KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2020/776

(2020. gada 12. jūnijs),

ar kuru nosaka galīgos kompensācijas maksājumus konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Ēģiptes izcelsmes austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu importam un groza Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2020/492, ar ko nosaka galīgos antidempinga maksājumus konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Ēģiptes izcelsmes austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu importam

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1037 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (“pamatregula”) (1), un jo īpaši tās 15. pantu un 24. panta 1. punktu,

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. Procedūras sākšana

(1) Pamatojoties uz pamatregulas 10. pantu, 2019. gada 16. maijā Eiropas Komisija (“Komisija”) sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) un Ēģiptes (kopā dēvētas par “attiecīgajām valstīm”) izcelsmes austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu (“SŠA”) importu Savienībā. 2019. gada 16. maijā Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (“paziņojums par procedūras sākšanu” (2).

(2) Pēc sūdzības, ko 2019. gada 1. aprīlī bija iesniedzis Tech-Fab Europe (“sūdzības iesniedzējs”) to ražotāju vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 25 % no konkrētu austu un/vai sašūtu stikla šķiedras audumu ražošanas apjoma Savienībā, Komisija sāka izmeklēšanu. Sūdzībā bija ietverti izmeklēšanas sākšanas pamatošanai pietiekami pierādījumi par subsidēšanu un tās izraisīto kaitējumu.

(3) Pirms antisubsidēšanas izmeklēšanas sākšanas Komisija saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu informēja Ķīnas valdību (“ĶV”) (3) un Ēģiptes valdību (“ĒV”) (4), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, un aicināja ĶV un ĒV apspriesties. Apspriešanās ar ĶV un ĒV notika 2019. gada 13. maijā. Tomēr nebija iespējams panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu.

(4) Komisija 2019. gada 21. februārī sāka atsevišķu antidempinga izmeklēšanu attiecībā uz tā paša ĶTR un Ēģiptes izcelsmes (5) ražojuma importu (“atsevišķā antidempinga izmeklēšana”). Komisija 2020. gada 7. aprīlī noteica galīgos antidempinga maksājumus ĶTR un Ēģiptes izcelsmes attiecīgā ražojuma importam (6) (“galīgā antidempinga regula”). Šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā un atsevišķajā antidempinga izmeklēšanā veiktā kaitējuma, cēloņsakarības un Savienības interešu analīze mutatis mutandis ir identiska, jo abās izmeklēšanās tika izmantota viena un tā pati Savienības ražošanas nozares, izlasē iekļauto Savienības ražotāju, attiecīgā perioda un izmeklēšanas perioda definīcija.

1.1.1. ĶV piezīmes par procedūras sākšanu

(5) ĶV apgalvoja, ka izmeklēšanu nevajadzētu sākt, jo sūdzība neatbilst PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SKP nolīgums”) 11(2) un 11(3) pantā un pamatregulas 10. panta 2. punktā noteiktajām prasībām par pierādījumiem. Pēc ĶV domām, nav pietiekamu pierādījumu par kompensējamām subsīdijām, kaitējumu un cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu.

(6) Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Sūdzībā sniegtie pierādījumi bija sūdzības iesniedzējam tolaik pamatoti pieejama informācija. Kā norādīts memorandā par pierādījumu pietiekamību, kurā ietverts Komisijas novērtējums par visiem Komisijas rīcībā esošajiem pierādījumiem attiecībā uz Ķīnas Tautas Republiku un Ēģipti un uz kura pamata Komisija sāka izmeklēšanu, procedūras sākšanas posmā bija pietiekami pierādījumi, ka apgalvotās subsīdijas bijušas kompensējamas to pastāvēšanas, apjoma un iezīmju ziņā. Sūdzībā bija arī pietiekami pierādījumi par kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, ko izraisījis subsidētais imports.

(7) Konkrētāk, apspriežoties pirms procedūras sākšanas, ĶV norādīja, ka sūdzības iesniedzēja atsauces uz jebkādiem Ķīnas plāniem, programmām vai ieteikumiem nav būtiskas, jo minētie dokumenti nav saistoši un SŠA ražošanas nozare nav minēta ne Ķīnas 13. piecgades plānā, ne celtniecības materiālu nozares 13. piecgades plānā (2016–2020). Pēc procedūras sākšanas ĶV apgalvoja arī, ka uz SŠA neattiecas dokuments Made in China 2025. Komisija konstatēja, ka ĶV neapstrīd šādu plānu, programmu vai ieteikumu esību, bet tikai to, cik lielā mērā tie ir saistoši vai attiecas uz SŠA ražošanas nozari. Bez tam Komisija ievēroja, ka sūdzības iesniedzējs ir sniedzis pierādījumus, kas liecina, ka vairākos valdības dokumentos minēti “jauni materiāli”, savukārt “materiāli uz stikla bāzes” ir minēti celtniecības materiālu nozares 13. piecgades plānā (2016–2020). ĶV nav sniegusi pierādījumus, kas liecinātu, ka minētie apgalvojumi neattiektos uz attiecīgo ražojumu.

(8) ĶV norādīja arī, ka ne Ķīnas Eksporta un kredītu apdrošināšanas korporācija (Sinosure), ne valsts īpašumā esošās komercbankas nav valsts iestādes un ka ĶV neuztic funkcijas privātām bankām un nedod tām rīkojumus. Komisija konstatēja, ka šis apgalvojums ir saistīts ar jau iepriekš minēto apgalvojumu un ka sūdzībā citustarp ir minēts Ķīnas Banku likums, kura piederību pie Ķīnas tiesību aktiem ĶV neapstrīd. Komisija uzsvēra arī, ka nesenajās ES antisubsidēšanas izmeklēšanās par šo jautājumu ir izdarīti citādi secinājumi (7).

(9) Turklāt ĶV apgalvoja, ka ārvalstu uzņēmumiem tiek piešķirts eksporta pircēju kredīts un tādējādi Ķīnas SŠA ražotāji nesaņem ieguvumu. Tomēr Komisija ir konstatējusi, ka ārvalstu uzņēmumiem, kuri ir Ķīnas SŠA ražotāju īpašumā, piešķirtie ieguvumi var būt ieguvums minētajiem ražotājiem.

(10) ĶV norādīja, ka nodokļu shēma, kas ir saistīta ar tādu iekārtu paātrinātu amortizāciju, kuras izmanto augsto tehnoloģiju uzņēmumi augsto tehnoloģiju izstrādei un ražošanai, kā arī dažas no minētajām dotāciju programmām ir izbeigtas. Komisija šo piezīmi ņēma vērā, bet uzsvēra, ka izbeigšana neattiecas uz visām programmām un dažādajiem valdības iestāžu līmeņiem (proti, valsts, reģionālo vai vietējo), kas minēti sūdzībā. Bez tam nodokļu shēma, kas ir saistīta ar paātrinātu amortizāciju, joprojām varētu nodrošināt ieguvumu turpināšanos, piemēram, amortizāciju attiecīgo iekārtu ekspluatācijas laikā, iespējams, ietverot izmeklēšanas periodu.

(11) Pēc procedūras sākšanas ĶV apgalvoja arī, ka sūdzības iesniedzējs nav noteicis nosacījumus ārpusvalsts standarta piemērošanai aizdevumiem un zemes izmantošanas tiesībām. Tomēr Komisija konstatēja, ka sūdzībā ietvertos apgalvojumus pamato nesenās ES antisubsidēšanas izmeklēšanas, kurās secināts, ka šajos jautājumos ir vajadzīgi ārēji standarti, kas pielāgoti ĶTR dominējošajiem apstākļiem (8).

(12) Turklāt ĶV norādīja, ka sūdzībā trūkst pietiekamu pierādījumu, jo tā galvenokārt balstās uz iepriekšējām ES regulām, kas attiecas uz dažādiem ražojuma tvērumiem. Tomēr Komisija konstatēja, ka konstatējumi, kas izdarīti iepriekšējās un nesenās antisubsidēšanas izmeklēšanās, attiecas uz tām pašām subsīdiju programmām, kas minētas sūdzībā. Pēc procedūras sākšanas ĶV apgalvoja arī, ka finanšu nozarē no 2016. līdz 2018. gadam ir notikušas būtiskas pārmaiņas un reformas un ka tādējādi sūdzības iesniedzējs nav varējis atsaukties uz iepriekšējo situāciju. Tomēr Komisija ievēroja, ka sūdzības iesniedzējs sūdzībā ir sniedzis arī papildu pierādījumus par to, ka subsīdiju programmas, būtiski nemainītas, joprojām pastāv. Komisija bez tam atgādināja, ka ĶV nesniedza pierādījumus, kas atspēkotu attiecīgo programmu turpināšanos. Tādējādi procedūras sākšanas posmā pieejamie pierādījumi varētu liecināt, ka attiecīgās subsīdiju programmas nav būtiski mainītas. Galu galā tas tika apstiprināts arī šajā izmeklēšanā.

(13) Attiecībā uz dažādām subsīdijām ĶV apgalvoja arī, ka pieprasījuma iesniedzējs nav sniedzis pierādījumus par ieguvumu un īpašajām iezīmēm. Komisija uzskata, ka sūdzības iesniedzējs par ieguvumiem un īpašajām iezīmēm ir sniedzis pietiekamus pierādījumus, kas tam bija pamatoti pieejami. Katrā ziņā Komisija pārbaudīja sūdzībā ietvertos pierādījumus un sniedza savu novērtējumu par visiem būtiskajiem elementiem, kas minēti memorandā par pierādījumu pietiekamību, kurš, sākot procedūru, tika iekļauts lietas atklātajā daļā. ĶV atkārtoja piezīmes, ko tā jau bija paudusi pēc procedūras sākšanas, bet nesniedza papildu pierādījumus.

(14) Tāpēc Komisija secināja, ka sūdzībā ir sniegti pietiekami pierādījumi, kas varētu liecināt, ka ĶV varētu īstenot subsidēšanu.

(15) Visbeidzot, īpašs elements šajā lietā ir tas, ka apgalvojums par subsidēšanu Ēģiptē attiecas uz diviem uzņēmumiem Ķīnas–Ēģiptes Suecas Ekonomikas un tirdzniecības sadarbības zonā (“SETS zona”), kas ir īpaša ekonomikas zona, kuru kopīgi izveidojusi ĶTR un Ēģipte, kas ir divas valstis, uz kurām attiecas sūdzība. Komisija ir darījusi zināmu nodomu izmeklēt visas subsīdijas, ko šie uzņēmumi saņēmuši SETS zonā, neatkarīgi no to avota.

(16) Apspriežoties pirms procedūras sākšanas, ĶV norādīja, ka sūdzības iesniedzējam nav juridiska pamata apstrīdēt ĶV saistībā ar attiecīgo ražojumu, kura izcelsme ir Ēģiptē vai kuru eksportē no Ēģiptes. Komisija ņēma vērā ĶV bažas, bet joprojām uzskatīja, ka ir pietiekami pierādījumi, lai sāktu izmeklēšanu attiecībā uz apgalvotajām kompensējamajām subsīdijām, kuras piešķirtas uzņēmumiem SETS zonā, neatkarīgi no to avota.

(17) Pēc procedūras sākšanas ĶV apgalvoja, ka, nosakot patēriņu Savienībā, ĶTR importa datos veiktā korekcija nav bijusi taisnīga salīdzinājumā ar korekciju, kas veikta importa datos no citām trešām valstīm, piemēram, Krievijas. ĶV apgalvoja arī, ka Komisija nav savstarpēji salīdzinājusi minētās korekcijas. ĶV apgalvoja arī, ka nav norādīta informācija par to, kas ir importa datu korekcijās izmantotā tirgus informācija.

(18) Kā norādīts arī 937. apsvērumā, papildus sūdzības iesniedzēja importa analīzei uz KN pamata imports tika novērtēts arī, pamatojoties uz importa statistiku Taric līmenī, salīdzināts ar citiem avotiem un pēc vajadzības koriģēts. Attiecībā uz Krieviju importa dati tika salīdzināti un koriģēti, pamatojoties uz SŠA importētāju importa datiem, kas saistīti ar Savienības ražotājiem, kuri bija vienīgie zināmie SŠA ražotāji Krievijā. Ar šo metodiku, kas tika atzīta par pamatotu, tika iegūstas precīzas aplēses par attiecīgā ražojuma importu no Krievijas. Līdzīgi, kā paskaidrots tālāk 937. apsvērumā, Komisija izmeklēšanā salīdzināja Eurostat Taric līmeņa datus ar datiem, ko iesniedza tie zināmie ražotāji Ķīnas Tautas Republikā, kuri pieteicās atlases laikā. SŠA eksporta apjoms, par kuru ziņoja Ķīnas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, atbilda Eurostat reģistrētajam importa kopapjomam ar attiecīgajiem Taric kodiem, un tāpēc viss eksports tika uzskatīts par attiecīgo ražojumu. Visbeidzot, atšķirībā no ĶV apgalvotā, sūdzībā ir paskaidrots, kā importa datu korekcijai tika izmantota tirgus informācija. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(19) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka SŠA tirgus ir segmentēts un katrs segments pārstāv ļoti atšķirīgas cenu grupas. ĶV apgalvoja, ka trim galvenajiem ražojuma veidiem – audumiem no grīstēm (“AG”), multiaksiāliem trikotāžas audumiem (“MAA”) un kompleksajiem materiāliem (“KM”) – ir atšķirīgs sastāvs un ražošanas posmi/procesi, tāpēc atšķiras arī to ražošanas izmaksas un pārdošanas cenas. Turklāt šiem trim ražojuma veidiem ir atšķirīgas fizikālās un tehniskās īpašības, kas savukārt nosaka to galalietojumus. ĶV apgalvoja, ka sūdzībā apkopojuma veidā ietvertais cenu salīdzinājums/cenu samazinājuma (undercutting) novērtējums, kā arī apgalvotās importa no Ķīnas kaitējumu radošās ietekmes novērtējums ir maldinošs un nepietiekams, tajā nav faktiski izvērtēts Ķīnas un Savienības ražotāju klātbūtnes apmērs, t. i., apjoms un tirgus daļa katrā ražojuma segmentā.

(20) Komisija uzskatīja, ka ĶV nav iesniegusi pierādījumus, kas pamatotu šos apgalvojumus. Kad tika sākta procedūra, sūdzības iesniedzējs sniedza pietiekamus pierādījumus par izmeklējamā ražojuma izmaksām un cenām. Tas, ka pastāv dažādi ražojuma veidi, kam var būt atšķirīgi ražošanas procesi, izmaksas un pārdošanas cenas, automātiski nenozīmē, ka pastāv tirgus segmentācija. Tiek norādīts, ka saskaņā ar pamatregulas 10. panta 2. punktu sūdzības iesniedzējam jāsniedz informācija, kas tam ir pamatoti pieejama. Ķīnā ražoto ražojumu veidu izmaksas un cenas pēc būtības ir konfidenciālas un nav pieejamas sūdzības iesniedzējam, tāpēc Komisija uzskatīja, ka sūdzībā ir iekļauta pietiekama sūdzības iesniedzējam pamatoti pieejama informācija, lai sāktu izmeklēšanu.

(21) Turklāt informācija, ko izmeklēšanā vāca un saņēma Komisija, liecināja, ka Savienības SŠA tirgus nav segmentēts. Apgalvojums, ka trim ražojuma veidiem – AG, MAA un KM – ir atšķirīgas fizikālās un tehniskās īpašības, kas savukārt nosaka to galīgo izmantojumu, ir faktu ziņā nepareizs. Sūdzībā un 129.–138. apsvērumā ir skaidrots – un ĶV to nav apstrīdējusi –, attiecīgo ražojumu izmanto kompozītmateriālu ražošanas nozarē termoplastisko un termocietināto sveķu stiegrošanai. Lietojumi bieži pārklājas; izvēlētais auduma veids būs atkarīgs no virsmas izskata, sveķu plūsmas, spiediena, kas iedarbosies uz gatavo ražojumu, un pielietojuma paņēmiena. Daži ražojuma veidi ir īpaši noderīgi slēgtu veidņu un manuālas ieklāšanas (hand lay-up) veidņu ražošanas paņēmieniem.

(22) Trim ražojuma veidiem ir šādi galvenie lietojumi, kas pārklājas: AG izmanto ar termocietināšanu, it sevišķi manuālo ieklāšanu, saistītiem pielietojumiem, jūrniecības ražojumiem (kuģu korpusiem un klājiem), transportlīdzekļu (piemēram, kravas automobiļu, vilcienu) virsbūves paneļiem, vējturbīnu lāpstiņām, caurulēm un tvertnēm. MAA izmanto jūrniecības ražojumu būvniecībai (kuģu korpusiem un klājiem), transportlīdzekļu (piemēram, kravas automobiļu, vilcienu) virsbūvei un paneļiem, vējturbīnu lāpstiņām un vējagregāta gondolām, slēpēm un sniegadēļiem, caurulēm un tvertnēm. KM izmanto slēgtu veidņu pielietojumos transpotlīdzekļu virsbūvei un paneļiem, jūrniecības ražojumiem (kuģu korpusiem un klājiem), vējagregāta gondolām un atpūtas transportlīdzekļiem.

(23) Visbeidzot, Komisija norāda, ka saistībā ar attiecīgo ražojumu nav neparasti, ja ražojuma veidiem ir atšķirīga izmaksu struktūra un cenas. Tieši šā iemesla dēļ Komisija vāc datus, pamatojoties uz detalizētu ražojuma veidu klasifikāciju. Bez auduma formas šī klasifikācija izšķir pārdošanas formātus, izmantotā stikla veidus, grīstes virsmas svaru un blīvumu. Cenu samazinājuma aprēķins tika balstīts uz salīdzinājumu par ražojuma veidiem, tādējādi visas šīs īpašības tika ņemtas vērā, salīdzinot importu no ĶTR ar Savienības ražotāju SŠA. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(24) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja arī, ka būtiskas atšķirības starp SŠA importa cenām no dažādiem avotiem arī skaidri parāda, ka Savienības tirgus dažādiem ražojuma veidiem ir segmentēts un imports no dažādām valstīm ir paredzēts dažādiem tirgus segmentiem.

(25) Kā jau norādīts, informācija, ko izmeklēšanas gaitā vāca Komisija, apstiprināja, ka Savienības SŠA tirgus nav segmentēts. Turklāt izmeklēšanā atklājās, ka Ķīnas ražotāji eksportētāji un Ēģiptes ražotāji eksportētāji neeksportē pilnīgi atšķirīgas formas SŠA. ĶTR un Ēģiptes ražotāju eksportētāju pārdotais ražojums sakrita par aptuveni 90 %. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(26) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja arī, ka Ķīnas importa cenu salīdzinājums un cenu samazinājuma aprēķins sūdzībā ir balstīts uz nesalīdzināmiem īpaši atlasītiem datiem, kas bija nepareizi koriģēti.

(27) Kā jau minēts, pamatregulas 10. panta 2. punktā noteikts standarts, kādi pierādījumi sūdzības iesniedzējam jāsniedz sūdzībā. Tādējādi, informācijai jābūt gan pietiekamai, gan arī pamatoti pieejamai sūdzības iesniedzējam. Tā kā informācija par izmaksām un cenām pēc būtības ir konfidenciāla, tad procedūras sākšanas posmā sūdzības iesniedzējam nav pamatoti pieejami precīzi dati par izmaksām un cenām pa ražojuma veidiem, ko eksportējuši uzņēmumi trešās valstīs. Tomēr sniegtā informācija tika uzskatīta par pietiekamu, lai sāktu izmeklēšanu, jo tās pamatā bija Eurostat statistika par importa cenām no Ķīnas.

(28) Komisija, kā norādīts 965. apsvērumā, bez tam norādīja, ka cenu samazinājuma aprēķins izmeklēšanā galvenokārt tika balstīts uz izlasē iekļauto Savienības ražotāju un ražotāju eksportētāju faktiskajiem detalizētajiem datiem, kas, pamatojoties uz Eurostat statistiku, apstiprināja sūdzībā ietvertos apgalvojumus par cenu samazinājumu. Tāpēc šis arguments tika uzskatīts par apspriežamu arī attiecībā uz izmeklēšanā izmantotajiem datiem.

(29) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka SŠA imports no Ķīnas neizraisīja cenu spiedienu. Šis apgalvojums nav pamatots ar pierādījumiem.

(30) Turpretī sūdzībā ir sniegta informācija par subsidētā importa ietekmi uz līdzīgā ražojuma cenām Savienības tirgū un no tā izrietošo importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, un tā tika uzskatīta par pietiekamu, lai sāktu izmeklēšanu. Sūdzībā sniegtie pierādījumi liecināja, ka Savienības cenas bijušas ievērojami zemākas gan par Ēģiptes, gan Ķīnas importa cenām.

(31) Turklāt apgalvojums ir faktu ziņā aplams. Kā Komisija konstatēja izmeklēšanā un kā skaidrots 966. apsvērumā, izlasē iekļauto Ķīnas ražotāju eksportētāju cenas IP laikā bija ievērojami zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām. Tāpēc šis arguments tika noraidīts.

(32) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka Ķīnas un Ēģiptes izcelsmes importa kumulācija kaitējuma analīzei šajā lietā nav pamatota. Tas ir tāpēc, ka konkurences apstākļi starp importu no šīm valstīm un importu no šīm valstīm un līdzīgo ražojumu, ko ražo un Savienības tirgū pārdod Savienības ražošanas nozare, ir ļoti atšķirīgi. ĶV apgalvoja, ka Ķīnas SŠA nekonkurē ar Ēģiptes SŠA, jo i) Ēģiptes SŠA importa līdz 2017. gadam praktiski nebija; ii) SŠA importam no Ķīnas un Ēģiptes bija pilnīgi pretējas tendences; iii) Ēģiptes importam ir citādi noteiktas cenas; iv) sūdzības iesniedzēja paša aprēķini liecina, ka no Ēģiptes importēti tikai MAA, un tāpēc imports no Ēģiptes nekonkurē ar SŠA, ko Savienības tirgū pārdevusi Savienība un Ķīna.

(33) Pirmkārt, Komisija norādīja, ka sūdzībā bija pietiekami pierādījumi, kas varētu liecināt, ka attiecīgā ražojuma imports ticis subsidēts, importa apjomi bijuši ievērojami un izraisījuši kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tajā bija ietverti arī vairāki elementi, kas attiecas uz importa no abām attiecīgajām valstīm novērtējumu kopumā (proti, tas, ka katrai valstij aplēstais subsidēšanas apjoms nav minimāls (9), ka katrai valstij importa apjomi ir ievērojami (10) un ka attiecīgās valstis ar līdzīgo ražojumu konkurē savā starpā un trešām valstīm un ka šo valstu eksportētajiem ražojumiem ar līdzīgajiem ražojumiem ir vienādas īpašības un galalietojumi (11)), un tika konstatēts, ka tie atbilst procedūras sākšanas posmā izpildāmajām prasībām. Izmeklēšanas gaitā šie pierādījumi tika analizēti sīkāk, un Komisija apstiprināja, ka ir izpildīti nosacījumi, lai veiktu novērtējumu kopumā, kā tas detalizēti skaidrots 947.–950. apsvērumā.

(34) ĶV apgalvoja arī, ka importa apjoms no Ķīnas attiecīgajā periodā ir samazinājies un nevarēja radīt kaitējumu Savienības ražotājiem.

(35) Kā jau minēts, sūdzībā bija pietiekami pierādījumi, ka SŠA imports no Ķīnas un Ēģiptes būtu jānovērtē kopumā. Sūdzībā ietvertie pierādījumi liecina, ka SŠA imports no abām valstīm konkurē savā starpā un ar līdzīgo ražojumu, kā arī ar importu no trešām valstīm. Importam no ĶTR un Ēģiptes ir vienādas ražojuma īpašības un lietojumi, un to pārdod klientiem visā Savienībā, tam tieši konkurējot ar SŠA, ko ražo Savienības ražošanas nozare un trešās valstis.

(36) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis ticamus datus par Savienības ražošanas nozari kopumā, jo dati par uzņēmumiem, kas nav sūdzības iesniedzēji, nav uzticami. Turklāt sūdzības iesniedzējs nav sniedzis informāciju par vairākiem kaitējuma rādītājiem.

(37) ĶV nepaskaidroja, kādā veidā dati nav uzticami. Tiek atkārtots, ka sūdzības iesniedzējam nebija pieejama konfidenciāla informācija par to Savienības ražotāju pārdošanas un ražošanas datiem, kuri nebija sūdzības iesniedzēji. Tāpēc sūdzības iesniedzējs sniedza aplēses, kas tika uzskatītas par pamatotām, pietiekami precīzām un atbilstošām pamatregulas 10. panta 2. punktam. Lai sniegtu pietiekamus pierādījumus par kaitējumu, nav pienākuma sniegt datus par visiem pamatregulas 8. panta 4. punktā minētajiem kaitējuma rādītājiem; visiem kaitējuma rādītājiem nav arī jāuzrāda lejupēja tendence.

(38) Komisija norādīja, ka izmeklēšanas laikā izveidotajā Savienības ražotāju izlasē bija iekļauts lielākais ražotājs, kas nebija sūdzības iesniedzējs, un tas deva Komisijai iespēju salīdzināt datus ar sūdzības iesniedzēja sniegtajiem makrodatiem. Turklāt Komisija izmeklēšanā apsvēra visus attiecīgos kaitējuma rādītājus. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(39) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka Savienības ražotājiem nav nodarīts kaitējums un katrā ziņā Ķīnas importa dēļ ne. ĶV apgalvoja, ka laikā no 2015. gada līdz sūdzības IP Savienības ražošanas nozare darbojusies sekmīgi un lielākoties visiem kaitējuma rādītājiem bijusi pozitīva dinamika vai tie palikuši stabili.

(40) Sūdzībā sniegtie dati skaidri liecināja, ka subsidēts SŠA imports no attiecīgajām valstīm par cenām, kas bija zemākas nekā Savienības ražošanas nozarei, ir nodarījis tai būtisku kaitējumu. Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms, pārdošanas apjoms un tirgus daļa bija ievērojami samazinājušies. Sūdzības iesniedzēji bija spiesti samazināt ieguldījumus un nodarbinātību. To Savienības ražotāju krājumi, kuri atbalstīja sūdzību, palielinājās un rentabilitāte samazinājās.

(41) Komisija norādīja, ka izmeklēšanas laikā kaitējuma rādītāji, kas noteikti, pamatojoties uz faktiskajiem pārbaudītajiem datiem, kurus sniedza izlasē iekļautie Savienības ražotāji, liecināja par būtisku kaitējumu, ko izraisījis imports no attiecīgajām valstīm. ĶV savās piezīmēs par galīgo izpausto informāciju (12) sniedza piezīmes par šiem rādītājiem. Piezīmes ir aplūkotas šīs regulas 5.4. iedaļā.

(42) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums tādēļ, ka noticis tās saistītais imports no trešām valstīm un Savienības tirgū ir samazinājies pieprasījums.

(43) Komisija tam nepiekrita. Sūdzības iesniedzējs parādīja, ka saistītajam importam no trešām valstīm apjomi bija zemi un tādēļ tie nevarēja radīt būtisku kaitējumu. Bez tam sūdzības iesniedzēja veiktā kaitējuma rādītāju analīze parādīja, ka kaitējumu nevar izskaidrot ar pieprasījuma samazināšanos Savienības tirgū, jo tā tirgus daļas zaudējumi liecina, ka tā pārdošanas apjoms nepārprotami ir samazinājies daudz lielākā mērā nekā patēriņš.

(44) Sūdzības iesniedzējs sniedza pietiekamus pierādījumus par cēloņsakarību starp importu no attiecīgajām valstīm un kaitējumu. Turklāt sūdzības iesniedzējs analizēja citus potenciālos kaitējuma cēloņus, piemēram, Savienības ražotāju darbību, Savienības ražotāju eksporta rādītājus un importu no citām trešām valstīm.

(45) Izmeklēšanas gaitā imports no trešām valstīm un pieprasījuma samazināšanās Savienības tirgū ir aplūkoti tālāk 6.2. iedaļā. Pēc galīgās informācijas izpaušanas ĶV piezīmēs par procedūras sākšanu netika sniegti jauni argumenti. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(46) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka vertikāli integrēti Savienības ražotāji cietuši kaitējumu ar “atpakaļēju integrāciju” saistītu izmaksu dēļ un to spēja pārdot atvērtā tirgū samazinājusies “lejupējās integrācijas” dēļ.

(47) Kad tika sākta procedūra, no Savienības ražošanas nozares nebija pieejama informācija par acīmredzamiem neizdevīgiem konkurences apstākļiem. Turklāt Savienības ražotāji pārsvarā nav vertikāli integrēti.

(48) Bez tam Komisija norādīja, ka izmeklēšanā netika konstatētas pārmērīgas izmaksas vertikālās integrācijas dēļ. Papildus tam visi izlasē iekļautie Savienības ražotāji pārdeva galvenokārt nesaistītiem klientiem. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(49) Piezīmēs par procedūras sākšanu ĶV apgalvoja, ka atšķirīgas pārdošanas tendences ražotājiem, kas iesniedza sūdzību, un ražotājiem, kuri sūdzību neiesniedza, laikposmā no 2015. gada līdz sūdzības IP liecina, ka abas ražotāju apakšgrupas konkurē, sacenšoties par pārdošanas apjomiem un klientiem. Tādējādi tas, ka ražotāji sūdzības iesniedzēji zaudēja pārdošanas apjomus un tirgus daļu ražotājiem, kuri sūdzību neiesniedza, arī varētu būt bijis iemesls, kāpēc sūdzības izmeklēšanas periodā pirmie minētie zaudēja pārdošanas apjomus un nespēja palielināt cenas.

(50) Konkurence Savienības ražotāju starpā ir brīvā tirgus darbības rezultāts, un parasti tas ir pieņēmums (ja vien, piemēram, nav pierādījumu, ka notiek pret konkurenci vērstas darbības, un šajā gadījumā tādu nav), nevis faktors, kas izskaidro kaitējuma pastāvēšanu. Tādējādi ne tikai sūdzības iesniedzēji Savienības ražotāji un tie, kuri sūdzību neiesniedza, savstarpēji konkurē Savienības tirgū, bet arī sūdzības iesniedzēji Savienības ražotāji konkurē savā starpā. Nevarētu uzskatīt, ka tas vājinātu cēloņsakarību starp subsidētu importu un visai Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. Konstatējumi par būtisku kaitējumu ir izdarīti, izmantojot derīgu izlasi, un to pamatā ir ražošanas nozares kopējs novērtējums, kas ietver datus (mikrodatus un makrodatus) gan no sūdzības iesniedzējiem, gan ražotājiem, kuri sūdzību neiesniedza.

(51) Kā norādīts 2019. gada 21. jūnija paziņojumā, kas pievienots lietas materiāliem, kas pieejami ieinteresētajām personām par Savienības ražotāju galīgo izlasi, Savienības ražotāju izlasē ietilpa gan sūdzības iesniedzēji Savienības ražotāji, gan tie, kuri sūdzību neiesniedza. Turklāt kaitējuma noteikšana aptvēra ne tikai sūdzības iesniedzējus Savienības ražotājus, bet visu Savienības ražošanas nozari kopumā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

(52) Visbeidzot, piezīmēs, ko ĶV sniedza pēc procedūras sākšanas, tā apgalvoja, ka tādai nozīmīgai informācijai kā sūdzības atbalstītāji un galvenie ar kaitējumu saistītie dati piešķirta pārmērīga konfidencialitāte. ĶV apgalvoja, ka tas ir liedzis tai pienācīgi atspēkot sūdzības iesniedzēja apgalvojumus par kaitējumu.

(53) Komisija uzskatīja, ka ieinteresētajām personām pieejamajos sūdzības materiālos ir visi būtiskie pierādījumi un to datu nekonfidenciālie kopsavilkumi, kuri atzīti par konfidenciāliem, lai ieinteresētas personas varētu izmantot savas tiesības uz aizstāvību visā procedūras gaitā. Tiek atgādināts, ka pamatregulas 29. pants ļauj aizsargāt konfidenciālu informāciju apstākļos, kad tās nodošana atklātībā radītu ievērojamas konkurences priekšrocības konkurentam vai ļoti negatīvi ietekmētu to personu, kura šādu informāciju sniegusi, vai to personu, no kuras minētā persona ir informāciju ieguvusi. Tāpēc ĶV apgalvojumi par šo jautājumu tika noraidīti.

1.1.2. ĒV piezīmes par procedūras sākšanu

(54) ĒV apgalvoja, ka izmeklēšanu nevajadzētu sākt, jo sūdzība neatbilst PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem 11. panta 2. punktā un pamatregulas 10. panta 2. punktā noteiktajām prasībām par pierādījumiem. ĒV uzskatīja, ka nav pietiekamu pierādījumu par kompensējamām subsīdijām, kaitējumu un cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu. Komisija noraidīja šo apgalvojumu to pašu iemeslu dēļ, kas jau minēti 6. apsvērumā.

(55) Apspriežoties pirms procedūras sākšanas, ĒV norādīja, ka sūdzības iesniedzējs nav iesniedzis pierādījumus, kas liecinātu, ka Ēģiptes valdība ir piešķīrusi apgalvotos preferenciālos aizdevumus. Tomēr, ņemot vērā sūdzībā sniegto pierādījumu kopumu un jo īpaši vienošanās starp Ķīnu un Ēģipti, kā arī šo vienošanos mērķus, Komisija uzskata, ka sūdzības iesniedzējs ir sniedzis pietiekamus tam pamatoti pieejamus pierādījumus, kas apliecina, ka ĒV varētu būt piešķīrusi subsīdijas ar preferenciālu aizdevumu starpniecību.

(56) Turklāt ĒV apgalvoja, ka apgalvotie nodokļu atvieglojumi 2015. gadā tika svītroti no tiesību aktiem un ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis pierādījumus, ka tie joprojām tiktu piemēroti esošajiem projektiem. Tomēr Komisija konstatēja, ka sūdzības iesniedzējs ir sniedzis pietiekamus pierādījumus, kas tam bija pamatoti pieejami, par tiesībām saglabāt iepriekš spēkā esošos nosacījumus attiecībā uz šādiem nodokļu atvieglojumiem.

(57) ĒV ir arī paziņojusi, ka atbrīvojums no ievedmuitas par izejvielām nav subsīdija, ja šie importētie ražojumi tiek reeksportēti kā tādi vai kā pārstrādāti lejupēji ražojumi. Ievedmuitas pārmērīgu atmaksu par izejvielām pašu par sevi Komisija atzina par kompensējamu subsīdiju, un izmeklēšanā tai pievērsa īpašu uzmanību. Bez tam Komisija konstatēja, ka ĒV piezīme neattiecas uz ražošanas iekārtām.

(58) ĒV apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis pierādījumus par ieguvumu saistībā ar zemes nodrošināšanu par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo. Tomēr Komisija konstatēja, ka sūdzības iesniedzējs par ieguvumu ir sniedzis pietiekamus pierādījumus, kas tam bija pamatoti pieejami.

(59) Visbeidzot, ĒV norādīja, ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis pierādījumus par īpašajām iezīmēm attiecībā uz elektroenerģijas nodrošināšanu par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo, jo gadījumā, ja piekļuve subsīdijai ir atkarīga no objektīviem nosacījumiem, īpašu iezīmju nav. Komisija konstatēja, ka ĒV apspriešanās laikā pirms procedūras sākšanas pierādījumus par šādiem objektīviem nosacījumiem nesniedza.

(60) Tāpēc Komisija secināja, ka sūdzībā ir sniegti pietiekami pierādījumi, lai sāktu izmeklēšanu par apgalvotajām kompensējamajām subsīdijām, ko tieši vai netieši piešķīrusi ĒV.

1.1.3. Piezīmes par atsevišķo antidempinga izmeklēšanu

(61) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas Yuntianhua grupa apgalvoja, ka atsevišķajā antidempinga izmeklēšanā veiktā ražošanas faktoru aizstāšana nav atbilstoša, un pieprasīja, lai Komisija veiktu dempinga starpības aprēķinu grupas ražotājiem eksportētājiem, nepiemērojot 2. panta 6.a punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (“antidempinga pamatregula”) (13). Yuntianhua grupa apgalvoja, ka antisubsidēšanas izmeklēšanā nav gūti pierādījumi, ka SŠA izejresursi tiktu nodrošināti par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo. Līdzīgi tā apgalvoja, ka antisubsidēšanas izmeklēšanā tika pieņemts, ka SŠA izejresursi ir iegādāti par neizkropļotām tirgus vērtībām, jo, aprēķinot ieguvumus no subsīdijām, ir izmantots izejresursu un izejmateriālu apgrozījums.

(62) Komisija, pirmkārt, norādīja, ka piezīmes par aprēķiniem un metodiku, kas izmantota atsevišķajā antidempinga izmeklēšanā, neietilpst šīs procedūras tvērumā. Tāpēc piezīmes par dempinga noteikšanai izmantoto metodiku būtu jāsniedz minētās izmeklēšanas kontekstā.

(63) Otrkārt, 3. iedaļā aprakstītajā izmeklēšanā tika apliecināts, ka galvenie ražotāju eksportētāju piegādātāji saņēmuši lielu ieguvumu no valdības subsīdijām. Komisija atgādināja, ka to saistīto uzņēmumu apgrozījuma izmantošana, kuri piegādā izejresursus un izejvielas, nenozīmē, ka šo piegāžu vērtība tiek pieņemta par neizkropļotu tirgus vērtību. Gluži pretēji, apgrozījums ir sadales skala, kas ļauj pareizi sadalīt noteiktās subsīdijas, no kurām ražotāji eksportētāji ir saņēmuši ieguvumu.

(64) Visbeidzot, Komisija norādīja, ka konstatējumi, kas izdarīti saskaņā ar antidempinga pamatregulas 2. panta 6.a punktu, attiecas uz nozīmīgiem kropļojumiem, kad cenas vai izmaksas ietekmē būtiska valdības iejaukšanās. Šajā kontekstā vispusīgi tiek izvērtēti dažādi elementi. Tādējādi tas, ka antidempinga izmeklēšanā, ko veic saskaņā ar 2. panta 6.a punktu, netiek izmantoti pierādījumi, kas attiecas uz izejvielu vai attiecīgā ražojuma subsidēšanu, nav šķērslis Komisijai atsevišķi un saskaņā ar piemērojamajiem pamatregulas noteikumiem izmeklēt, vai notiek subsidēšana. Tāpēc Yuntianhua grupas argumenti tika noraidīti.

(65) Pēc noslēguma papildinformācijas izpaušanas Yuntianhua grupa apgalvoja, ka tajā ir jauni konstatējumi par: i) SŠA tirgus segmentācijas trūkumu; ii) ražojuma fizikālajām un tehniskajām īpašībām; iii) izmaksu un cenu struktūru; iv) divkāršu pieskaitīšanu sakarā ar antidempinga un antisubsidēšanas maksājumu vienlaicīgu noteikšanu, kas ir ietekmējis 2020. gada 7. aprīlī noteikto galīgo antidempinga maksājumu līmeni; un v) faktu, ka antidempinga izmeklēšanā attiecībā uz šo personu konstatētā dempinga starpība bijusi nepareiza un tā būtu jāsamazina par visu subsidēšanas apjomu, kas noteikts ĶTR, lai izvairītos no dubultas pieskaitīšanas. Šie elementi nav iekļauti paralēlās antidempinga procedūras galīgajā izpaustajā informācijā, kurā tādējādi nav šo svarīgo konstatējumu un apsvērumu. Rezultātā, pēc minētās personas uzskatiem, Galīgā antidempinga regula (ES) 2020/492 ir acīmredzami nepamatota un nelikumīga un Antidempinga regulā (ES) 2020/492 norādītā dempinga starpība 64,7 % ir nepareiza.

(66) Komisija sākumā norādīja, ka skaidrojumi, kas šajā procedūrā ietverti izpaustajā noslēguma papildinformācijā, ir reakcija uz piezīmēm, ko ieinteresētās personas saņēmušas pēc minētās informācijas izpaušanas, un tādējādi tie ietver sīkāku informāciju par Komisijas izdarītajiem konstatējumiem. Tādējādi tie nav jauni konstatējumi, bet tikai aplūko ieinteresēto personu piezīmes.

(67) Turklāt attiecībā uz i)–iii) punktu, ko izvirzījusi minētā persona, proti, SŠA tirgus segmentācijas trūkumu, ražojuma īpašībām un izmaksu un cenu struktūru, Komisija norādīja, ka piezīmes izpaustajā papildinformācijā par šiem trim punktiem bija domātas, lai aplūkotu personu izvirzītos jaunos apgalvojumus. Šie jaunie apgalvojumi tika iesniegti tikai saistībā ar šo antisubsidēšanas procedūru. Vienīgais apgalvojums, kas tika izvirzīts antidempinga procedūrā par segmentāciju, bija tāds, ka Savienības ražotāji ražojuši ražojumus tikai īpaši konkrētiem OEM klientiem un OEM segmentā nebūtu jānosaka pasākumi. Šie argumenti ir pilnībā aplūkoti antidempinga regulas (14) 409. apsvērumā. Tāpēc Komisija nemaz nebūtu spējusi aplūkot šīs jaunās piezīmes jau antidempinga informācijas izpaušanas kontekstā. Galīgā antidempinga regula ietvēra visus būtiskos konstatējumus un apsvērumus, uz kuru pamata Komisija pieņēma lēmumu saistībā ar minēto procedūru, un pilnībā aplūkoja visus argumentus, kas tika izvirzīti minētajā procedūrā. Antisubsidēšanas procedūras konstatējumi neietekmē pamatojumu, kas sniegts galīgajā antidempinga regulā.

(68) Turklāt pēc būtības šie aspekti nekādā veidā neietekmē un nemaina ne antidempinga, ne antisubsidēšanas izmeklēšanas konstatējumus. Tāpēc šiem elementiem nav nekādas ietekmes uz situāciju, kādā ir persona, kura izvirzījusi šo apgalvojumu, vai citas personas. Neraugoties uz to, Komisija nolēma dot ieinteresētajām personām papildu iespēju sniegt piezīmes par šiem elementiem. Patiešām, lai gan tie paši neieviesa nekādas izmaiņas (un tādējādi Komisijai principā nebija pienākuma tos aplūkot izpaustajā papildinformācija, bet gan galīgajā regulā), tie tika iekļauti izpaustajā noslēguma papildinformācijā. Visu šo iemeslu dēļ minētie apgalvojumi tika noraidīti.

(69) Starp abu izmeklēšanu konstatējumiem nekādā ziņā nav pretrunu. Vienīgā atšķirība ir tā, ka personām vēlākā posmā bija iespēja iesniegt piezīmes un tās šajās procedūrās iesniedza papildu piezīmes. Komisijai bija pienākums atbildēt uz minētajām piezīmēm, un tā to ir izdarījusi šajā regulā.

(70) Jo īpaši attiecībā uz diviem pēdējiem punktiem 67. apsvērumā, proti, iv) un v), par iespējamu divkāršu pieskaitīšanu un dempinga starpību, Komisija norādīja turpmāk minēto. Pirmkārt, kā jau skaidrots atbildē uz personu piezīmēm par šīs procedūras noslēguma informācijas izpaušanu, jo īpaši 1137. apsvērumā, Komisija ir pilnībā aplūkojusi iespējamo jautājumu par divkāršo pieskaitīšanu un šīs procedūras gaitā devusi visām personām plašas iespējas iesniegt piezīmes. Tolaik notiekošās antidempinga procedūras kontekstā tas nebija tai iespējams. Otrkārt, Komisija norāda, ka atsevišķas antidempinga un antisubsidēšanas procedūras kontekstā, kuras attiecas uz vienu un to pašu vienas un tās pašas valsts izcelsmes ražojumu, ja kompensācijas maksājumi tiek noteikti vēlāk nekā antidempinga maksājumi, vienīgā iespēja ir grozīt iepriekš noteiktos antidempinga maksājumus. Tas ir jādara, lai ņemtu vērā jaunos kompensācijas maksājumus, vienlaikus nepieļaujot divkāršu pieskaitīšanu un ievērojot mazākā maksājuma noteikumu, ja tas ir piemērojams un vajadzīgs. Tālab šajās lietās likumdošanas metode ir noteikt attiecīgos kompensācijas maksājumus un tad vienlaikus ar to pašu regulu attiecīgi grozīt attiecīgos piemērojamos antidempinga maksājumus. Tāpēc pretēji tam, ko apgalvo šī persona, Antidempinga regula 2020/492 nav acīmredzami nepareiza un nepamatota. Attiecīgie novērtējumi un apgalvojumi ir pilnībā aplūkoti šajā regulā, kas arī ir galīgās antidempinga regulas grozījumu pamatā. Tā kā attiecīgais Yuntianhua grupai piemērojamais antidempinga maksājums arī ir attiecīgi grozīts saskaņā ar šo regulu, kā sīkāk skaidrots 8. iedaļā, arī šīs personas apgalvojums, ka tās antidempinga maksājuma līmenis Regulā 2020/492 ir nepareizs, ir gan faktu, gan juridiskā ziņā nepareizs. Visu šo iemeslu dēļ Yuntianhua grupas apgalvojumi tiek noraidīti.

1.2. Importa reģistrēšana

(71) Sūdzības iesniedzējs 2019. gada 31. jūlijā iesniedza pieprasījumu reģistrēt attiecīgo valstu izcelsmes SŠA importu saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5. punktu. Sūdzības iesniedzējs 2019. gada 21. novembrī saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5. punktu atkārtoti iesniedza reģistrācijas pieprasījumu ar atjauninātiem importa rādītājiem.

(72) Atbilstīgi pamatregulas 24. panta 5. punktam attiecīgā ražojuma imports ir jāreģistrē, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja izmeklēšanā tiktu gūti konstatējumi, kuru dēļ tiktu noteikti galīgie kompensācijas maksājumi, šos maksājumus reģistrētajam importam varētu piemērot ar atpakaļejošu spēku saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem, ja būtu izpildīti vajadzīgie nosacījumi.

(73) Atbildot uz reģistrācijas pieprasījumu, ieinteresētās personas iesniedza piezīmes, kurām Komisija pievērsās reģistrēšanas regulā. Komisijas rīcībā bija pietiekami pierādījumi, kas pamatoja nepieciešamību reģistrēt importu.

(74) Komisija 2020. gada 21. janvārī publicēja Īstenošanas regulu (ES) 2020/44 (“reģistrēšanas regula”) (15), ar ko nosaka, ka no 2020. gada 22. janvāra jāreģistrē ĶTR un Ēģiptes izcelsmes SŠA imports.

1.3. Ražojuma tvēruma precizējums

(75) Izmeklēšanā kļuva skaidrs, ka daži ekonomikas dalībnieki, iespējams, nav pieteikušies, jo tiem ir bijusi nepareiza izpratne par izmeklējamā ražojuma definīciju. Šā iemesla dēļ Komisija 2019. gada 18. septembrī, publicējot paziņojumu (“skaidrojošais paziņojums”) (16), precizēja ražojuma tvēruma apraksta formulējumu, kas bija iekļauts paziņojumā par procedūras sākšanu. Skaidrojošajā paziņojumā tika dota arī iespēja personām noteiktā termiņā atsaukties, lai informētu par sevi un pieprasītu anketu, ja tie to vēlētos. Neviena ieinteresētā persona neiesniedza piezīmes par skaidrojošo paziņojumu un nepieprasīja anketu.

(76) Pēc skaidrojošā paziņojuma publicēšanas un turpmākajā izmeklēšanā tika apstiprināts, ka neviens ekonomikas dalībnieks nav pieteicies, jo, iespējams, tie ir pārpratuši attiecīgā ražojuma definīciju paziņojumā par procedūras sākšanu.

1.4. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

(77) Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra periodu no 2018. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra periodu no 2015. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

(78) Gan šai antisubsidēšanas izmeklēšanai, gan 4. apsvērumā minētajai antidempinga izmeklēšanai, ir viens un tas pats izmeklēšanas periods un viens un tas pats attiecīgais periods.

1.5. Ieinteresētās personas

(79) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja pieteikties ieinteresētās personas, kuras vēlas piedalīties izmeklēšanā. Bez tam Komisija par izmeklēšanas sākšanu atsevišķi informēja sūdzības iesniedzēju, ĒV, ĶV, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus, zināmos importētājus un lietotājus un aicināja tos piedalīties.

(80) Ieinteresētajām personām bija iespēja sniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un prasīt, lai tās uzklausītu Komisija un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersona. Lai paustu bažas par termiņu, kas noteikts atbildei uz vēstuli par nepilnībām, Yuntianhua grupa prasīja uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Uzņēmums apgalvoja, ka nav pamanījis vēstuli par nepilnībām, jo tā IT serveris kļūdas pēc uzskatījis Komisijas e-pastu par liekpastu, un pieprasīja pagarinājumu par 18 dienām. Uzklausīšanas amatpersona aicināja Komisiju pagarināt termiņu par 6 dienām.

(81) Kā minēts 1.3. iedaļā, Komisija izmeklēšanas gaitā sniedza paskaidrojumus par ražojuma tvērumu un ieinteresētajām personām, uz kurām attiecas paskaidrojums vai kuras varētu nebūt bijušas informējušas par sevi, jo varētu būt uzskatījušas, ka uz tām neattiecas procedūra, deva iespēju noteiktajā termiņā pieteikties un pieprasīt anketu. Citas personas nepieteicās.

1.6. Atlase

(82) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija ir norādījusi, ka saskaņā ar pamatregulas 27. pantu tā varētu veikt ieinteresēto personu atlasi.

1.6.1. Savienības ražotāju atlase

(83) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija ir norādījusi, ka ir nolēmusi ierobežot izmeklēšanu līdz pietiekamam skaitam Savienības ražotāju, izmantojot atlasi. Tā ir piebildusi, ka ir provizoriski izveidojusi Savienības ražotāju izlasi, pamatojoties uz paziņoto līdzīgā ražojuma ražošanas apjomu Savienībā periodā no 2017. gada oktobra līdz 2018. gada septembrim, ņemot vērā arī ģeogrāfisko izkliedi. Izlasē bija četri Savienības ražotāji, kas saražo vairāk nekā 40 % no lēstā kopējā SŠA ražošanas apjoma Savienībā. Neviena no ieinteresētajām personām nav sniegusi piezīmes, un tāpēc tiek apstiprināta pagaidu izlase. Izlase ir Savienības ražošanas nozarei reprezentatīva.

1.6.2. Importētāju atlase

(84) Lai lemtu par to, vai ir jāveic atlase, un vajadzības gadījumā veidotu izlasi, Komisija lūdza nesaistītos importētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu.

(85) Tikai viens nesaistītais importētājs (Euroresins UK Ltd.) sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Ņemot vērā, ka sadarbojās maz importētāju, Komisija nolēma, ka atlase nav vajadzīga.

1.6.3. Ražotāju eksportētāju atlase Ķīnas Tautas Republikā

(86) Lai lemtu, vai ir vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidotu izlasi, Komisija aicināja visus zināmos ĶTR ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza Ķīnas Tautas Republikas pārstāvniecību Eiropas Savienībā apzināt citus tādus ražotājus eksportētājus, kas vēlētos piedalīties izmeklēšanā (ja tādi būtu), un/vai ar tiem sazināties.

(87) Prasīto informāciju sniedza un iekļaušanai izlasē piekrita astoņi ražotāji eksportētāji vai to grupas ĶTR. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no divām ražotāju eksportētāju grupām, pamatojoties uz lielākajiem reprezentatīvajiem eksporta apjomiem uz Savienību, kurus atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas pārstāvēja vairāk nekā 79 % no ziņotā SŠA eksporta no ĶTR uz Savienību izmeklēšanas periodā.

(88) Ražotāju eksportētāju un ražotāju eksportētāju grupu izlasē ietilpst: — China National Building Materials Group (“CNBM grupa”), ieskaitot: — Jushi Group Co. Ltd (“Jushi” jeb “Jushi China”); — Zhejiang Hengshi Fiberglass Fabrics Co. Ltd (“Hengshi”); — Taishan Fiberglass Inc (“Taishan”); — Yuntianhua Group (“Yuntianhua grupa”), ieskaitot: — PGTEX China Co. Ltd (“PGTEX”), — Chongqing Tenways Material Corp. (“CTM”).

(89) Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un ĶTR iestādēm notika apspriešanās par izlases veidošanu.

(90) Piezīmes par atlasi tika saņemtas no diviem izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem – Jushi un Hengshi –, kas pieder pie CNBM grupas. Jushi un Hengshi neapstrīdēja faktu, ka ir saistīti uzņēmumi, tomēr apgalvoja, ka nav saistīti ar Taishan. Jushi apgalvoja, ka Komisija nevar mehāniski izmantot Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris) (17) (“Savienības Muitas kodeksa īstenošanas akts”) 127. panta 1. punkta d) vai f) apakšpunktu, lai uzskatītu Hengshi, Jushi un Taishan par vienu subjektu. Lai pamatotu šo apgalvojumu, Jushi atsaucās uz PTO ekspertu grupas nolēmumu lietā Korea – Certain Paper (18) un dokumentu Guidelines for related transactions of listed companies of Shanghai Stock Exchange.

(91) Tas uzsvēra, ka i) tiem nav kopīgu tiešu kapitāla daļu, ii) to valdes locekļi nav vieni un tie paši, iii) starp Hengshi/Jushi un Taishan nav saistītu darījumu un iv) tirgū tie ir konkurenti.

(92) 2019. gada 13. novembrī pēc atlases notika Taishan uzklausīšana, kurā no jauna tika izvirzīti iepriekš minētie argumenti.

(93) Izmeklēšanā atklājās, ka China National Building Material (“CNBM”) ir uzņēmums, kurš ir Ķīnas valsts īpašumā, un 41,27 % no tā tieši un netieši pieder mātesuzņēmumam CNBM, kas savukārt pilnībā pieder Valsts padomes Valsts īpašumā esošo aktīvu uzraudzības un administrēšanas komisijai (SASAC). Uzņēmumam CNBM pieder 26,97 % daļu uzņēmumā China Jushi Co., Ltd. (“China Jushi”), kas ir vienīgais Jushi (19) daļu īpašnieks.

(94) CNBM 2017. gada septembrī noslēdza apvienošanās līgumu (20) ar Sinoma, un tā tika pabeigta 2018. gada maijā. Sinoma ar sava meitasuzņēmuma Sinoma Science & Technology Co. starpniecību bija Taishan īpašnieks. Pēc apvienošanās Sinoma tika apvienots ar CNBM un iekļauts tajā. Tādējādi uzņēmumam CNBM pieder 26,97 % daļu uzņēmumā China Jushi (vienīgajā Jushi daļu īpašniekā) un 60,24 % daļu uzņēmumā Sinoma Science & Technology Co., Ltd. (vienīgajā Taishan daļu īpašniekā).

(95) Muitas kodeksa īstenošanas akta 127. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteikts, ka divas personas ir saistītas, ja trešai personai tieši vai netieši pieder, tā pārvalda vai tur 5 % vai vairāk no abu personu balsstiesīgajām apgrozībā esošajām akcijām vai daļām. Uzņēmumam CNBM pieder 26,97 % daļu uzņēmumā China Jushi (vienīgajā Jushi daļu īpašniekā) un 60,24 % daļu uzņēmumā Sinoma Science & Technology Co., Ltd. (vienīgajā Taishan daļu īpašniekā). Tāpēc tiek konstatēts, ka uzņēmumi ir saistīti.

(96) Turklāt Ķīnas brokeru uzņēmuma Guotai Junan Securities 2019. gada pārskats (21) liecina, ka CNBM kopš 2017. gada ir reorganizējis savas darbības nodrošināšanas struktūras, lai uzlabotu reģionālo koordināciju un likvidētu horizontālo konkurenci biržā kotēto meitasuzņēmumu starpā. Turklāt CNBM plāno līdz 2020. gadam atrisināt horizontālās konkurences jautājumus. Pārskatā sniegtā publiski pieejamā informācija liecina, ka CNBM plānoja sākt šo procesu, konsolidējot savu ar stikla šķiedru saistīto darījumdarbību, veicot aktīvu iepludināšanu starp China Jushi un Sinoma Science & Technology (Taishan vienīgo daļu īpašnieku). Tādējādi izmeklēšanā savāktie pierādījumi neapstiprina uzņēmumu argumentu, ka kopīgām kapitāla daļām nav praktiskas ietekmes un ka uzņēmumi darbojas neatkarīgi. Gluži pretēji, šie pierādījumi liecina, ka minētajiem trijiem uzņēmumiem bija ne tikai kopīgas kapitāla daļas (tas pats par sevi var būt izšķirīgi, lai secinātu, ka uzņēmumi ir saistīti), bet tie spēj arī būtiski ietekmēt cits cita darījumdarbības lēmumus un ka uzņēmums, kas tos kontrolē (CNBM), cenšas vismaz koordinēt vai pat integrēt savu darbību (“atrisināt horizontālās konkurences jautājumus”). Tas nozīmē, ka subsīdijas, ko saņēmis kāds no šiem uzņēmumiem, nepārredzamā veidā var izmantot par labu attiecīgajam ražojumam. Tāpēc Komisija noraidīja apgalvojumu, ka tās secinājums uzskatīt trīs uzņēmumus par saistītiem neatbilst faktiem un ekonomiskajai realitātei.

(97) Attiecībā uz argumentu, ka Komisija nevarēja uzskatīt Hengshi, Jushi un Taishan par vienu grupu, lai aprēķinātu attiecīgajam ražojumam piešķirto subsidēšanas apjomu, Komisija atgādināja, ka, lai nodrošinātu pasākumu efektīvu izpildi, jo īpaši lai izvairītos no eksporta novirzīšanas ar saistīta uzņēmuma starpniecību, kuram noteikts viszemākais maksājums, Komisijas prakse ir noteikt saistību starp ražotājiem eksportētājiem, izmantojot kritērijus, kas noteikti Savienības Muitas kodeksa īstenošanas akta 127. pantā. Sākot procedūru, paziņojumā par procedūras sākšanu tas tika skaidri paziņots visām ieinteresētajām personām. Turklāt atsauce uz Savienības Muitas kodeksa īstenošanas akta 127. pantu ir skaidri norādīta antidempinga pamatregulas (22) 2. panta 1. punktā, un gan antidempinga, gan antisubsidēšanas lietās Komisijai pret personām būtu jāizturas vienādi (23). Bez tam saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punktu subsidēšanas apjomu aprēķina uz vienu subsidētā ražojuma vienību, ko eksportē uz Savienību. Kompensējamo subsīdiju apjoma aprēķins, kura pamatā ir uz Savienību eksportētais attiecīgais ražojums, nozīmē, ka gadījumos, kad uzņēmumi ir saistīti, ņemot vērā, ka nauda ir aizstājama, tie neatkarīgi no konkrētā ražotāja eksportētāja var neskaidrā veidā izmantot iegūtos naudas līdzekļus par labu attiecīgajam ražojumam. Tā kā Henghsi, Jushi un Taishan izgatavo un eksportē attiecīgo ražojumu, tad šajā gadījumā tiem piešķirto kompensējamo subsīdiju apjomā būtu jāņem vērā fakts, ka šo uzņēmumu saistības dēļ tie pēc saviem ieskatiem spēj novirzīt šos iegūtos līdzekļus uz attiecīgo ražojumu, ko eksportē uz Savienību. Tādējādi no šiem ražotājiem eksportētājiem piešķirtajiem līdzekļiem attiecībā uz attiecīgo ražojumu rezultātā būtu jāiegūst vienots apjoms visai grupai.

(98) Visbeidzot, 90. apsvērumā minētā PTO lieta (24), uz kuru atsaucas Jushi, nepamato uzņēmuma apgalvojumu. Faktiski, pretēji tam, ko mēģina secināt Jushi, PTO ekspertu grupa minētajā lietā ir apstiprinājusi, ka, lai noteiktu dempingu antidempinga izmeklēšanās, PTO Antidempinga nolīguma 6.10. panta noteikums (kur dempinga starpība jāaprēķina katram ražotājam eksportētājam) ne vienmēr liedz uzskatīt atsevišķus tiesību subjektus par vienu eksportētāju vai ražotāju. Ekspertu grupa ir norādījusi, ka šāda pieeja būtu pieļaujama, “ja strukturālā un komerciālā saistība starp konkrētajiem uzņēmumiem ir pietiekami cieša, lai tos varētu uzskatīt par vienu eksportētāju” (25). Piemērojot šo apsvērumu, ekspertu grupa nenoteica kritērijus, kas izmeklēšanas iestādēm būtu jāpiemēro, lai novērtētu, vai uzņēmumi ir saistīti. Ekspertu grupa tikai aplūkoja konkrētus elementus (tādus kā kapitāla daļas, direktoru padome, pārdošanas kanāli), ko izmeklēšanas iestāde šajā lietā bija saņēmusi. Apelācijas institūcija lietā EC – Fasteners ir apstiprinājusi iespēju uzskatīt vairākus eksportētājus par vienu subjektu, uzskaitot arī elementus, kas var būt būtiski, piemēram, tādas korporatīvas un strukturālas saistības pastāvēšanu starp eksportētājiem kā i) kopīga kontrole, kapitāla daļas un pārvaldība; ii) korporatīvas un strukturālas saistības pastāvēšanu starp valsti un eksportētājiem, piemēram, kopīgu kontroli, kapitāla daļām un pārvaldību; un iii) valsts kontroli vai materiālu ietekmi uz cenu noteikšanu un produkcijas izlaidi (26). Šajā ziņā, ņemot vērā šīs lietas juridiskos un faktu elementus, nevar apstrīdēt, ka starp Jushi, Hengshi un Taishan pastāv korporatīva saistība.

(99) Pamatojoties uz minēto, Komisija secināja, ka šajā izmeklēšanā uzņēmumi ir saistīti, un tādējādi noraidīja visus apgalvojumus par šo jautājumu.

(100) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas Taishan iebilda, ka kompensācijas maksājumu tam piemēro kopā ar Hengshi/Jushi. Šī ieinteresētā persona apgalvoja, ka kopīgajam galīgajam kapitāla daļu īpašniekam CNBM bija tikai ļoti ierobežota kontrole pār Jushi vai Hengshi lēmumiem par darījumiem un darbību. Tā atkārtoja, ka Taishan un Hengshi/Jushi ir konkurenti tirgū, un norādīja, ka iepriekš ir iesniegusi pierādījumus, lai pamatotu šos apgalvojumus. Taishan piedāvāja rakstiskas saistības, kas faktiski izjauktu jebkādu komerciālu saistību starp Taishan un Hengshi/Jushi un tādējādi SŠA eksportu uz Savienību no Hengshi/Jushi neļautu novirzīt caur Taishan.

(101) Kā aprakstīts 96. apsvērumā, izmeklēšanā ir atklājies, ka trīs uzņēmumi ar savu kopīgo kapitāla daļu īpašnieku starpniecību spēj būtiski ietekmēt cits cita lēmumus par darījumdarbību. Pierādījumi lietas materiālos liecina, ka uzņēmumi pašlaik konsolidē un koordinē ar stikla šķiedru saistītās darbības. Nav iesniegta jauna informācija vai pierādījumi, kuru dēļ šie konstatējumi būtu jāatzīst par nederīgiem. Faktiski Taishan neapstrīd sava galvenā kapitāla daļu īpašnieka plānus konsolidēt savu darījumdarbību stikla šķiedras nozarē. Šādi plāni ir acīmredzamā pretrunā jebkādām saistībām saraut komerciālo saistību starp Taishan un Hengshi/Jushi. Turklāt un nepaužot nostāju par to, vai Komisija varētu pieņemt šādas saistības, uzņēmums acīmredzami nespēj uzņemties nekādas saistības bez tā augstāko kontrolējošo struktūru piekrišanas. Tāpēc Taishan apgalvojumi un saistību pieprasījums tika noraidīti.

(102) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas CNBM grupa apgalvoja, ka saistītā tirgotāja Jushi Hong Kong Co. Ltd. saņemtās subsīdijas nevar kompensēt, jo uzņēmums atrodas Honkongā, nevis Ķīnā. Honkonga ir neatkarīga PTO locekle, un tāpēc saskaņā ar PTO tiesību aktiem un Savienības tirdzniecības aizsardzības izmeklēšanās to uzskata par neatkarīgu jurisdikciju. Tā kā šī antisubsidēšanas procedūra nav sākta pret Honkongu, tad subsīdijas, ko, kā apgalvots, saņēmis Jushi Hong Kong, nebūtu jāņem vērā. Komisija norādīja, ka CNBM grupa neapstrīdēja Komisijas konstatējumus par šā saistītā tirgotājam subsidēšanu. Neatkarīgi no Honkongas statusa šajā izmeklēšanā reālais uzņēmuma Jushi Hong Kong darbības un kontroles centrs faktiski atradās kontinentālajā Ķīnā. Pats uzņēmums ir norādījis: “Faktiski Jushi Hong Kong ir čaulas uzņēmums, kam nav savu darbinieku, nav zemes, nav fizisku biroju un atvieglojumu, nedz nodokļu programmu un dotāciju”. Grāmatvedības dokumenti atradās pie Jushi Group Co. Ltd., tur atradās arī attiecīgie darbinieki, ar kuriem notika kontakti pārbaudes vajadzībām, un subsīdijas, kas tika saņemtas par labu attiecīgajam ražojumam, piešķīra Ķīnas subjekti. Turklāt, kā apstiprinājusi Apelācijas institūcija lietā United States - Anti-Dumping and Countervailing Measures on Large Residential Washers from Korea, subsīdijas, kas piešķirtas saņēmējiem valstīs, kuras nav subsidētājas locekles, var būt būtiskas, lai aprēķinātu subsidēšanas ad valorem apjomu (27). Tādēļ uzņēmuma apgalvojums tika noraidīts.

(103) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas Yuntianhua grupa apgalvoja, ka tās subsīdiju starpība ir palielināta, pieskaitot subsīdijas, kuras piešķirtas uzņēmumiem, kas nav piegādājuši attiecīgā ražojuma ražošanā izmantotos izejresursus, un tāpēc pieprasīja, lai kompensācijas maksājuma aprēķinā netiktu ņemtas vērā šiem uzņēmumiem piešķirtās subsīdijas.

(104) Pamatregulas 1. pantā paredzēts, ka kompensācijas maksājumu drīkst piemērot, lai kompensētu jebkuru subsīdiju, kas tieši vai netieši piešķirta par jebkura tāda izstrādājuma (ražojuma) izgatavošanu, ražošanu, eksportu vai pārvadāšanu, kura laišana brīvā apgrozībā Savienībā rada kaitējumu. Komisijai ir pierādījumi, ka uzņēmumi, uz kuriem attiecas izmeklēšana un kuru saņemto subsīdiju dēļ grupai ir nosakāms maksājums, piegādājot izmantotos izejresursus, pakalpojumus, materiālus vai aktīvus, ir tieši vai netieši piedalījušies attiecīgā ražojuma ražošanā, kā aprakstīts pamatregulas 1. pantā. Šajā ziņā Yuntianhua grupas piezīmes nepamato konkrēti pierādījumi.

(105) Tomēr Komisija konstatēja, ka viens no saistītajiem uzņēmumiem, kura subsīdijas tika kompensētas, sākotnēji tika aicināts piedalīties izmeklēšanā, jo tas iznomāja iekārtas vienam no ražotājiem eksportētājiem. Tomēr, ņemot vērā saņemtās piezīmes, Komisija pārskatīja sadales skalu attiecībā uz uzņēmuma nomas darbībām, kas bija saistītas ar attiecīgo ražojumu. Tā kā ieguvumi, ko varēja iedalīt nomas darbību rezultātā, tika uzskatīti par nenozīmīgiem, Komisija nolēma tos neņemt vērā.

1.7. Individuāla pārbaude

(106) Pieci no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas iesniedza atbildes uz atlases veidlapas jautājumiem, informēja Komisiju par savu nodomu pieprasīt individuālu pārbaudi, kas paredzēta pamatregulas 27. panta 3. punktā. Procedūras sākšanas dienā Komisija anketu darīja pieejamu tiešsaistē. Turklāt Komisija informēja izlasē neiekļautos ražotājus eksportētājus, ka tie ir aicināti sniegt atbildes uz anketas jautājumiem, ja vēlas, lai tos pārbaudītu individuāli. Tomēr neviens no uzņēmumiem nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Rezultātā individuālas pārbaudes nebija iespējamas.

1.8. Ražotāji eksportētāji Ēģiptē, kuri sadarbojās

(107) Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja visus Ēģiptes ražotājus eksportētājus ar to sazināties. Pieteicās divi saistīti ražotāji eksportētāji, kas pārstāv 100 % no eksporta uz Savienību un 100 % no SŠA ražošanas apjoma Ēģiptē: — Jushi Egypt For Fiberglass Industry S.A.E (“Jushi Egypt”), The third Sector of North-West Gulf of Suez Economic Zone, Ēģipte; — Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics S.A.E (“Hengshi Egypt”), The third Sector of North-West Gulf of Suez Economic Zone, Ēģipte.

1.9. Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi

(108) Procedūras sākšanas dienā Savienības ražotājiem, importētājiem, lietotājiem un ražotājiem eksportētājiem ĶTR un Ēģiptē tiešsaistē (28) tika darītas pieejamas anketas.

(109) Komisija saņēma atbildes uz anketas jautājumiem no divām izlasē iekļautām Ķīnas ražotāju eksportētāju grupām, diviem Ēģiptes ražotājiem eksportētājiem, četriem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, pieciem lietotājiem un viena nesaistīta importētāja. Neviens no izlasē neiekļautajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem neiesūtīja atbildes uz anketas jautājumiem.

(110) Komisija nosūtīja anketu arī ĶV un ĒV. ĶV adresētajā anketā bija iekļautas īpašas anketas Ķīnas Attīstības bankai (China Development Bank) (“CDB”), Ķīnas Eksporta un importa bankai (Export Import Bank of China) (“EXIM”) un Sinosure. Sūdzībā bija konkrēti minēts, ka šīs finanšu iestādes ir valsts iestādes vai organizācijas, kam uzticēts vai kas norīkotas piešķirt subsīdijas. Turklāt ĶV tika lūgts, lai tā pārsūta finanšu iestādēm īpaši paredzēto anketu ikvienai citai finanšu iestādei, kas piešķīrusi aizdevumus vai eksporta kredītus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai izlasē iekļauto uzņēmumu klientiem. Administratīvas ērtības labad tika lūgts, lai ĶV savāktu atbildes, ko sniedz minētās finanšu iestādes, un nosūtītu tās tieši Komisijai.

(111) ĒV adresētajā anketā bija iekļautas īpašas anketas Ēģiptes Valsts bankai, Ahli Bank un Bank Misr. Sūdzībā bija konkrēti minēts, ka šīs finanšu iestādes ir valsts iestādes vai organizācijas, kam uzticēts vai kas norīkotas piešķirt subsīdijas. Administratīvas ērtības labad tika lūgts, lai ĒV pārsūta finanšu iestādēm īpašo anketu visām pārējām finanšu iestādēm, kas piešķīrušas aizdevumus vai eksporta kredītus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. ĒV adresētajā anketā bija iekļautas arī īpašās anketas Egypt-TEDA Investment Company (“Egypt TEDA”) un Egyptian Chinese JV Company for Investment (“ECCI”), kas sūdzībā bija identificēti kā valsts īpašumā esoši subjekti, kuri darbojas SETS zonā. ĒV tika arī lūgts apkopot visas atbildes, ko sniegušas minētās finanšu iestādes un citi subjekti, un nosūtīt tās tieši Komisijai.

(112) Komisija saņēma atbildes uz anketas jautājumiem no ĶV, tās ietvēra EXIM un Sinosure sniegtās atbildes uz īpašās anketas jautājumiem, kā arī atbildes no ĒV, un tās ietvēra Ēģiptes Valsts bankas, Bank Misr un Egypt TEDA sniegtās atbildes uz īpašās anketas jautājumiem.

(113) Neskarot pamatregulas 28. panta piemērošanu, Komisija ievāca un pārbaudīja visu informāciju, ko uzskatīja par vajadzīgu un ko darīja pieejamu puses, laikus, lai noteiktu subsīdijas, kaitējumu un Savienības intereses. Ķīnas Tirdzniecības ministrijas telpās notika pārbaudes apmeklējums, un tajā piedalījās arī ierēdņi no citām atbildīgajām ministrijām. Minētajā pārbaudes apmeklējumā piedalījās arī pārstāvji no EXIM, CDB un Sinosure.

(114) Pārbaudes apmeklējums notika arī Egypt TEDA telpās, kā arī šādu Ēģiptes valsts iestāžu telpās: — Investīciju galvenā iestāde (“GAFI”), Cairo, Ēģipte; — Suecas kanāla ekonomikas zonas galvenā iestāde (“SKZ galvenā iestāde”), Suez Canal Economic Zone, Ēģipte; — Egypt Gas Holding (“EGAS”), Cairo, Ēģipte; — Ēģiptes Elektroapgādes un patērētāju aizsardzības regulējuma aģentūra (“EgyptERA”), Cairo, Ēģipte.

(115) Turklāt Komisija saskaņā ar pamatregulas 26. pantu veica pārbaudes apmeklējumus šādu uzņēmumu telpās. Ražotāji Savienībā: — European Owens Corning Fiberglas, Sprl (“OC”); — Chomarat Textiles Industries S.A.S. (“Chomarat”); — Saertex GmbH & Co. KG (“Saertex”); — Ahlstrom-Munksjö Glassfibre Oy (“Ahlstrom”). Izlasē iekļautie ĶTR ražotāji (29) — China National Building Materials Group (“CNBM grupa”); — Jushi Group Co., Ltd, Tongxiang, ĶTR; — Zhejiang Hengshi Fiberglass Fabrics Co., Ltd, Tongxiang, ĶTR; — China Jushi Co., Ltd., Tongxiang, ĶTR; — Jushi Group Hong Kong Co., Limited, Tongxiang, ĶTR; — Tongxiang Leishi Mineral Powder Co., Ltd., Tongxiang, ĶTR; — Tongxiang Jinshi Precious Metal Equipment Co., Ltd., Tongxiang, ĶTR; — Huajin Capital Limited, Hong Kong, ĶTR; — Jushi Group (HK) Sinosia Composite Materials Co., Ltd., Hong Kong, ĶTR; — Taishan Fiberglass Inc., Taian, ĶTR; — China National Building Material Group finance Co., Ltd, Beijing, ĶTR; — Sinoma Science & Technology Co., Ltd, Beijing and Nanjing, ĶTR; — Huatai Non-Metallic Powder Co., Ltd, Taian, ĶTR; — Taian Antai Gas Co., Ltd, Taian, ĶTR; — Taishan Fiberglass Zoucheng Co., Ltd, Zoucheng, ĶTR; — Sinoma Jinjing Fiber Glass (Zibo) Co., Ltd, Zibo, ĶTR; — Shandong Linyi Shanqi Mining Co., Ltd, Station of Sunzu Town, ĶTR — Yuntianhua Group (“Yuntianhua grupa”): — PGTEX China Co., Ltd., Changzhou, ĶTR; — Chongqing Tenways Material Corp.Ltd, Chongqing, ĶTR; — Chongqing Polycomp International Corporation (CPIC), Chongqing, ĶTR; — CPIC International Co., Limited (CPIC HK), Chongqing, ĶTR; — Changzhou Diba Textile Machinery Co., Ltd., Changzhou, ĶTR; — Changzhou Newtry Co., Ltd., Changzhou; ĶTR — Chongqing Tianze New Material Co., Ltd., Chongqing, ĶTR; — Wenzhou Jinhui Nonmetallic Mining Co., Ltd., Chongqing, ĶTR; — Chongqing Yuanjia Mining Co., Ltd. (Chongqing Wingreat), Chongqing, ĶTR; — Yunnan Yuntianhua Group Co., Ltd., Kunming, ĶTR; — Yunnan Yuntianhua Financial Co., Ltd., Kunming, ĶTR. Ražotāji eksportētāji Ēģiptē: — Jushi Egypt For Fiberglass Industry S.A.E, Suez; — Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics S.A.E., Suez. Lietotāji: — Siemens Gamesa Renewable Energy GmbH&Co KG (“SGRE”); — Vestas Wind Systems A/S (“Vestas”).

(116) Sakarā ar COVID-19 pārneses draudiem un turpmākiem pasākumiem, kas tika veikti, lai novērstu uzliesmojumu (30), Komisija nevarēja pārbaudīt datus, kurus bija iesnieguši vairāki uzņēmumi, kas pieder pie grupas, kurā ietilpst viens no ražotājiem eksportētājiem, kuri atrodas ĶTR. Ņemot vērā to, ka šī neparedzētā situācija radās ļoti vēlā procedūras posmā un ka nebija iespējams cits risinājums, Komisija izņēmuma kārtā subsīdijas aprēķināšanai izmantoja šo uzņēmumu iesniegto informāciju, kura tika pārbaudīta, pamatojoties uz pieejamo informāciju.

1.10. Pagaidu pasākumu nenoteikšana un turpmākā procedūra

(117) Komisija 2020. gada 24. janvārī saskaņā ar pamatregulas 29.a panta 2. punktu informēja ieinteresētās personas, ka tai ir nodoms nenoteikt pagaidu pasākumus un turpināt izmeklēšanu.

(118) Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai.

1.11. Noslēguma informācijas izpaušana

(119) Komisija 2020. gada 27. februārī informēja visas personas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tā plānoja noteikt galīgo antisubsidēšanas maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā (“noslēguma informācijas izpaušana”).

(120) Visām personām tika atvēlēts 15 dienu termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes par izpausto noslēguma informāciju. Vairākas ieinteresētās personas pieprasīja termiņa pagarinājumu. Komisija minētajām personām piešķīra termiņa pagarinājumu piezīmju iesniegšanai līdz 2020. gada 20. martam un 23. martam. Ieinteresētajām personām bija iespēja sniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un prasīt, lai tās uzklausītu Komisija un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersona.

(121) Atsevišķajā antidempinga izmeklēšanā 2019. gada 19. decembrī personas galīgās informācijas izpaušanā tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tā plānoja noteikt galīgo antidempinga maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā. Turklāt 2020. gada 10. februārī ieinteresētajām personām tika izpausta papildinformācija.

(122) Šajā regulā Komisija ir aplūkojusi piezīmes, kas iesniegtas antisubsidēšanas procedūrā. Piezīmes, kas iesniegtas saistībā ar atsevišķo antidempinga izmeklēšanu, šajā regulā nav aplūkotas, ja vien personas nav skaidri norādījušas, ka iesniegtās piezīmes attiecas uz abām procedūrām.

(123) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas neviena persona nepieprasīja uzklausīšanu pie uzklausīšanas amatpersonas.

(124) Turklāt ieinteresētās personas 2020. gada 17. aprīlī saņēma noslēguma papildinformāciju, un tām tika dots laiks līdz 2020. gada 22. aprīlim, lai varētu iesniegt piezīmes (“noslēguma papildinformācijas izpaušana”).

(125) Turklāt ieinteresētās personas 2020. gada 24. aprīlī saņēma otro noslēguma papildinformāciju, un tām tika dots laiks līdz 2020. gada 27. aprīlim, lai iesniegtu piezīmes (“otrā noslēguma papildinformācijas izpaušana”).

(126) Komisija uzklausīja Savienības ražošanas nozari, ražotājus eksportētājus Jushi/Hengshi China un Ēģiptes ražotājus eksportētājus Jushi/Hengshi Egypt, kā arī ĒV.

2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

2.1. Attiecīgais ražojums

(127) Attiecīgais ražojums (31) ir ĶTR un Ēģiptes izcelsmes austi un/vai sašūti audumi no nepārtrauktas stikla elementāršķiedras grīstēm un/vai pavedieniem, ar vai bez citiem elementiem, izņemot impregnētus vai priekšpiesūcinātus (pre-preg) izstrādājumus un izņemot sieta audumus, kam gan garumā, gan platumā sieta acs izmērs ir lielāks par 1,8 mm un kas sver vairāk nekā 35 g/m 2 (“SŠA”), pašlaik klasificēti ar KN kodiem ex 7019 39 00, ex 7019 40 00, ex 7019 59 00 un ex 7019 90 00 (Taric kodi 7019390080, 7019400080, 7019590080 un 7019900080) (“attiecīgais ražojums”).

(128) SŠA ir plašs pielietojumu klāsts, piemēram, vējturbīnu lāpstiņu ražošanai, kuģu, kravas automobiļu un sporta aprīkojuma ražošanai, kā arī cauruļu rehabilitācijas sistēmās.

2.2. Līdzīgais ražojums

(129) Izmeklēšana ir parādījusi, ka visiem turpmāk minētajiem ražojumiem ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un vieni un tie paši pamatlietojumi: — attiecīgajam ražojumam; — ražojumam, ko ražo un pārdod attiecīgo valstu iekšzemes tirgū; un — ražojumam, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare.

(130) Tādēļ Komisija ir nolēmusi, ka minētie ražojumi ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.

2.3. Apgalvojumi par ražojuma tvērumu

(131) Viens ražotājs eksportētājs un Ēģiptes Arābu Republikas Tirdzniecības ministrija apgalvoja, ka izmeklēšanas tvērumā nebūtu jāiekļauj piegriezti SŠA komplekti. Tie apgalvoja, ka piegriezti SŠA komplekti ir lejupējs ražojums, kam nepieciešami papildu ražošanas posmi, kam ir atšķirīgas fizikālās īpašības un daudz mazāks izmērs. Tiem ir atšķirīgas formas, tie ir atšķirīgos iepakojumos un sastāv no vairākiem mazākiem stepētiem audumu gabaliem. Turklāt tika apgalvots, ka, izslēdzot komplektus, nepastāvētu apiešanas risks, jo piegriešana ir neatgriežams process un ražojumu nav iespējams aizstāt ar nepiegrieztu SŠA.

(132) Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka piegrieztu SŠA komplektiem un nepiegrieztiem SŠA ir vienas un tās pašas pamatīpašības un galalietojums. Ja SŠA izmanto par stiegrojuma materiāliem, tad tos nepieciešams piegriezt atbilstoši stiegrojamo ražojumu formai, bet tas nemaina SŠA pamatīpašības pašas par sevi. Piegriešanu var veikt SŠA ražotājs, neatkarīgs rūpnieciskais piegriezējs vai pats klients. Tā ir ļoti vienkārša un lēta darbība. Sūdzības iesniedzējs apgalvoja arī, ka lietotāji neuzskata piegrieztos SŠA par citādiem kā pārējie SŠA, jo SŠA parasti tiek ražoti atbilstoši lietotāju specifikācijām. Ja piegriešana mainītu SŠA īpašības, konkrētajam klientam tie kļūtu nederīgi.

(133) Izmeklēšanā ir atklāts, ka piegriešana un komplekta veidošana nemaina SŠA fizikālās, tehniskās vai ķīmiskās pamatīpašības vai to pamatgalalietojumus. Abu ražojumu klienti lielākoties ir vieni un tie paši, un tie abi tiek pārdoti vienos un tajos pašos izplatīšanas kanālos.

(134) Izmeklēšanā arī apstiprinājās, ka lielākajā daļā lietojumu SŠA tiek ražoti pēc pasūtījuma atbilstoši klientu specifikācijām. Piegrieztu SŠA komplekti ir tikai papildu specifikācija klienta pasūtījumā. Arī tas, ka piegriezto SŠA komplekti tiek citādi iepakoti, nemaina īpašības. Tā kā SŠA arvien vairāk tiek pasūtīti piegrieztu SŠA komplektu veidā un komplektu izveidei arvien vairāk tiek izmantoti ārpakalpojumi, tad gadījumā, ja piegrieztus SŠA izslēgtu no izmeklēšanas tvēruma, būtu augsts apiešanas risks. Tāpēc Komisija secināja, ka izslēgt piegrieztus SŠA no izmeklēšanas tvēruma nebūtu lietderīgi.

(135) Cits ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka stikla šķiedras pavedieni būtu jāuzskata par izslēgtiem no izmeklēšanas tvēruma. Šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka stikla šķiedras pavedieni nav tieši minēti ne anketā, ne sūdzībā, ne paziņojumā par procedūras sākšanu, tātad neietilpst ražojuma tvērumā. Tas apgalvoja arī, ka SŠA no pavedieniem nevar klasificēt pēc ražojuma kontroles numura (“RKN”) īpašībām, ka SŠA no pavedieniem tiktu importēts ar citiem KN kodiem, nevis tiem, kas minēti sūdzībā, un ka uz stikla šķiedras pavedieniem arī citās procedūrās neattiecas pasākumi, kas noteikti stikla šķiedras grīstēm.

(136) Sūdzības iesniedzējs un vēl cits Savienības ražotājs (kas nav sūdzības iesniedzējs) apgalvoja, ka izmeklēšana būtu jāattiecina tikai uz SŠA no negrodotiem stikla šķiedras pavedieniem vai nulles groduma pavedieniem, savukārt grodotus pavedienus varētu izslēgt no izmeklēšanas tvēruma. Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka negrodotiem stikla šķiedras pavedieniem vai nulles groduma pavedieniem ir tādas pašas īpašības kā stikla šķiedras grīstēm tādā ziņā, ka tie sastāv no negrodotu filamentu vai saišķu kūļa un tiek izmantoti tādiem pašiem nolūkiem kā grīstes, un to diametrs parasti ir 13–24 mikrometri un lineārais blīvums – 300–4 800 teksi.

(137) Attiecībā uz stikla šķiedras pavedienu SŠA iekļaušanu ražojuma tvērumā paziņojumā par procedūras sākšanu izmeklējamais ražojums definēts šādi: “austi un/vai sašūti audumi no nepārtrauktas stikla elementāršķiedras grīstēm un/vai pavedieniem, [..]” (32). Izmeklēšanā tika konstatēts, ka negrodotiem vai nulles groduma stikla šķiedras pavedieniem ir tādas pašas pamatīpašības kā stikla šķiedras grīstēm, proti, tie sastāv no negrodotu filamentu vai saišķu kūļa un tiek izmantoti tādiem pašiem nolūkiem. Abiem diametrs parasti ir 13–24 mikrometri un lineārais blīvums – 300–4 800 teksi. Tādējādi nebūtu lietderīgi izslēgt šos ražojuma veidus no izmeklēšanas tvēruma.

(138) Attiecībā uz SŠA, kas izgatavoti lielākoties no grodotiem stikla šķiedras pavedieniem, Komisija norāda, ka šis ražojums, kuram ir citādas pamatīpašības un arī citādi galalietojumi, piemēram, to izmanto iespiedshēmu platēs, nekad nav bijis iekļauts attiecīgā ražojuma tvērumā. Šo aspektu Komisija ir skaidri izklāstījusi skaidrojošajā paziņojumā.

3. SUBSIDĒŠANA: ĶĪNAS TAUTAS REPUBLIKA

3.1. Ievads. Valdības plānu, projektu un citu dokumentu izklāsts

(139) Pirms Komisija analizēja apgalvojumu par subsidēšanu subsīdiju vai subsīdiju programmu veidā, tā novērtēja valdības plānus, projektus un citus dokumentus, kuri attiecās uz vairāk nekā vienu no subsīdijām vai subsīdiju programmām. Tālāk izklāstīto iemeslu dēļ Komisija konstatēja, ka visas izvērtējamās subsīdijas vai subsīdiju programmas ir vērstas uz ĶV centrālo plānošanas dokumentu īstenošanu ar mērķi veicināt SŠA ražošanas nozari.

(140) ĶTR Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības 12. piecgades plānā (“12. piecgades plāns”) uzsvērts jauno materiālu nozares svarīgums – un tie ietver SŠA kā “stratēģisku jaunveidoto nozari” – un paredzēts ka, izmantojot visaptverošu politikas atbalstu un vadību, tā būtu jāattīsta par “vadošo pīlārnozari” (33). Turklāt ĶTR Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības 13. piecgades plānam (“13. piecgades plāns”), kas aptver laikposmu no 2016. līdz 2020. gadam, mērķis ir attīstīt jauno materiālu nozares, stiprinot pētniecību un izstrādi un uzlabojot apstrādes rūpniecības inovācijas spējas (34).

(141) 13. piecgades plānā ir uzsvērts ĶV stratēģiskais redzējums galveno nozaru uzlabošanai un veicināšanai. Tajā uzsvērta tehnoloģiskās inovācijas nozīme ĶTR ekonomikas attīstībā, kā arī tas, cik svarīgi joprojām ir “zaļās” attīstības principi. Tāpat kā 12. piecgades plānā, arī šā plāna 5. nodaļā ir noteikts, ka viens no galvenajiem attīstības virzieniem ir veicināt tradicionālo rūpniecības nozaru struktūras modernizāciju. Šī ideja ir plašāk izklāstīta 22. nodaļā, kurā ir skaidrota stratēģija, kā modernizēt tradicionālās rūpniecības nozares ĶTR, veicinot to tehnoloģisko pārveidi. Šajā ziņā 13. piecgades plānā ir norādīts, ka uzņēmumiem tiks sniegts atbalsts, lai “veiktu visaptverošus uzlabojumus tādās jomās kā ražošanas tehnoloģijas, rūpniecības iekārtas, vides aizsardzība un energoefektivitāte”.

(142) 13. piecgades plānā jaunie materiāli minēti pāris gadījumos: ”Mēs rīkosimies straujāk, lai panāktu revolucionārus sasniegumus tādās svarīgāko tehnoloģiju jomās kā nākamās paaudzes informācijas un sakaru tehnoloģijas, jaunā enerģija, jaunie materiāli [..]’ (35). Plāns paredz arī, ka tiks īstenoti ar galveno jauno materiālu pētniecību, izstrādi un lietojumu saistīti projekti (36).

(143) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas ĶV atkārtoti pauda savu pamatnostāju par Ķīnas piecgades plāniem, apgalvojot, ka tie nav obligāti vai juridiski saistoši, bet ir tikai ievirzes dokumenti, jo tajos nav ietverti reāli tiesību akti, sankcijas vai noteikumi par piemērojamību. ĶV arī norādīja, ka 12. piecgades plāns vairs nav piemērojams un, pat ja 13. piecgades plāns būtu juridiski saistošs, kas tā nav, tajā nav minēti SŠA. Turklāt, lai gan plānā ir atsauce uz “jaunajiem materiāliem”, tajā šis termins nav definēts. Visbeidzot, 13. piecgades plāns neattiecas tikai uz SŠA ražošanas nozari vai “jauno materiālu nozari”, bet aptver gandrīz visu ekonomiku.

(144) Komisija šai nostājai nepiekrita. 13. piecgades plāna 17. nodaļā ir teikts, ka “nacionālā attīstības stratēģija un plāns sāks darboties, īstenojot vadošu un ierobežojošu lomu.” Tādējādi šis plāns izmanto formulējumus, kas liecina par tā saistošo raksturu, nevis sniedz tikai vispārīgus pamudinošus apgalvojumus.

(145) Lai gan 12. piecgades plāns vairs nav piemērojams, taču tas ir iepriekšējais plāns, kurā uzsvērts, cik svarīga ir jauno materiālu nozare kā “stratēģiska jaunveidota nozare”, ko tālāk virza 13. piecgades plāns. Kā minēts 148. un 149. apsvērumā, jauno materiālu nozare ietver SŠA ražošanas nozari. Kā minēts 141. apsvērumā, 13. piecgades plānā ir uzsvērts ĶV stratēģiskais redzējums galveno nozaru uzlabošanai un veicināšanai; tāpēc tajā dota priekšroka konkrētām nozarēm un tehnoloģijām, ieskaitot SŠA.

(146) Tāpēc ĶV apgalvojumi par šo jautājumu tika noraidīti.

(147) Jauno materiālu nozare tiek veicināta arī ar iniciatīvu Made in China 2025 (37), tādēļ tai ir tiesības uz ievērojamu valsts finansējumu. Lai atbalstītu iniciatīvu Made in China 2025 un tādējādi netieši atbalstītu SŠA ražošanas nozari, ir izveidoti vairāki fondi, piemēram, Valsts integrālo shēmu fonds, Progresīvās ražošanas fonds un Investīciju fonds jaunveidotajām nozarēm (38).

(148) Turklāt SŠA bieži tiek vispārīgi dēvēti par “jaunajiem materiāliem”. Ceļvedī Made in China 2025 (39) ir minētas 10 stratēģiskās nozares, ko ĶV uzskata par galvenajām nozarēm. Tajā 9. sektorā ir aprakstīti “jaunie materiāli” un to apakškategorijas, ieskaitot progresīvus pamatmateriālus (9.1. punkts), galvenos stratēģiskos materiālus (9.2. punkts), ieskaitot augstas veiktspējas šķiedras un kompozītmateriālus, kā arī jaunos energomateriālus (40). Tādējādi jauno materiālu nozare gūst labumu no priekšrocībām, ko sniedz dokumentā minētie atbalsta mehānismi, kuri citustarp ietver finansiālā atbalsta politiku, fiskālo un nodokļu politiku, Valsts padomes pārraudzību un atbalstu (41).

(149) Turklāt papildus ceļvedim Made in China 2025 2016. gada novembrī 10 stratēģisko nozaru saraksts tika pārveidots par “Četru būtisko elementu katalogu”, ko izdevusi Valsts ražošanas stratēģiskā padomdevēja komiteja – konsultatīvā grupa Valsts vadošajai mazajai grupai valsts ražošanas spēju veidošanā. Minētajā katalogā katra no 10 stratēģiskajām nozarēm ir iedalīta četrās nodaļās: i) svarīgākās būtiskās rezerves daļas, ii) galvenie būtiskie materiāli, iii) progresīvie būtiskie procesi/tehnoloģijas un iv) nozares tehnoloģiskās platformas. Stikla šķiedra ir iekļauta 7. nozares (elektroiekārtas) II punkta (galvenie būtiskie materiāli) 16. apakšpunktā (stikla šķiedras izolācijas plāksnes) un 9. nozares (jaunie materiāli) II punkta (galvenie būtiskie materiāli) 10. apakšpunktā (augstas veiktspējas šķiedras, monomēri un kompozītmateriāli) un 24. apakšpunktā (materiāli uz stikla bāzes).

(150) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka SŠA nav minēts iniciatīvā Made in China 2025, kas ir plaši pieejama visā ekonomikā, un ka Made in China 2025 nav obligāts, bet ir tikai ievirzes dokuments.

(151) Šajā sakarā Komisija atgādina, ka iniciatīva Made in China 2025 nepārprotami attiecas uz jauno materiālu nozarēm, kurās ietilpst SŠA ražošanas nozare, kā tas jau ir parādīts. Tā nodrošina stratēģisku atbalstu un garantijas, citustarp ar uzlabotu finansiālā atbalsta politiku un palielinātu atbalstu fiskālajai un nodokļu politikai. Piemēram, tajā skaidri paredzēts “palielināt atbalstu jaunās paaudzes informācijas tehnoloģijai, augstas klases iekārtām, jauniem materiāliem utt.”

(152) Iniciatīvā Made in China 2025 ir teikts, ka tā ir “rīcības programma pirmajiem desmit gadiem, kuros īsteno ražošanas spēju stratēģiju”, un tajā ir noteikta skaidri stratēģiskie politikas virzieni un mērķi. Iniciatīvā Made in China 2025 ir paredzēts arī, ka “dažādi reģioni izstrādā īpašu īstenošanas programmu un precizē politikas pasākumus, lai nodrošinātu dažādu uzdevumu īstenošanu”, un bez tam tur ir norādīts, ka “Rūpniecības un informācijas ministrija kopā ar attiecīgiem departamentiem stiprina izsekošanas analīzi, uzraudzību un vadību un laikus ziņo Valsts padomei par nozīmīgiem notikumiem”. Turklāt iniciatīvu Made in China 2025 atbalsta tādi īstenošanas pasākumi kā ceļvedis Made in China 2025 un Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrijas Galvenā biroja paziņojums par 2017. gada Rūpnieciskās pārveides un modernizācijas (Made in China 2025) finansēšanas vadlīniju izdošanu (42), kurā ir paredzēti finanšu līdzekļi, no kuriem saņēma ieguvumu konkrēti SŠA ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās. Turklāt 153. apsvērumā minētais Celtniecības materiālu nozares attīstības plāns (2016–2020) “ir sagatavots, pamatojoties uz Ķīnas Tautas Republikas Valsts ekonomikas un sociālās attīstības 13. piecgades plāna tēzēm un stratēģiju Made in China 2025”. Ņemot vērā iepriekš minēto, nešķiet, ka iniciatīva Made in China 2025 būtu tikai ievirzes dokuments; gluži pretēji, tai ir de facto obligāts raksturs, un tā tiek īstenota plašā mērogā. Tāpēc ĶV apgalvojumi tika noraidīti.

(153) Turklāt Celtniecības materiālu nozares attīstības plānā (2016–2020) paredzēts veicināt arī SŠA ražošanas nozari. Plāns pauž aicinājumu optimizēt nozares struktūru, citustarp attīstot tādas jaunveidotās nozares kā materiālu uz stikla bāzes, rūpnieciskās keramikas, intraokulāro lēcu, augstas veiktspējas šķiedru un kompozītmateriālu, grafēnu un modificētu materiālu nozari. Tas jāpanāk, izmantojot valdības finansējumu, nodokļu sistēmu, finanšu, cenu noteikšanas, enerģētikas un vides aizsardzības politiku un atbalstu kapitāla ieguldīšanai, lai piedalītos celtniecības materiālu uzņēmumu apvienošanā, iegādē un pārstrukturēšanā, izmantojot dažādus līdzekļus, arī aizdevumus (43).

(154) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Celtniecības materiālu nozares attīstības plāns attiecas uz visiem celtniecības materiāliem un tādējādi ir plaši pieejams visā ekonomikā. Turklāt šis plāns attiecas tikai uz vispārīgu informāciju par valdības politiku.

(155) Celtniecības materiālu nozares attīstības plānā ir paredzēti īpaši pasākumi, kas vērsti uz celtniecības materiālu nozari, kurā, kā skaidrots 166. apsvērumā, ietilpst SŠA ražošanas nozare. Tāpēc Komisija nepiekrīt ĶV apgalvojumam, ka tas ir pieejams visā ekonomikā.

(156) Lai gan Celtniecības materiālu nozares attīstības plāns varētu šķist tikai ievirzes dokuments, kā minēts 152. apsvērumā, ar to ir paredzēts īstenot 13. piecgades plānu un stratēģiju Made in China 2025. Tā mērķis ir “veicināt celtniecības materiālu nozares pārveidi un modernizāciju, veicinot to, lai celtniecības materiālu nozare no lielas nozares kļūtu par spēcīgu nozari un 13. piecgades plāna periodā tās attīstība kļūtu ilgtspējīga”, un tajā noteikti skaidri uzdevumi un projekti, kas realizējami, lai noteiktā konkrētā piecgadē sasniegtu izvirzītos mērķus (44). Tāpēc ir apšaubāms, ka tas būtu tikai ievirzes dokuments, vēl jo vairāk tad, ja tiek aplūkots plašāks konteksts.

(157) Uz SŠA ražošanas nozari attiecas arī Ķīnas Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrijas (“MIIT”) publicētais Intelektiskās ražošanas attīstības plāns (2016–2020), kurā noteikti 10 galvenie uzdevumi, kam mērķis ir saīsināt ražojuma izstrādes ciklu, uzlabot ražošanas efektivitāti, ražojumu kvalitāti, mazināt darbības izmaksu, resursu un enerģijas patēriņu un paātrināt intelektiskās ražošanas attīstību. Valsts padome 2018. gadā paziņoja Ķīnas plānus paplašināt viedās ražošanas programmu un tajā pašā gadā pievienoja aptuveni 100 izmēģinājuma projektus, un publiski pieejama informācija liecina, ka viens no ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, proti, Taishan Fiberglass, Inc., 2015. gadā tika iekļauts MIIT“Intelektisko ražotņu” sarakstā (45).

(158) ĶV apgalvoja, ka Intelektiskās ražošanas attīstības plāns (2016–2020) nav būtisks, jo tas neattiecas tikai uz SŠA ražošanas nozari, bet gan uz visu apstrādes rūpniecību. Turklāt ĶV apgalvoja, ka plāns nav obligāts, bet tikai ievirzes dokuments.

(159) Intelektiskās ražošanas attīstības plāns (2016–2020) “ir sagatavots, pamatojoties uz Ķīnas Tautas Republikas Valsts ekonomikas un sociālās attīstības 13. piecgades plāna tēzēm un stratēģiju Made in China 2025” (46). Tāpēc tas īsteno minētajos dokumentos izklāstīto stratēģiju. Kā jau skaidrots iepriekš, 13. piecgades plāns un stratēģija Made in China 2025 ir īpaši vērsti uz konkrētām nozarēm, ieskaitot SŠA ražošanas nozari, kas pieder pie jauno materiālu nozarēm. Turklāt daudzos gadījumos Intelektiskās ražošanas attīstības plānā ir atsauces uz desmit galvenajām stratēģijas Made in China 2025 jomām. Konkrēti, īpašajā 6. slejā “Galvenās jomas intelektiskās pārveides akcents” paredzēts: “lai radītu jaunas paaudzes informācijas tehnoloģijas, (…) jaunos materiālus, (…) celtniecības materiālus (…), tiek veicināta intelektisko un digitālo tehnoloģiju dziļa pielietošana pētniecībā, izstrādē un dizainā, ražošanā, loģistikā un glabāšanā, darbībā un vadībā, pēcpārdošanas apkopē un citos nozīmīgos sakaros starp uzņēmumiem”. Tāpēc Intelektiskās ražošanas attīstības plāns (2016–2020) ir īpašs galvenajām nozarēm, kas noteiktas stratēģijā Made in China 2025, un citustarp aptver jauno materiālu un celtniecības materiālu nozari, pie kuras pieder SŠA ražošanas nozare.

(160) Komisija norāda arī, ka formulējumi, kas lietoti Intelektiskās ražošanas attīstības plānā (2016–2020), liek domāt, ka dokuments ir obligāts. Konkrēti, II (III) iedaļā “Attīstības mērķi” noteikts: “Līdz 2025. gadam, lai veicinātu intelektiskās ražošanas attīstību, tiek īstenota divu posmu stratēģija: pirmais posms – līdz 2020. gadam – acīmredzot tiks veicināts intelektiskās ražošanas attīstības pamats un atbalsta spēja, digitālā ražošana galvenokārt tiks realizēta tradicionālās ražošanas galvenajā nozarē, galvenās nozares intelektiskajā pārveidē ar nosacījumiem un pamatu tiks gūts acīmredzams progress; otrais posms – līdz 2025. gadam – būtībā ir izveidota intelektiskās ražošanas atbalsta sistēma, galvenajā nozarē ir sākotnēji realizēta intelektiskā pārveide”. Turklāt V iedaļā “Organizācija un īstenošana” paredzēts: “Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrija un Finanšu ministrija atbild par plāna organizēšanu un īstenošanu, līderības stiprināšanu, rūpīgu organizēšanu, plāna īstenošanas gaitā radušos problēmu savlaicīgu risināšanu un dažādu uzdevumu un pasākumu īstenošanas veicināšanu”, un “kompetentie rūpniecības un informācijas tehnoloģiju un finanšu departamenti dažādos reģionos atbilstoši uzticētajai atbildībai ātri sagatavo ar plānu saistīto īstenošanas shēmu, īsteno attiecīgu atbalsta politiku un veic darbu informatīvas atgriezeniskās saites uzturēšanai”. Tāpēc Komisija secināja, ka Intelektiskās ražošanas attīstības plānā ir skaidri izvirzīti mērķi, kas iesaistītajiem uzņēmumiem ir obligāti.

(161) Pamatojoties uz iepriekš minētajiem konstatējumiem, ĶV apgalvojumi tika noraidīti.

(162) Turklāt Ķīnas augsto tehnoloģiju eksporta ražojumu katalogā, ko izdevusi Zinātnes un tehnoloģiju ministrija, Ārējās tirdzniecības ministrija un Galvenā muitas pārvalde, ir uzskaitīti 1900 augsto tehnoloģiju ražojumi 8 kategorijās, kuriem ĶV piemēro preferenciālu eksporta politiku. Viena no kategorijām ir “jauno materiālu” kategorija, kas ietver SŠA (47). Bez tam Ķīnas augsto tehnoloģiju ražojumu katalogā, ko izdevusi Zinātnes un tehnoloģiju ministrija, Finanšu ministrija un Valsts nodokļu administrācija, ir minētas 11 jomas, ieskaitot “jauno materiālu kategoriju”. Turklāt ĶTR likumā par zinātnes un tehnoloģiju progresu augsto tehnoloģiju uzņēmumi, kas dibināti augsto tehnoloģiju attīstības zonās, savā labā var izmantot preferenciālus politikas virzienus, kas ietver i) uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi 15 % parastās 25 % likmes vietā; ii) ja eksporta ražojumu izlaides vērtība sasniedz 70 % no kopējās vērtības attiecīgajā gadā, tad UIN likmi samazina līdz 10 %; iii) jaundibinātie augsto tehnoloģiju uzņēmumi ir atbrīvoti no UIN pirmos divus gadus no ražošanas sākuma dienas; iv) jaunizveidoti augsto tehnoloģiju uzņēmumi ir atbrīvoti no būvniecības nodokļa; v) jauno tehnoloģiju izstrādei un ražošanai un to ekspluatācijas ēkām, pētniecībai un izstrādei zeme ir atbrīvota no nodokļiem; vi) iekārtām, ko izmanto augsto tehnoloģiju uzņēmumi augsto tehnoloģiju ražošanai un izstrādei, piemēro paātrinātu amortizāciju; vii) eksporta ražojumi, ko ražo augsto tehnoloģiju uzņēmumi, ir atbrīvoti no eksporta tarifiem, izņemot tos, ko ierobežo valsts vai kas attiecas uz konkrētiem ražojumiem utt. (48).

(163) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Ķīnas augsto tehnoloģiju ražojumu katalogs, ko lasa saistībā ar ĶTR likumu par zinātnes un tehnoloģiju progresu, nav īpašs konkrētām nozarēm, jo minētajos dokumentos noteikti automātiski piemērojami objektīvi kritēriji, pēc kuriem nosaka, kā iegūstamas tiesības uz atbalstu.

(164) Šajā ziņā, kā jau minēts 162. apsvērumā, Ķīnas augsto tehnoloģiju eksporta ražojumu katalogā augsto tehnoloģiju ražojumi iedalīti 8 kategorijās, kas ietver “jaunos materiālus”. Komisija norāda arī, ka Ķīnas augsto tehnoloģiju ražojumu katalogā norādītas 11 jomas, starp tām “6. Jaunie materiāli”. Ņemot vērā, ka abi katalogi attiecas tikai uz noteiktu skaitu jomu, nevar secināt, ka tie attiecas uz visām nozarēm. Tāpēc ĶV apgalvojums tika noraidīts.

(165) Pagaidu noteikumos par rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu (Valsts Padomes Lēmums Nr. 40, 2005) (“Lēmums Nr. 40”) III nodaļā ir atsauce uz “Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu”, kurā ir triju veidu saturs, proti, veicināto projektu saturs, ierobežoto projektu saturs un likvidēto projektu saturs. Saskaņā ar lēmuma XVII pantu, ja “ieguldījumu projekts pieder pie veicināmajiem projektiem, tā saturu pārbauda, apstiprina un reģistrē saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem par ieguldījumiem; visas finanšu iestādes sniedz kreditēšanas atbalstu saskaņā ar kreditēšanas principiem; automātiskas iekārtas, kas tiek importētas par kopējo ieguldījumu summu, izņemot preces, kuras ietilpst iekšzemes ieguldījumu projektu importēto preču sarakstā un nav atbrīvotas no nodokļiem (grozījumi 2000. gadā), izdevusi Finanšu ministrija, var atbrīvot no ievedmuitas un importam piesaistītā pievienotās vērtības nodokļa, ja vien nav jaunu noteikumu par ieguldījumu projektu saturu, kas nav atbrīvots no nodokļiem. Citi iecienītākie politikas virzieni, kas attiecas uz veicinātajiem rūpniecības projektiem, tiek īstenoti atbilstoši attiecīgiem valsts tiesību aktiem”.

(166) Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogā (2011. gada redakcija) (2013. gada grozījumi (49)) I kategorijā “Veicināšana” minēts: “XII. Celtniecības materiāli: […] 6. Bezsārma stikla vilkšanas vannas krāsns tehnoloģijas un augstas veiktspējas stikla šķiedras un tās ražojumu tehnoloģiju izstrāde un ražošana apjomā līdz 50 000 tonnām gadā ”.

(167) ĶV apgalvoja, ka Lēmums Nr. 40 nav īpašs uzņēmumam vai nozarei, kā to prasa SKP nolīguma 2.1. pants, bet attiecas uz konkrētiem veicinātiem projektiem. Turklāt Lēmums Nr. 40 nav obligāts. ĶV apstiprināja, ka Komisijas minētajam Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogam nav nozīmes, jo Komisija atsaucas uz šā kataloga 2011. gada redakciju, kura vairs nav spēkā. ĶV uzskata, ka šā kataloga jaunajā redakcijā SŠA nav minēti.

(168) Pirmkārt, Komisija norāda, ka tā atsaucās uz Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu (2011. gada redakciju) (2013. gada grozījumiem). Tādējādi tā atsaucās nevis uz 2011. gada redakciju, bet gan uz 2013. gada grozīto redakciju. Cik Komisijai zināms, kataloga jaunākie grozījumi ir apstiprināti ar Ķīnas Tautas Republikas Valsts attīstības un reformu komisijas 2019. gada 27. augusta dekrētu Nr. 29 un tie stājās spēkā 2020. gada 1. janvārī (50). Ar jauno Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu (2019. gada redakciju) tik tiešām ir atcelts Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogs (2011. gada redakcija) (Grozījumi)”. Tomēr tas tika pieņemts un stājās spēkā pēc izmeklēšanas perioda. Tāpēc izmeklēšanas periodā bija piemērojams Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogs (2011. gada redakcija) (2013. gada grozījumi). Katrā ziņā, pretēji ĶV apgalvojumam, Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes kataloga 2019. gada redakcijas I iedaļā “Veicinātās nozares” SŠA ir minēti šādi: “XII. Celtniecības materiāli […] 6. […] Tehnoloģiju izstrāde un augstas veiktspējas stikla šķiedras un stikla šķiedras izstrādājumu ražošana, piemēram, ar degradētu un neregulāru šķērsgriezumu ”.

(169) Otrkārt, Komisija nepiekrīt, ka Lēmumam Nr. 40 nav obligāts raksturs. Lēmumā Nr. 40 faktiski ir paredzēti pagaidu noteikumi, kas veicina rūpniecības pārstrukturēšanu, un tajā ir atsauce uz Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu, kurā ir noteikti trīs satura veidi: veicināto projektu saturs, ierobežoto projektu saturs un likvidēto projektu saturs. Tomēr Lēmuma Nr. 40 XVII pantā ir noteikta attieksme pret ieguldījumu projektiem, kuri pieder pie obligātā veidā veicinātā satura, piemēram, “visas finanšu iestādes sniedz kreditēšanas atbalstu saskaņā ar kreditēšanas principiem“, “citus atbalstošus politikas virzienus, kas vērsti uz veicinātiem rūpniecības projektiem, īsteno saskaņā ar attiecīgiem nacionāliem tiesību aktiem”. Turklāt XXI pantā noteikts, ka “attiecīgie preferenciālas politikas virzieni, kas tiek īstenoti saskaņā ar To nozaru, ražojumu un tehnoloģiju saturu, kuras patlaban īpaši veicina valsts (grozīts 2000. gadā) tiek pielāgoti, lai tos varētu īstenot atbilstoši Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes kataloga veicinātajam saturam”. Tādēļ Lēmumam Nr. 40 šajā ziņā ir obligāts raksturs. Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes kataloga I kategorijā “Veicināšana” ir uzskaitīti konkrēts skaits projektu konkrētā skaitā nozaru. Kā paskaidrots 166. apsvērumā, tas ietver celtniecības materiālu nozari un konkrētus projektus, kas saistīti ar SŠA ražošanas nozari. Tādējādi Lēmumā Nr. 40, kuru lasa kopā ar Rūpniecības pārstrukturēšanas ievirzes katalogu, ir paredzēta īpaša attieksme pret konkrētiem projektiem konkrētās veicinātās nozarēs. Tāpēc, lai gan minētie dokumenti attiecas uz konkrētiem projektiem, tie vispirms nosaka konkrētas veicinātas nozares un pēc tam konkrētus projektus šajās nozarēs, kuri varētu saņemt ieguvumu no Lēmumā Nr. 40 paredzētās preferenciālās attieksmes. Tāpēc Komisija noraidīja ĶV apgalvojumus.

(170) Turklāt uz SŠA attiecas Celtniecības materiālu nozares attīstības plāns (2016–2020) (51), kurā citustarp paredzēts celtniecības materiālu nozari pārveidot no lielas nozares par spēcīgu nozari. Tajā paredzēta arī celtniecības nozares struktūru optimizācija, galveno materiālu piegādes drošības uzlabošana, koncentrācijas paaugstināšana nozarē, kā arī starptautiskās konkurētspējas palielināšana. Plāns paredz kvantitatīvus attīstības mērķus, valdības kontroli pār ražošanas jaudu, sīki izstrādātus ražošanas mērķus, nozaru ģeogrāfisko sadalījumu pa ĶTR provincēm, piegādes drošību, konkrētu nozaru attīstību, valdības kontroli un ietekmi pār uzņēmumiem, kā arī nozares atbalsta pasākumus (52). Minētais apliecina spēcīgu valsts klātbūtni un iejaukšanos stikla šķiedras nozarē.

(171) Šķiedras un kompozītmateriālu nozares 13. piecgades plānā (53) īpaša uzmanība pievērsta šķiedras materiālu nozarei. Tajā skaidri tiek doti norādījumi nozares attīstībai, piemēram, III.3. iedaļā ir noteikts šāds mērķis:

(172) “Aktīvi integrēt un uzlabot nozares ķēdes augšupējo un lejupējo posmu, lai nodrošinātu veselīgu un stabilu šķiedras un kompozītmateriālu nozares attīstību: mudināt lielapjoma vannas un krāšņu uzņēmumus neatlaidīgi īstenot attīstības stratēģiju“go global”, ieviest globālas ražošanas jaudas modeļus. Pamatojoties uz to: - saglabāt nelielu kontroli pār stikla šķiedras iekšzemes ražošanas apjoma pieauguma tempu; - vienlaikus samazināt iekšzemes stikla šķiedras un tās ražojumu eksporta daļu; - aktīvi pielāgot ražojumu struktūras; [..] - aktīvi koriģēt ražojumu struktūru un vadīt uzņēmumus, lai tie īstenotu diferencētu attīstību, aktīvi attīstītu stikla šķiedras ražojumu dziļo apstrādi, paplašinātu šķiedras un kompozītmateriālu ražojumu tirgu vidējas un augstas klases pielietojumu jomās, kā arī uzlabotu ražojumu kvalitāti un pievienoto vērtību. Nodrošināt, lai gada pieauguma rādītājs šķiedras un kompozītmateriālu nozares ienākumiem no pamatdarbības būtu par aptuveni 5–6 procentpunktiem augstāks nekā valsts vidējais IKP pieauguma rādītājs, proti, līdz 2020. gadam kopējiem to uzņēmumu ienākumiem, kuru lielums pārsniedz noteiktu rādītāju, jābūt 500 miljardiem juaņu, respektīvi, divkāršotiem salīdzinājumā ar dominējošo situāciju 12. piecgades beigās.” (54)

(173) Turklāt minētā plāna IV.3.4. iedaļā ir izklāstīts uzņēmumu un visas nozares valsts vadības pamats:

(174) “Vadīt dažādu veidu uzņēmumus, lai tie iesaistītos dažādās darbībās, ņemot vērā to individuālās priekšrocības un konkrētos tirgus segmentus. Proti, ir jāvirza mazo un vidējo uzņēmumu darbība tā, lai izaugsmes pamatā būtu konkrētu nišu aizpildīšana, mazie uzņēmumi papildinātu lielos un tiktu radīta izpratne, ka specializācija ir ceļš uz veiksmi. Darbības dažādošana rada iespēju izvairīties no apjoma noteiktas konkurences starp lieliem uzņēmumiem, kā arī starp līdzīgiem uzņēmumiem, tādējādi likvidējot tirgu, kurā konkurence notiek ar zemām izmaksām. Vienlaikus, specializējot ražošanu, mazie un vidējie uzņēmumi var izpelnīties lielu uzņēmumu cieņu un uzmanību, izveidot ciešas sadarbības attiecības ar lieliem uzņēmumiem, kā arī efektīvi atbalstīt un veicināt lielu uzņēmumu attīstību.”

(175) Nozaru apvienības ir cieši saistītas ar valsti – to nosaka galvenokārt ĶKP nozīmīgums šajās apvienībās (55). Tā paša plāna IV.3.6. iedaļa arī liecina par valsts iejaukšanos šķiedru ražošanā, ieskaitot SŠA nozari: “[Apvienība:] — palīdz valdībai pienācīgi izstrādāt un īstenot nozares politiku, lai nodrošinātu veselīgu nozares attīstību; — nodrošina, lai stikla šķiedras nozarē tiktu efektīvi īstenota iekļuves tirgū un pārvaldības sistēma un vienlaikus tiktu pētīta un īstenota iekļuves tirgū un pārvaldības sistēma, kas piemērojama kompozītmateriālunozarei; — nosaka un īsteno iekļuves tirgū un pārvaldības sistēmas, lai: — reāli ierobežotu dublēšanos zemākajā līmenī, — stiprinātu uzņēmumu pašdisciplinētību un nozares perspektīvu, — veicinātu novecojušu ražošanas jaudu likvidēšanu un nozares pārveidi un modernizāciju, — uzturētu veselīgu un sakārtotu konkurenci un sakārtotu nozares attīstību; — ņem vērā nozares attīstības vajadzības, tiecas noteikt stimulu politiku un pasākumus, vada veselīgu nozares attīstību; — aktīvi tiecas panākt eksporta nodokļa atmaksu par dziļi apstrādātiem stikla šķiedras ražojumiem un vada veselīgu stikla šķiedras dziļās apstrādes nozares attīstību; — aktīvi cenšas panākt, lai tiktu ieviestas un uzlabotas tādas šķiedras un kompozītmateriālu importa un eksporta nodokļa likmes, kas stimulē augstas pievienotās vērtības kompozītmateriālu ražojumu eksporta izaugsmi”.

(176) ĶTR ir aktīvi atbalstījusi SŠA nozares dažādos valdības līmeņos, piemēram, Dzjudzjanas ekonomiskās un sociālās attīstības 13. piecgades plānā ir atrodams vietējās iniciatīvas piemērs, kas ietver vienu no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem: III iedaļa. 2.2. Efektīvi īstenot stratēģisko un jaunveidoto nozaru attīstības plānu — Jaunie materiāli: — […] — paplašināt un atbalstīt jauno materiālu nozares ķēdi, veicināt jauno materiālu nozares kopu attīstību; — izmantot Dzjudzjanas ekonomiskās attīstības zonu, Dzjudzjanas Chihu rajona rūpniecisko parku, Junsju Xinghuo rūpniecisko parku un Lušaņas šķiedru ražošanas bāzi un galveno uzmanību pievērst silīcijorganisko jauno materiālu, stikla šķiedras kompozītmateriālu, biošķiedru jauno materiālu, metālu jauno materiālu un grafēna jauno materiālu izstrādei; — […] — aktīvi veicināt JUSHI GROUP, Shengxiang Electronics, Cabot Chemical Industry un citu vadošo uzņēmumu attīstību, kuras pamatā ir inovācijas, kā arī veicināt aktīvu saikni ar tirgu, jaunustikla šķiedras un jauno kompozītmateriālu jomu apguvi un attīstīšanu, lai paātrinātu stikla šķiedras nozares pārveidi un modernizāciju” (56).

(177) Pēc noslēguma informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka šķiedras un kompozītmateriālu nozares 13. piecgades plānā un Dzjudzjanas 13. piecgades plānā ir tikai vispārīga informācija par valdības politiku, kam nav tiešas saistības ne ar vienu no attiecīgajām apgalvotajām subsīdiju programmām, un tādējādi tie nav “pietiekami pierādījumi” par īpašajām iezīmēm.

(178) Komisija šim apgalvojumam nepiekrita. Kā paskaidrots 171. un 172. apsvērumā, šķiedras un kompozītmateriālu nozares 13. piecgades plāns ir īpaši vērsts uz šķiedras materiālu nozari, un tas skaidri virza nozares attīstību. Pat ja šim dokumentam varētu nebūt tiešas saistības ar apgalvotajām subsīdiju programmām, kā to norāda ĶV, tas liecina par konkrētiem pasākumiem, kas veicina šķiedru un kompozītmateriālu ražošanas nozari. Turklāt, kā minēts 176. apsvērumā, Dzjudzjanas ekonomiskās un sociālās attīstības 13. piecgades plāns ir īpaši vērsts uz Jushi grupu – vienu no ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās. Tāpēc šie dokum