ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, ka Ungārijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, un saskaņā ar 104. panta 7. punktu izdeva ieteikumu vēlākais līdz 2008. gadam labot stāvokli atbilstoši Ungārijas maija konverģences programmā ietvertajai korekcijai. Pēc 2005. gada janvāra lēmuma par neatbilstību saskaņā ar 104. panta 8. punktu Padome otrreiz 2005. gada 8. martā izdeva ieteikumus saskaņā ar 104. punktu, uzsverot, ka 2008. gads ir mērķa gads, līdz kuram ir jānovērš pārmērīgais budžeta deficīts. Padome ieteica Ungārijas iestādēm veikt efektīvas darbības, lai sasniegtu atjauninātajā konverģences programmā 2005. gadam nosprausto deficīta mērķi, kā arī saplānot un īstenot visus nodokļu samazinājumus, kas būs atkarīgi no tā, vai būs sasniegti minētās, atjauninātās konverģences programmas mērķi attiecībā uz deficītu. Tas bija atspoguļots arī Padomes atzinumā par konverģences programmas 2004. gada atjauninājumu, ko arī pieņēma 2005. gada 8. martā. Atjauninājums joprojām paredz līdz 2008. gadam novērst pārmērīgo budžeta deficītu. Paredzētā deficīta virzība ir no 6,1 % no IKP 2005. gadā uz 4,7 % no IKP 2006. gadā, 3,3 % no IKP 2007. gadā un 1,9 % no IKP 2008. gadā, katru gadu samazinot to par 1,4 IKP procentu punktiem. Laika profils primārajam pārpalikumam ir līdzīgs. Budžeta prognozēs nav iekļauti vienreizēji pasākumi un Statistikas biroja 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasifikācijas ietekme robežās no 1 % līdz 1,5 % no IKP, ko ņem vērā līdz 2007. gada pavasara paziņojumam. (2) 2005. gada septembrī Ungārijas iestādes 2004. gada decembra atjauninājumā minēto 2005. gada mērķi — 3,6 % no IKP — palielināja līdz 6,1 % no IKP. Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozē norādīts, ka pārskatītais mērķis 2005. gadam ir sasniedzams. Jaunākie pieejamie skaidras naudas dati šo viedokli apstiprina.
(7)

Saskaņā ar programmu parāda līmenis, iespējams, sasniegs 73,2 % no IKP 2004. gadā no 70,4 % no IKP 2003. gadā. Tādējādi programmas perioda beigās ir paredzēts parāda līmeni samazināt līdz 70,4 procentiem no IKP. Maltas varas iestādes paredz, ka ekonomiskā izaugsme, intensīva sākotnējā budžeta bilances uzlabošanās un aktīvu tirdzniecība no 2005. gada samazinās valsts parāda attiecību pret IKP. Tomēr daudzi faktori, kas daļēji kompensē vērā ņemamus privatizācijas ieņēmumus (vairāk nekā 2 % no IKP 2005. gadā un 2006. gadā), pieprasa detalizētāku informāciju un ciešāku neikdienišķu operāciju novērošanu.
(3)

Saskaņā ar atjaunināto programmu galvenais fiskālās politikas virzības princips ir budžeta stabilitāte pilna ekonomiskā cikla laikā. Šis galvenais princips cikliskas lejupslīdes gadījumā varētu novest pie budžeta deficīta, kaut arī atjauninātajā programmā netiek apskatīts deficīta stāvoklis 2005.–2008. gadā pēc 2004. gadā fiksētā īslaicīgā deficīta vienreizējās uzskaites korekcijas ietekmē. Atjauninātā programma paredz nelielu, bet pieaugošu pārpalikumu; no 0.1 % no IKP 2005. gadā līdz 0.4 % no IKP apskatītā perioda beigās. Ņemot vērā, ka programmā aptvertajā periodā paredzēta tikai neliela procentu maksājumu samazināšana, primārais pārpalikums tiek plānots visai stabils — aptuveni 2,25 % no IKP. Tā kā valsts vispārīgās bilances mērķi visumā ir tādi paši kā iepriekšējā atjauninātajā programmā, aplūkojamais primārais pārpalikums ir mazliet mērenāks, kas atspoguļo 2003. gada atjauninātajā programmā plānotos augstākus procentu maksājumus. Pamatojoties uz IKP tendencēm, kuras Komisijas dienesti (2)ir aprēķinājuši, vadoties pēc atjauninātajā programmā paredzētajiem pieauguma tempiem un izslēdzot 2004. gada vienreizējās uzskaites korekcijas radīto ietekmi, cikliski koriģētā budžeta bilance programmā aptvertajā periodā saglabājas robežās no 0,2 % līdz 0,5 % no IKP.
(13)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (10) Padome ieteica Čehijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Čehijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Čehijas vispārējās valdības budžeta deficīts pieauga no 5,8 % no IKP 2020. gadā līdz 5,9 % no IKP 2021. gadā. Čehijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 3,1 % no IKP 2020. gadā līdz 2,3 % 2021. gadā. Čehijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi galvenokārt ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā daži no diskrecionārajiem pasākumiem, ko valdība pieņēma laikposmā no 2020. līdz 2021. gadam, nebija ne pagaidu, ne arī saskaņoti ar kompensējošiem pasākumiem, kas galvenokārt ietvēra iedzīvotāju ienākuma nodokļa samazinājumu ar ietekmi aptuveni 1,9 % apmērā no IKP. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Čehijas vispārējās valdības parāds pieauga no 37,7 % no IKP 2020. gadā līdz 41,9 % no IKP 2021. gadā.
(32)

Polijas energoresursu struktūra joprojām ir lielā mērā atkarīga no fosilajām degvielām, kas 2020. gadā nodrošināja 86 % Polijas energoapgādes, no kuriem 40 % veido ogles. Dabasgāze veido 17 % no energoresursu struktūras, bet nafta, kuras īpatsvars pēdējos gados ir palielinājies, – 28,9 %. Dekarbonizācija Polijā norit gausi. Līdz 2020. gadam kopējās emisijas Polijas ekonomikā salīdzinājumā ar 2005. gadu ir samazinājušās tikai par 8 % (19). Ekonomikas siltumnīcefekta gāzu emisijas intensitāte ir par 54 % augstāka nekā vidējais intensitātes rādītājs Savienībā. Lai paātrinātu emisijas samazināšanu visā ekonomikā, ir jāpārskata enerģētikas rīcībpolitika un jānosaka vērienīgāki mērķi, kā arī jāveic mērķtiecīgas darbības ETS neaptvertajos sektoros. Lai gan Polija pati saražo aptuveni 80 % no tās patērētajām oglēm, tās atkarība no Krievijas, ko aprēķina kā Krievijas izcelsmes importa daļas attiecību pret ogļu kopējo importu, 2020. gadā ir palielinājusies un sasniegusi 74 % salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju, kas ir 54 %. Attiecībā uz naftu – gandrīz visa pieprasījuma apmierināšana Polijā ir atkarīga no ārvalstu piegādātājiem, un imports no Krievijas veido 72 % no kopējā ārējā piedāvājuma salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju 26 %. Polijas atkarība no Krievijas dabasgāzes 2020. gadā bija 55 % salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju 44 % (20). Paredzams, ka pašreizējie un plānotie infrastruktūras projekti Polijā un ar kaimiņvalstīm (ieskaitot GIPL starpsavienojumu ar Lietuvu, kas darbojas kopš 2022. gada 1. maija), ja tiks noslēgti attiecīgi piegādes līgumi, pilnībā aizstās Polijas atkarību no Krievijas gāzes. Tiek ieteikts investīcijas jaunā gāzes infrastruktūrā un tīklos pēc iespējas veikt tā, lai nodrošinātu atbilstību nākotnes prasībām, novēršot oglekļiesīksti un balasta aktīvus, kā arī sekmējot ilgtspēju ilgtermiņā, ko nākotnē nodrošinātu pārprofilēšana uz ilgtspējīgām degvielām. Polijas ilgtermiņa gāzes piegādes līgums ar Krievijas Gazprom beidzas 2022. gada beigās, un Polija neplāno to pagarināt. Gazprom no 2022. gada aprīļa ir apturējis gāzes piegādes Polijai, taču šīs apturēšanas tiešo ietekmi uz Polijas enerģētisko drošību būtiski mazina tās piekļuve alternatīvām piegādēm gan Savienībā, gan ārpus tās. Tomēr minētās apturēšanas dēļ ir nepieciešams paātrināt notiekošos un plānotos piegādes dažādošanas projektus, kā arī uzlabot turpmāko darbību koordināciju Savienībā.
(12)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Luksemburgai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Luksemburgai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem 2021. gadā Luksemburgas vispārējās valdības budžeta bilance uzlabojās no deficīta 3,4 % apmērā no IKP 2020. gadā līdz pārpalikumam 0,9 % apmērā no IKP 2021. gadā. Luksemburgas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 2,4 % no IKP 2020. gadā līdz 0,7 % no IKP. Luksemburgas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Luksemburgas vispārējās valdības parāds samazinājās no 24,8 % no IKP 2020. gadā līdz 24,4 % no IKP 2021. gadā.
14.

Izglītība ir cilvēka pamattiesības un ikviena bērna tiesības. Piekļuve izglītībai ir jānodrošina neatkarīgi no vides, kurā tā tiek īstenota, proti, no skolas telpām, citām fiziskajām vidēm, no attāluma vai visu minēto kombinācijas, un neatkarīgi no izglītojamo atšķirīgajiem personīgajiem un sociālajiem apstākļiem. Pilnībā atzīstot skolas telpās notiekošas mācīšanās un klātienes mācību vērtību, pēc pandēmijas beigām jaukta tipa mācīšanās pieejas sniedz iespēju uzlabot izglītības un mācību kvalitāti, atbilstību un iekļautību, piemēram, labāk nodrošinot mācīšanos lauku un attālos apgabalos, tostarp tālākajos reģionos un salu kopienās, un citiem izglītojamajiem, kuri (pagaidām) nevar pilnu laiku apmeklēt skolu: tiem, kuri ir daļa no ceļotāju kopienām vai kuru nodarbošanās saistīta ar pastāvīgu ceļošanu, gados jauniem aprūpētājiem, personām ar veselības problēmām vai tām, kuras uzturas slimnīcās un aprūpes centros, personām, kas iesaistītas augstas intensitātes mācībās, un personām profesionālajā izglītībā un apmācībā vai algotā darbā. Ikvienai videi un mācību līdzekļiem jābūt vienādi piekļūstamiem minoritāšu grupām, bērniem un jauniešiem ar invaliditāti un no sociālekonomiski nelabvēlīgas vides, un tiem nebūtu jārada diskriminācija vai segregācija.
(19)

Saskaņā ar 2021. gada stabilitātes programmas vidēja termiņa budžeta plāniem tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts no 4,0 % no IKP 2023. gadā samazināsies līdz 2,2 % no IKP 2024. gadā. Tādējādi tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2024. gadā vairs nepārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Balstoties uz 2021. gada stabilitātes programmu, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu – 2023. un 2024. gadā būs vidēji +2,1 % no IKP. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme samazināsies par 0,1 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (8). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 1,9 procentpunktiem no IKP. Pašreizējā 10 gadu vidējās nominālās potenciālās izaugsmes aplēse ir 5,25 % (9). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un tādējādi varētu paātrināt Lietuvas potenciālo izaugsmi.
f)

Ar zvejniecībām saistīti dati un informācija Kopīgas resursu izmantošanas plānu ietvaros un saskaņā ar starptautiskām saistībām EFCA no dalībvalstu kompetentajām iestādēm un starptautiskajām organizācijām saņem dažādus ar zvejniecībām saistītus datus un pakalpojumus. — Kuģu satelītnovērošanas sistēma Kuģu satelītnovērošanas sistēma (VMS) ir satelītnovērošanas sistēma, kas karoga valsts zivsaimniecības iestādēm regulāri sniedz datus par zvejas kuģu atrašanās vietu, kursu un ātrumu. Eiropas Savienībā šī sistēma ir obligāti jāizmanto zvejas kuģiem, kuru lielākais garums ir 12 metri vai vairāk (7). Zvejas kuģi ir aprīkoti ar viltojumdrošu termināli. Šis terminālis ar satelīta starpniecību saņem globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) pozīcijas datus un pēc tam parasti ik pēc 1 vai 2 stundām (ne vairāk) ar satelīta starpniecību pārraida VMS datus sauszemes Zemes stacijai (LES), kura tos tālāk pārraida attiecīgajam zvejas uzraudzības centram. Sistēma ir izstrādāta tā, lai tā darbotos pilnīgi automātiski, bez manuālas datu ievades. VMS tiek izmantota, lai pārbaudītu zvejas kuģa pozīciju gandrīz reāllaikā un tā vēsturiskās pozīcijas, nodrošinātu atbilstību nozvejas reģistriem, atbalstītu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu (NNN) zvejas darbību apkarošanas tiesību aktu īstenošanu un palīdzētu veikt krasta apsardzes funkcijas. Kopīgas resursu izmantošanas plānu ietvaros EFCA saņem VMS datus no visām ES dalībvalstīm, kas iesaistītas katrā kopīgas resursu izmantošanas plānā. Dalībvalstis EFCA nosūta arī VMS datus, ko tās saņēmušas no trešo valstu kuģiem, kuriem ir atļauts zvejot to ūdeņos. Tā kā EFCA koordinē kopīgas resursu izmantošanas plānus arī starptautiskos ūdeņos, zvejniecības pārvaldības organizācijas nosūta EFCA VMS datus, kas saņemti no trešo valstu zvejas kuģiem, kuri darbojas šajos apgabalos. — Elektroniskā reģistrācijas un ziņošanas sistēma Elektronisko reģistrācijas un ziņošanas sistēmu (ERS) izmanto, lai automātiski apmainītos ar zvejas darbību datiem. Šos datus zvejas kuģi ziņo karoga valsts iestādēm, un ar tiem ERS sistēmā, izmantojot standarta formātu un protokolu, savstarpēji apmainās karoga valsts un citas puses (piekrastes valsts, kontroles valsts, EFCA). ERS izmanto ES zvejas žurnāliem (t. sk. nozvejas un izkraušanas deklarācijām u. c.), un EFCA saņem datus par kuģiem, kas iekļauti iepriekš izveidotā sarakstā.
(14)

Komisijas 2021. gada pavasara ekonomiskajā prognozē, kas pagarināta līdz 2024. gadam, paredzēts vispārējās valdības budžeta deficīts 8,0 % apmērā no IKP 2021. gadā, 7,1 % apmērā no IKP 2022. gadā un 6,8 % apmērā no IKP 2023. un 2024. gadā. Minētajā prognozē ir ņemti vērā izdevumi, kurus paredzēts finansēt no neatmaksājama finansiālā atbalsta un aizdevumiem no mehānisma, kā tas izklāstīts konverģences programmā un Rumānijas sniegtajā papildu informācijā. Komisijas prognozētais vispārējās valdības nominālā deficīta samazinājums galvenokārt ir saistīts ar ārkārtas pasākumu pakāpenisku atcelšanu, kas pieņemti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, lielākiem ieņēmumiem paredzamās ekonomikas atlabšanas rezultātā, kā arī ar investīciju un reformu, ko paredzēts finansēt no mehānisma, papildu pozitīvo ietekmi. Turklāt Rumānijas valdība ir nolēmusi 2021. un 2022. gadā iesaldēt publiskā sektora algas, 2021. gadā atlikt pensiju palielināšanu un nedaudz palielināt pensijas 2022. gadā, tādējādi uzlabojot perspektīvu salīdzinājumā ar Komisijas 2020. gada rudens ekonomisko prognozi. Šie pasākumi jau ir pieņemti. Rumānijas valdība bez tam plāno pieņemt jaunus pensiju tiesību aktus, kas pensiju izdevumus kā procentuālu daļu no IKP saglabātu kopumā stabilus. Lielāks deficīts, salīdzinot Komisijas 2021. gada pavasara ekonomiskajā prognozē paredzēto ar konverģences programmu, ir saistīts ar to, ka plānotā konsolidācija netiek pilnībā atbalstīta ar ieviestiem vai vēl ticami paziņotiem pasākumiem un tāpēc to nevarēja ņemt vērā minētajā prognozē. Komisijas prognozētais strukturālais deficīts 2021. gadā uzlabosies par 0,7 procentpunktiem no IKP un 2022. gadā par 0,5 procentpunktiem no IKP, 2023. gadā pasliktināsies par 0,1 procentpunktu no IKP, bet 2024. gadā – par 0,4 procentpunktiem no IKP.
(12)

Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 0,3 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz deficītu 11,4 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 3,9 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija pieaugusi līdz 36,3 % no IKP, un saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu 2020. gadā tā palielināsies līdz aptuveni 50,6 %. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.
(3)

Lai ierobežotu vīrusa izplatīšanos, dalībvalstis ir pieņēmušas dažādus pasākumus, no kuriem daži, piemēram, ieceļošanas ierobežojumi vai prasības pārrobežu ceļotājiem ievērot karantīnu, ir ietekmējuši tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā. Šie pasākumi dažos gadījumos ir ietekmējuši to, ka, šķērsojot Šengenas zonas iekšējās robežas, netiek veiktas personu pārbaudes neatkarīgi no viņu valstspiederības.
(13)

Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Francija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 1,9 % no IKP. Starp minētajiem pasākumiem ir daļēja bezdarba shēmas finansēšana 1,1 % apmērā no IKP; papildu izdevumi 0,4 % apmērā no IKP, lai stiprinātu veselības aprūpes pakalpojumus, veselības apdrošināšanas pabalstus un veselības aprūpes personāla kompensācijas; solidaritātes fonda izveide 0,3 % apmērā no IKP, lai sniegtu tiešu atbalstu maziem un ļoti maziem uzņēmumiem, kā arī pašnodarbinātām personām. Turklāt Francija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem, neradot tiešu ietekmi uz budžetu, un saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmas prognozi tie sasniegs 17 % no IKP. Šie pasākumi ietver nodokļu un sociālo maksājumu atlikšanu attiecībā uz uzņēmumiem; nodokļu un PVN pārmaksas paātrinātu atmaksu; īpašas rezerves izveidi, lai tieši atbalstītu stratēģiskos uzņēmumus, izmantojot kapitālieguldījumus (3,1 % no IKP) un aizdevumu garantijas (13,9 % no IKP). Kopumā Francijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.
(12)

Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 1,7 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz deficītu 4,3 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka 2021. gadā deficīts samazināsies līdz 0,4 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 95,5 % no IKP, bet saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu 2020. gadā tā palielināsies līdz 116,8 %. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība. Turklāt budžeta prognožu pamatā ir riski, proti, konkrētas iespējamās saistības un potenciālās valsts slimnīcu finansēšanas vajadzības valsts veselības apdrošināšanas sistēmas īstenošanas pirmajos gados.
(7)

Komisijas 2020. gada ziemas prognozē, kas papildināta ar fiskālajiem mainīgajiem lielumiem līdz 2022. gadam, paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts visā prognozes periodā saglabāsies virs atsauces vērtības – 3 % no IKP. Pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu, Komisija prognozē, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2019. gadā būs 4 % no IKP, 2020. gadā –4,9 %, 2021. gadā –6,9 % un 2022. gadā –7,7 %. Tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts 2020. gadā pasliktināsies par 1 % no IKP, 2021. gadā – vēl par 1,9 % no IKP un 2022. gadā – vēl par 0,8 %. Komisijas prognozēto budžeta deficīta pieaugumu galvenokārt nosaka 2019. gada vasarā pieņemtie ievērojamie pensiju palielinājumi. Lielāki izdevumi par pensijām dotu 0,9 procentpunktus no IKP budžeta deficīta pieaugumam 2020. gadā, 1,7 procentpunktus no IKP 2021. gadā un 1,1 procentpunktu no IKP 2022. gadā. Tiek lēsts, ka bērnu pabalsta divkāršošanai, kurai jāstājas spēkā 2020. gada augustā, gada budžeta izmaksas būs 0,6 % no IKP. Fiskālajā stratēģijā valdība paredz, ka 2020. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts būs 3,6 % no IKP, 2021. gadā –3,4 % un 2022. gadā –2,8 %. Pamatojoties uz valdības aplēsēm, tas izraisītu strukturālu korekciju 0,3 % apmērā 2020. gadā, 0,2 % apmērā 2021. gadā un 0,6 % apmērā 2022. gadā. Fiskālās stratēģijas korekcijas pamatā galvenokārt ir izdevumi. Jo īpaši tiek prognozēts, ka izdevumi par darba ņēmēju atalgojumu, precēm un pakalpojumiem un ārpussavienības valstu līdzfinansētiem kapitālizdevumiem samazināsies kā īpatsvars no IKP. Mazāka budžeta deficīta prognoze fiskālajā stratēģijā salīdzinājumā ar Komisijas prognozi izriet no optimistiskākām fiskālās stratēģijas pamatā esošajām makroekonomikas prognozēm un no tā, ka fiskālajā stratēģijā nav ņemta vērā dažu pieņemto pasākumu fiskālā ietekme, savukārt plānotā kārtējo izdevumu ierobežošana nav pilnībā pamatota ar pieņemtajiem vai ticami paziņotajiem pasākumiem un tāpēc to nevarēja pilnībā ņemt vērā Komisijas prognozē.
(4)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 8. augusta, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(6)

Slovēnija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2019. gada stabilitātes programmā paredz, ka nominālais pārpalikums 2019. gadā palielināsies līdz 0,9 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) un tad 2022. gadā sasniegs 1,2 % no IKP. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci, vidēja termiņa budžeta mērķi, kas ir mainīts no strukturāla pārpalikuma 0,25 % apmērā no IKP 2019. gadā uz strukturālu deficītu 0,25 % apmērā no IKP 2020. gadā, ir plānots sasniegt līdz 2021. gadam (6). Saskaņā ar 2019. gada stabilitātes programmu tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP turpinās samazināties līdz 65,4 % no IKP 2019. gadā un līdz 54,7 % no IKP 2022. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir labvēlīgs.
(9)

Sociālo aizsardzību var nodrošināt ar pabalstiem natūrā vai naudā. Parasti to nodrošina, izmantojot universālas shēmas, kas aizsargā visas personas un ko finansē ar vispārējās nodokļu sistēmas starpniecību un/vai izmantojot shēmas, kuras aizsargā cilvēkus darba tirgū un bieži vien ir balstītas uz iemaksām, kas saistītas ar viņu darba ienākumiem. Sociālā aizsardzība ietver vairākas jomas, kas aptver dažādus sociālos riskus, sākot no vecuma līdz pat slimībai vai bezdarbam. Šis ieteikums attiecas uz tām sociālās aizsardzības jomām, kas bieži ir ciešāk saistītas ar dalību darba tirgū un galvenokārt nodrošina aizsardzību pret darba ienākumu zaudēšanu konkrēta riska iestāšanās gadījumā. Šis ieteikums neattiecas uz piekļuves nodrošināšanu sociālajai palīdzībai un minimālo ienākumu shēmām. Tas papildina Savienības līmenī spēkā esošās norādes par sociālajiem pakalpojumiem un palīdzību, kā arī par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus, kā, piemēram, Komisijas 2008. gada 3. oktobra Ieteikums par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus.