(10)

Attiecībā uz adresētām pirmās šķiras vēstulēm Zviedrijas Pasta tirgus daļa ir bijusi nemainīga – mazliet vairāk nekā [… %] (6) katru gadu no 2005. līdz 2007. gadam, to nosakot gan vērtības, gan apjoma izteiksmē (7). Pēc Zviedrijas Pasta uzskata, šāds tirgus līmenis ievērojami neatšķirtos pat tad, ja to attiecinātu atsevišķi uz katru no iespējamiem iedomājamajiem segmentiem (CtC, CtB, BtC, BtB – iekšzemes un starptautiskie pakalpojumi, vēstules un pirmās šķiras laikraksti, atsevišķi sūtījumi un liela apjoma sūtījumi, šķirots un nešķirots pasts, lielas un mazas piegādes, lielpilsētu teritorijas un pārējā Zviedrija (…)) (8). Līdz ar to šajā gadījumā jautājumu par to, vai visi šie segmenti ietilpst tā paša produkta tirgū, var atstāt neatbildētu. Tomēr, pēc Zviedrijas Pasta uzskata, atbilstošs tirgus, pēc kura novērtēt uzņēmuma stāvokli tirgū, esot plašs “vēstījumu tirgus”, kurā papildus visu kategoriju un veidu adresētajām vēstulēm, prioritāriem un neprioritāriem laikrakstiem un periodiskajiem izdevumiem, kā arī adresētajam tiešajam pastam ietilptu “visas elektroniskās alternatīvas pasta priekšmetu fiziskai izplatīšanai. (…) Piemēri ir e-pasts, EDI, saziņa tīmekļa vietnēs (ar informācijas iesniegšanu, darījumu īstenošanu utt.), uzņēmējdarbības sistēmas (ko izmanto saziņai un pakalpojumu sniegšanai, piemēram, e-rēķinu sistēmas) un telefonijas pakalpojumi (SMS un MMS veidā).” Šādi definētā tirgū Zviedrijas Pastam esot “ierobežota tirgus daļa”. Pēc Zviedrijas Pasta uzskata, faktiski esot konkurences spiediens, ko rada iespējas “tradicionālos” papīra vēstuļu piegādes pakalpojumus aizstāt ar elektroniskiem sakaru līdzekļiem (piemēram, e-pastu vai SMS). Aizstāšanas sakarā būtu jānorāda, ka saskaņā ar EK konkurences noteikumiem aizstājamība analizējama, cita starpā pamatojoties uz produkta iezīmēm, produktu cenu un šķēršļiem saistībā ar pieprasījuma pāreju uz varbūtējiem aizstājējiem. Izrādās, ka papīra pasta un elektronisko sakaru iezīmes ievērojami atšķiras piegādes veida, laika patēriņa un klientu ieradumu ziņā. Ir arī ievērojami šķēršļi pārejai no papīra pasta uz elektronisko pastu (9). Tas rāda, ka elektroniskie sakari pieder pie cita produktu tirgus un tādēļ nevar radīt tiešu konkurences spiedienu uz Zviedrijas Pastam adresēto pirmās šķiras vēstuļu piegādes pakalpojumiem. Bez tam šķiet, ka galvenās sekas arvien plašākam elektroniskā pasta izmantojumam būtu ievērojams papīra pasta tirgus kopapjoma samazinājums, nevis konkurences rašanās tajā (10). Tādēļ to, vai uz darbību attiecas tieša konkurence, nevar novērtēt, atsaucoties uz “vēstījumu tirgu”. Tomēr Zviedrijas Pasts argumentē, ka konkrētais tirgus esot “adresētu fizisku vēstījumu tirgus”, kas ir viens vienots tirgus, kurš aptver visu veidu un kategoriju vēstules (prioritārās un neprioritārās, eksprespasta un “parastās”), adresētu tiešo pastu, laikrakstus un periodiskos izdevumus. Šādi definētā tirgū Zviedrijas Pasta tirgus daļa 2007. gadā ir noteikta kā [… %] vērtības izteiksmē un [… %] apjoma izteiksmē. Nerunājot par to, ka konkrētajos atšķirīgajos pakalpojumu veidos ir stipri atšķirīgi cenu noteikšanas nosacījumi, šī augstā tirgus daļa aptver Zviedrijas Pasta tirgus daļas, kas ir robežās no [… %] līdz [… %] vērtības izteiksmē un no [… %] līdz [… %] apjoma izteiksmē, un tas neatbilst vienam vienotam tirgum. Tādēļ adresētu pirmās šķiras vēstuļu tirgus ir jāvērtē atsevišķi, un Zviedrijas Pasta tirgus daļas minētajā tirgū ir tādas, ka – nekam neliecinot par pretējo – jāsecina, ka uz šajā apsvērumā izskatītajiem pakalpojumiem, kas saistīti ar adresētām pirmās šķiras vēstulēm, Zviedrijā tieša konkurence neattiecas. Tādējādi Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 1. punkts nav piemērojams līgumiem, kas paredzēti, lai dotu tiesības Zviedrijā veikt minētās darbības.