LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 260/1

PADOMES ATZINUMS

(2006. gada 10. oktobris)

par atjaunināto Ungārijas konverģences programmu 2005.-2009. gadam

(2006/C 260/01)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,

ņemot vērā Padomes 2006. gada 24. janvāra atzinumu par Ungārijas atjaunināto 2005.-2008. gada konverģences programmu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

(1) Padome 2006. gada 10. oktobrī izskatīja 2006. gada 1. septembrī saņemto Ungārijas koriģētu atjaunināto konverģences programmu laikposmam no 2005. līdz 2009. gadam (2).

(2) Pēc visaptveroša tautsaimniecības reformu kopuma apstiprināšanas deviņdesmito gadu vidū Ungārijas tautsaimniecībā bija vērojami stabili un samērā augsti izaugsmes rādītāji un inflācijas mazināšanās, ko sekmēja sakārtota makroekonomikas politika un atbilstīgas strukturālas reformas. Tomēr, sākot ar 2001. gadu un jo īpaši pēdējos gados ievērojami pieaugušie valsts izdevumi kopā ar nodokļu samazinājumu un dāsniem valsts sektora algu palielinājumiem ir noveduši pie ikgadēja budžeta deficīta, kas krietni pārsniedz 5 % no IKP un rada ievērojamas novirzes no sākotnējiem budžeta deficīta mērķiem. Turklāt ar katru fiskālo paziņojumu gada beigās plānotie skaitļi ex-post ir ievērojami palielināti. Plānoto budžeta deficīta mērķu vietā, kuri saskaņā ar 2004. gada maija konverģences programmu bija 4,6 % no IKP 2004. gadā, 4,1 % no IKP 2005. gadā un 3,6 % no IKP 2006. gadā, budžeta deficīts bija 6,6 % no IKP 2004. gadā un 7,5 % no IKP 2005. gadā, un 2006. gadā saskaņā ar valdības aplēsēm tam vajadzētu būt aptuveni 10,1 % no IKP, kas ir visaugstākais līmenis pārējo ES dalībvalstu vidū (visās aplēsēs ir iekļautas pensiju reformas izmaksas). Daudzos gadījumos budžeta izpildes noviržu iemesls ir bijusi pārlieku optimistiska budžeta plānošana, liels izdevumu pārtēriņš, nodokļu samazinājums un pietiekamu strukturālas korekcijas centienu trūkums. Šī lielā mērā ekspansīvā fiskālā politika ir ievērojami kaitējusi fiskālās politikas ticamībai un radījusi arvien lielāko slogu tautsaimniecībai. Šāda politika ir jo īpaši veicinājusi nopietnu ārējās bilances nestabilitāti un ievērojamu kopējās ārējā parāda nastas pieaugumu (no mazāk nekā 20 % no IKP 2001. gadā līdz gandrīz 30 % no IKP 2005. gadā), kā arī sekmējusi daudz lielākus procentu likmju rādītājus salīdzinājumā ar pārējām jaunajām dalībvalstīm.

(3) Padome 2004. gada 5. jūlijā nolēma, ka Ungārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts, un saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu pieņēma pirmo ieteikumu novērst pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2008. gadam, t.i., līdz Ungārijas 2004. gada maija konverģences programmā paredzētajam mērķa gadam. Pamatojoties uz Līguma 104. panta 8. punktu, Padome 2005. gada janvārī un pēc tam atkal 2005. gada novembrī lēma, ka Ungārija nav ievērojusi Padomes pirmo ieteikumu un atkārtoto 2005. gada 8. marta ieteikumu. Tā ņēma vērā būtisko novirzi no vidēja termiņa korekcijām, proti, attiecībā uz deficīta mērķiem 2005. un 2006. gadā.

(4) Ungārijas iestādes 2005. gada 1. decembrī iesniedza Komisijai un Padomei atjauninātu konverģences programmu, kurā bija ietvertas jaunas korekcijas, tomēr neatsakoties no 2008. gada kā pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas mērķa gada. Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma atzinumu par šo 2005. gada atjaunināto programmu, kurā tā pauda uzskatu, ka ļoti lielā izdevumu samazinājuma, kas sasniedz 7,5 % no IKP, īstenošana nav pamatota ar konkrētiem pasākumiem. Tādēļ saskaņā ar 3. iedaļas 9. panta otro daļu grozītajā Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 Padome aicināja Ungāriju pēc iespējas drīzāk un vēlākais līdz 2006. gada 1. septembrim iesniegt koriģētu atjauninātu konverģences programmu, paredzot konkrētus un strukturētus pasākumus, kas pilnīgi saskan ar tās vidējā termiņa korekcijām.

(5) Vispārējam valsts budžeta deficītam 2005. gadā sasniedzot 7,5 % no IKP (saskaņā ar 2006. gada pavasara atskaites datiem) un pēc 2006. gada aprīlī notikušajām vispārējām vēlēšanām Ungārijas iestādes paziņoja, ka deficīts 2006. gadā var sasniegt daudz augstāku līmeni, nekā paredzēts — neveicot korektīvus pasākumus, tas varētu būt 11,6 % no IKP (3). Šo pārmērīgo pieaugumu, salīdzinot ar budžeta likumā un 2005. gada decembra atjauninātajā konverģences programmā paredzēto deficīta mērķi 6,1 % no IKP, radīja gandrīz vienīgi budžeta izdevumu daļa (aptuveni 5 % no IKP). Pārmērīgais pieaugums galvenokārt bija saistīts ar centrālo budžeta iestāžu darbības izmaksām, pensiju maksājumiem, veselības aprūpes tēriņiem, un tas radās arī tādēļ, ka vēlēšanu cikla ietekmē vairāk nekā plānots pieauga vietējo pašvaldību ieguldījumi. Daļu no pārmērīgā pieauguma aptuveni 1,5 % no IKP apjomā var pamatot, no vienas puses, ar autoceļu būves investīciju iekļaušanu vispārējos valsts izdevumos (4) (1,1 % no IKP), lai gan sākotnēji bija paredzēts, ka šos izdevumus ārpus budžeta uzņemsies VPP (valsts un privātās partnerības), un, no otras puses, ar finanšu nomas ceļā iegādāto militāro gaisa kuģu izmaksām (0,3 % no IKP). Šie tēriņi sākotnēji nebija iekļauti oficiālajā mērķa summā.

(6) Redzot spirālveidīgi pieaugošo budžeta deficītu, pēc aprīlī notikušajām vispārējām vēlēšanām atkal izveidotā valdība jūnijā atcēla neīstenoto piecu gadu nodokļu samazinājuma programmas daļu, citādi budžeta ieņēmumi līdz 2010. gadam būtu turpinājuši samazināties par aptuveni 3 % no IKP, un pieņēma korektīvu fiskālo pasākumu kopumu. Vairākus korektīvos pasākumus, tostarp visus pasākumus, kas attiecas uz budžeta ieņēmumu daļu, jau ir apstiprinājis parlaments. Ar nodokļu palielinājumu, kā arī piemērojot dažus tūlītējus veselības aprūpes tēriņu, gāzes cenu subsīdiju un valsts pārvaldes izdevumu samazinājumus, turklāt pilnīgi atsakoties no vispārējās budžeta rezerves 0,3 % apmērā no IKP, valdība cer 2006. gadā samazināt budžeta deficīta pārtēriņu par 1,5 % no IKP, lai sasniegtu jauno plānoto budžeta deficīta līmeni 10,1 % no IKP. Domājams, ka šie pasākumi atstās ievērojamu ietekmi arī uz turpmākajiem gadiem.

(7) Sakarā ar samazinošo ietekmi, ko rada programmā paredzētie fiskālās korekcijas pasākumi, no kuriem daži kopš 2006. gada jūlija jau ir īstenoti, saskaņā ar programmā izklāstīto makroekonomikas attīstības scenāriju turpmākajos gados ir plānots IKP faktiskā pieauguma kritums no 4,1 % 2006. gadā līdz attiecīgi 2,2 % un 2,6 % 2007. un 2008. gadā. Līdz 2009. gadam pieaugumam no jauna ir jāsasniedz pirmskorekcijas līmenis. Šī virzība atspoguļojas arī netiešajos cikliskajos apstākļos, kas uzrāda negatīvu starpību starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu 2007. un 2008. gadā un ražošanas apjoma atgriešanos tā potenciālajā līmenī līdz 2009. gadam. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju un neizdarot pāragrus secinājumus saistībā ar Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozēm, kopumā šis makroekonomikas attīstības scenārijs šķiet ticams, lai arī tas ir nedaudz optimistisks attiecībā uz 2009. gadu. Programmā paredzētais ievērojamais ārējās bilances uzlabojums šķiet ticams, ņemot vērā gan tiešos, gan netiešos fiskālās korekcijas pasākumu rezultātus. Konkrēti, ir paredzēts, ka tekošā konta deficīts samazināsies no gandrīz 8 % no IKP 2006. gadā līdz mazāk nekā 4 % no IKP 2009. gadā. Ir plānots, ka inflācija pēc 3,5 % līmeņa 2006. gadā sasniegs augstāko līmeni — 6,2 % 2007. gadā un līdz 2009. gadam nokritīsies līdz 3 %. Šo plānoto virzību var pamatot ar 2006. gada vasarā apstiprināto PVN palielinājumu un cenu subsīdiju samazinājumu. Tomēr kopainā inflācija nešķiet pienācīgi novērtēta, neskatoties uz ekonomikas palēninājuma negatīvo ietekmi.

(8) Programmā ir paredzēts pārmērīgo budžeta deficītu novērst līdz 2009. gadam. Lai to panāktu, trijos gados ir paredzēts krasi un jau programmas sākumposmā samazināt deficītu par 6,9 procentu punktiem no IKP, panākot, ka augstais sākotnējais rādītājs 10,1 % no IKP 2006. gadā sarūk līdz 3,2 % no IKP 2009. gadā. Šajā periodā tikpat ievērojami ir jāuzlabo primārās bilances rādītāji. Programmā ir atzīts, ka budžeta deficīta mērķa līmenis 3,2 % no IKP 2009. gadā joprojām pārsniegtu Līgumā noteikto slieksni 3 % no IKP, tomēr pieņemot, ka Padome un Komisija, apsverot iespēju nepiemērot Ungārijai pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, saskaņā ar grozīto Stabilitātes un izaugsmes paktu varētu ņemt vērā daļu no pensiju reformas tīrajām izmaksām (5). Gandrīz puse no deficīta attiecības samazinājuma ir jāsasniedz jau 2007. gadā. Plānoto nominālā budžeta deficīta samazinājumu ir paredzēts panākt, programmas periodā palielinot ieņēmumu attiecību pret IKP par 3 procentu punktiem un samazinot izdevumu attiecību pret IKP par 3,9 procentu punktiem (6). Attiecībā uz ienākumiem jau ir apstiprināti visi pasākumi, kuru rezultātā pieaugs tie budžeta ieņēmumi, kas palielinās programmā paredzēto ieņēmumu attiecību pret IKP. Papildus minētajiem jau apstiprinātajiem izdevumu samazinājumiem Ungārijas iestādes izvirzīto mērķu labā plāno ieviest striktus, uz lielāko daļu izdevumu pozīciju attiecināmus daudzgadu tēriņu griestus un pastiprināt izdevumu kontroli. Šos plānus ir paredzēts iekļaut un precīzi formulēt 2007. gada budžeta likumā, kuru iesniegs parlamentam oktobra beigās. Turklāt programmā ir izklāstītas visaptverošas strukturālas reformas, kam būtu jānodrošina budžeta deficīta mērķu sasniegšana, jo īpaši programmas beigu posmā (piemēram, līdzmaksājumu programmu ieviešana veselības aprūpes sektorā, cenu subsīdiju pārskatīšana un centrālās valsts pārvaldes vienkāršošana).

(9) Saskaņā ar aplēsēm, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija un kopīgi saskaņotā metodika, strukturālajai bilancei (cikliski koriģētās bilances izpratnē, izņemot vienreizējus un citādus pagaidu pasākumus) vajadzētu uzlaboties par vidēji 2 % no IKP gadā, deficītam sarūkot no 9 % no IKP 2006. gadā līdz 3 % 2009. gadā. Programmā ir izvirzīts budžeta stāvokļa vidēja termiņa mērķis (tālāk tekstā “VTM”) kā strukturālais budžeta deficīts robežās no 0,5 % līdz 1 % no IKP, ko nav paredzēts sasniegt programmas periodā. VTM ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā minētajās robežās un atbilstīgi atspoguļo potenciālo ilgtermiņa ražošanas apjoma izaugsmi un valsts parāda attiecību.

(10) Saistībā ar budžeta izpildi var minēt virkni pozitīvu aspektu. Liela daļa no deficīta mazināšanas atbalsta pasākumiem 2006. un 2007. gadam vai nu ir jau apstiprināti, vai arī tos ir paredzēts iekļaut 2007. gada budžetā. Turklāt pēdējos mēnešos valdība ir pieņēmusi lēmumus par plānoto strukturālo reformu īstenošanas pirmajiem soļiem. Vienlaikus Ungārijas iestādes ir nolēmušas uzlabot budžeta procesus, piemērojot pārredzamāku atskaišu sistēmu un, sākot ar 2007. gadu, ieviešot izdevumu kontroles noteikumus un budžeta iestāžu daudzgadu izdevumu plānošanu; programmā iestādes turklāt pauž apņemšanos divreiz gadā atskaitīties Komisijai un Padomei par budžeta pārmaiņām un izpildes noviržu gadījumos informēt par korektīviem pasākumiem. Tomēr pastāv arī vērā ņemami riski. Joprojām nav pilnīgas skaidrības par plānotās izdevumu iesaldēšanas efektīvu nodrošinājumu 2007. un 2008. gadā un par izdevumu pieauguma iegrožošanu jomās, uz kurām iesaldēšana neattiecas. Turklāt, neraugoties uz plānotajiem pasākumiem, budžeta mērķu sasniegšana programmas beigu posmā varētu būt nopietni apdraudēta. Lai gan ar ieņēmumu daļu saistītie makroekonomikas attīstības scenārija riski visā kopumā šķiet līdzsvaroti, ieņēmumu prognozes programmas beigu posmam un jo īpaši 2009. gadam šķiet pārlieku optimistiskas. Turklāt līdzās vājajai izdevumu kontrolei un precīzas informācijas trūkumam par izdevumu kontroles panākšanu nākotnē budžeta procesu vājā institucionālā kontrole paver ceļu uz ievērojamām valsts finanšu rezultātu novirzēm. Tādēļ plānotais budžeta deficīta samazinājums ir atkarīgs no precīzas iecerēto strukturālo reformu īstenošanas un izdevumu kontroles, kas jāpiemēro jau programmas sākumposmā.

Visbeidzot, nevar izslēgt iespēju, ka kopš 2002. gada uzkrāto valsts transporta uzņēmumu parādu, kas sasniedz gandrīz 2 % no IKP, pārņems valdība (ņemot vērā, ka tas ar regulāriem starplaikiem jau ir noticis), ja valsts dzelzceļa uzņēmuma restrukturizācijas un daļējas privatizācijas plāni nedos gaidāmos rezultātus; tas uz laiku iespaidotu budžeta deficītu. Kopumā gan īstermiņā, gan programmas beigu posmā budžeta izpildes rezultāti varētu būt sliktāki nekā paredzēts programmā.

(11) Ņemot vērā izklāstīto riska novērtējumu, plānoto pārmērīga budžeta deficīta stabilu novēršanu līdz 2009. gadam ir iespējams panākt, ja valdība neatkāpjas no izvirzītajiem budžeta mērķiem. Panākumi ir atkarīgi no visu programmā paziņoto un laikposmam no 2006. līdz 2009. gadam paredzēto pasākumu efektīvas īstenošanas, kā arī no papildus precizētām un īstenotām strukturālām reformām un izdevumu kontroles.

(12) Programmā ir paredzēts, ka valsts parāda attiecība pret IKP 2006. gadā ievērojami pieaugs līdz 68,5 % (no 62,3 % 2005. gadā), pārsniedzot Līgumā paredzēto atsauces vērtību 60 % pret IKP. Saskaņā ar programmu parāda attiecība turpinās pieaugt līdz 71,3 % 2007. gadā un līdz 72,3 % 2008. gadā. Domājams, ka šī attiecība sāks mazināties 2009. gadā, noslīdot līdz 70,4 %. Plānotās parāda korekcijas riski galvenokārt saistās ar primārās bilances deficītu, kas var būt lielāks nekā plānots, tostarp tādēļ, ka valsts, iespējams, pārņem valsts transporta uzņēmumu parādus. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, šķiet, ka programmas periodā parāda attiecība pietiekami nesamazināsies un netuvosies atsauces vērtībai.

(13) Šķiet, ka Ungārijas valsts finanšu stabilitāte ir lielā mērā apdraudēta. Ļoti vājais budžeta stāvoklis kopā ar relatīvi augsto un augošo parāda attiecību ievērojami apdraud valsts finanšu stabilitāti arī tad, ja neņem vērā iedzīvotāju novecošanās ilgtermiņa ietekmi uz budžetu. Turklāt iedzīvotāju novecošanās ilgtermiņa ietekme uz budžetu Ungārijā ir krietni lielāka nekā vidēji ES — to ievērojami iespaido būtisks pensiju izdevumu pieaugums, kas ilgtermiņā veido daļu no IKP. Lai mazinātu šos riskus, saskaņā ar plānu ir jāveic plaša valsts finanšu vidēja termiņa konsolidācija, pēcāk jāturpina stiprināt budžeta stāvokli un jārisina ar būtisko pensiju izdevumu pieaugumu saistītās problēmas.

(14) Lai gan 2006. gadā valsts finanšu situācija ir krietni pasliktinājusies, kavējot pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu saskaņā ar korekcijas plānu, programmā paredzētie pasākumi, ja tie tiks pienācīgi konkretizēti un īstenoti, kopumā atbilst integrētajās pamatnostādnēs iekļautajām vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (7). Jo īpaši Ungārija gatavojas efektīvi rīkoties, lai novērstu pārmērīgo budžeta deficītu, un īstenot reformas, lai stiprinātu fiskālo disciplīnu un palielinātu pārredzamību. Šiem pasākumiem vajadzētu arī līdzēt novērst lielo norēķinu konta deficītu. Tomēr, lai nodrošinātu fiskālo stabilitāti, pasākumi ir jāatbalsta ar strukturālām reformām.

(15) Līdz 2006. gada oktobra vidum iesniedzot izpildes ziņojumu saskaņā ar atjaunoto Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju, Ungārijas valdība plāno būtiski pārskatīt 2005. gada oktobra valsts reformu programmā (VRP) iekļautos reformu plānus, lai tie atspoguļotu valdības jauno stratēģiju. Koriģētajā atjauninātajā konverģences programmā ir izklāstīti plāni un pasākumi, kas jāīsteno, lai pārstrukturizētu valsts pārvaldi, veselības aprūpi, pensiju un valsts izglītības sistēmu. Jo īpaši programmā ir paredzēts līdz 2007. gadam īstenot pasākumus, lai samazinātu valsts pārvaldes apjomu un palielinātu tās efektivitāti ar ietaupījumiem uz apjoma rēķina; ieviest subsīdiju līdzekļu pārbaudes; pārstrukturizēt farmācijas nozares subsīdijas un daļēji liberalizēt farmaceitisko līdzekļu tirgu; ieviest veselības aprūpes pakalpojumu kopīgus maksājumus. Turklāt līdz 2007. gadam parlamentā jāiesniedz tiesību aktu grozījumu priekšlikumi par pensijas vecuma palielināšanu un priekšlaicīgas pensionēšanās iespēju samazināšanu, pilnveidojot stimulēšanas programmas un pārskatot invaliditātes pensiju sistēmu; par veselības aprūpes pakalpojumu stingru saistību ar apdrošināšanu un par šo pakalpojumu nodrošinājuma un izmantošanas racionalizēšanu; par valsts izglītības sistēmas pārstrukturizāciju. Šie plāni vēl ir jāpamato. Programma papildina šos plānus, paredzot valsts finanšu sistēmas institucionālo aspektu pilnveidi.

Lielais un pieaugošais budžeta deficīts, kas vērojams Ungārijā pēdējos gados un jo īpaši 2006. gadā, rada lielas bažas un tādēļ nepieciešama steidzama, stingra un noturīga rīcība. Tādēļ ir atzinīgi jāvērtē tas, ka 2006. gada septembra koriģētajā atjauninātajā konverģences programmā Ungārijas iestādes par prioritāti izvirza pārmērīgā deficīta samazinājumu, pieliekot ievērojamas pūles jau programmas sākumposmā, un apņemas divreiz gadā atskaitīties Komisijai un Padomei par sasniegto un pasākumiem, kas palīdz nezaudēt izraudzīto virzienu Ir sperti svarīgi pirmie soļi papildu ieņēmumu nodrošināšanas un izdevumu samazināšanas virzienā, lai sasniegtu jauno 2007. gada deficīta mērķi, un ir paziņots par plāniem, kuros paredz uzlabot izdevumu kontroli un veikt strukturālas reformas, tādējādi atbalstot korekcijas, tomēr joprojām pastāv risks novirzīties no korekcijām gan īstermiņā, gan programmas beigu posmā. Plānotais budžeta deficīta samazinājums ir atkarīgs no precīzas iecerēto strukturālo reformu īstenošanas un izdevumu kontroles nodrošinājuma jau programmas sākumposmā, kā arī no Ungārijas valsts finanšu institucionālās struktūras nostiprināšanas — no visiem aspektiem, kam Ungārijas valdībai saskaņā ar Padomes viedokli vajadzētu veltīt vislielākās pūles.

Vienlaikus saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu Padome ir pieņēmusi Ungārijai adresētu ieteikumu par valsts budžeta bilances lielās nestabilitātes novēršanu.

(1) OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir atrodami tīmekļa vietnē

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

(2) Saskaņā ar Padomes 2006. gada pieprasījumu iesniegtajā koriģētajā atjauninātajā konverģences programmā (tālāk tekstā “programma”) kopumā ir ievērots jaunajā rīcības kodeksā sniegtais stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugs un datu nodrošinājuma prasības. Programmā ir sniegti visi jaunajā rīcības kodeksā paredzētie obligātie dati. Nav sniegti daži fakultatīvi dati. Pārsvarā trūkst datu par kopējiem valsts izdevumiem pa darbības veidiem, valsts parāda dinamiku un valsts finanšu ilgtermiņa stabilitāti.

(3) Ungārija ir nolēmusi turpmāk neizmantot Eurostat2004. gada 23. septembra lēmumā paredzēto iespēju uz pārejas periodu klasificēt pensiju programmas kā kopējā valsts sektora daļu; šis periods jebkurā gadījumā beigsies jau 2007. gada 1. aprīlī. Neiekļaujot pensiju reformas izmaksas, budžeta deficīts 2005. gadā būtu bijis 6,1 % no IKP, bet 2006. gada mērķis būtu 4,7 % no IKP.

(4) Sākotnēji bija paredzēts, ka šos ieguldījumus ārpus budžeta uzņemsies VPP (valsts un privātās partnerības).

(5) Saskaņā ar 1. panta 7. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1056/2005 gadījumos, kad valsts kopējais deficīts “…ir būtiski un pakāpeniski samazinājies un sasniedzis līmeni, kas tuvs salīdzināmajai vērtībai”, Padomei un Komisijai būtu jāņem vērā tādas pensiju reformas regresīvās tīrās izmaksas, kurā ietilpst pilnīgi finansēts pīlārs. Ungārijas gadījumā 2009. gadā tas atbilstu 20 % no pensiju reformas tīrajām izmaksām vai aptuveni 0,3 % no IKP.

(6) Šajā sakarā ir jāievēro, ka kopējo ienākumu un kopējo izdevumu attiecību trajektorijā ir iekļauti plānotie ES pārskaitījumi, kas palielina gan izdevumu, gan ienākumu attiecību par 1,7 procentu punktiem programmas laikā (2009. gadā vien palielinājums sasniedz 1,1 procentu punktu); tādējādi ar pielāgojumiem attiecībā uz pārskaitījumiem, ienākumu attiecība pret IKP palielinās par 1,3 procentu punktiem, savukārt izdevumu attiecība pret IKP samazinās par 5,6 procentu punktiem.

(7) Vispārējās ekonomikas pamatnostādnes 2005. gada jūlijā tika iekļautas integrētajās pamatnostādnēs kā daļa no atjaunotās Lisabonas stratēģijas (OV L 205, 6.8.2005., 28. lpp.).