiecīgā importa apjoms. Kopienas ražošanas nozare tādējādi nespēja gūt labumu no nelielā pieprasījuma pieauguma Kopienas tirgū. 6. Ražošanas daļēja pārvietošana (98) Lai pārbaudītu, vai Kopienas ražošanas nozares stāvoklis nebija pasliktinājies sakarā ar izmaiņām Kopienas ražošanas modelī, pārbaudīja arī to, vai ražošanas daļējai pārvietošanai, kas minēta 73. apsvērumā (pārvedot iekārtas no Austrijas uz Ungāriju), kas notika 2000. gada sākumā, bijusi ietekme uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli. Atklājās, ka, minētās pārvietošanas dēļ pasliktinoties dažu zaudējumu rādītāju (t.i., ražošanas, ražošanas jaudas un pārdošanas apjomu) lejupejošajai tendencei, jaudas izmantošanas un vidējo pārdošanas cenu tendence bija uzlabojusies, ļaujot samazināt zaudējumus. Piemēram, vērtēja, ka apmēram 60 % ražošanas samazinājuma un apmēram 80 % pārdošanas apjomu samazinājuma bija saistīti ar pārvietošanu, kamēr, ja šī pārvietošana nebūtu notikusi, cenas samazinājums būtu bijis trīs reizes lielāks un rentabilitāte būtu zaudējusi 7 papildu procentu punktus. Ņemot vērā iepriekš minēto, secināja, ka Kopienas ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanās nav saistīta ar pārmaiņām Kopienas ražošanas modelī. (99) Bija iebildumi, ka Kopienas ražošanas nozares pamatdarbība vairs nav Kopienā, jo pārvietošana uz Ungāriju esot izraisījusi 60 % samazinājumu tās Kopienas ražošanā, un 80 % samazinājumu tās Kopienas ražojumu pārdošanas apjomos. (100) Kā jau paskaidrots 98. apsvērumā, pārvietošana neizraisīja tik lielu Kopienas ražošanas nozares ražošanas samazinājumu, bet tikai 15 % samazinājumu Kopienas ražošanā un 20 % samazinājumu Kopienas ražojumu pārdošanas apjomos. Tāpēc apstiprina secinājumu, kas minēts 73. apsvērumā attiecībā uz Kopienas ražošanas nozares pamatdarbību. 7. Secinājums par kaitējumu (101) Attiecīgajā laika posmā ir konstatēta Kopienas ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanās (pēc tam, kad ir ņemta vērā 98. apsvērumā izklāstītā pārvietošana). (102) Kamēr antidempinga pasākumi attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (ĶTR) un Malaizijas izcelsmes GSM importu noveda pie ievērojamas minēto valstu izcelsmes importa samazināšanās pēc 1998. gada, Kopienas ražošanas nozare nevarēja pilnībā gūt labumu no šīs notikumu attīstības. No 1998. gada vairums zaudējumu rādītāju, t.i., ražošana, pārdošanas apjomi, cenas, tirgus daļa, rentabilitāte, peļņa no ieguldījumiem, naudas plūsma un nodarbinātība attīstījās negatīvā virzienā. Jo īpaši Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenu samazinājums negatīvi ietekmēja tās rentabilitāti. (103) Turklāt, kamēr Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjomi no 1998. gada līdz IL samazinājās, Indonēzijas izcelsmes imports bija ievērojams. Izmeklēšana parādīja, ka IL Indonēzijas importa cenas bija par 30 % līdz 40 % zemākas nekā Kopienas ražošanas nozares cenas. Turklāt, notika arī cenu pieauguma apturēšana. (104) Tādējādi konstatēja, ka Kopienas ražošanas nozares stāvoklis ir tiktāl pasliktinājies, lai secinātu, ka Kopienas ražošanas nozarei ir nodarīti būtiski zaudējumi. (105) Atgādina, ka pēc IL sliktais finanšu stāvoklis noveda pie tā, ka Kopienas ražošanas nozare bankrotēja. E. CĒLOŅSAKARĪBA 1. Ievads (106) Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 6. un 7. punktu pārbaudīja, vai Indonēzijas izcelsmes imports, ņemot vērā tā apjomu un ietekmi uz GSM cenām Kopienas tirgū, ir nodarījis Kopienas ražošanas nozarei zaudējumus tādā mērā, lai tos varētu klasificēt kā būtiskus zaudējumus. Pārbaudīja arī citus zināmos faktorus, kas nebija subsidēts imports un vienlaikus varēja nodarīt zaudējumus Kopienas ražošanas nozarei, lai nodrošinātu to, ka šādu citu faktoru nodarītos zaudējumus nesaista ar subsidēto importu no Indonēzijas. 2. Subsidētā importa ietekme (107) Subsidētā importa apjoms no 1998. gada līdz IL samazinājās par 14 %, un tā atbilstošā Kopienas tirgus daļa – par diviem procentu punktiem tajā pašā laika posmā. Tomēr tas aizvien bija ievērojams un vienmēr veidoja tirgus daļu, kas no 1998. gada līdz IL svārstījās no 8 % līdz 13 %. Šo importpreču cenas bija ievērojami zemākas par Kopienas ražošanas nozares cenām. Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās par vairāk nekā četriem procentu punktiem. Tajā pašā laikā Kopienas vidējās cenas samazinājās par 4 %. Faktiskais cenu samazinājums patiesībā bija pat lielāks, nekā izklāstīts 98. apsvērumā. (108) Tajā pašā laika posmā, no 1998. gada līdz IL, Kopienas ražošanas nozares stāvoklis pasliktinājās, ko atspoguļo pārdošanas apjomu un tirgus daļas samazināšanās, cenas pazemināšanās un nozares ievērojamā rentabilitātes pasliktināšanās, kas noveda pie zaudējumiem. Tādējādi, Kopienas ražošanas nozare nevarēja gūt būtisku labumu no iepriekš minēto pasākumu piemērošanas pret ĶTR un Malaiziju. (109) Indonēzijas eksportētājs iebilda, ka Indonēzijas eksports nevarēja nodarīt tādus zaudējumus, jo tas samazinājās no 1999. gada līdz 2000. gadam un veidoja de minimis tirgus daļu. Tā pati uzņēmējsabiedrība apgalvoja, ka imports no Indonēzijas nevarēja reāli ietekmēt Kopienas ražošanas nozari, jo Kopienas produkcija piecas vai sešas reizes pārsniedza Indonēzijas importa apjomu. (110) Tomēr atgādina, ka, lai gan Indonēzijas imports no 1998. gada līdz 2000. gadam samazinājās, tas nedaudz palielinājās no 2000. gada līdz IL, nesasniedzot 1998. gada līmeni. Turklāt, kā jau ir paskaidrots 80. apsvērumā, Indonēzijas imports no 1998. gada līdz IL aizņēma 8 % līdz 13 % tirgus daļu, kas ir būtiska un pilnīgi noteikti pārsniedz de minimis līmeni. Visbeidzot, atgādina, ka Kopienas ražošanas nozare ir skaidri definēta 74. apsvērumā, un ka tās ražošanas apjoms ir daudz mazāks, nekā apgalvo Indonēzijas uzņēmējsabiedrība. (111) Tādēļ var secināt, ka Indonēzijas izcelsmes subsidētais imports ir mazinājis antidempinga pasākumu ietekmi, kurus 1997. gadā pieņēma pret ĶTR un Malaiziju un 2000. gadā grozīja attiecībā uz ĶTR, un ka tas ir bijis būtisks iemesls negatīvajai attīstībai, kuras kopsavilkums sniegts iepriekšējās daļās. 3. Citu faktoru ietekme a) Imports no citām trešām valstīm (112) Apsvēra, vai citi faktori, izņemot subsidēto importu no Indonēzijas, būtu varējuši novest pie zaudējumiem, kas bija nodarīti Kopienas ražošanas nozarei, vai arī to veicināt, un jo īpaši, vai imports no citām valstīm, izņemot Indonēziju, būtu varējis veicināt minēto stāvokli. (113) Importa apjoms no citām trešām valstīm no 1998. gada līdz IL palielinājās par 17 %, kamēr tā tirgus daļa palielinājās par vairāk nekā pieciem procentu punktiem tajā pašā laika posmā. Šis palielinājums lielā mērā bija radies Indijas, Ungārijas un Taizemes importa palielināšanās dēļ, kamēr tajā pašā laikā ĶTR un Malaizijas izcelsmes imports ievērojami samazinājās sakarā ar 1997. gadā uzliktajiem antidempinga pasākumiem. (114) Vienas vienības vidējās cenas importam no trešām valstīm no 1998. gada līdz IL samazinājās par 16 %. Cenas importam no gandrīz visām trešām valstīm šajā laika posmā samazinājās, izņemot cenas importam no ĶTR, kas antidempinga pasākumu ietekmes dēļ ievērojami pieauga, kaut gan Ungārijas cenu līmeni tās sasniedza tikai IL. i) Indija (115) Vispirms pārbaudīja, vai Indijas izcelsmes imports varēja veicināt zaudējumus, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei. Tomēr, kaut arī Indijas imports ievērojami palielinājās no 1998. gada līdz IL, konstatēja, ka Indonēzijas importa cenas bija par 2 % līdz 30 % zemākas nekā Indijas importa cenas no 1998. gada līdz IL. Turklāt jāpiemin, ka Indijas importa sākuma posmā 1998. gadā Indijas importa cenas par vairāk nekā 40 % pārsniedza Indonēzijas importa cenas salīdzināmam GSM daudzumam. Kopš tā laika Indijas importa cenas vienmērīgi samazinājās, bet vienmēr ir bijušas lielākas par Indonēzijas cenām, un konstatēja, ka IL tās joprojām par vairāk nekā 5 % pārsniedza Indonēzijas cenas. Tādējādi secina, ka, lai gan Indijas importam bija nelabvēlīga ietekme uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli, Indonēzijas izcelsmes subsidētā importa nelabvēlīgā ietekme, aplūkojot to atsevišķi, tomēr bija ievērojama. Patiešām, Indonēzija bija ietekmīgs un svarīgs tirgus dalībnieks Kopienā. Tās eksporta apjoms uz Kopienu bija mazāks nekā Indijas eksportam, bet tomēr ievērojams. Indonēzijas eksporta cenas bija vēl zemākas par Kopienas ražošanas nozares cenām, nekā Indijas eksporta cenas. Jāpiebilst, ka iepriekš minēto analīzi stipri apgrūtināja tas, ka Indonēzija nesadarbojās un tādēļ nebija pieejama informācija par ražojumu veidiem un tirgus segmentiem, ko veidoja eksports no Indonēzijas. ii) Ķīnas Tautas Republika (116) Apsvēra arī, vai to antidempinga pasākumu absorbcija, kurus 1997. gadā uzlika ĶTR, būtu varējusi novest pie zaudējumiem, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei, vai arī tos veicināt. Šajā sakarā ir vērts pieminēt, ka, lai gan importam no ĶTR piemērotā nodokļa absorbcija mazināja 1997. gadā uzlikto pasākumu ietekmi attiecībā uz pārdošanas cenām, šo pasākumu rezultātā tomēr ievērojami mazinājās no ĶTR importētās produkcijas apjoms jau 1998. gadā. Turklāt jāatzīmē, ka, lai gan importēšana no Indonēzijas sākās tikai 1997. gadā, līdz 1998. gadam tā jau bija sasniegusi apmēram tādu pašu līmeni, kā imports no ĶTR. Kopš tā laika imports no ĶTR ievērojami samazinājās, savukārt Indonēzijas imports samazinājās daudz mazākā mērā līdz IL, kad tās imports joprojām bija vairāk kā trīs reizes lielāks, nekā imports no ĶTR. Tādēļ, ņemot vērā to, ka IL importa apjomi no ĶTR bija daudz mazāki par importa apjomiem no Indonēzijas, secināja, ka minētajam importam nav tik nopietnas ietekmes uz Kopienas ražošanas nozari, salīdzinot ar Indonēzijas izcelsmes subsidētā importa ietekmi. iii) Ungārija (117) Lai noteiktu, vai imports no Ungārijas, atsevišķi ņemot, izraisīja zaudējumu Kopienas ražošanas nozarei, pārbaudīja, kāds līmenis bijis importam un cenām Kopienas tirgū. (118) Analīzi attiecībā uz Ungārijas importu no 1998. gada līdz IL pamatoja ar datiem no aptaujas anketas, uz ko atbildēja Kopienas ražotājs, kura rūpnīca Ungārijā pārstāv vienīgo Ungārijas ražotāju. (119) Attiecīgajā periodā Ungārijas izcelsmes GSM importa apjomi pieauga. Runājot par cenām, ko Kopienas ražošanas nozare prasīja Kopienas tirgū par saviem no Ungārijas importētajiem ražojumiem – kaut arī šīs cenas attiecīgajā laika posmā samazinājās, tās tomēr palika augstākās no visām importa cenām no citām trešām valstīm, un Indonēzijas importa cenas bija par tām zemākas. (120) Kopienas ražošanas nozares GSM Ungārijas produkciju analizēja un salīdzināja ar Austrijas produkciju. Konstatēja, ka bija ļoti neliela Austrijā un Ungārijā ražoto modeļu pārklāšanās. (121) Ņemot vērā šo gan Austrijā, gan Ungārijā ražoto modeļu nelielo procentuālo daļu, secināja, ka Ungārijas ražojumi papildināja Kopienas ražošanas nozares ražojumu klāstu, dodot tai iespēju piedāvāt patērētājiem plašāku modeļu klāstu, un ka tiem nebija nelabvēlīgas ietekmes uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli. (122) Pamatojoties uz iepriekš minēto, secināja, ka imports no Ungārijas īpaši neveicināja Kopienas ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos. iv) Taizeme (123) Tā kā, kā jau minēts Regulā (EK) Nr. 2100/2000 [5], "dažas Ķīnas izcelsmes preces valsts muitas iestādēm deklarēja kā Taizemes izcelsmes preces, un tādējādi izvairījās maksāt par tām parasti veicamo antidempinga maksājumu", uzskatīja par lietderīgu novērtēt no Taizemes nākušā importa ietekmi. (124) Šajā sakarā imports no Taizemes attiecīgajā laika posmā ievērojami palielinājās, jo tas sākās 1998. gadā ar apmēram vienu miljonu vienību un pieauga līdz vairāk nekā 23 miljoniem vienību IL. Turklāt, pamatojoties uz Eurostat datiem, konstatēja, ka Taizemes importa pārdošanas cenas parasti bija zemākas nekā Indonēzijas importa cenas. (125) Tomēr, kaut arī konstatēja, ka Taizemes cenas bija aptuveni par 20 % zemākas nekā Indonēzijas importa cenas, atgādina, ka imports no Indonēzijas pēc apjoma vairāk nekā par vienu trešdaļu pārsniedz importa apjomus no Taizemes. Tādēļ, tā kā no Taizemes importētie apjomi joprojām ir ievērojami mazāki nekā no Indonēzijas importētie apjomi, tika secināts, ka minētajam importam nevarēja būt būtiska ietekme, salīdzinot ar Indonēzijas izcelsmes subsidētā importa ietekmi. (126) Analīzi attiecībā pret Taizemi apstrīdēja kāds Indonēzijas eksportētājs, kas nesadarbojās. Šajā sakarā tas iebilda, ka Indonēzijas importa apjoms ir salīdzinoši mazāks un cenas augstākas, salīdzinot ar Taizemes importu. Tomēr atgādina, ka, lai arī Taizemes cenas bija zemākas nekā Indonēzijas importa cenas, no Indonēzijas importētie apjomi vairāk nekā par 30 % pārsniedza Taizemes importu. Tāpēc apstiprina secinājumu, kas izdarīts 125. apsvērumā. b) Citi faktori (127) Pārbaudīja arī, vai zaudējumus, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei, būtu varējuši veicināt citi faktori, izņemot iepriekš minētos. (128) Importētāji, kas sadarbojās, apgalvoja, ka GSM nozare ārkārtīgi strauji reaģē uz cenu izmaiņām, un tāpēc ražotājiem jāpārdod lieli apjomi, lai viņi būtu konkurētspējīgi. Tās pašas personas apgalvoja arī, ka Kopienas ražošanas nozare paļaujas tikai uz Kopienas tirgu, nevis pasaules tirgu, kas to padarītu rentablāku. Saistībā ar šo jautājumu atgādina, ka attiecība starp Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjomiem Kopienā un ārpus tās no 1998. gada līdz IL būtiski nemainījās. Tomēr, kaut arī Kopienas ražošanas nozare bija ļoti orientēta uz Kopienas tirgu, tās eksporta pārdošanas apjomi ļāva Kopienas ražošanas nozarei būt rentablai 1998. gadā – laikā, kad imports no Indonēzijas bija ievērojams. (129) Viens izmantotājs apgalvoja, ka zaudējumus nodarīja spēcīgā konkurence biroja piederumu nozarē. Šī konkurence esot novedusi pie tā, ka attiecīgo ražojumu izmantotāji/izplatītāji izdarīja cenu spiedienu uz Kopienas ražošanas nozari, tādējādi izraisot cenas samazinājumu. Šajā sakarā uzsver, ka subsidētais imports katrā ziņā ir ievērojami palielinājis Kopienas izmantotāju izdarīto cenu spiedienu, tādējādi nodarot zaudējumus Kopienas ražošanas nozarei. (130) Turklāt, pārbaudīja, vai cenu samazinājumu var saistīt ar parasto GSM tirdzniecības gaitu, jo cenas no gandrīz visiem piegādes avotiem no 1998. gada līdz IL samazinājās. (131) Šajā sakarā atgādina, ka vispārējais cenu samazinājums būtu jāaplūko, ņemot vērā pastāvīgo negodīgo praksi, vispirms no ĶTR un Malaizijas puses un tad no Indonēzijas puses, kas ietekmēja Kopienas tirgu. (132) Turklāt, kā minēts 128. apsvērumā, GSM tirgus ārkārtīgi strauji reaģē uz cenu izmaiņām. Tāpēc, ņemot vērā konstatējumu, ka Indonēzijas importa cenas bija subsidētas cenas un zemākas nekā vidējā cena par produkcijas vienību no visiem pārējiem GSM importa avotiem no 1998. gada līdz IL, ir jāsecina, ka importam no Indonēzijas, kas IL veidoja no 8 % līdz 13 % Kopienas tirgus, bijusi cenu samazinoša ietekme šajā tirgū. (133) Visbeidzot, analizēja, vai Krause – Kopienas ražotāja, kas nesadarbojās – cenu politika būtu varējusi veicināt zaudējumus, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei. To datu papildu pārbaude, kuri attiecas uz Krause, parādīja, ka šo Kopienas ražotāju pašu bija ietekmējusi stāvokļa pasliktināšanās attiecīgajā laika posmā, jo īpaši attiecībā uz pārdošanas cenu un rentabilitāti. Tāpēc šķiet, ka tas neveicināja zaudējumus, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei, un ka to vienlīdz nelabvēlīgi ietekmēja imports no Indonēzijas, jo minētais ražotājs bija spiests samazināt savas cenas, līdzīgi kā Kopienas ražošanas nozare. (134) Pamatojoties uz iepriekš izskaidrotajiem iemesliem, secināja, ka cenu samazinājums Kopienas tirgū nav uzskatāms par normālu tirdzniecības attīstības gaitu, bet gan drīzāk par Indonēzijas negodīgās komercdarbības prakses sekām. (135) Indonēzijas iestādes iebilda, ka Indonēzijas eksports bijis ierobežots ar piegādēm kādam Itālijas gredzenveida stiprinājumu ražotājam ražojumu klāsta papildināšanai. (136) Tomēr, konstatēja, ka šis apgalvojums ir pretrunā ar tā Indonēzijas eksportētāja paziņojumu, kas nesadarbojās, kurā bija apgalvots, ka vienīgais tirgus, kur Indonēzijas ražotājam ir ievērojama tirgus daļa, ir Apvienotā Karaliste. To apstiprināja arī Eurostat. (137) Šis ražotājs apgalvoja, ka minētais Indonēzijas eksports nevarēja izraisīt zaudējumus, jo Indonēzijas galvenais tirgus ir Apvienotā Karaliste, kur Kopienas ražošanas nozarei nav nekādas nozīmīgas darbības. Tomēr, papildus tam, ka šis pieņēmums ir pretrunā Indonēzijas iestāžu izteiktajam apgalvojumam, atgādina arī, ka zaudējumu analīzi veic saistībā ar Kopienu, nevis atsevišķiem reģioniem. 4. Secinājumi par cēloņsakarību (138) Ņemot vērā iepriekš minēto, secina, ka būtiskos zaudējumus, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei un ko raksturo ražošanas, pārdošanas apjomu, cenu, tirgus daļas, rentabilitātes, peļņas no ieguldījumiem, naudas plūsmas un nodarbinātības negatīva attīstība, un kas pienācīgi koriģēti, lai ņemtu vērā pārvietošanu uz Ungāriju, izraisīja attiecīgais subsidētais imports. Patiešām, Indijas, Taizemes un ĶTR importa un Kopienas ražošanas daļējās pārvietošanas kopējā ietekme uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli bija ierobežota. (139) Indonēzijas eksportētājs, kas nesadarbojās, apgalvoja arī, ka ir pretruna starp 138. apsvērumā izklāstīto secinājumu un konstatējumu, ka ir pietiekami pierādījumi, lai uzsāktu beigu termiņa pārskatīšanu attiecībā uz ĶTR. (140) Šajā sakarā jāatgādina, ka beigu termiņa pārskatīšanas mērķis ir analizēt Kopienas tirgus stāvokli tādā perspektīvā, kāda būtu dempinga un zaudējumu turpināšanās vai atkārtošanās iespējamība, ja spēkā esošo pasākumus atceltu. Rezultātā tas, ka Kopienas ražošanas nozares pasliktināšanos izmeklēšanas laika posmā saistīja ar Indonēziju, neietekmē analīzi attiecībā uz Ķīnas eksportētāju turpmāko uzvedību Kopienas tirgū un tās iespējamo ietekmi uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli. Turklāt atgādina, ka Ķīnas tirgus daļa attiecīgā laika posma pēdējos divos gados bija ļoti maza. (141) Ņemot vērā analīzi, kas pienācīgi nošķīra un atdalīja visu zināmo faktoru ietekmi uz Kopienas ražošanas nozares stāvokli no subsidētā importa ietekmes saistībā ar tā radītajiem zaudējumiem, ar šo secina, ka minētie citi faktori paši par sevi nenoliedz faktu, ka konstatētie būtiskie zaudējumi jāsaista ar subsidēto importu. F. KOPIENAS INTERESES 1. Iepriekšēja piezīme (142) Pārbaudīja, vai ir kādi vērā ņemami iemesli, kas varētu novest pie secinājuma, ka šajā konkrētajā gadījumā Kopienas interesēs nav pieņemt pasākumus. Šajā nolūkā, un saskaņā ar pamatregulas 31. panta 1. punktu, iespējamo pasākumu ietekmi uz visām procedūrā iesaistītajām pusēm un arī pasākumu nepieņemšanas sekas apsvēra, pamatojoties uz visiem iesniegtajiem pierādījumiem. (143) Lai novērtētu pasākumu ieviešanas vai neieviešanas varbūtējo ietekmi visas ieinteresētās personas bija aicinātas sniegt ziņas. Aptaujas anketas nosūtīja abiem Kopienas ražotājiem, kas iesniedza sūdzību, divām citām uzņēmējsabiedrībām, kuras bija zināmas kā Kopienas ražotāji, deviņiem nesaistītiem importētājiem, 49 izmantotājiem un vienai izmantotāju asociācijai. Viens Kopienas ražotājs, kurš iesniedza sūdzību (Koloman), divi nesaistīti importētāji, kā arī viens ar minētajiem importētājiem saistīts izmantotājs atbildēja uz aptaujas anketu. Vēl viens izmantotājs iesniedza iebildumus, neatbildot uz aptaujas anketu. (144) Minētās atbildes un iebildumi veidoja Kopienas interešu analīzes pamatu. 2. Kopienas ražošanas nozares intereses a) Iepriekšēja piezīme (145) Vairāki GSM ražotāji Kopienā pēdējos gados pārtrauca attiecīgā ražojuma izgatavošanu. Attiecībā uz atlikušajām uzņēmējsabiedrībām, izmeklēšanā konstatēja, ka saskaņā ar 71. apsvērumā minēto kāda uzņēmējsabiedrība, kas atradās Apvienotajā Karalistē, arī pirms dažiem gadiem pārtrauca ražošanu. Attiecībā uz uzņēmējsabiedrību, kas atrodas Itālijā, konstatēja, ka tā nepārstāv ievērojamu GSM ražošanas procentuālo daļu Kopienā un ka ievērojamu daļu savas pārdošanas apjomu tā importē. Par Spānijas uzņēmējsabiedrību konstatēja, ka tā jāuzskata drīzāk par importētāju nevis ražotāju, jo tā ražoja nelielus attiecīgā ražojuma apjomus, bet vairāk nekā 90 % savu pārdošanas apjomu importēja no Indonēzijas. Tādēļ secina, ka abi sūdzības iesniedzēji ir vienīgie Kopienas GSM ražotāji, kuru ražošanas apjomi joprojām ir nozīmīgi. (146) Jāatgādina, ka abiem Kopienas ražotājiem, kuri iesniedza sūdzību, jau agrāk bija nodarīti smagi zaudējumi ĶTR un Malaizijas izcelsmes GSM importa dēļ, kas, kā aprakstīts Regulā (EK) Nr. 119/97 [6]inter alia izraisīja darbaspēka samazinājumu 28 % apmērā no 1992. gada līdz 1995. gada oktobrim. Kā norādīts 94. apsvērumā, Kopienas ražošanas nozarē darba spēks samazinājās vēl par 30 % no 1998. gada līdz IL. (147) Ņemot vērā būtiskos zaudējumus, kas nodarīti Kopienas ražošanas nozarei, secina, ka, ja Kopienas ražošanas nozare neatgūsies no negodīgās subsidēšanas prakses, tad, iespējams, Kopienas ražošana pilnībā beigs pastāvēt un izmantotāji būs ļoti atkarīgi no importa. b) Kopienas ražošanas nozares finanšu stāvoklis (148) Kopienas ražošanas nozares finanšu stāvoklis aplūkotajā laikposmā attīstījās tik nelabvēlīgi, ka pēc IL Kopienas ražošanas nozare bankrotēja, kā minēts 75. apsvērumā. Jāatzīmē, ka zaudējumus radošā situācija Kopienas ražošanas nozarei izveidojās, jo tai bija grūti cīnīties ar lēto subsidēto importu. Tomēr, tas, ka notika Kopienas ražotāja, kas sadarbojās, pārņemšana, norāda, ka GSM ražošana Kopienā ir pārstrukturēšanas procesā un ka tiek pieliktas lielas pūles, lai saglabātu šīs nozares dzīvotspēju un padarītu to rentablu. c) Iespējamās sekas, kas no pasākumu uzlikšanas/neuzlikšanas varētu rasties Kopienas ražošanas nozarei (149) Pēc pasākumu uzlikšanas godīgu tirgus apstākļu atjaunošana dotu Kopienas ražošanas nozarei iespēju atgūt zaudēto tirgus daļu un, palielinot ražošanas jaudas izmantošanu, samazināt ražošanas izmaksas par vienību un palielināt rentabilitāti. Turklāt, sagaida, ka pasākumiem būs labvēlīga ietekme uz Kopienas ražošanas nozares cenu līmeni. Noslēgumā, sagaida, ka ražošanas un pārdošanas apjomu palielināšanās, no vienas puses, un turpmāka cenas samazināšanās par produkcijas vienību, no otras puses, ilgākā laika posmā kopā ar mērenu cenas pieaugumu, ļaus Kopienas ražošanas nozarei uzlabot savu finanšu stāvokli. (150) Ja kompensācijas pasākumus neuzliktu, tad, gluži pretēji, iespējams, ka Kopienas ražošanas nozarei būtu arī turpmāk jāpazemina cenas un/vai jāturpina zaudēt tirgus daļa. Abos attīstības variantos Kopienas ražošanas nozares finanšu stāvoklis var pasliktināties. Kā turpmākas sekas ir iespējams, ka Kopienas ražošana īsā laika posmā beigtu pastāvēt. (151) Turklāt, ņemot vērā, ka Kopienas ražošanas nozare izgatavo ne tikai attiecīgos ražojumus, bet arī citus ražojumus, kas veido apmēram vienu trešdaļu tās apgrozījuma, ir ļoti iespējams, ka ražošanas līniju slēgšana, kuras izgatavo GSM, ietekmētu visas rūpnīcas dzīvotspēju un novestu pie visu ražošanas līniju slēgšanas, arī turpmāk un plašāk negatīvi ietekmējot nodarbinātību un ieguldījumus. d) Kopienas ražošanas nozares ražotņu iespējamā pārvietošana (152) Pārbaudīja, vai kādus pasākumus varēja uzskatīt par tādiem, kas nav Kopienas interesēs, ņemot vērā Kopienas ražošanas nozares ražošanas daļēju pārvietošanu uz trešo valsti. Izskatīja arī jebkuras turpmākas pārvietošanas iespēju. (153) Pirmkārt, kā paskaidrots 98. apsvērumā, atgādina, ka pārvietošana, kas notika 2000. gadā, ļāva Kopienas ražošanas nozarei ierobežot zaudējumus. Šajā sakarā tas bija stratēģisks lēmums, ko pieņēma, lai kavētu subsidētās prakses ietekmi. Turklāt ir iespējams, ka minētā pārvietošana, uzlabojot Kopienas ražošanas nozares finanšu stāvokli, netieši padarīja to pievilcīgāku jaunajam ieguldītājam, kurš to nesen pārņēma. (154) Kas attiecas uz jebkuras papildu pārvietošanas risku, Komisija saņēma pietiekamu apstiprinājumu, ka Kopienas ražošanas nozare tādu pārvietošanu neparedz. Turklāt nav iemesla uzskatīt, ka tāds solis ir iespējams, jo pārstrukturēšanas centieniem kopā ar kompensācijas maksājuma uzlikšanu vajadzētu dot Kopienas ražošanas nozarei iespēju atjaunot ekonomiski labvēlīgu stāvokli. 3. Importētāju intereses (155) Daži importētāji, kuri tomēr nepirka GSM no Indonēzijas, iebilda, ka piegādes avota maiņa var radīt papildu izmaksas vai pārejas problēmas. Precīzāk sakot, importētāji uzsvēra, ka 1997. gadā uzlikto antidempinga pasākumu dēļ viņi bijuši spiesti mainīt savu piegādes avotu. (156) Tomēr atgādina, ka kompensācijas pasākumu nolūks nav piespiest importētājus vai izmantotājus mainīt savus piegādes avotus, bet gan atjaunot godīgu konkurenci Kopienas tirgū. Turklāt šie importētāji atzina, ka vairākas citas trešās valstis viegli varētu ražot GSM, un viņi paredzēja, ka nebūs grūtību saņemt piegādes no valsts, uz kuru kompensācijas pasākumi neattiecas. Turklāt viņi varētu arī tirgot Kopienas ražotāju ražojumus. Tāpēc jebkuri sarežģījumi, kas rastos no iespējamas piegādes maiņas, šķiet, būtu īslaicīgi, un maz ticams, ka tie sagrautu pozitīvo ietekmi, ko uz Kopienas ražošanas nozari atstātu kompensācijas pasākumi pret subsīdijām, kuras rada zaudējumus. 4. Izmantotāju un patērētāju intereses a) Izmantotāji (157) Gan nesaistītie importētāji, kas sadarbojās, gan izmantotājs (gredzenveida stiprinājumu ražotājs) apgalvoja, ka kompensācijas pasākumu uzlikšanai būtu nopietna negatīva ietekme uz izmantotāju finanšu stāvokli. (158) Šajā sakarā izvērtēja Indonēzijai uzlikto kompensācijas pasākumu iespējamo ietekmi uz izmantotāju ražošanas izmaksām. Šajā sakarā izvērtēja, kāda būtu pret Indonēziju ierosināto pasākumu ietekme uz izmantotāju, kura vienīgais piegādes avots būtu imports no Indonēzijas (sliktākais attīstības variants). Uz šā pamata pret Indonēziju ierosināto pasākumu ietekmi novērtētu kā ražošanas izmaksu palielinājumu par apmēram 1,3 %. Kā jau paskaidrots, šis ir pilnībā hipotētisks attīstības variants, jo neviens izmantotājs, kas sadarbojās, attiecīgo ražojumu nepiegādāja tikai no Indonēzijas. (159) Ņemot vērā iepriekšējos konstatējumus, secināja, ka kompensācijas maksājumu ietekme uz izmantotājiem būtu neliela. Vispārīgāk runājot – tā kā citi izmantotāji nesadarbojās, iespējams, ka izmaksu ietekme uz visiem pārējiem izmantotājiem tāpat būtu neliela. (160) Izmantotājs, kas sadarbojās, apgalvoja, ka, tāpat kā ir noticis iepriekšējos trijos gados, kad viņam pēc antidempinga pasākumu uzlikšanas ĶTR un Malaizijas izcelsmes GSM bija jāpārvieto daļa ražotņu ārpus Kopienas un jāslēdz trīs rūpnīcas, kompensācijas pasākumi Indonēzijas izcelsmes importam, palielinot cenas vienam no ražošanas izmaksu posteņiem, varētu izraisīt turpmāku tās gredzenveida stiprinājumu ražošanas pārvietošanu ārpus Kopienas un/vai attiecīgo rūpnīcu slēgšanu. Būtu risks, ka tas var ietekmēt visu viņa darbību, t.i., arī citu ražojumu izgatavošanu, kuru rūpnīcas arī tiktu pārvietotas, ar ievērojamiem darbvietu zaudējumiem Kopienā. (161) Vispārīgi runājot jāpiebilst, ka pakārtotās ražošanas pārvietošanas risku kompensācijas pasākumu dēļ mazina tas, ka stiprinājumu tirgus daļēji ir orientēts uz sistēmu "uzņēmums –uzņēmumam", un ka izmantotājiem ir būtiski būt tuvumā saviem klientiem, un lai viņiem būtu elastīga ražošana, kurā varētu izpildīt pieprasījumu un kurā būtu pareizas zināšanas par tirgu. Izmeklēšana faktiski parādīja, ka galvenie kritēriji, ko gredzenveida stiprinājumu ražotāju klienti savā izvēlē ņem vērā, ir cena, kvalitāte un apkalpošana, kā arī piegādes ātrums. Turklāt, kā jau paskaidrots 157. līdz 158. apsvērumā, konstatēja, ka kompensācijas pasākumu finansiālā ietekme uz pakārtoto ražošanu ir neliela. Visbeidzot, tas, ka tikai viens stiprinājumu ražotājs pilnībā sadarbojās ar izmeklēšanu, šķiet apstiprinām secinājumu, ka kompensācijas pasākumiem nebūs noteicošas ietekmes uz izmantotājiem. (162) Turklāt dažas ieinteresētās personas norādīja, ka vairāku izmantotāju pārvietošana, kas notikusi pēdējos gados, ir saistīta ar augstajām ražošanas izmaksām Kopienā. Tas apstiprina, ka jebkura pārvietošana būtu jāskata plašākā kopējo izmaksu struktūras sakarā, kurā, kā jau paskaidrots, kompensācijas pasākumi veido nelielu daļu. (163) Attiecībā uz izmantotāja, kas sadarbojās, īpašo stāvokli, izmeklēšana parādīja, ka, lai gan šis izmantotājs pārvietoja daļu savu ražotņu ārpus Kopienas no 1998. gada līdz IL, t.i., pēc antidempinga pasākumu uzlikšanas ĶTR un Malaizijai, šis izmantotājs faktiski mainīja savu piegādes avotu, iepērkot GSM no importētājiem, kas sadarbojās, kuri savukārt no 1998. gada sāka importu no Indijas, ar to nodarot kaitējumu ĶTR. Tāpēc šķiet grūti konstatēt saikni starp minētā izmantotāja gredzenveida stiprinājumu ražotņu pārvietošanu ārpus Kopienas un antidempinga maksājumu uzlikšanu importam no ĶTR un Malaizijas. Turklāt, kā jau norādīts 159. apsvērumā, kompensācijas maksājumiem ir neliela ietekme uz izmantotāju ražošanas izmaksām. (164) Konstatēja, ka iepriekš minētā pārvietošana būtu drīzāk jāskata kā šā izmantotāja uz āru orientētās stratēģijas sekas, kurš pēdējos gados nopirka vairākas uzņēmējsabiedrības. Šī stratēģija rezultātā noveda pie grupas dažādo vienību konsolidācijas un pārstrukturēšanas, no kurām dažas slēdza. Dažu rūpnīcu pārvietošana ārpus Kopienas būtu jāaplūko kā daļa no šīs stratēģijas, kuras mērķis ir nostiprināt minētā izmantotāja stāvokli Kopienas tirgū un savu klātbūtni Austrumeiropā. (165) Saistībā ar iepriekš minēto un, ņemot vērā nelielo ietekmi, kāda uzlikto maksājumu līmenim, iespējams, būs uz attiecīgo izmantotāju, šķiet maz ticams, ka paši kompensācijas pasākumi pret Indonēziju varētu izraisīt turpmāku tā gredzenveida stiprinājumu ražošanas pārvietošanu ārpus Kopienas. (166) Attiecībā uz rūpnīcu slēgšanu un risku, ka tā varētu turpināties tieši sakarā ar kompensācijas pasākumu uzlikšanu pret Indonēziju, konstatēja, ka izmantotājs, kas sadarbojās, slēdzis trīs rūpnīcas trīs iepriekšējos gados, kad bija spēkā pasākumi pret ĶTR un Malaiziju. Ņemot vērā nelielo ietekmi, kāda pasākumiem būtu uz ražošanas izmaksām un attiecīgā izmantotāja finanšu stāvokli, kā paskaidrots 164. apsvērumā, ir maz ticams, ka paši pasākumi pret ĶTR un Malaiziju noveda pie minēto rūpnīcu slēgšanas un ka kompensācijas pasākumu uzlikšana importam no Indonēzijas izraisītu citu rūpnīcu slēgšanu. b) Patērētāji (167) Jāpiebilst, ka attiecīgo ražojumu nepārdod mazumtirdzniecībā un ka neviena patērētāju asociācija nedeva par sevi ziņu un šajā izmeklēšanā nepiedalījās. (168) Izmantotājs, kas sadarbojās, arī norādīja, ka kompensācijas pasākumi palielinātu cenu, ko maksā gredzenveida stiprinājumu galapatērētāji, t.i., patērētāji. Tomēr, ņemot vērā iepriekš izklāstītos paskaidrojumus par ietekmi uz gredzenveida stiprinājumu ražotājiem, jebkāds galīgās pārdošanas cenas palielinājums, šķiet, nebūs būtisks gredzenveida stiprinājumu patērētājiem. (169) Turklāt izmeklēšana parādīja, ka izmantotājs, kurš sadarbojās, pārdod savus ražojumus galvenokārt izplatītājiem. Sliktākajā attīstības variantā, ja izmaksu palielinājums, ko justu izmantotāji, pilnībā ietekmētu cenu līdz pat galapatērētājam, tas izraisītu cenas palielināšanos galapatērētājam ne vairāk kā par 4 %. Tomēr tāds attīstības variants ir maz ticams, jo vispārējā pieredze rāda, ka katrs solis izplatīšanas ķēdē parasti sedz daļu sava izmaksu palielinājuma, lai saglabātu konkurētspēju tirgū. (170) Pamatojoties uz iepriekš minēto, ietekmi uz GSM izmantotājiem un gredzenveida stiprinājumu patērētājiem uzskatīja par tādu, kas nav vērā ņemams iemesls kompensācijas pasākumu neuzlikšanai, jo ir maz ticams, ka iespējamā negatīvā ietekme sagrautu pozitīvo ietekmi, ko uz Kopienas ražošanas nozari atstātu kompensācijas pasākumi pret subsīdijām, kuras rada zaudējumus. c) Ietekme uz konkurenci (171) Pārbaudīja arī, vai kompensācijas pasākumu uzlikšana Indonēzijas importam varētu novest pie situācijas, kurā Kopienas ražošanas nozare varētu gūt labumu no dominējoša stāvokļa Kopienas tirgū, jo īpaši ņemot vērā antidempinga pasākumus, ko 1997. gadā uzlika importam no ĶTR un Malaizijas, un ņemot vērā Kopienas ražošanas nozares pārstrukturēšanu. (172) Pirmkārt, atgādina, ka Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa IL bija robežās no 10 % līdz 15 %. Abiem Kopienas ražotājiem, kuri iesniedza sūdzību, kopā tirgus daļa IL būtu robežās no 32 % līdz 37 %. Pat tad, ja Koloman imports būtu iekļauts abu sūdzības iesniedzēju tirgus daļā, šī tirgus daļa IL veidotu 47 % līdz 52 % no Kopienas tirgus. Turklāt atgādina, ka, lai arī Komisija sāka pārskatīt pasākumus pret ĶTR, šī pārskatīšana neattiecas uz importu no Malaizijas. Tāpat GSM joprojām var importēt no Indijas. Tādēļ iespēju, ka kompensācijas pasākumu ieviešanai pret Indonēziju varētu būt jebkāda nevēlama ietekme uz Kopienas ražošanas nozares konkurenci Kopienas tirgū, uzskata par maz ticamu. Visbeidzot atgādina, ka pat pēc antidempinga pasākumu uzlikšanas ĶTR un Malaizijas importam Kopienas ražošanas nozare neieguva dominējošu stāvokli, kaut arī tajā laikā nebija citu piegādes avotu, kā vien abas minētās valstis. (173) No otras puses, kā jau paskaidrots 150. apsvērumā, iespējams, ka bez pasākumiem, lai koriģētu subsidētā importa sekas, Kopienas ražošana īsā laika posmā vairs nebūs dzīvotspējīga un tādējādi beigs pastāvēt. Tas, ka Kopienas ražošanas nozare pārtrauktu savu attiecīgā ražojuma izgatavošanu, noteikti nebūtu izmantotāju interesēs. Patiešām, no vienas puses, vienīgais izmantotājs, kas sadarbojās, no 1998. gada līdz IL iepirka 20 % līdz 50 % GSM no Kopienas ražošanas nozares. No otras puses, ja Kopienas ražošanas nozare pavisam pārtrauktu GSM ražošanu, izmantotāji būtu ļoti atkarīgi no importa. (174) Ja pasākumus uzliktu, joprojām pastāv vairāki alternatīvi piegādes avoti. GSM iepērk vai tos var iepirkt no Kopienas ražošanas nozares, pārējiem Kopienas ražotājiem, Indijas un Honkongas. Turklāt var atsākties imports no Malaizijas, jo pasākumi pret šo valsti nesen beidzās. Turklāt izmeklēšana parādīja, ka antidempinga maksājumu uzlikšana importam no ĶTR un Malaizijas neradīja attiecīgo ražojumu deficītu. Visbeidzot atgādina konstatēto faktu, ka pasākumu ietekme uz izmantotājiem ir neliela, un ka tādēļ, visticamāk, attiecīgos ražojumus joprojām importēs no Indonēzijas. 5. Secinājums par Kopienas interesēm (175) Ņemot vērā iepriekš minētos iemeslus, secina, ka nav vērā ņemamu iemeslu kompensācijas maksājumus neuzlikt. G. GALĪGIE PASĀKUMI 1. Zaudējumu novēršanas pakāpe (176) Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz subsidēšanu, zaudējumiem, cēloņsakarību un Kopienas interesēm, jāuzliek galīgie kompensācijas pasākumi tādā līmeni, kas ir pietiekams, lai novērstu zaudējumus, ko Kopienas ražošanas nozarei nodarījis subsidētais imports. (177) Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu Komisija pārbaudīja, kāds maksājuma līmenis būtu piemērots, lai novērstu zaudējumus Kopienas ražošanas nozarei, kurus izraisījusi subsidēšana. Šajā nolūkā uzskatīja, ka būtu jāaprēķina cenu līmenis, kura pamatā būtu Kopienas ražotāju ražošanas izmaksas, kam pieskaitīta saprātīga peļņas norma. (178) Šajā gadījumā konstatēja, ka peļņas normu 5 % apmērā no apgrozījuma var uzskatīt par saprātīgu minimumu, ņemot vērā vajadzību pēc ilgtermiņa ieguldījumiem, un, precīzāk, apjomu, uz ko Kopienas ražošanas nozare būtu varējusi cerēt, ja nebūtu subsidēšanas, kas radīja zaudējumus. (179) Ņemot vērā sadarbības trūkumu, uzskatīja, ka zaudējumu novēršanas apjomam būtu jāsedz starpība starp šo aprēķināto cenu un CIF cenām, kuras koriģētas kā paskaidrots 82. apsvērumā. (180) Konstatēja, ka zaudējumu novēršanas līmenis bija 42,30 % importam no Indonēzijas. 2. Galīgie kompensācijas pasākumi (181) Ievērojot iepriekš minēto, kā arī saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu, kompensācijas maksājuma likmei ir jāatbilst subsīdiju apmēram, kas bija zemāks, nekā zaudējuma apmērs. Tāpēc piemēro šādu maksājuma likmi: Indonēzija (visas uzņēmējsabiedrības): 10,0 % (182) Lai ievērotu termiņu, kas noteikts pamatregulas 11. panta 9. punktā, šai regulai jāstājas spēkā tās publicēšanas dienā, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants 1. Ar šo dažu gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam, uz kuriem attiecas KN kods ex83051000 (TARIC kodi 8305100010 un 8305100020) un kuru izcelsme ir Indonēzijā, uzliek galīgo kompensācijas maksājumu. Šīs regulas nolūkiem gredzenveida stiprinājuma mehānismus veido divas taisnstūrveida tērauda plāksnes vai stieples ar vismaz četriem pusgredzeniem, kas izgatavoti no tērauda un nostiprināti uz tām un ko satur kopā tērauda pārsegs. Tos var atvērt vai nu paraujot pusgredzenus, vai ar mazu tērauda sprūda mehānismu, kas piestiprināts pie gredzenveida stiprinājuma mehānisma. 2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama Kopienas brīvas robežpiegādes neto cenai pirms muitas nodokļa nomaksas par ražojumiem, kuru izcelsme ir turpmāk minētajās valstīs, ir šāda: Valsts | Galīgais maksājums (%) | Indonēzija | 10,0 | 3. Ja nav noteikts citādi, tad piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem. 4. Ar šo izbeidz procedūru attiecībā uz dažu Indijas izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importu. 2. pants Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Luksemburgā, 2002. gada 4. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs R. De Rato Y Figaredo [1] OV L 288, 21.10.1997., 1. lpp. [2] OV C 147, 18.5.2001., 4. lpp. [3] OV C 147, 18.5.2001., 2. lpp. [4] Padomes Regula (EK) Nr. 978/2000 (OV L 113, 12.5.2000., 1. lpp.). [5] OV L 250, 5.10.2000., 1. lpp. [6] OV L 22, 24.1.1997., 1. lpp. --------------------------------------------------