ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(12)

Joprojām ir sarežģīti veicināt ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, kas nodrošina ieguvumus visām sabiedrības grupām. Bezdarba līmenis bija zemāks par Savienības vidējo rādītāju, proti, 6,4 % 2017. gada aprīlī. Tomēr zemā daudzu mājsaimniecību nodarbinātības intensitāte rada bažas, ka, ekonomikas atlabšanai turpinoties, ir iedzīvotāji, kurus tā neskar. No 2013. līdz 2015. gadam tādu iedzīvotāju procentuālais īpatsvars, kuri dzīvo zemas nodarbinātības intensitātes mājsaimniecībās, samazinājās par 15 %, kopējais bezdarba līmenis tajā pašā laikposmā samazinājās par 28 %. Kopumā sociālās drošības sistēma darbojās labi, lai ierobežotu nabadzību un nevienlīdzību, un Īrija ir veikusi pasākumus, lai stimulētu nodarbinātību, samazinot pabalstu un papildu maksājumu atcelšanu. Tomēr joprojām pastāv šķēršļi iekļaujošai izaugsmei. Atšķirības starp nodarbinātības rādītājiem attiecībā uz zemas, vidējas un augstas kvalifikācijas darba ņēmējiem ir vienas no vislielākajām Savienībā. Dažās jomās ir radusies prasmju neatbilstība un prasmju deficīts, vienlaikus trūkst kvalifikācijas celšanas un pārkvalifikācijas iespēju. Darba tirgus un sociālās problēmas norāda uz to, cik svarīgi ir īstenot integrētu pieeju, lai no darba tirgus visattālinātākajai iedzīvotāju grupai nodrošinātu apmācību un aktivizēšanu darba tirgum. Turklāt joprojām pastāv bažas par bērnu aprūpes pakalpojumu kvalitāti, tostarp pilnslodzes bērnu aprūpes iestāžu pieejamību. Bērnu aprūpes neto izmaksas procentos no algas Īrijā ir vienas no augstākajām Savienībā. Kvalitatīvas pilnslodzes bērnu aprūpes izmaksas un ierobežotā pieejamība rada šķēršļus sieviešu dalībai darba tirgū un kavē centienus samazināt bērnu nabadzību, kas ir nedaudz sarukusi, taču joprojām pārsniedz vidējo līmeni Savienībā.
1.

panākt, lai būtu labāk pieejami labākas kvalitātes dati par absolventu nodarbošanos (14) un attiecīgā gadījumā par to personu nodarbošanos, kuras augstāko izglītību un profesionālo izglītību un apmācību pamet bez absolvēšanas, tostarp līdz 2020. gadam panākot progresu absolventu gaitu apzināšanas sistēmas izveidē, kura var aptvert: a) attiecīgu anonimizētu administratīvo statistikas datu vākšanu no izglītības, nodokļu, iedzīvotāju reģistra un sociālās apdrošināšanas datubāzēm; b) horizontālu apsekojumu izstrādi par absolventiem izglītības sistēmas un, vajadzības gadījumā, iestāžu līmenī, atzīstot to, cik svarīgi ir kvalitatīvi dati par cilvēku pāreju uz darba tirgu vai turpmāku izglītību un apmācību un par viņu turpmāko karjeru; un c) publiskajām iestādēm dotu iespēju savienot datus, ievērojot anonimitāti, no dažādiem avotiem, lai veidotu vispārīgu kopainu par absolventu rezultātiem;
(8)

Attiecībā uz 2016. gadu Itālijai tika atļauta pagaidu novirze – proti, par 0,5 % no IKP – no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, lai ņemtu vērā apjomīgas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā, kā arī pagaidu novirze vēl par 0,25 % no IKP, lai ņemtu vērā valsts investīciju izdevumus Savienības līdzfinansētos projektos. Investīciju klauzulas gadījumā viens no atbilstības kritērijiem ir publisko investīciju palielinājums. Jaunākie dati par 2016. gadu liecināja, ka salīdzinājumā ar 2015. gadu publiskās investīcijas 2016. gadā ir samazinājušās (par 1,6 miljardiem euro). Tomēr Padome atzīst, ka ir specifiski faktori, kas pagājušajā gadā ierobežoja publiskās investīcijas. Viens faktors bija neskaidrība saistībā ar pāreju uz jauno publiskā iepirkuma un koncesiju kodeksu, kas tika pārskatīts saskaņā ar 2016. gadā pieņemtajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem. Turklāt un vēl jo svarīgāk – jaunā plānošanas perioda sākuma dēļ 2016. gadā strauji saruka ar Savienības fondu palīdzību finansētās investīcijas, savukārt no valsts līdzekļiem finansētās investīcijas nedaudz pieauga (par 1,1 miljardu euro). Tāpēc, ņemot vērā to, ka no valsts līdzekļiem finansētie ieguldījumi 2016. gadā palielinājās un izdevumi, kas saistīti ar ieguldījumu klauzulu, neaizstāja šos ieguldījumus, Itālijai var atļaut pagaidu novirzi (0,21 % no IKP) saistībā ar ieguldījumu klauzulu; šī novirze atbilst valsts izdevumiem, kuri var pretendēt uz līdzfinansējumu un par kuriem ziņots 2017. gada stabilitātes programmā. Pēc tam, kad ņemta vērā kopējā papildu elastība, kas saskaņā ar ārkārtēju apstākļu klauzulu ir 0,83 % no IKP, kā arī strukturālā reforma un investīciju klauzulas, Komisijas 2017. gada pavasara prognoze norāda uz nelielu novirzi no ieteiktās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2016. gadā.
(7)

2017. gada stabilitātes programmā ir norādīts, ka bēgļu ārkārtas pieplūduma ietekme uz budžetu 2016. un 2017. gadā ir ievērojama, un sniegti atbilstoši pierādījumi par minēto papildu budžeta izmaksu apmēru un veidu. Saskaņā ar Komisijas datiem attiecināmie papildu izdevumi saistībā ar bēgļu ārkārtas pieplūdumu 2016. gadā sasniedza 0,07 % no IKP. Šī summa ir nemainīga salīdzinājumā ar 2017. gada budžeta plāna projektu, kas apstiprināja 2016. gada stabilitātes programmas prognozes. 2017. gadam stabilitātes programmā ir ietverts pieprasījums par 0,07 % no IKP, no kuriem Komisija apsvērs papildu ietekmi 0,01 % apmērā no IKP. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi atļauj šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums un ar drošību saistītie pasākumi ir ārkārtēji apstākļi, to ietekme uz Slovēnijas publiskajām finansēm ir ievērojama, un stabilitāte netiktu apdraudēta, pieļaujot pagaidu novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tāpēc nepieciešamā korekcija vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā ir samazināta, lai ņemtu vērā minētās papildu budžeta izmaksas. 2018. gada pavasarī, pamatojoties uz novērotajiem datiem, ko sniegušas Slovēnijas iestādes, tiks veikts galīgais izvērtējums par 2017. gadu, tostarp par attiecināmajām summām.
(1)

Kopš 2000. gada ir būtiski palēninājusies potenciālā izaugsme eurozonā un Savienībā kopumā. Potenciālā ražošanas apjoma pieauguma lejupejošās tendences iemesls jo īpaši ir tas, ka pastāvīgi sarūk kopējās faktoru produktivitātes devums. Kopš 2008. gada ekonomikas izaugsmi vēl vairāk ir vājinājis ieguldījumu kritums. Raugoties uz priekšu, ekonomikas izaugsme galu galā būs atkarīga no produktivitātes palielināšanas. Produktivitātes celšana ir daudzpusīgs uzdevums, kam nepieciešama labi līdzsvarota politika, kura jo īpaši vērsta uz atbalstu inovācijai, prasmju uzlabošanu, neelastības samazināšanu darbaspēka un ražojumu tirgos, kā arī uz iespēju radīšanu labākai resursu sadalei. Savienībā ir jāuzlabo sniegums produktivitātes un konkurētspējas jomā, tomēr nesenā krīze parādīja arī to, ka dalībvalstis, kuru valūta ir euro, (“eurozonas dalībvalstis”) var būt īpaši pakļautas iespējai, ka tajās izveidojas un pēkšņi ķēdes reakciju izraisa makroekonomikas nelīdzsvarotības, kas var radīt blakusietekmi citās eurozonas dalībvalstīs un dalībvalstīs, kuru valūta nav euro. Tā kā nepastāv elastīgi nominālie valūtas maiņas kursi, reaģēšanai uz konkrētu valstu satricinājumiem ir vajadzīgi piemēroti korekciju mehānismi. Produktivitātes un konkurētspējas dinamikai ir nozīme gan saistībā ar makroekonomikas nelīdzsvarotību (piemēram, tirdzniecības un tekošā konta deficīta, kumulēto iekšējo un ārējo saistību) akumulēšanos un to novēršanu, gan efektīvu pielāgošanos asimetriskajiem satricinājumiem. Produktivitāti un konkurētspēju ietekmējošo politikas jomu izpētei un analīzei būtu jārada pamats attīstības tendencēm, kas būtu saderīgas ar mērķi panākt ekonomiskās un monetārās savienības netraucētu darbību.
(10)

2015. gada maijā Komisija iepazīstināja ar Eiropas programmu migrācijas jomā (5), un Padome 2015. gada 14. septembrī pieņēma lēmumu no Itālijas un Grieķijas pārcelt 40 000 personu, kurām nepārprotami vajadzīga starptautiska aizsardzība, no tām 16 000 personu paredzēts pārcelt no Grieķijas (6). Padome 2015. gada 22. septembrī pieņēma lēmumu no Itālijas un Grieķijas pārcelt papildu 120 000 personu, no tām vismaz 50 400 personu paredzēts pārcelt no Grieķijas (7). Kopumā saskaņā ar šiem diviem Padomes lēmumiem no Grieķijas uz citām dalībvalstīm divu gadu laikā tiks pārcelts vismaz 66 400 personu (8).
(5)

Portugālei pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tā līdz termiņam 2015. gadā nenovērsa pārmērīgo budžeta deficītu un neīstenoja Padomes ieteiktos fiskālos centienus. Kā teikts 2016. gada stabilitātes programmā, valdība plāno 2016. gadā koriģēt pārmērīgo deficītu un sasniegt nominālo deficītu 2,2 % apmērā no IKP. Tiklīdz būs panākta pārmērīgā deficīta noturīga novēršana, Portugālei tiks piemērota preventīvā daļa un pārejas noteikums par parādu. (Pārrēķinātā (5)) strukturālā bilance laikposmā no 2016. līdz 2020. gadam uzlabosies tikai par apmēram 0,35 % no IKP gadā, kas ir mazāk nekā nepieciešamie 0,6 % no IKP, un ir sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais pārpalikums 0,25 % apmērā no IKP – līdz programmas termiņa beigām netiks sasniegts. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies līdz 124,8 % 2016. gadā un turpinās samazināties līdz 110,3 % 2020. gadā. Makroekonomikas scenārijs, uz kuru balstās šīs budžeta prognozes, ir visai optimistisks. Turklāt pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2017. gadā un pēc tam, nav pietiekami konkretizēti. Balstoties uz Komisijas sagatavoto 2016. gada pavasara prognozi, tiek prognozēts, ka 2016. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 2,7 % no IKP, kas ir mazāk par Līgumā norādīto atsauces rādītāju (3 % no IKP), un 2017. gadā – 2,3 % no IKP. Tā kā tiek prognozēts, ka strukturālais deficīts 2016. un 2017. gadā nedaudz palielināsies, var konstatēt, ka fiskālie centieni neatbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Turklāt tiek prognozēts, ka Portugāle 2017. gadā neievēros pārejas noteikumu par parādu. Padome, balstoties uz savu stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, uzskata, ka pastāv risks, ka Portugāle neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai 2016. un 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami papildu pasākumi.
(6)

Pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras atcelšanas Kiprai piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu, un uz to attiecas pārejas noteikums par parādu. Tiek lēsts, ka strukturālā bilance 2015. gadā ir ar pārpalikumu, sasniedzot 1,7 % no IKP un pārsniedzot vidēja termiņa budžeta mērķi (VTM) tādā pašā apmērā. Pamatojoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, ir sagaidāms, ka vidēja termiņa budžeta mērķis tiks izpildīts arī 2016. gadā. Tomēr nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks par zināmu novirzi no vidēja termiņa budžeta mērķa 2017. gadā. Tiek prognozēts, ka Kipras strukturālā bilance pasliktināsies vairāk, nekā tas ir atļauts saskaņā ar pārejas noteikumu par parādu. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Kipra neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tādēļ, lai 2017. gadā nodrošinātu atbilstību, būs nepieciešami turpmāki pasākumi.
4.

Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka analīzes rezultātus regulāri (reizi sešos mēnešos) iesniedz EFSA tās datu iesniegšanas formātā, ievērojot EFSA norādījumus par pārtikas un dzīvnieku barības standartparaugu aprakstīšanu (EFSA's Guidance on Standard Sample Description (SSD) for Food and Feed (3)) un EFSA specifiskās papildprasības. — Paraugi var būt atsevišķas zivis vai apvienoti paraugi, bet apvienoto paraugu gadījumā zivīm jābūt vienāda izmēra un jābūt no vienas un tās pašas ICES zonas/reģiona. Uz reņģēm, (jūras) forelēm un brētliņām attiecas specifiskas papildu ziņošanas prasības (ja tās nav skaidri paredzētas parastajā pārskata formātā): — Nozvejas zona, vēlams ICES zona (cita norāde, piemēram, FAO zona vai Baltijas jūras daļas nosaukums, ir pieņemama, ja ICES zona nav zināma). Ezeru vai upju zivju gadījumā jānorāda ezera vai upes nosaukums. Datus bez precīzas norādes par zonu, kurā veikta nozveja, var papildināt ar pēc iespējas precīzāku norādi par nozvejas vietu. — Nozvejas datums — Zivs izmērs/vecums/svars — Zivs izmēra noteikšana jāveic, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 2187/2005 (4). Izmērs un svars ir vissvarīgākie parametri. Vecumu var norādīt, ja tas ir zināms. — Informācija par analizēto substanci (muskuļaudi, aknas, …) — Tauku saturs zivs/zivju paraugā — Informācija par apstrādi (daļēji apstrādātas, kūpinātas, vai citādi apstrādātas zivis) — Jebkāda cita atbilstoša informācija (piemēram, par parauga īpašībām gadījumā, ja parastās kolonnas nesniedz pietiekamu informāciju: piemēram, rezultāts, kas iegūts no vienas zivs).
(6)

Malta joprojām nav atrisinājusi problēmu saistībā ar publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Galvenais iemesls tam ir ar sabiedrības novecošanu saistīto izmaksu (piemēram, veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izmaksu un pensiju) ietekme uz budžetu. Pensiju sistēmā jārisina divkārša problēma: jāpanāk ilgtspēja un vienlaikus jānodrošina atbilstoši pensiju ienākumi. Pensiju izdevumi 2013. gadā bija 9,6 % no IKP, tātad mazāki par ES vidējo rādītāju, tomēr tiek prognozēts, ka līdz 2060. gadam tie palielināsies līdz 12,8 %, kas būs viens no augstākajiem rādītājiem Savienībā. Valdība 2016. gada martā pieņēma vairākus pasākumus, lai risinātu jautājumus par pensiju sistēmas ilgtspēju un piemērotību, taču ietekme uz budžetu vēl nav novērtēta. Lai uzlabotu sistēmas atbilstību, uz iemaksām balstītā valsts minimālā pensija 2016. gadā turpina palielināties ar mērķi līdz 2027. gadam sasniegt 60 % no vidējiem ienākumiem un paplašināt tās tvērumu. Reformas iedarbīgums būs atkarīgs no vecāka gadagājuma iedzīvotāju grupu nodarbināmības nodrošināšanas. Papildus pensijām tiek prognozēts, ka valsts izdevumi par veselības aprūpi un ilgtermiņa aprūpi palielināsies par attiecīgi 2,1 % un 1,2 % no IKP, kas ir straujāk par ES vidējo rādītāju. Iestādes ir pieņēmušas valsts veselības aizsardzības sistēmu stratēģiju un veic veselības aprūpes izdevumu pārskatīšanu, lai uzlabotu izdevumu efektivitāti. Tomēr ietaupījumi no šiem pasākumiem vēl ir jāiegūst. Ilgtspējai ilgtermiņā nāktu par labu, ja iespējamos ietaupījumus izlietotu, lai risinātu prognozētā izdevumu pieauguma jautājumu.
(10)

Nav konkretizēti pasākumi vēlākas pensionēšanās stimulu palielināšanai, kas ir nepieciešams, ņemot vērā paredzamo Vācijas darbspējīgā vecuma iedzīvotāju skaita ievērojamo samazinājumu un iespējamo kvalificēta darbaspēka trūkumu vidējā termiņā. Nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās darba ņēmējiem, kas nopelna no 50 % līdz 67 % no vidējās algas, kopš 2001. gada ir saglabājies gandrīz nemainīgs un joprojām ir viens no augstākajiem Savienībā. Nesen veiktās sociālās apdrošināšanas sistēmu reformas varētu nozīmēt turpmāku iemaksu likmju paaugstināšanu, kas vēl vairāk palielinās nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās. Tas, iespējams, negatīvi ietekmēs līdzdalību darba tirgū un iedzīvotāju rīcībā esošos ienākumus. Fiskālo bremžu ietekmi pašlaik mazina zemā inflācija. Taču līdz ar dinamisko algu pieaugumu un nedaudz augstāku inflācijas līmeni turpmākajos gados fiskālās bremzes var veicināt ievērojamu nediskrecionāru nodokļu palielinājumu. Tas savukārt varētu arī ietekmēt iedzīvotāju rīcībā esošos ienākumus. Ir gūti nelieli panākumi attiecībā uz to, lai uzlabotu nelabvēlīgā stāvoklī esošu iedzīvotāju izglītības iegūšanu. Varbūtība, ka migrantu izcelsmes jaunieši priekšlaicīgi pārtrauks mācības, ir divreiz lielāka. Fiskālo stimulu trūkums, iespējams, ir svarīgs faktors, kas attur otros pelnītājus mājsaimniecībā sākt strādāt vai strādāt vairāk stundu. Tādējādi ir mazs to sieviešu īpatsvars, kas strādā pilnu slodzi, un sieviešu strādāto stundu skaits ir viens no mazākajiem salīdzinājumā ar vidējo rādītāju Savienībā. Arī tas, ka mazie darbi (mini-jobs) ir atbrīvoti no iedzīvotāju ienākumu nodokļa un daudzos gadījumos arī no visām darba ņēmēju sociālajām iemaksām, attur darbiniekus no pāriešanas uz tādu darbu, kurā nopelna vairāk par mazā darba robežvērtību, proti, EUR 450 mēnesī.
(8)

Francijai pašlaik tiek piemērota Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa. Tās valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā plāno, ka līdz 2017. gadam atbilstoši Padomes ieteikumam (2015. gada 10. marts) tiks novērsts pārmērīgais budžeta deficīts un līdz 2018. gadam tiks sasniegts vidējā termiņa mērķis – strukturālais deficīts 0,4 % apmērā no IKP (6). Lai gan valdība plāno ievērot nominālā deficīta mērķi, ko noteikusi Padome, 2015.–2017. gadam plānoto fiskālo pasākumu (7) apjoms ir zemāks par ieteikto līmeni. Valdība savā 2015. gada stabilitātes programmā norāda, ka tā sagaida, ka valsts parādsaistību attiecība pret IKP maksimumu (97 %) sasniegs 2016. gadā, un pēc tam (2018. gadā) samazināsies līdz 95,5 % no IKP. Makroekonomikas scenārijs, uz kura balstītas šīs budžeta prognozes, ir ticams. 2015. gada 10. jūnijā Francija iesniedza ziņojumu par veiktajiem pasākumiem, kurā tiek sniegta papildinformācija par pasākumiem, kas plānoti laikposmam no 2015. līdz 2017. gadam. Pēc tam, kad Komisija bija izvērtējusi šo ziņojumu, tā 2015. gada 1. jūlijā publicēja paziņojumu, kurā pauda uzskatu, ka pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra uz laiku ir jāaptur. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, ko atjaunināja, lai ņemtu vērā Francijas iesniegto ziņojumu par veiktajiem pasākumiem, valsts kopbudžeta deficīts 2015. gadam ir prognozēts 3,8 % apmērā no IKP, tādējādi ievērojot mērķi 4 % no IKP, ko Padome noteikusi saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru. Tomēr sagaidāms, ka šajā gadā sagaidāmais fiskālais stimuls būs mazāks par Padomes ieteikto apjomu. Attiecībā uz 2016. gadu, ņemot vērā papildu informāciju, kas iekļauta Francijas ziņojumā par veiktajiem pasākumiem, Komisijas prognozēs ir paredzēts, ka nominālais budžeta deficīts sasniegs 3,4 % no IKP, kas ir saskaņā ar ieteikto mērķi. Tomēr nav sagaidāms, ka tiks īstenots fiskālais pasākums, ko ieteikusi Padome. Padomes 2015. gada 10. marta ieteikumā tika pausts aicinājums izvērtēt 2016. un 2017. gadam plānotos galvenos pasākumus, kuri nav sniegti ziņojumā par veiktajiem pasākumiem. Visbeidzot, “Loi de programmation des Finances Publiques” nav atjaunināta, kā bija ieteikusi Padome. Kopumā Francijas īstenotā konsolidācijas stratēģija balstās galvenokārt uz ciklisko nosacījumu uzlabošanu un zemās procentu likmes vides turpināšanu un tādēļ tā ir pakļauta riskiem. Balstoties uz savu vērtējumu par stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas sagatavoto 2015. gada pavasara prognozi un Komisijas 2015. gada 1. jūlija paziņojumu, Padome uzskata, ka Francija lielā mērā atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tomēr, lai nodrošinātu ilglaicīgu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu līdz noteiktajam termiņam, budžeta stratēģija būtu jāpilnveido un jāatbalsta, īstenojot vispārējas un vērienīgas strukturālās reformas.
(8)

Pašlaik Ungārijai piemēro stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu un pārejas noteikumu par parādu 2013.–2015. gadam. Savā 2015. gada konverģences programmā valdība plāno pakāpeniski uzlabot nominālo deficītu līdz 2,4 % no IKP 2015. gadā un līdz 1,6 % 2018. gadā un saskaņā ar pārrēķināto strukturālo bilanci (5) līdz 2017. gadam sasniegt vidējā termiņa mērķi par strukturālo deficītu 1,7 % apmērā no IKP. Saskaņā ar konverģences programmu valdība plāno pakāpeniski samazināt parāda attiecību pret IKP līdz 74,9 % 2015. gadā un līdz 68,9 % 2018. gadā. Šo budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir lielā mērā ticams līdz 2016. gadam un pēc tam kļūst labvēlīgs. Pasākumi, lai atbalstītu plānotos budžeta deficīta mērķus, sākot no 2016. gada, nav pietiekami konkretizēti, jo īpaši pēc 2016. gada. Pamatojoties uz Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, gan strukturālā bilance, gan neto izdevumu pieaugums liecina, ka pastāv risks būtiskai novirzei no prasītās korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi 2015. un 2016. gadā. Tādēļ būs nepieciešami turpmāki pasākumi 2015. un 2016. gadā. Tajā pašā laikā tiek prognozēts, ka Ungārija izpildīs pārejas noteikumu par parādu 2015. gadā un pēc pārejas perioda beigām – parāda samazināšanas kritēriju 2016. gadā. Pamatojoties uz konverģences programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2015. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Ungārija neizpildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Ungārijas fiskālās pārvaldības sistēma varētu gūt labumu no jau pieņemtās vidēja termiņa budžeta struktūras stingras piemērošanas un no nozīmīgākas analītiskās lomas piešķiršanas Fiskālajai padomei.
22.

Dalībvalstu tiesību aktos būtu skaidri jānorāda nosacījumi, saskaņā ar kuriem pārstrukturēšanas plānu var apstiprināt tiesa; pamatnosacījumiem vajadzētu būt šādiem: a) pārstrukturēšanas plāns ir pieņemts saskaņā ar nosacījumiem, kas nodrošinātu kreditoru likumīgo interešu aizsardzību; b) pārstrukturēšanas plāns ir paziņots visiem kreditoriem, kurus, visticamāk, tas ietekmēs; c) pārstrukturēšanas plānā to kreditoru, kuri nepiekrīt plānam, tiesības netiek noteiktas mazākas par tām, kas viņiem pamatoti pienāktos, ja pārstrukturēšana nenotiktu, bet gan – atkarībā no konkrētā gadījuma parādnieka uzņēmums tiktu likvidēts vai pārdots kā darbību turpinošs uzņēmums; d) jebkāds jauns finansējums, kas paredzēts pārstrukturēšanas plānā, ir nepieciešams šā plāna īstenošanai un nepamatoti neierobežo to kreditoru intereses, kuri plānam nepiekrīt.
2.

Dalībvalstis tiek aicinātas ņemt vērā šādas definīcijas: a) “viedais tīkls” (15) ir modernizēts energotīkls, kas ir papildināts ar divvirzienu digitālu komunikāciju starp piegādātāju un patērētāju, viedajiem uzskaites mēraparātiem un uzraudzības un kontroles sistēmām; b) “viedās uzskaites sistēma” ir elektroniska sistēma, kura spēj uzskaitīt patērēto un saražoto enerģiju, sniedzot vairāk informācijas nekā parasts uzskaites mēraparāts, un kura spēj nosūtīt un saņemt datus, izmantojot elektroniskos sakarus (16); c) “datu aizsardzības ietekmējuma novērtējums” ir sistemātisks process, kas jāveic datu pārzinim vai apstrādātājam, vai apstrādātājam, kas rīkojas datu pārziņa vārdā, risku iespējamās ietekmes novērtēšanai gadījumos, kad datu subjektu tiesībām un brīvībām apstrādes darbības varētu radīt konkrētus riskus savas būtības, darbības jomas vai nolūku dēļ; d) “integrēta datu aizsardzība” paredz, ka, ņemot vērā jaunākos tehnoloģiskos sasniegumus un īstenošanas izmaksas, apstrādes līdzekļu noteikšanas un pašas apstrādes laikā ir jāīsteno atbilstīgi tehniski un organizatoriski pasākumi un procedūras tā, lai apstrāde atbilstu Direktīvā 95/46/EK noteiktajām prasībām un nodrošinātu datu subjekta tiesību aizsardzību; e) “automātiska datu aizsardzība” paredz īstenot mehānismus, kas nodrošinātu, ka automātiski tiek apstrādāti tikai tādi personas dati, kuri ir nepieciešami katram konkrētajam apstrādes nolūkam, un ka tie it sevišķi netiek vākti vai uzglabāti lielākā apjomā, nekā nepieciešams šiem nolūkiem, gan attiecībā uz datu apjomu, gan glabāšanas ilgumu; f) “labākie pieejamie tehniskie paņēmieni” attiecas uz visefektīvāko un modernāko pakāpi pasākumu izstrādē un darbības metodēs, kas norāda uz to, vai konkrēti paņēmieni ir praktiski piemēroti, lai principā nodrošinātu pamatu atbilstībai ES regulējumam par datu aizsardzību. Tie tiek izstrādāti, lai novērstu vai mazinātu riskus privātumam, personas datiem un drošībai; g) 29. panta datu aizsardzības darba grupa ir izveidota saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK.