Official Journal L 006 , 11/01/2000 P. 0013 - 0014



PADOMES REGULA (EK) Nr. 49/2000 (2000. gada 10. janvāris), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1139/98 par obligātām tādu sīku ziņu norādēm, kas nav paredzētas Direktīvā 79/112/EEK, uz dažu pārtikas produktu marķējuma, kuri ražoti no ģenētiski modificētiem organismiem EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1978. gada 18. decembra Direktīvu 79/112/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformējumu un reklāmu 1, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/4/EK 2, un jo īpaši tās 4. panta 2. punktu, tā kā: (1) Padomes Regulā (EK) Nr. 1139/98 3 paredzēts obligāti norādīt sīkas ziņas, kas nav noteiktas Direktīvā 79/112/EEK, uz tādu pārtikas produktu un to sastāvdaļu marķējuma, kuri ražoti no ģenētiski modificētas sojas (Glycine max L.), uz ko attiecas Komisijas Lēmums 96/281/EK 4, un no ģenētiski modificētas kukurūzas (Zea mays L.), uz ko attiecas Komisijas Lēmums 97/98/EK 5. (2) Padomes Regulā (EK) Nr. 1139/98 atzīts, ka nevar izslēgt nejaušu pārtikas piesārņojumu ar DNS vai proteīniem, kas rodas no ģenētiskas modifikācijas. (3) Tāpēc Padome brīdī, kad tā pieņēma Padomes Regulu (EK) Nr. 1139/98, aicināja Komisiju izpētīt iespējas noteikt tādu DNS vai proteīnu klātbūtnes minimālās robežas, kas rodas no ģenētiskās modifikācijas, lai ņemtu vērā nejaušā piesārņojuma problēmu. (4) Lai arī daži uzņēmumi izvairās izmantot ģenētiski modificētas sojas pupiņas (Glycine max L.) vai kukurūzu (Zea mays L.), vai to produktus par savu pārtikas produktu sastāvdaļu avotu, materiāls, kas iegūts no minētajiem ģenētiski modificētajiem organismiem, var tajos atrasties nejauša piesārņojuma dēļ, piemēram, audzēšanas, ražas novākšanas, transportēšanas, uzglabāšanas vai pārstrādes laikā. (5) Gadījumos, kad šādu materiālu klātbūtne ir nejauša un pārstāv tikai mazu daļu no apspriestajām pārtikas produktu sastāvdaļām, uz šo pārtikas produkta sastāvdaļu neattiecas Regulas (EK) Nr. 1139/98 marķēšanas prasības. (6) Lai sasniegtu šo mērķi, jānosaka minimālā robeža nejaušai tāda materiāla klātbūtnei pārtikas produktu sastāvdaļās, kas iegūts no iepriekš minētās ģenētiski modificētās sojas un kukurūzas. (7) Skaidrības labad jānosaka 1 % pielaides robeža. (8) 1 % vērtība vislabāk noder, lai noteiktu pielaides robežu, kas vienlaikus ir zema un ņem vērā nenovēršamo iespējamību ražošanas laikā. Noteikšanas metodes jau nodrošina vai arī drīz nodrošinās nepieciešamos līdzekļus šīs vērtības ieviešanai. Tomēr 1 % vērtība jāuzskata par maksimālo, un uzņēmumam tādēļ praksē jācenšas sasniegt zemāko iespējamo līmeni minētā materiāla nejaušai klātbūtnei. (9) Jāpaskaidro, ka 1 % vērtībai jābūt pielaides robežai ne tikai tāda materiāla nejaušai klātbūtnei, kas iegūts no iepriekš minētiem ģenētiski modificētiem organismiem, bet arī kombinētai nejaušai šādu materiālu un jebkura cita materiāla klātbūtnei, kas laists tirgū saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 258/97 6 un kas iegūts no citiem ģenētiski modificētiem organismiem. (10) Priekšstats par materiāliem, kas iegūti no ģenētiski modificētiem organismiem, jāsaprot kā atsauce uz to katras sastāvdaļas daļu, kura iegūta no ģenētiski modificētiem organismiem. (11) Lai noteiktu, ka šo materiālu klātbūtne ir nejauša, uzņēmējiem jāspēj pierādīt kompetentajām iestādēm, ka tie ir veikuši vajadzīgos pasākumus, lai izvairītos no ģenētiski modificētu sojas pupiņu (Glycine max L.) vai kukurūzas (Zea mays L.), vai to produktu izmantošanas par avotu, vai vēl jebkuru citu tādu ģenētiski modificētu organismu izmantošanas par avotu, kuru atvasinātie materiāli ir laisti tirgū saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 258/97. (12) Lai atbilstu Direktīvai 79/112/EEK, jāizmanto robeža katras atsevišķas attiecīgās pārtikas preču sastāvdaļas līmenī. (13) Būtu jāpaskaidro, ka tā pati pieeja jālieto, lai izveidotu to pārtikas preču sastāvdaļu sarakstu, uz ko neattiecas Regula (EK) Nr. 1139/98 marķēšanas prasības tādu proteīnu un DNS neesamības dēļ, kas rodas no 1. panta 1. punktā minētās ģenētiskās modifikācijas. (14) Jebkurā gadījumā uz pārtikas preču sastāvdaļām neattiecas Regulas (EK) Nr. 1139/98 marķēšanas prasības, ja nav atrodams nedz proteīns, nedz DNS, kas rodas no 1. panta 1. punktā minētās ģenētiskās modifikācijas. Šajā sakarā jāpaskaidro, ka šis saraksts nav pilnīgs. (15) Dažos gadījumos pārtikas precēs iekļauta tikai viena sastāvdaļa. Tādēļ jāievieš skaidrība par to, kā šīs pārtikas preces traktēt, lai ieviestu iepriekšminētu sarakstu un piemērotu robežu. (16) Direktīva 79/112/EEK attiecas uz produktiem, ko tādā statusā piegādā ne tikai galapatērētājiem, bet arī vairumtirdzniecības piegādātājiem. (17) Šajā regulā paredzētie pasākumi atbilst Pastāvīgās pārtikas komitejas atzinumam, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU REGULU. 1. pants Regulā (EK) Nr. 1139/98 izdara šādus grozījumus: 1. Vārdu "galapatērētājiem" 1. panta 1. punktā aizvieto ar "galapatērētājiem vai vairumtirdzniecības piegādātājiem". 2. Šādi groza 2. pantu: a) ar šādu tekstu aizvieto 2. punktu: "2. Uz noteiktiem pārtikas produktiem neattiecas papildu konkrētās marķēšanas prasības, ja: a) nedz proteīni, nedz DNS, kas rodas no 1. panta 1. punktā minētās ģenētiskās modifikācijas, nav atrodami katrā atsevišķajā pārtikas preču sastāvdaļā vai pārtikas precēs, kas sastāv no vienas sastāvdaļas, vai b) materiāls, kas atvasināts no 1. panta 1. punktā minēta ģenētiski modificēta organisma, kopā ar jebkuru materiālu, kas laists tirgū saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 258/97 un kas iegūts no citiem ģenētiski modificētiem organismiem, ir atrodams to pārtikas preču sastāvdaļā vai pārtikas precēs, kas sastāv no vienas sastāvdaļas, proporcionāli ne vairāk par 1 % no katras atsevišķās pārtikas preču sastāvdaļas vai pārtikas precēm, kas sastāv no vienas sastāvdaļas, ar noteikumu, ka šī klātbūtne ir nejauša. Lai konstatētu, ka šā materiāla klātbūtne ir nejauša, uzņēmējiem jāspēj pierādīt kompetentām iestādēm, ka tie ir veikuši atbilstīgus pasākumus, lai izvairītos no ģenētiski modificētu organismu (vai to produktu) izmantošanas, kuri iepriekšējā daļā minēti kā avots."; b) iestarpina šādu 2.a punktu: "2.a Lai atvieglotu 2. punkta a) apakšpunkta piemērošanu, saskaņā ar Direktīvas 79/112/EEK 17. pantā noteikto procedūru jāizveido nepilnīgs pārtikas preču sastāvdaļu saraksts vai tādu pārtikas preču saraksts, kas sastāv no vienas sastāvdaļas, kurās nav atrodami nedz proteīni, nedz DNS, kas rodas no 1. panta 1. punktā minētās ģenētiskās modifikācijas, ņemot vērā tehnikas attīstību, Zinātniskās pārtikas komitejas atzinumu un jebkuru citu attiecīgu zinātnisku ieteikumu." 2. pants Regulas (EK) Nr. 1139/98 marķēšanas prasības neattiecas uz konkrētām pārtikas precēm, kas tādā statusā jāpiegādā vairumtirdzniecības piegādātājiem, kas ir likumīgi ražotas un marķētas Kopienā vai kas ir likumīgi ievestas Kopienā un laistas brīvā apgrozībā, pirms šī regula stājusies spēkā. 3. pants Šī regula stājas spēkā deviņpadsmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2000. gada 10. janvārī Komisijas vārdā - Komisijas loceklis Erkki LIIKANEN 1 OV L 33, 8.2.1979., 1. lpp. 2 OV L 43, 14.2.1997., 21. lpp. 3 OV L 159, 3.6.1998., 4. lpp. 4 OV L 107, 30.4.1996., 10. lpp. 5 OV L 31, 1.2.1997., 69. lpp. 6 OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.