LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 353/45

KOMISIJAS LĒMUMS

(2005. gada 20. oktobris),

par procedūru saskaņā ar EK Līguma 81. panta 1. punktu

(Lieta COMP/C.38.281/B.2 – Jēltabaka, Itālija)

(izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 4012)

Autentisks ir tikai teksts angļu un itāliešu valodā

(2006/901/EK)

LĒMUMA KOPSAVILKUMS

1. Ievads

Komisija 2005. gada 20. oktobrī pieņēma lēmumu par procedūru saskaņā ar EK Līguma 81. pantu (tālāk tekstā – “lēmums”). Saskaņā ar Regulas 1/2003 30. pantu Komisija publisko pušu vārdus/nosaukumus un lēmuma galveno saturu, ieskaitot uzliktos sodus un ievērojot uzņēmumu likumīgās intereses aizsargāt to komercnoslēpumus. Pilns lēmuma nekonfidenciālās versijas teksts lietas autentiskajās valodās un Komisijas darba valodās atrodams Konkurences ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē (http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html).

No 1995. gada līdz 2002. gada sākumam četri lielākie Itālijas jēltabakas pārstrādes uzņēmumi, proti, Deltafina, Dimon (tagadējais nosaukums – Mindo), Transcatab un Romana Tabacchi (tālāk visi kopā saukti par “pārstrādātājiem”) noslēdza vienošanās un/vai saskaņoja rīcību nolūkā noteikt tirdzniecības nosacījumus jēltabakas pirkšanai Itālijā (gan attiecībā uz tiešu iepirkšanu no ražotājiem, gan iepirkšanu no trešiem fasētājiem), ieskaitot cenu noteikšanu un tirgus sadali.

Lēmums attiecas uz diviem atsevišķiem pārkāpumiem, kas notika vismaz laikā no 1999. gada sākuma līdz 2001. gada beigām un kuru rezultātā Itālijas Tabakas pārstrādātāju apvienība (Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, tālāk tekstā – “APTI”) noteica līgumcenas, par kādām tā savu biedru vārdā veica sarunas, lai noslēgtu starparodu nolīgumus ar Itālijas Jēltabakas ražotāju apvienību konfederāciju (Unione Italiana Tabacco, tālāk tekstā – “UNITAB”), un UNITAB noteica cenas, par kādām tā savu biedru vārdā veica sarunas, lai noslēgtu minētos nolīgumus ar APTI.

2. Lietas izcelsme un izskatīšana

Saņēmusi informāciju par to, ka pastāv nozares līmeņa vienošanās par cenu kategoriju noteikšanu attiecībā uz dažādas kvalitātes vienu vai vairākām jēltabakas šķirnēm, Komisija 2002. gada 15. janvārī nosūtīja informācijas pieprasījumus pārstrādātāju un ražotāju apvienībām (attiecīgi APTI un UNITAB), kuras atbildēja 2002. gada 12. februārī.

2002. gada 19. februārī Komisija saņēma Deltafina S.p.A. (Deltafina, Itālijas vadošais pārstrādātājs) pieteikumu par iecietību saskaņā ar tolaik tikko pieņemto Komisijas Paziņojumu par atbrīvojumu no sodanaudas vai sodanaudas samazināšanu karteļa gadījumos (“Paziņojumu par iecietību”). Komisija saskaņā ar Paziņojuma par iecietību 15. punktu 2002. gada 6. martāDeltafina piešķīra nosacītu atbrīvojumu.

Vēl divus pieteikumus par iecietību – no Dimon S.r.l. (Dimon) un Transcatab S.p.A. (Transcatab) – Komisija saņēma attiecīgi 2002. gada 4. un 10. aprīlī.

2002. gada 18. – 19. aprīlī Komisija veica pārbaudes Dimon, Transcatab, Trestina Azienda Tabacchi S.p.A. (Trestina) un Romana Tabacchi s.r.l. (Romana Tabacchi) uzņēmumos.

2002. gada 8. oktobrī Komisija informēja Dimon un Transcatab par nodomu pēc procedūras noslēguma tiem piemērot samazinājumus (attiecīgi robežās 30 – 50 % un 20 – 30 %).

2004. gada 25. februārī Komisija uzsāka šīs lietas izskatīšanu un pieņēma iebildumu izklāstu, uz kuru pusēm tika dota iespēja atbildēt rakstiski vai mutiskajā uzklausīšanā 2004. gada 22. jūnijā.

2004. gada 21. decembrī tika pieņemts 2004. gada 25. februāra iebildumu izklāsta papildinājums (tālāk tekstā – “papildinājums”). Attiecīgi otra mutiskā uzklausīšana notika 2005. gada 1. martā.

3. Puses

3.1. Pārstrādātāji

Deltafina ir Universal Corporation (Universal), pasaulē lielākā tabakas izstrādājumu tirgotāja, itāļu īpašumā pilnībā esošs meitasuzņēmums. 2001. gadā (pārstrādātāju pārkāpuma pēdējā pilnajā gadā) Deltafina iepirka aptuveni 25 % no Itālijas jēltabakas. Gan Deltafina, gan Universal ir šā lēmuma adresāti.

Pārkāpuma laikā Dimon un Transcatab bija attiecīgi Dimon Incorporated (Dimon Inc.) un Standard Commercial Corporation (SCC), t. i., otrā un trešā lielākā tabakas izstrādājumu tirgotāja, meitas uzņēmumi, kuri pilnībā piederēja itāļiem. Kopš 2004. gada septembra Dimon nosaukums ir Mindo S.r.l (Mindo), un tas vairs nav Dimon Inc. grupas uzņēmums. 2005. gada 13. aprīlīDimon Inc. un SCC apvienojās, izveidojot Alliance One International Inc. (Alliance). 2001. gadā Dimon iepirka aptuveni 11,28 % un Transcatab – 10,80 % no Itālijā saražotās jēltabakas. Mindo, Transcatab un Alliance ir šā lēmuma adresāti.

Romana Tabacchi ir ģimenes īpašumā esošs uzņēmums. Līdz 1997. gadam tas darbojās kā starptautiska tirgotāja (ko vēlāk iegādājās Dimon Inc.) aģents. Kopš 1997. gada tas darbojas kā patstāvīgs tirgotājs. Romana Tabacchi 2001. gadā iepirka 9,5 % no Itālijā saražotās jēltabakas.

APTI ir Itālijas jēltabakas pārstrādātāju apvienība. APTI biedri ir 17 pārstrādātāji (Itālijā kopā – 59 pārstrādātāji).

3.2. Ražotāji

UNITAB Italia ir Itālijas tabakas ražotāju apvienību konfederācija, kas pārstāv aptuveni 80 % no visiem ražotājiem.

4. Nozare: Itālijas jēltabaka

ES ražotā jēltabaka veido ap 5 % no pasaulē ražotās jēltabakas. Saražotās tabakas ziņā vadošās ES dalībvalstis ir Grieķija, Itālija un Spānija, kuru ražošanas apjoms attiecīgi ir 38 %, 37,5 % un 12 % no ES ražotā kopapjoma.

Jēltabaka nav viendabīgs produkts. Visizplatītākās šķirnes Itālijā ir Burley un Bright. Katras kategorijas tabaka tiek šķirota pēc kvalitātes. Pēc žāvēšanas ražotāji pārstrādātājiem pārdod tabakas partijas, kuru cena ir atkarīga no tabakas kvalitātes.

Itālijas jēltabakas pārstrādātāji tabaku pērk no Itālijas ražotājiem un ražotāju apvienībām (tāpat arī īpaši sagatavotu tabaku – no citiem starpniekiem), pārstrādā (vai tālāk pārstrādā) un attiecīgi sagatavotu pārdod tabakas izstrādājumu ražotājiem Itālijā un citur pasaulē. Tos dēvē arī par “pirmpārstrādātājiem”, jo tie pirmie apstrādā tabaku (attiecīgi otro pārstrādi veic cigarešu ražotāji), vai par “tabakas lapu tirgotājiem”, jo tie ir starpposmā starp tabakas ražotājiem un gala produkta ražotājiem.

Parasti ar terminu “eksportētāji” apzīmē pārstrādātājus, kam ir kulšanas iekārtas, lai saražotu gatavo pārstrādāto produktu (sloksnes), ko izmanto cigarešu ražotāji. Pārstrādātājus, kuri var saražot tikai tabakas lapas, dēvē par “trešiem fasētājiem” vai vienkārši “fasētājiem”. Pēc sākotnējās apstrādes (t. i., attīrīšanas un šķirošanas) fasētāji tabaku piegādā eksportētājiem, kuri to tālāk apstrādā tā, lai to varētu piedāvāt ražotājiem. Pārstrādātāji, kuri ir šā lēmuma adresāti, kvalificējami kā “eksportētāji”.

5. Tiesiskais regulējums

Gan jēltabakas ražošanu, gan tās pārdošanu pārstrādātājiem regulē Kopienas un valstu tiesību akti.

5.1. Jēltabakas kopējā tirgus organizācija (KTO)

KTO jēltabakas sektorā (1) nosaka a) kvotu sistēmu ražošanā un b) ražotāju ienākumu aizsardzību, piemērojot piemaksu sistēmu par jēltabakas ražošanu.

Piemaksas piešķir tikai par tabaku, kas saražota kvotu ietvaros (ar noteiktiem pielāgojumiem). Kopš 1998. gada daļu Kopienas piemaksas (t. s. mainīgo daļu) saista ar ražotās tabakas kvalitāti, kas atspoguļojas tās cenā. Par piemaksas mainīgās daļas izmaksu atbild ražotāju grupas.

Saskaņā ar KTO katram ražotājam vai ražotāju grupai un katram pirmapstrādātājam katru gadu sezonas sākumā (starp martu un maiju, kad tabakas stādi tiek pārstādīti) jānoslēdz t. s. “audzēšanas līgums”, kurā vienojas par katras šķirnes attiecīgo kvalitātes kategoriju “līgumcenām”. Šajā stadijā cenas bieži tiek noteiktas kā minimālās cenas vai kā cenu diapazons. Jāievēro, ka galīgo cenu (jeb “piegādes cenu”) var noteikt tikai ražas novākšanas laikā (t. i., starp oktobri un janvāri), un tā var ievērojami atšķirties no “audzēšanas līgumcenas” atkarībā no kvalitātes, daudzuma un tirgošanās sarunu rezultāta.

Kopienas tiesību akti atbalsta nozares organizāciju veidošanos, kuru ietvaros ražotāji un pārstrādātāji var sadarboties, lai nodrošinātu efektīvu tirgus darbību. Taču cenu un kvotu noteikšana ir aizliegta. Neviena no šajā lietā iesaistītajām apvienībām nav nozares organizācija Kopienas tiesību aktu izpratnē.

5.2. Valsts tiesību akti

Itālijā attiecīgais tiesību akts ir likums 88/88, kas regulē starparodu (ar to domājot nozares līmeņa) nolīgumus, audzēšanas līgumus un lauksaimniecības produktu tirdzniecību. Konkrētāk, likuma 88/88 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka starparodu nolīgumos jānosaka produkts, par ko nolīgums noslēgts, produkta piegādes kārtība un termiņi un produkta minimālā cena. Ražotājiem un pārstrādātājiem, kuri ievēro starparodu nolīgumu noteikumus, piedāvā priekšrocības (jo īpaši izdevīgāku atbalsta nosacījumu veidā). Likums 88/88 tiek piemērots vairākās lauksaimniecības nozarēs, tostarp attiecībā uz tabakas nozari, kurā APTI un UNITAB laikā no 1999. līdz 2001. gadam noslēdza virkni starparodu nolīgumu (par audzēšanas līgumcenām, kas izteiktas kā minimālās cenas vai cenu diapazons).

6. Darbības, uz kurām attiecas lēmums

6.1. Pārstrādātāju pārkāpums

Laikā no 1995. gada līdz 2002. gada sākumam Deltafina, Dimon, Transcatab un Romana Tabacchi noslēdza vienošanās un/vai saskaņoja rīcību nolūkā noteikt tirdzniecības nosacījumus jēltabakas pirkšanai Itālijā (gan attiecībā uz tiešu iepirkšanu no ražotājiem, gan iepirkšanu no trešiem fasētājiem), tostarp: a) nosakot kopējas iepirkuma cenas, ko pārstrādātāji maksātu par piegādāto tabaku, un citus tirdzniecības nosacījumus; b) sadalot piegādātājus un daudzumus; c) apmainoties ar informāciju nolūkā saskaņot savas attiecīgās iepirkumu darbības; d) nosakot daudzumus un cenas attiecībā uz pārpalikuma produkciju; e) saskaņojot atklātās izsolēs piedāvājamās cenas 1995. un 1998. gadā.

6.2. APTI pārkāpums

Laikā no 1999. gada līdz 2001. gadam APTI noteica savu nostāju sarunām par katras tabakas šķirnes attiecīgo kvalitātes kategoriju cenām, par ko tā plānoja vienoties ar UNITAB, slēdzot starparodu nolīgumus.

6.3. UNITAB pārkāpums

Laikā no 1999. gada līdz 2001. gadam UNITAB noteica savu nostāju sarunām par katras tabakas šķirnes attiecīgo kvalitātes kategoriju cenām, par ko tā plānoja vienoties ar APTI, slēdzot starparodu nolīgumus.

7. Juridiskais novērtējums

Lēmumā Komisija konstatē, ka aprakstītās darbības ir trīs dažādi (atsevišķi un ilgstoši) Līguma 81. panta pārkāpumi.

Visi pārkāpumu dalībnieki, uz kuriem attiecas šis lēmums, ir uzņēmumi, uzņēmumu apvienības vai uzņēmumu apvienību konfederācijas vai arī ietilpst tajos Līguma 81. panta nozīmē.

Vienošanās un/vai saskaņotas darbības, ar kurām tieši vai netieši nosaka darījumu cenas vai ar kurām notiek daudzumu sadalīšana, pašas par sevi ierobežo konkurenci. Konkrētāk, tas, ka šajā gadījumā pārstrādātāji saskaņoja iepirkumu darbības, ietekmēja to konkurences darbības pamataspektus, kā arī pēc definīcijas varēja ietekmēt šo uzņēmumu darbības citos tirgos, kuros tie konkurē, ieskaitot pakārtotos tirgus. Šādas rīcības veidi ir konkrēti uzskaitīti EK Līguma 81. panta 1. punktā.

Šāda rīcība, vismaz potenciāli, var ietekmēt jēltabakas tirdzniecību starp Itāliju un pārējām dalībvalstīm, jo tā skar ievērojamu daļu no Itālijas jēltabakas pirkumiem un skar produktu (jēltabaku), kas ir pārstrādātas tabakas starpprodukts, kura lielu daļu eksportē.

Lēmumā aplūkots jautājums par to, kā aprakstītajām darbībām piemērot Padomes 1962. gada 4. aprīļa Regulu Nr. 26, ar ko piemēro konkrētus konkurences noteikumus lauksaimniecības produktu ražošanai un tirdzniecībai (“Regula Nr. 26”). Tajā secināts, ka minētās konkurenci ierobežojošās darbības nevar uzskatīt par “nepieciešamām”, lai sasniegtu kopējās lauksaimniecības politikas mērķus, un tādējādi uz tām pilnībā attiecināms Līguma 81. panta 1. punkts.

Visbeidzot, lēmumā ir secināts, ka ne saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ne ar administratīvo praksi pārstrādātājiem nebija jāvienojas par vidējām vai maksimālajām jēltabakas iepirkuma cenām vai jāsadala, kādu tabakas daudzumu pirkt katram no pārstrādātājiem. Turklāt attiecīgie tiesību akti neparedz, ka pārstrādātājiem un ražotājiem būtu kolektīvi jāvienojas par “līgumcenām”, kā arī neliedz tiem iespējas konkurēt. Tādējādi uz vienošanām un/vai saskaņotām darbībām, ko, no vienas puses, veic ražotāju pārstāvji, un, no otras puses, pārstrādātāji, pilnībā attiecas Līguma 81. panta 1. punkts.

8. Deltafina, Transcatab un Dimon mātes uzņēmumu atbildība

Lēmumā arī secināts, ka Universal (attiecībā uz Deltafina), Dimon Inc. (attiecībā uz Dimon) un SCC (attiecībā uz Transcatab) attiecīgajā laika periodā bija izšķiroša ietekme uz savām filiālēm, tādēļ tām solidāri un katrai atsevišķi jāatbild par savu meitasuzņēmumu rīcību.

9. Soda naudas

9.1. Par UNITAB un APTI pārkāpumiem noteiktās soda naudas

Lēmumā noteikts, ka par ražotāju un pārstrādātāju pārstāvju rīcību nosakāms sods tikai EUR 1 000 apmērā.

Lai gan saskaņā ar likuma 88/88 noteikumiem nebija obligāti noslēgt starparodu nolīgumu un vairākus gadus šāds starparodu nolīgums netika noslēgts, likums 88/88 (ņemot vērā ministrijas administratīvo praksi tā piemērošanā) radīja stimulus noslēgt starparodu nolīgumus, kuros tiktu noteiktas minimālās cenas. Tāpat jāņem vērā, ka pirms lēmumā aplūkoto starparodu nolīgumu noslēgšanas likums 88/88 jau vairākas reizes bija piemērots lauksaimniecības nozarē, ieskaitot tabakas nozari, un nolīgumu pušu rīcība ne reizi nebija apstrīdēta ne saskaņā ar valsts, ne Kopienas tiesībām, kaut gan šie nolīgumi bija publiski zināmi un par tiem bija ziņots ministrijai.

9.2. Par pārstrādātāju pārkāpumu noteiktās soda naudas

9.2.1. Pārstrādātāju pārkāpuma smagums

Pārstrādātāju pārkāpums uzskatāms par ļoti smagu, jo tas skar Itālijas jēltabakas šķirņu cenu noteikšanu un daudzumu sadali. Iepircēji karteļi var kropļojoši ietekmēt ražotāju vēlmi ražot, kā arī ierobežot konkurenci starp pārstrādātājiem pakārtotos tirgos. Tas jo īpaši attiecināms uz tādiem gadījumiem kā aplūkojamais, kurā produkts, kuru skar iepircēja karteļa rīcība (jēltabaka) ir būtiska izejviela tālākajiem dalībniekiem ražošanas procesā (šajā gadījumā attiecīgi pirmpārstrādei un pārstrādātās tabakas tirdzniecībai). Itālijas saražotās jēltabakas īpatsvars ir aptuveni 38 % no Kopienas produkcijas, uz kuru attiecas kvotas. Šīs produkcijas vērtība 2001. gadā (pārkāpuma pēdējā pilnajā gadā) bija 67,338 miljoni euro.

9.2.2. Pārkāpuma individuālais smagums un preventīvie pasākumi

Komisija uzskata, ka soda naudas pārkāpumā iesaistītajiem četriem pārstrādātājiem jānosaka, ņemot vēro to attiecīgo pozīciju tirgū. Deltafina jāpiemēro lielāka sākotnējā soda nauda, jo tas, pēc visa spriežot, ir lielākais iepircējs, kura tirgus daļa 2001. gadā (pārkāpuma pēdējā pilnajā gadā) bija aptuveni 25 %. Ņemot vērā to, ka Transcatab, Dimon un Romana Tabacchi Itālijas jēltabakas tirgū ir mazākas tirgus daļas (no 8,86 līdz 11,28), tie būtu skatāmi kopā un tiem jāpiemēro mazākas sākotnējās soda naudas.

Tā kā Deltafina, Transcatab un Dimon (tagad – Mindo) ietilpst (vai attiecībā uz Mindo – iepriekš ietilpa) lielākās grupās, kuras arī ir lēmuma adresātes, minēto uzņēmumu soda naudām tiks piemērots koeficients, lai nodrošinātu pietiekami preventīvu iedarbību.

Ņemot vērā iepriekš minēto, sākotnējie soda naudu apmēri šajā lietā ir noteikti šādi:

— Deltafina EUR 37 500 000 — Transcatab EUR 12 500 000 — Dimon (Mindo) EUR 12 500 000 — Romana Tabacchi EUR 10 000 000

9.2.3. Pārkāpuma ilgums

Deltafina, Dimon un Transcatab pārkāpums ilga aptuveni 6 gadus un 5 mēnešus. Uzskatāms, ka Romana Tabacchi dalība pārkāpumā ilga vairāk nekā 2 gadus un 9 mēnešus.

Ņemot vērā iepriekš minēto, soda naudu pamatsummas šajā lietā nosakāmas šādi:

— Deltafina EUR 60 000 000 — Transcatab EUR 20 000 000 — Dimon (Mindo) EUR 20 000 000 — Romana Tabacchi EUR 12 500 000

9.2.4. Atbildību mīkstinoši apstākļi

Par atbildību mīkstinošu apstākli attiecībā uz Romana Tabacchi tiek atzīts tas, ka uzņēmums nepiedalījās atsevišķās karteļa darbībās un tiktāl darbojās pretēji karteļa mērķiem, ka izraisīja pārējo karteļa dalībnieku vienotu pretreakciju.

Attiecībā uz Deltafina par atbildību mīkstinošu apstākli uzskatāms tas, ka tas aktīvi sadarbojās lietas izskatīšanas laikā. Kā paskaidrots tālāk, Deltafina zaudēja savas tiesības uz atbrīvojumu no soda naudas saskaņā ar Paziņojumu par iecietību. Tomēr, ņemot vērā šīs lietas īpašos apstākļus (pirmā lieta, kurā saņemts pieteikums saskaņā ar Paziņojumu par iecietību un kurā pieņemtais lēmums paredz tā piemērošanu), attiecīgi jānovērtē Deltafina sadarbošanās. Deltafina sadarbība bija patiešām būtiska, un tā turpinājās visu lietas izskatīšanas laiku (izņemot tālāk minētos faktus), tādēļ tā jāuzskata par atbildību mīkstinošu apstākli.

9.2.5. Soda naudas maksimālā robeža

Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punktā noteiktā robeža, proti, 10 % no apgrozījuma, šajā gadījumā attiecībā uz Universal/Deltafina un Alliance/Transcatab-Mindo piemērojamām soda naudām, šķiet, nav pārkāpta. Tomēr, tā kā Mindo vairs nav nekādu saišu ar bijušo Dimon grupu, tā solidārā un atsevišķā atbildība jānosaka līdz 10 % no uzņēmuma apgrozījuma iepriekšējā pārskata gadā (t. i., 2,59 miljoni euro).

Arī Romana Tabacchi jāpiemēro samazinājums, lai ievērotu 10 % robežu.

Tādējādi rezultātā iegūtās summas ir šādas:

— Deltafina EUR 30 000 000 — Dimon (Mindo) EUR 20 000 000 — Transcatab EUR 20 000 000 — Romana Tabacchi EUR 2 050 000

9.3. Paziņojuma par iecietību piemērošana

Deltafina, Dimon un Transcatab saskaņā ar 2002. gada Paziņojumu par iecietību (skat. 2. iedaļu) ir lūguši piemērot iecietības režīmu.

9.3.1. Deltafina pieteikums par atbrīvojumu no soda naudas

Paziņojums par iecietību paredz, ka atbrīvojumu no soda var galīgi piešķirt, ja ir ievēroti visi paziņojuma 11. punktā izklāstītie nosacījumi. Paziņojuma 11. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka uzņēmumiem (kuriem piešķirts nosacīts atbrīvojums) jāsadarbojas “pilnīgi un pastāvīgi”.

Mutiskajā uzklausīšanā 2004. gada 22. jūnijā atklājās, ka APTI vadības komitejas sanāksmē, kurā piedalījās arī Dimon, Transcatab un Trestina pārstāvji, Deltafina bija izpaudis informāciju par savu atbrīvojuma pieteikumu. Šī informācija tika izpausta, pirms Komisijai bija iespēja veikt pārbaudes, un tādējādi tā varēja apdraudēt to veiksmīgu norisi.

Lēmumā secināts, ka, šādi rīkojoties, Deltafina pārkāpa noteikumu par sadarbību, kas tam bija saistošs saskaņā ar Paziņojuma par iecietību 11. punkta a) apakšpunktu. Līdz ar to, uzņēmumam Deltafina nevar piešķirt atbrīvojumu.

Atbildot uz Deltafina aizstāvības argumentiem par šo punktu, lēmumā apstiprināts, ka Paziņojuma par iecietību 11. punkta a) apakšpunktā ir noteikts pienākums saglabāt atbrīvojuma pieteikuma konfidencialitāti, kas pamatojams ar nepieciešamību nodrošināt, lai netiktu negatīvi ietekmēti Komisijas veicamo pārbaužu rezultāti. Deltafina zināja par Komisijas nodomu veikt pārbaudes bez iepriekšēja brīdinājuma. Pārbaudes tiešām tika noorganizētas un veiktas tā, kā Deltafina bija informēts, tiekoties ar Komisijas dienestiem.

Ikvienā gadījumā, kad karteļa dalībnieks nolemj iesniegt pieteikumu par atbrīvojumu no soda naudas, pastāv zināmas grūtības saglabāt šā pieteikuma konfidencialitāti. Tomēr šīs grūtības (vai tas, ka Komisija par tām informēta) neattaisno pieteikuma iesniedzēja rīcību, ja tas no brīvas gribas izpauž informāciju par pieteikumu, tiekoties ar konkurentiem.

9.3.2. Deltafina alternatīvais pieteikums par soda naudas samazinājumu

Deltafina pieteikumā par atbrīvojumu no soda naudas bija iekļauts arī pieteikums par soda naudas samazinājumu, kas būtu izskatāms tikai tad, ja “konkurences ģenerāldirektorāts noraidītu pieteikumu par pilnīgu atbrīvojumu no soda naudas”, attiecībā uz šādā gadījumā piemērojamo soda naudu.

Lēmumā (balstoties uz Paziņojuma par iecietību saturu, kā arī uz tā teleoloģisko un sistēmisko interpretāciju) noteikts, ka papildu pieteikumi var tikt ņemti vērā tikai tad, ja laikā, kad iesniegts pieteikums, nevar piešķirt nosacīto atbrīvojumu, un ka tie zaudē juridisko spēku, līdzko ir piešķirts nosacītais atbrīvojums. Tā kā Delatfina sākotnēji tika piešķirts nosacīts atbrīvojums, taču Deltafina to zaudēja, pārkāpjot tam piemērojamos sadarbošanās pienākumus, tad tam nav tiesību uz soda naudas samazinājumu.

9.3.3. Paziņojuma par iecietību piemērošana Dimon un Transcatab

Lēmumā konstatēts, ka tas, ka Deltafina nav galīgā veidā piemērots atbrīvojums no soda naudas, nerada nekādas tiešas sekas attiecībā uz to, kā Paziņojums par iecietību būtu piemērojams Dimon un Transcatab. Proti, Paziņojumā par iecietību nav paredzēts garantēt jebkādu stāvokļa uzlabošanu šiem uzņēmumiem tikai tādēļ, ka Deltafina atteikts galīgi piešķirt atbrīvojumu.

Ir atzīts, ka gan Dimon, gan Transcatab ir ievērojuši nosacījumus, kas uz tiem attiecās saskaņā ar to attiecīgajiem pieteikumiem par soda naudas samazinājumu. Izvērtējot šo uzņēmumu Komisijai iesniegtās ziņas un to sadarbību procedūras gaitā, ar lēmumu noteikts, ka Dimon un Transcatab piešķirama augstākā samazinājuma likme, ņemot vērā robežas, kas bija noteiktas saskaņā ar attiecīgajiem pieteikumiem par soda naudas samazinājumu (t. i., attiecīgi 50 % un 30 %).

Ņemot vērā iepriekš minēto, galīgie soda naudu apmēri tiek noteikti šādi:

— Deltafina un Universal, solidāri un atsevišķi EUR 30 000 000 — Dimon (Mindo) un Alliance One International EUR 10 000 000 Alliance One International ir atbildīgs par visu summu, Mindo ir solidāri un atsevišķi atbildīgs tikai par 3,99 miljoniem euro — Transcatab un Alliance One International, solidāri un atsevišķi EUR 14 000 000 — Romana Tabacchi EUR 2 050 000 — APTI EUR 1 000 — UNITAB EUR 1 000

(1) Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regula (EEK) Nr. 727/70 par jēltabakas tirgus kopīgo organizāciju, tālāk tekstā – “Regula 727/70” (OV L 94, 28.4.1970., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1992. gada 30. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2075/92 par jēltabakas tirgus kopīgo organizāciju, tālāk tekstā – “Regula 2075/92” (OV L 215, 30.7.1992., 70. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 864/2004 (OV L 161, 30.4.2004., 48. lpp.). Skat. arī Padomes 1998. gada 20. jūlija Regulu (EK) Nr. 1636/98, ar ko groza Regulu Nr. 2075/92, tālāk tekstā – “Regula 1636/98” (OV L 210, 28.7.1998., 23. lpp.), un Komisijas 1998. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 2848/98, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EEK) Nr. 2075/92 piemērošanai attiecībā uz piemaksu sistēmu, ražošanas kvotām un īpašo atbalstu, kas piešķirams ražotāju grupām jēltabakas nozarē, tālāk tekstā – “Regula Nr. 2848/98” (OV L 358, 31.12.1998., 17. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2002. gada 7. novembra Regulu (EK) Nr. 1983/2002 (OV L 306, 8.11.2002., 8. lpp.).