LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 273/1

EIROPAS KOPIENU GADA PĀRSKATI

2008. FINANŠU GADS

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN KONSOLIDĒTIE PĀRSKATI PAR BUDŽETA IZPILDI

(2009/C 273/01)

SATURS

Konsolidēto pārskatu piezīme

ES budžeta izpilde un uzskaite

I DAĻA – Eiropas Kopienu konsolidētie finanšu pārskati un paskaidrojumi

A. Bilance

B. Saimnieciskā rezultāta pārskats

C. Naudas plūsmas tabula

D. Pārskats par neto aktīvu pārmaiņām

E. Finanšu pārskatu paskaidrojumi

II DAĻA – Konsolidētie pārskati par Eiropas Kopienu budžeta izpildi un paskaidrojumi

A IEDAĻA – Konsolidētie pārskati par budžeta izpildi*

B IEDAĻA – Paskaidrojumi attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem par budžeta izpildi

KONSOLIDĒTO PĀRSKATU PIEZĪME

Eiropas Kopienu 2008. gada konsolidētie pārskati sagatavoti, pamatojoties uz citu iestāžu un struktūru sniegto informāciju atbilstoši 129. panta 2. punktam Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam. Ar šo paziņoju, ka tie sagatavoti atbilstoši Finanšu regulas VII sadaļas prasībām un saskaņā ar finanšu pārskatu pielikumā izklāstītajiem grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm.

Esmu saņēmis visu informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu pārskatus, kuros atspoguļoti Eiropas Kopienu aktīvi un saistības, kā arī budžeta izpilde, no minēto iestāžu un struktūru grāmatvežiem, kas apliecinājuši informācijas ticamību.

Ar šo apliecinu, ka, pamatojoties uz šo informāciju un pārbaudēm, kuras uzskatīju par nepieciešamām, lai apstiprinātu Eiropas Komisijas pārskatus, man ir pietiekama pārliecība, ka pārskati visos būtiskajos aspektos sniedz patiesu un skaidru priekšstatu par Eiropas Kopienu finanšu stāvokli.

Eiropas Komisijas grāmatvedis Ph. TAVERNE

ES BUDŽETA IZPILDE UN UZSKAITE

1. GADA BUDŽETA SAGATAVOŠANA

ES budžets finansē dažādus politikas virzienus un programmas visā Eiropas Savienībā. Atbilstoši dalībvalstu noteiktajām prioritātēm Komisija īsteno konkrētas programmas, darbības un projektus attiecīgajās jomās. To tēmas var būt visplašākās – no atbalsta izglītības projektiem, kas veicina studentu un pasniedzēju mobilitāti, līdz pat projektiem, kas palīdz nodrošināt labākus darba apstākļus strādājošiem ES, un projektiem, kas vērsti uz ārējo robežu kontroles uzlabošanu.

Gandrīz 94 % ES budžeta tiek tērēti tādu ES politikas virzienu un darbību finansēšanai, par kurām vienojušās visas dalībvalstis. Gada budžeta un ES politikas virzienu tiešu sasaisti nodrošina budžeta līdzekļu sadale pēc darbības jomām. Klasifikācija budžeta līdzekļu sadalei pēc darbības jomām, ko pirmo reizi ieviesa 2004. gada budžetā, ļauj skaidri noteikt Eiropas Savienības politikas jomas un kopējo līdzekļu daudzumu, kāds atvēlēts katrai no šīm jomām.

31 politikas joma sadalīta aptuveni 200 darbībās, no kurām vairāk kā 110 ietver darbības budžeta pozīcijas un tādējādi ir atspoguļotas budžeta klasifikācijā kā budžeta nodaļas. Šīs politikas jomas galvenokārt vērstas uz darbību, jo to pamatdarbību mērķis ir palīdzēt līdzekļu saņēmējiem – trešām personām to attiecīgās darbības jomās. Tomēr citas politikas jomas, piemēram, “Koordinācija un juridiskās konsultācijas” un “Budžets”, ir horizontālas un nodrošina pienācīgu Komisijas darbību. Dalījums darbībās nodrošina vienotu konceptuālo ietvaru prioritāšu noteikšanai, plānošanai, budžeta sagatavošanai, uzraudzībai un pārskatu sagatavošanai, un tā galvenais mērķis ir veicināt efektīvu, ekonomisku un racionālu līdzekļu izlietošanu.

Budžeta projekta pieņemšanas iekšējā kārtība sākas ar to, ka Komisija sagatavo budžetu. Pēc tam tas tiek nodots Padomei, kas, ja uzskata par nepieciešamu, var veikt budžeta grozījumus. Tālāk aktualizētais budžets nonāk Eiropas Parlamentā, kas arī var ierosināt grozījumus, kā arī apstiprināt vai noraidīt kārtējā budžeta projektu. Kad saskaņoti visi grozījumi un precizējumi (tostarp Komisija vajadzības gadījumā sagatavojusi pilnībā jaunu budžeta projektu), decembra vidū budžetu pieņem Parlaments. Parlamenta priekšsēdētājs izsludina budžeta pieņemšanu, un var sākties tā izpilde.

2. KĀ EK SAŅEM FINANSĒJUMU?

EK ir pieejams divu galveno kategoriju finansējums: pašu resursu ieņēmumi un citi ieņēmumi.

2.1. Pašu resursu ieņēmumi un debitoru parādi

Pašu resursu ieņēmumus ES uzkrāj automātiski, lai finansētu tās budžetu, un nav nepieciešams vēlāks valstu iestāžu lēmums (2008. gadā – 92 % no kopējiem ieņēmumiem). Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Pašu resursu kopsumma nedrīkst pārsniegt 1,24 % no ES nacionālā kopienākuma (NKI). Pašu resursus var iedalīt šādās kategorijās:

(1) Tradicionālie pašu resursi (TPR), ko veido muitas nodokļi, lauksaimniecības nodevas un cukura nodevas. Šos pašu resursus no uzņēmējiem ES vārdā iekasē dalībvalstis. Tomēr dalībvalstis patur 25 % kā kompensāciju par iekasēšanas izmaksām. Muitas nodokļus un lauksaimniecības nodevas piemēro preču importam no trešām valstīm atbilstoši likmēm, kuru pamatā ir kopējais muitas tarifs. Cukura nodevas maksā cukura ražotāji, lai finansētu cukura eksporta kompensācijas. TPR parasti veido ap 15 % no pašu resursu ieņēmumu kopapjoma.

(2) Pašu resursus, kuru pamatā ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), maksā no dalībvalstu PVN bāzes, kas šiem mērķiem saskaņota atbilstoši Kopienas noteikumiem. Katras dalībvalsts saskaņotajai bāzei piemēro vienādu procentu. Tomēr izmantojamā PVN bāze nedrīkst pārsniegt 50 % no katras dalībvalsts NKI. PVN resursi parasti veido ap 15 % pašu resursu ieņēmumu.

(3) Resursus, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums (NKI), izmanto, lai līdzsvarotu budžeta ieņēmumus un izdevumus, t. i., finansētu to budžeta daļu, ko nesedz citi ieņēmumu avoti. Katras dalībvalsts NKI tiek piemērots vienāds procents, kas noteikts atbilstoši Kopienas noteikumiem. NKI resursi parasti veido ap 70 % pašu resursu ieņēmumu.

Saistībā ar šo summu maksāšanu atsevišķos kontos uzskaita tradicionālos pašu resursus, ko saskaņā ar Regulas Nr. 1150/2000 6. panta 3. punkta b) apakšpunktu noteikušas dalībvalstis, bet kas vēl nav pieejami Kopienām, jo vēl nav atgūti vai garantēti, vai tāpēc, ka ir apstrīdēti. Katra dalībvalsts nosūta Komisijai minēto kontu ceturkšņa pārskatu, par katru resursu veidu sniedzot šādas ziņas:

— iepriekšējā ceturkšņa nesamaksātais atlikums,

— attiecīgajā ceturksnī atgūtās summas,

— attiecīgajā ceturksnī izdarītie bāzes labojumi (korekcijas/anulējumi),

— norakstītās summas,

— attiecīgā ceturkšņa beigās atgūstamo līdzekļu atlikums.

Tiklīdz atsevišķajā kontā uzskaitītie tradicionālie pašu resursi atgūti, tiem jākļūst pieejamiem Komisijai vēlākais pirmajā darba dienā pēc 19. datuma otrajā mēnesī, kas seko pēc mēneša, kurā prasījumi tika atgūti.

Lai atspoguļotu situācijas, kad reāla līdzekļu atgūšana ir maz ticama, jāveic atsevišķajā kontā uzskaitīto prasījumu norakstīšana. Norakstīšanu veic, pamatojoties uz dalībvalstu novērtējumiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 4. punkta b) apakšpunktu, kurā ir noteikts, ka “dalībvalstis līdz ar konkrēta gada pēdējo ceturkšņa pārskatu sūta tāmi par to prasījumu kopsummu, kas tā gada 31. decembrī ierakstīti atsevišķā kontā un kurus nav paredzams atgūt”.

Pamatojoties uz dalībvalstu novērtējumiem, norakstījuma summu atskaita no posteņa “no dalībvalstīm saņemamie debitoru parādi” bilances aktīvu daļā. Tomēr tas nenozīmē, ka Komisija atsakās no tiesībām atgūt šīs vērtības korekcijas summas. Pat tad, ja atgūšanas iespēja ir ļoti neliela (pat praktiski neiespējama), tas nebūt nenozīmē, ka Kopienu budžets zaudējis attiecīgās summas kā tradicionālos pašu resursus. Neatgūtie prasījumi ir zaudēti tikai tad, ja dalībvalsts izmantojusi visus līdzekļus, kas tai jāpielieto, lai nodrošinātu atgūšanu. Ja dalībvalsts to nedara, tā kļūst finansiāli atbildīga, un saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 17. panta 2. punktu tai attiecīgā summa jāiemaksā Kopienu budžetā.

2.2. Citi ieņēmumi

Citi ieņēmumi no Eiropas Kopienu darbībām veido aptuveni 8 % no kopējiem ieņēmumiem. Tās ir, piemēram, soda naudas par konkurences noteikumu pārkāpšanu, iekasēšanas rīkojumi no privātā un valsts sektora parādniekiem saistībā ar Kopienas projektu vadību (kā iepriekš minētajā piemērā). Šajā kategorijā ietilpst arī Eiropas Kopienu Tiesas piespriestie soda maksājumi no dalībvalstīm, kas nepilda kādu konkrētu spriedumu. Katru gadu Komisija vada simtiem tūkstošu projektu, un gadā tai nākas izdot ap 12 000 iekasēšanas rīkojumu. Par jebkuru laikā nenomaksātu parādu tiek aprēķināti soda procenti. Ja nav nomaksāts kādas trešās personas, kas nav dalībvalsts, parāds, Komisijas (un Padomes) lēmumi, kas uzliek maksāšanas pienākumu, izpildāmi tieši un atbilstoši spēkā esošajai civilprocesa kārtībai teritorijā, kurā jāveic lēmuma izpilde. Parādniekiem, kuri nepilda saistības, piemēro parādu iekasēšanas procedūras, ko veic Juridiskais dienests, izmantojot ārējas juridiskās firmas.

3. KĀ PĀRVALDA UN TĒRĒ KOPIENAS BUDŽETU

3.1. Primārie darbības izdevumi

Eiropas Kopienu darbības izdevumos ir ietvertas finanšu shēmas dažādās izdevumu kategorijas, un tiem ir dažādas formas atkarībā no tā, kā izmaksā naudu un kā to pārvalda. Saskaņā ar Finanšu regulu Komisija veic vispārējā budžeta izpildi, izmantojot šādas metodes:

Tieša centralizēta pārvaldība: tas ir gadījumos, kad budžetu tieši izpilda Komisijas dienesti.

Netieša centralizēta pārvaldība: tas attiecas uz gadījumiem, kad Komisija uztic budžeta izpildes uzdevumus Kopienas tiesību aktos vai valstu tiesību aktos paredzētajām struktūrām, piemēram, publisko tiesību Kopienas aģentūrām vai struktūrām, kuras pilda publisko pasūtījumu.

Decentralizēta pārvaldība: tie ir gadījumi, kad Komisija deleģē konkrētus budžeta izpildes uzdevumus trešām valstīm.

Dalīta pārvaldība: saskaņā ar šo pārvaldības metodi budžeta izpildes uzdevumi tiek deleģēti dalībvalstīm. Uz lielāko daļu izdevumu, šogad 82 miljardiem euro (2007. gadā – 90 miljardiem euro), attiecas “Dalīta pārvaldība”, kas paredz deleģēt dalībvalstīm uzdevumus, kas skar tādas jomas kā lauksaimniecības izdevumi un strukturālie pasākumi.

Kopēja pārvaldība: saskaņā ar šo metodi Komisija uztic noteiktus izpildes uzdevumus starptautiskai organizācijai.

3.2. Dažādi finanšu dalībnieki

Komisāru kolēģija uzņemas kolektīvu politisko atbildību, bet praksē pati neizmanto tai piešķirtās budžeta izpildes pilnvaras. Katru gadu tā deleģē šos uzdevumus atsevišķiem ierēdņiem, kas atskaitās kolēģijai un ievēro Finanšu regulu un Civildienesta noteikumus. Attiecīgo personālu – parasti ģenerāldirektorus un dienestu vadītājus – sauc par “deleģētajiem kredītrīkotājiem”. Tie, savukārt, var deleģēt budžeta izpildes uzdevumus tālāk “pastarpināti deleģētajiem kredītrīkotājiem”.

Kredītrīkotāji atbild par vadības procesu kopumā, nosakot, kas jādara, lai sasniegtu iestādes izvirzītos politiskos mērķus, kā arī vadot uzsāktās darbības gan no darbības, gan budžeta aspekta, tostarp parakstot juridiskas saistības, veicot izpildes uzraudzību, veicot maksājumus un vajadzības gadījumā pat līdzekļu atgūšanu. Kredītrīkotājiem jānodrošina arī novērtējumu veikšana, lai analizētu sagatavoto priekšlikumu dzīvotspēju (ex ante novērtējums) un nodrošinātu jau uzsākto programmu panākumus un rentabilitāti (starpposma un ex post novērtējums). Šo novērtējumu rezultātus izmanto, lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas procesu un veicinātu Kopienas intervences pārredzamību, atbildību un rentabilitāti.

Katrā ģenerāldirektorātā pareizas finanšu pārvaldības principa ievērošanu un pienācīgu atbildību nodrošina vadības kontroles (veic kredītrīkotāji) atdalīšana no iekšējās revīzijas un atbilstības kontrole, izmantojot skaidri noteiktus iekšējās kontroles standartus (kuru pamatā ir COSO starptautiskie standarti), ex ante un ex post kontroles, neatkarīga iekšējā revīzija, balstoties uz riska novērtējumiem, kā arī regulāri darba ziņojumi attiecīgajiem komisāriem.

Grāmatvedis izpilda kredītrīkotāju sagatavotos maksājuma un iekasēšanas rīkojumus un atbild par finanšu līdzekļu pārvaldību, grāmatvedības noteikumu un metožu noteikšanu, grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu, grāmatvedības uzskaites veikšanu un iestādes gada pārskatu sagatavošanu, kā arī par šādu pārskatu konsolidēšanu ar citu konsolidēto struktūru pārskatiem. Turklāt grāmatvedim jāparaksta pārskati, apliecinot, ka tie sniedz patiesu un skaidru priekšstatu par finanšu stāvokli.

Iekšējo revidentu, kurš šaurākā šā jēdziena izpratnē nav uzskatāms par finanšu dalībnieku, ieceļ iestāde vai struktūra, lai pārliecinātos par budžeta izpildes sistēmu un procedūru pienācīgu darbību un konsultētu iestādi riska pārvaldības jautājumos. Iekšējais revidents sagatavo neatkarīgus atzinumus par vadības un kontroles sistēmu kvalitāti, kā arī sniedz ieteikumus par to, kā uzlabot darbības procedūras un veicināt pareizu finanšu pārvaldību.

3.3. ES budžeta izlietojuma saistību uzņemšanās

Pēc budžeta apstiprināšanas Budžeta ģenerāldirektorāts, izmantojot Komisijas grāmatvedības sistēmu, nodrošina līdzekļu pieejamību dažādiem Komisijas dienestiem, iestādēm un citām struktūrām atbilstoši to politiskajai atbildībai un saskaņā ar sistēmu, ko sauc par budžeta līdzekļu sadali pēc darbības jomām. Piemēram, Komisija deleģē atbildību par to budžeta pozīciju pārvaldību, kas saistītas ar vidi, Vides ģenerāldirektorāta vadītājam jeb ģenerāldirektoram, kurš šajā kontekstā kļūst par attiecīgās budžeta pozīcijas deleģēto kredītrīkotāju.

Lai varētu uzņemties juridiskas saistības, iesaistot trešās personas (piemēram, parakstīt līgumu vai dotācijas nolīgumu), gada budžetā jāparedz budžeta pozīcija attiecīgās darbības veikšanai. Attiecīgajā budžeta pozīcijā jābūt arī pieejamiem pietiekamiem līdzekļiem izdevumu segšanai. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, nepieciešamie līdzekļi jārezervē budžetā, uzņemoties budžeta saistības grāmatvedības sistēmā.

Kad par projektu atbildīgā persona, ko dēvē par iniciatoru, uzņēmusies budžeta saistības, tālākajā virzībā jāizmanto iepriekš noteikta kārtība vai “finanšu ķēde”, t. i., papīra vai elektronisku dokumentu veidā veikta aprite, kurā iesaistīti vismaz divi cilvēki (t. s. “četru acu princips”) – iniciators un pārbaudītājs. Izveidotās finanšu ķēdes nodrošina finanšu un darbības pārbaudes veikšanu, pirms saistības apstiprina atbildīgais kredītrīkotājs.

Kopienas budžeta līdzekļu tērēšana nav atļauta, pirms Komisija vai cita EK struktūra un iespējamais Kopienas naudas līdzekļu saņēmējs uzņemas rakstiskas juridiskas saistības. Centralizētā tiešās pārvaldības sistēmā šādas juridiskas saistības noformē vai nu kā līgumu ar darbuzņēmēju, vai kā dotācijas nolīgumu ar saņēmēju.

Pēc apstiprināšanas budžeta saistības reģistrē budžeta grāmatvedības sistēmā, un apropriācijas atbilstoši iztērē. Tas tomēr neietekmē vispārējos kontus (jeb virsgrāmatu), jo nekādi izdevumi pagaidām nav radušies. Tas ir tāpēc, ka Eiropas Kopienu grāmatvedības sistēmu veido divi atsevišķi, tomēr savstarpēji saistīti elementi:

(a) budžeta konti, kas satur detalizētu informāciju par budžeta izpildi; un

(b) vispārējie konti, ko izmanto, lai sagatavotu bilanci un saimnieciskā rezultāta pārskatu.

Budžeta konti atspoguļo ikdienā uzņemtās saistības un veiktos maksājumus ap 1 150 budžeta pozīcijās. To pamatā ir modificēts naudas plūsmas grāmatvedības princips, saskaņā ar kuru izdevumus vai ienākumus reģistrē kontos tikai tad, kad attiecībā uz naudas līdzekļiem ir uzņemtas saistības, tie ir izmaksāti vai saņemti. Šāda veida grāmatvedības uzskaite raksturīga publiskajam sektoram, kur vēsturiski galvenā uzmanība parasti tikusi pievērsta budžetam un tā izpildei. Katru mēnesi Komisija Europa tīmekļa vietnē publicē sīku skaitlisko informāciju par budžeta izpildes pašreizējo stāvokli (tēriņiem). Skaitliskie dati tiek sniegti finanšu shēmas izdevumu kategoriju un politikas jomu dalījumā.

Vispārējos kontos (jeb virsgrāmatā) izmanto divkāršā ieraksta grāmatvedības metodi, lai atspoguļotu visus finanšu gada izdevumus un ieņēmumus, tādējādi atspoguļojot saimniecisko rezultātu, un lai aktīvu un saistību bilances veidā parādītu, kāds ir EK finanšu stāvoklis dotā gada 31. decembrī.

3.4. Maksājuma veikšana

3.4.1. Vispārīgie noteikumi

Maksājumu nav iespējams veikt, ja vien budžeta saistības jau nav apstiprinājis kredītrīkotājs, kurš veic attiecīgo darbību. Veicot maksājumu, obligāti jāievēro darba plūsma, kas līdzinās plūsmai, kura noteikta, uzņemoties budžeta saistības. To veic grāmatvedības sistēmā, paralēli nodrošinot maksājuma izsekojamību papīra vai elektronisko dokumentu veidā. Procesu atkal uzsāk iniciators un noslēgumā apstiprina pastarpināti deleģētais kredītrīkotājs. Kad maksājums apstiprināts, automātiski atjaunojas informācija gan budžeta, gan vispārējos kontos.

Nākamais solis pēc maksājuma apstiprināšanas grāmatvedības sistēmā ir veikt pārvedumu uz saņēmēja kontu. Komisija gandrīz visus maksājumus veic ar bankas pārvedumu palīdzību, izmantojot, piemēram, Budžeta ģenerāldirektorāta Kases departamentu. Tai ir atvērti bankas konti dalībvalstu valsts kasēs, centrālajās bankās un komercbankās.

Komisija veic vairāk nekā miljons maksājumu gadā. Komisija ir SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication; Vispasaules Starpbanku finanšu telekomunikāciju sabiedrība) dalībniece. Katru dienu tiek veikts vismaz viens maksājumu cikls (tā uzsākšanu kontrolē Budžeta ģenerāldirektorāta Kases departaments), kurā, pamatojoties uz apstiprinātajiem maksājuma uzdevumiem, tiek sagatavoti maksājuma rīkojumi, kas automātiski tiek nosūtīti Komisijas bankām, lai veiktu maksājumus norādītajiem saņēmējiem.

3.4.2. Priekšfinansējums

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma līgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu izmanto paredzētajam mērķim līgumā noteiktajā periodā vai atmaksā, – ja saņēmējam nav attiecināmo izdevumu, tam minētais priekšfinansējums jāatdod Eiropas Kopienām. Tādējādi saņemtais priekšfinansējums nav galīgie izdevumi, kamēr nav izpildīti līguma attiecīgie noteikumi, tāpēc to reģistrē bilances aktīvos, veicot sākotnējo maksājumu. Priekšfinansējuma aktīva summu (pilnīgi vai daļēji) samazina, apstiprinot attiecināmās izmaksas un atmaksātās summas. Kad Kopienas pēc saņemtā izmaksu pieprasījuma (skatīt tālāk) atbilstības analīzes ir pilnībā vai daļēji apstiprinājušas priekšfinansējuma summu, attiecināmo izdevumu apstiprināto summu izņem no bilances un atspoguļo kā izdevumus saimnieciskā rezultāta pārskatā. Tādējādi var pilnībā vai daļēji dzēst priekšfinansējuma summu.

Priekšfinansējumu novērtē atbilstoši tā atgūstamajai vērtībai, ņemot vērā, vai saistībā ar priekšfinansējumu ir izsniegta attiecīga garantija. Paredzamo neatgūstamo priekšfinansējumu saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīst par izdevumiem, bet bilancē – par priekšfinansējuma uzskaites vērtības samazinājumu. Parasti par izmaksāto priekšfinansējumu saņem procentus, izņemot summas, kas maksātas dalībvalstīm vai kā pirmspievienošanās atbalsts. Īpašumtiesības uz šiem procentiem nosaka atbilstīgi divām priekšfinansējuma kategorijām – Eiropas Kopienu un trešo personu priekšfinansējums. Atšķirība starp šīm divām kategorijām ir tāda, ka “Eiropas Kopienu” priekšfinansējuma nopelnītie procenti ir Kopienu īpašums un tādējādi tie jāatdod Kopienām, bet “trešo personu” priekšfinansējuma nopelnītie procenti ir saņēmēja īpašums.

3.4.3. Izmaksu pieprasījumi un izdevumu attiecināmība

Kādu laiku pēc priekšfinansējuma maksājuma veikšanas attiecīgā EK struktūra saņems izmaksu pieprasījumu, kas pamato, ka saņēmējs iztērējis priekšfinansējuma summu atbilstoši līgumam. Šo izmaksu pieprasījumu nosūtīšanas biežums gadā mainās atkarībā no finansējamā pasākuma veida un līguma noteikumiem, turklāt nav noteikts, ka tie jāsaņem gada beigās.

Saņemtos izmaksu pārskatus nekavējoties reģistrē grāmatvedības sistēmā kā īstermiņa kreditoru parādu ar pretējo ierakstu “Parādi, kuriem jāveic attiecināmības pārbaude” un “1. soļa rēķins”. Šajā posmā izdevumus vēl neatzīst. Izdevumus atzīst vispārējos kontos tikai pēc “izdevumus radoša notikuma”, t. i., pēc izmaksu pieprasījuma apstiprināšanas. Termiņš saņemta rēķina apmaksai sākas no saņemtā pieļaujamā maksājuma pieprasījuma reģistrācijas datuma. Pārliecinājies par pieprasījuma attiecināmību, tiek veikts grāmatvedības ieraksts, reģistrējot attiecināmās summas saimnieciskā rezultāta pārskatā kā izdevumus (“2. soļa rēķins”). Pieejamo priekšfinansējuma un kreditoru parādu atlikumu tad samazina par apstiprināto summu. Tas neietekmē budžeta kontus, jo sākotnējais maksājums jau ir reģistrēts.

3.4.4. Turpmāko summu maksājumi

Ja pieprasījumā iekļauta un apstiprināta summa, kas pārsniedz sākotnējo maksājumu, vai ja atbilstoši līgumam jāveic otrais vai galīgais maksājums, saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem sagatavo jaunu maksājuma pieprasījumu. Galīgo apstiprinājumu pirms maksājuma veikšanas dod deleģētais kredītrīkotājs. Attiecināmības kritēriji noteikti pamatdokumentā, uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, citos dotāciju saņēmējiem domātos informatīvos dokumentos un/vai dotāciju nolīgumu pantos. Pēc analīzes attiecināmos izdevumus reģistrē izmaksās un informē saņēmēju par neattiecināmām summām, ja tādas konstatētas. Summas kontā “Parādi, kuriem jāveic attiecināmības pārbaude” tādējādi atspoguļo saņemtos izmaksu pieprasījumus, kuru attiecināmība vēl nav pārbaudīta, un notikums, kas rada izdevumus, vēl nav noticis.

3.4.5. Grāmatvedības uzskaite gada beigās (periodizācija)

Gada beigās pieejamās priekšfinansējuma summas novērtē sākotnējā(s) summā(s), atskaitot atmaksātās summas, dzēstās attiecināmās summas, novērtētās attiecināmās summas, kas gada beigās vēl nav dzēstas, un vērtības samazinājumus.

Gada beigās vēl nesaņemtos izmaksu pieprasījumus ņem vērā gada beigu grāmatvedības periodizācijas procedūrā. Jo īpaši jāveic novērtējums par Kopienu līdzekļu saņēmēju attiecināmajiem izdevumiem, par kuriem EK vēl nav ziņots. Atkarībā no darbības veida un pieejamās informācijas izmanto dažādas metodes, lai pēc iespējas labāk novērtētu šīs summas. Saskaņā ar šiem periodizācijas ierakstiem novērtētās attiecināmās summas reģistrē kā uzkrātās maksas, bet aplēstās neattiecināmās summas paliek atklātas “Parādi, kuriem jāveic attiecināmības pārbaude” kontos. Šīs summas parāda īstermiņa saistībās, lai neuzrādītu nepamatoti lielus aktīvus un saistības.

3.5. Nepamatoti veikto maksājumu atgūšana

Attiecīgie EK dienesti pārbauda no budžeta apmaksājamo izdevumu attiecināmību, bet dalītas pārvaldības gadījumā to veic dalībvalstis, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kā noteikts piemērojamos noteikumos vai katra dotācijas nolīguma noteikumos. Lai optimizētu kontroles sistēmu izmaksu un ieguvumu attiecību, apliecinošo dokumentu pārbaudes galīgiem maksājumu pieprasījumiem parasti ir pamatīgākas nekā starpposma pieprasījumiem, tādējādi tās var atklāt kļūdas starpposma maksājumos, ko labo, koriģējot galīgo maksājumu. Turklāt EK un/vai dalībvalstij ir tiesības pārbaudīt apliecinošo dokumentu atbilstību, veicot pārbaudes finansēto pasākumu īstenošanas laikā un/vai ex post pārbaudes maksājuma pieprasītāja projekta īstenošanas vietās. Īstenošanas periodā konstatētās kļūdas var labot, koriģējot nākamos pieprasījumus. Par ex post pārbaudēs konstatētām kļūdām sagatavo iekasēšanas rīkojumu. Sīkāku informāciju par šo jautājumu skatīt arī 6. paskaidrojumā.

4. GADA BEIGU PĀRSKATI

4.1. Gada pārskati

Kredītrīkotājs atbild par gada pārskatu sagatavošanu un nodrošina, lai tie sniegtu skaidru un patiesu priekšstatu par ES finanšu stāvokli. Gada pārskati ietver finanšu pārskatus un pārskatus par budžeta izpildi. Tos pieņem Komisija, pēc tam tie tiek iesniegti Revīzijas palātā revīzijas veikšanai un visbeidzot nonāk Padomē un Parlamentā, kam jāpieņem lēmums par izpildes apstiprināšanu.

4.2. Gada darbības pārskati

Katram kredītrīkotājam jāgatavo gada darbības pārskats par tā pārziņā esošajām darbībām. Šajā pārskatā kredītrīkotājs atskaitās par politikas rezultātiem un nodrošina pietiekamu pārliecību, ka viņa pārskatā minētajām darbībām piešķirtie resursi izmantoti paredzētajiem mērķiem saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem un ka izveidotās kontroles procedūras pietiekami garantē pamatā esošo darījumu likumību un pareizību.

5. REVĪZIJA UN IZPILDES APSTIPRINĀJUMS

5.1. Revīzija

ES gada pārskatus un resursu pārvaldību pārrauga tās ārējais revidents – Eiropas Revīzijas palāta, kas sagatavo gada ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam. Palātas galvenais uzdevums ir veikt Eiropas Kopienu gada pārskatu ārēju un neatkarīgu revīziju. Savas darbības ietvaros Revīzijas palāta sagatavo:

(1) gada ziņojumu par darbībām, kas finansētas no vispārējā budžeta, sīki izklāstot savus novērojumus par gada pārskatiem un to pamatā esošajiem darījumiem;

(2) pamatojoties uz veikto revīziju gada pārskatā ticamības deklarācijas veidā iekļautu atzinumu par i) pārskatu ticamību un ii) pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, aptverot gan no nodokļu maksātājiem iekasētos ieņēmumus, gan līdzekļu galasaņēmējiem veiktos maksājumus;

(3) īpašos ziņojumus, kuros izklāstīti konkrētās vadības jomās veikto revīziju konstatējumi.

Revīzijas palātai ir piekļuves tiesības visiem dokumentiem, kas nepieciešami revīzijas veikšanai. Palāta veic revīziju visās EK darbības jomās, līdz pat atsevišķu darījumu un maksājumu likumības un pareizības pārbaudei. Tā veic arī pašu gada pārskatu revīziju, vajadzības gadījumā pārbaudot arī atsevišķus bilances un saimnieciskā rezultāta pārskatus, kā arī finanšu pārskatu kopējo noformējumu. Tādējādi Palāta var sniegt atzinumu ne tikai par atspoguļotajiem skaitļiem, bet arī par izveidoto sistēmu un kontroles mehānismiem.

5.2. Izpildes apstiprinājums

Galīgais kontroles mehānisms ir konkrētā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājums. EK izpildes apstiprinājuma lēmumu pieņemt tiesīgs ir Eiropas Parlaments. Tas nozīmē, ka pēc revīzijas veikšanas un gada pārskatu galīgās noformēšanas Padomei jāsniedz attiecīgs ieteikums, bet Parlamentam pēc tam jāpieņem lēmums, vai apstiprināt to, ka Komisija un citas EK struktūras ir izpildījušas iepriekšējā finanšu gada Kopienu budžetu. Šā lēmuma pamatā ir Revīzijas palātas veiktā gada pārskata pārbaude un tās gada ziņojums, kurā ietilpst oficiālā ticamības deklarācija, kā arī Komisijas atbildes un Komisijai uzdotie jautājumi un papildu informācijas pieprasījumi.

Izpildes apstiprinājums atspoguļo budžeta izpildes ārējās kontroles politisko aspektu, un tas ir lēmums, ar kuru Eiropas Parlaments atbilstoši Padomes ieteikumam “atbrīvo” Komisiju no atbildības par dotā budžeta pārvaldību, noslēdzot attiecīgo budžetu. Šai izpildes apstiprinājuma procedūrai var būt trīs iznākumi – izpildes apstiprinājuma piešķiršana, atlikšana vai noraidīšana. Piešķirot apstiprinājumu, Parlaments var uzsvērt novērojumus, ko tas uzskata par svarīgiem, bieži vien sniedzot priekšlikumus par darbībām, kas Komisijai attiecīgajos jautājumos būtu jāveic. Komisija apraksta veiktos pasākumus turpmākā ziņojumā un rīcības plānā, ko tā nosūta Parlamentam un Padomei.

I DAĻA

EIROPAS KOPIENU KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN PASKAIDROJUMI

SATURS

A. Bilance

B. Saimnieciskā rezultāta pārskats

C. Naudas plūsmas tabula

D. Pārskats par neto aktīvu pārmaiņām

E. Finanšu pārskatu paskaidrojumi

1. Nozīmīga grāmatvedības politika

2. Bilances paskaidrojumi

3. Saimnieciskā rezultāta pārskata paskaidrojumi

4. Naudas plūsmas tabulas paskaidrojumi

5. Ārpusbilances informācija

6. Nepamatotu maksājumu atgūšana

7. Finanšu riska pārvaldība

8. Informācijas atklāšana par saistītām pusēm

9. Notikumi pēc bilances datuma

10. Konsolidētās iestādes

11. Nekonsolidētās iestādes

A. BILANCE

Miljonos EUR Paskaidrojums 31.12.2008. 31.12.2007. ILGTERMIŅA AKTĪVI Nemateriālie aktīvi 2.1 56 44 Pamatlīdzekļi 2.2 4 881 4 523 Ilgtermiņa ieguldījumi 2.3 2 078 1 973 Aizdevumi 2.4 3 565 1 806 Ilgtermiņa priekšfinansējums 2.5 29 023 14 015 Ilgtermiņa debitoru parādi 2.6 45 127 39 648 22 488 APGROZĀMIE LĪDZEKĻI Krājumi 2.7 85 88 Īstermiņa ieguldījumi 2.8 1 553 1 420 Īstermiņa priekšfinansējums 2.9 10 262 20 583 Īstermiņa debitoru parādi 2.10 11 920 12 051 Nauda un tās ekvivalenti 2.11 23 724 18 756 47 544 52 898 Kopā aktīvi 87 192 75 386 ILGTERMIŅA SAISTĪBAS Pabalsti darbiniekiem 2.12 (37 556) (33 480) Ilgtermiņa uzkrājumi 2.13 (1 341) (1 079) Ilgtermiņa finanšu saistības 2.14 (3 349) (1 574) Pārējās ilgtermiņa saistības 2.15 (2 226) (1 989) (44 472) (38 122) ĪSTERMIŅA SAISTĪBAS Īstermiņa uzkrājumi 2.16 (348) (369) Īstermiņa finanšu saistības 2.17 (119) (135) Kreditoru parādi 2.18 (89 677) (95 380) (90 144) (95 884) Kopā saistības (134 616) (134 006) Neto aktīvi (47 424) (58 620) Rezerves 2.19 3 115 2 806 No dalībvalstīm saņemamās summas 2.20 Pabalsti darbiniekiem (1) (37 556) (33 480) Citas summas (2) (12 983) (27 946) NETO AKTĪVI (47 424) (58 620)

B. SAIMNIECISKĀ REZULTĀTA PĀRSKATS

Miljonos EUR Paskaidrojums 2008. 2007. PAMATDARBĪBAS IEŅĒMUMI Pašu resursi un iemaksas 3.1 112 713 112 084 Pārējie pamatdarbības ieņēmumi 3.2 9 731 9 080 122 444 121 164 PAMATDARBĪBAS IZDEVUMI Administratīvie izdevumi 3.3 (7 720) (7 120) Pamatdarbības izdevumi 3.4 (97 214) (104 682) (104 934) (111 802) PĀRPALIKUMS NO PAMATDARBĪBAS 17 510 9 362 Finanšu ieņēmumi 3.5 698 674 Finanšu izdevumi 3.6 (467) (354) Darbinieku pabalstu saistību pārmaiņas 2.12 (5 009) (2 207) Asociēto iestāžu un kopuzņēmumu tīrā deficīta daļa 3.7 (46) (13) GADA SAIMNIECISKAIS REZULTĀTS 12 686 7 462

C. NAUDAS PLŪSMAS TABULA

Miljonos EUR Paskaidrojums 2008. 2007. Gada saimnieciskais rezultāts 12 686 7 462 Pamatdarbība 4.2 Amortizācija 19 11 Nolietojums 302 329 Zaudējumi no ieguldījumu vērtības samazināšanās (to apvērse) 3 (3) Aizdevumu (palielinājums)/samazinājums (1 759) 217 Ilgtermiņa priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums (15 008) 8 410 Ilgtermiņa debitoru parādu (palielinājums)/samazinājums 82 201 Krājumu (palielinājums)/samazinājums 3 27 Īstermiņa priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums 10 321 (12 528) Īstermiņa debitoru parādu (palielinājums)/samazinājums 131 (2 255) Ilgtermiņa uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) 262 90 Ilgtermiņa finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) 1 775 (288) Pārējo ilgtermiņa saistību palielinājums/(samazinājums) 237 (31) Īstermiņa uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) (21) (10) Īstermiņa finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) (16) 115 Kreditoru parādu palielinājums/(samazinājums) (5 703) 1 300 Iepriekšējā gada budžeta pārpalikums kā nenaudas ieņēmumi (1 529) (1 848) Citas nenaudas līdzekļu pārmaiņas 37 (15) Darbinieku pabalstu saistību palielinājums/(samazinājums) 4 076 1 280 Ieguldījumu darbība 4.3 Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu (palielinājums)/samazinājums (689) (284) Ilgtermiņa ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (152) (5) Īstermiņa ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (133) 6 NETO NAUDAS PLŪSMA 4 924 2 181 NAUDAS UN TĀS EKVIVALENTU NETO PALIELINĀJUMS (3) 4 924 2 181 NAUDA UN TĀS EKVIVALENTI GADA SĀKUMĀ (3) 2.11 19 005 16 824 NAUDA UN TĀS EKVIVALENTI GADA BEIGĀS (3) 2.11 23 929 19 005

D. PĀRSKATS PAR NETO AKTĪVU PĀRMAIŅĀM

Miljonos EUR Rezerves (A) No dalībvalstīm saņemamās summas (B) Neto aktīvi = (A) + (B) Patiesās vērtības rezerve Pārējās rezerves Uzkrātais pārpalikums/(deficīts) Gada saimnieciskais rezultāts ATLIKUMS 2006. GADA 31. DECEMBRĪ 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas (135) 135 0 Patiesās vērtības pārmaiņas 3 (26) (23) Citi 60 (53) 7 2006. gada saimnieciskā rezultāta sadalījums 23 174 (197) 0 Dalībvalstīm kreditētais 2006. gada budžeta rezultāts (1 848) (1 848) Gada saimnieciskais rezultāts 7 462 7 462 ATLIKUMS 2007. GADA 31. DECEMBRĪ 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas 158 (158) 0 Patiesās vērtības pārmaiņas 34 34 Citi 113 (108) 5 2007. gada saimnieciskā rezultāta sadalījums 4 7 458 (7 462) 0 Dalībvalstīm kreditētais 2007. gada budžeta rezultāts (1 529) (1 529) Gada saimnieciskais rezultāts 12 686 12 686 ATLIKUMS 2008. GADA 31. DECEMBRĪ 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424)

E. FINANŠU PĀRSKATU PASKAIDROJUMI

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA

1.1. TIESĪBU NORMAS UN FINANŠU REGULA

Uzskaiti veic saskaņā ar Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp., kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2007. gada 17. decembra Regulu (EK) Nr. 1525/2007, OV L 343, 27.12.2007.) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, un Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību minētajai Finanšu regulai, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2007. gada 23. aprīlī.

Finanšu regulas 133. pantā noteikts, ka Komisijas grāmatvedis pieņem grāmatvedības noteikumus un metodes, kas jāpiemēro visām iestādēm un struktūrām. Šī grāmatvedības politika, kuras pamatā ir uzkrāšanas princips, izstrādāta, pamatojoties uz starptautiskajiem publiskā sektora grāmatvedības standartiem (SPSGS) vai vajadzības gadījumā – uz Starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (SFPS), ko attiecīgi izdevusi Starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu padome (SPSGSP) un Starptautisko grāmatvedības standartu padome (SGSP). Komisijas grāmatvedis minētos noteikumus pieņēma pēc Grāmatvedības standartu konsultatīvās ekspertu grupas atzinuma saņemšanas, kurā sniegti profesionāli norādījumi. Grāmatvedības noteikumus regulāri pārskata un vajadzības gadījumā aktualizē.

Komisijas grāmatveža pieņemtos grāmatvedības noteikumus piemēro visās Eiropas iestādēs un struktūrās, kas pakļautas konsolidācijai, lai ieviestu vienotu grāmatvedības, novērtēšanas un pārskatu sagatavošanas noteikumu kopumu, tādējādi saskaņojot finanšu pārskatu sagatavošanas un konsolidācijas procesu.

Komisijas grāmatvedim jāiesniedz provizoriskie konsolidētie pārskati Revīzijas palātai līdz nākamā gada 31. martam. Komisijai jāpieņem galīgie konsolidētie pārskati līdz 31. jūlijam, un tad tos līdz 15. novembrim jāpublicē Oficiālajā Vēstnesī kopā ar Revīzijas palātas ticamības deklarāciju.

1.2. GRĀMATVEDĪBAS PRINCIPI

Finanšu pārskatu mērķis ir sniegt plašam lietotāju lokam noderīgu informāciju par iestādes finanšu stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmām. Attiecībā uz publiskā sektora iestādēm, piemēram, Eiropas Kopienām, mērķis ir konkrētāks – sniegt informāciju, kas ir noderīga lēmumu pieņemšanā, un apliecināt iestādes atbildību par tai uzticētajiem līdzekļiem.

Lai finanšu pārskati sniegtu patiesu un skaidru priekšstatu, tajos ne tikai jāsniedz attiecīga informācija, kas raksturo iestādes un aģentūru darbības būtību un dažādību, paskaidro tās finansēšanas kārtību un sniedz izsmeļošu informāciju par tās darbību, bet to jāveic skaidrā un saprotamā veidā, nodrošinot dažādu finanšu gadu informācijas salīdzināšanas iespēju. Šis dokuments sagatavots, ņemot vērā minētos mērķus.

Eiropas iestāžu un aģentūru grāmatvedības sistēmu veido vispārējie konti un budžeta konti. Šo kontu uzskaiti veic euro, pamatojoties uz kalendāro gadu. Budžeta konti detalizēti atspoguļo budžeta izpildi. Tie ir balstīti uz grozīto naudas līdzekļu uzskaites principu. Vispārējie konti ļauj sagatavot finanšu pārskatus, jo tie uzrāda visus finanšu gada izdevumus un ienākumus, pamatojoties uz uzkrājumu grāmatvedības noteikumiem, un ir paredzēti finanšu stāvokļa atspoguļošanai bilances veidā 31. decembrī.

Finanšu regulas 124. pantā ir noteikti grāmatvedības principi, kas jāpiemēro, sagatavojot finanšu pārskatus:

— darbības nepārtrauktības princips;

— piesardzības princips;

— grāmatvedības metožu konsekvences princips;

— datu salīdzināmības princips;

— būtiskuma princips;

— saldo neaprēķināšanas princips;

— atspoguļošanas pēc būtības princips;

— uzkrāšanas princips.

1.3. KONSOLIDĀCIJA

Eiropas Kopienu konsolidācijas process aptver 39 kontrolētas iestādes, vienu asociēto iestādi un trīs kopuzņēmumus. Pilns konsolidēto iestāžu saraksts ietverts 10. paskaidrojumā. Salīdzinājumā ar 2007. gadu konsolidācijas apjoms ir palielinājies par trīs aģentūrām. To ietekme uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem ir nebūtiska. 2008. gada beigās tika likvidēta viena Kopienas aģentūra. Šīs aģentūras darbību pārņēma Eiropas Komisija. Šīs aģentūras ienākumi un izdevumi ir daļa no konsolidētā saimnieciskā rezultāta pārskata.

Kontrolētās iestādes

Kontrolētās iestādes ir visas tās iestādes, kurām Eiropas Kopienas ir tieši vai netieši pilnvarotas noteikt finanšu un darbības politikas virzienus, lai varētu gūt labumu no šo iestāžu darbības. Šādām pilnvarām jābūt īstenojamām. Kontrolētās iestādes ir pilnīgi konsolidētas. Konsolidācija sākas pirmajā dienā, kad pastāv kontrole, un beidzas, kad šāda kontrole vairs nepastāv. Izplatītākais kontroles rādītājs – balsstiesību vairākums – vairumā gadījumu nav piemērojams Eiropas Kopienām.

Eiropas iestādes, uz kurām attiecas konsolidācija, izveidotas, pamatojoties uz to dibināšanas līgumiem. Tās veido Eiropas Kopienu organizatoriskās struktūras pamatu un neapšaubāmi veicina Eiropas Kopienu mērķu sasniegšanu. Tāpēc var uzskatīt, ka tikai Eiropas Kopienas kontrolē šīs iestādes.

Līdzīgi uzskata, ka tikai Eiropas Kopienas kontrolē Kopienu aģentūras un izpildaģentūras, kas izveidotas, pamatojoties uz sekundāriem tiesību aktiem, un tāpēc tās arī ir pakļautas konsolidācijai. Jāatzīmē, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (Alikante) un Kopienas augu šķirņu birojs (Anžēra) nesaņem Kopienu vispārējā budžeta subsīdijas. Tāpat konsolidācijai pakļautas arī divas Eiropas Savienības trešā pīlāra aģentūras, kas saņēmušas Eiropas Kopienu vispārējā budžeta subsīdijas (skatīt arī 10. paskaidrojumu). Turklāt likvidējamā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK) arī tiek uzskatīta par kontrolētu iestādi. Kodolsintēzes enerģijas aģentūras likvidācijas brīdī, kas paredzēta 2041. gadā, pārpalikumu vai deficītu sadala starp tajā brīdī atlikušajiem dalībniekiem.

Visi starpuzņēmumu darījumi un atlikumi starp Eiropas Kopienu kontrolētajām iestādēm ir izslēgti. Nerealizētā peļņa un zaudējumi no iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Asociētās iestādes

Asociētās iestādes ir visas tās iestādes, kuras Eiropas Kopienas tieši vai netieši būtiski ietekmē, bet nekontrolē finanšu un darbības politikas lēmumus. Pieņem, ka pastāv būtiska ietekme, ja Eiropas Komisijai tieši vai netieši ir 20 % vai vairāk balsstiesību.

Ieguldījumi asociētajās iestādēs tiek uzskaitīti, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji tiek atzīti izmaksās. Eiropas Kopienu daļu tās asociēto iestāžu pēciegādes peļņā vai zaudējumos atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, bet to daļu pēciegādes rezervju pārmaiņās atzīst rezervēs. Pēciegādes perioda uzkrātās pārmaiņas koriģē atbilstoši ieguldījuma uzskaites vērtībai. No asociētās iestādes saņemtā peļņa samazina ieguldījuma uzskaites vērtību. Nerealizētā peļņa un zaudējumi no Eiropas Kopienu un asociēto iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Asociēto iestāžu grāmatvedības politika, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no Eiropas Kopienu pieņemtās politikas. Praktisku apsvērumu dēļ asociēto iestāžu finanšu pārskatos netika veiktas korekcijas, ko veic, piemērojot pašu kapitāla metodi.

Ja Eiropas Kopienām pieder 20 % vai vairāk riska kapitāla fondā, Kopienas to necenšas būtiski ietekmēt. Tāpēc šādus fondus uzskata par pārdošanai pieejamiem finanšu instrumentiem, un pašu kapitāla metodi nepiemēro.

Kopuzņēmumi

Kopuzņēmums ir līgumiska vienošanās, saskaņā ar kuru Eiropas Kopienas un viena vai vairākas personas (“uzņēmēji”) apņemas veikt saimniecisku darbību, kas pakļauta kopīgai kontrolei. Kopīga kontrole ir ar līgumu noteikta saimnieciskās darbības kontroles tieša vai netieša savstarpēja dalīšana.

Ieguldījumi kopuzņēmumos tiek uzskaitīti, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji tiek atzīti izmaksās. Eiropas Kopienu daļu kopīgi kontrolēto iestāžu peļņā vai zaudējumos atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, bet rezervju pārmaiņu daļu atzīst rezervēs. Uzkrātās pārmaiņas koriģē atbilstoši līdzdalības uzskaites vērtībai.

Nerealizētā peļņa un zaudējumi no Eiropas Kopienu un kopīgi kontrolēto iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Kopuzņēmumu grāmatvedības politika, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no Eiropas Kopienu pieņemtās politikas.

Nekonsolidētās iestādes

Eiropas Kopienas nekontrolē fondus, ko tās pārvalda Eiropas Kopienu darbinieku Veselības apdrošināšanas plāna un Eiropas Attīstības fonda vārdā, tāpēc Kopienu pārskatos šie fondi netiek konsolidēti. To aktīvu kopsumma 2008. gada 31. decembrī bija attiecīgi 288 miljoni euro un 1 219 miljoni euro (skatīt 11. paskaidrojumu).

1.4. SAGATAVOŠANAS PAMATS

1.4.1. Valūta un konvertācijas pamats

Darbības un pārskata valūta

Finanšu pārskatus sagatavo miljonos euro, kas ir Eiropas Kopienu darbības un pārskata valūta.

Darījumi un atlikumi

Darījumus ārvalstu valūtā pārvērš euro atbilstoši valūtas kursam, kas ir spēkā darījuma veikšanas dienā.

Peļņu un zaudējumus no ārvalstu valūtas darījumu norēķiniem un no ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību pārrēķināšanas atbilstoši valūtas kursam gada beigās atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Tālāk norādītajām pozīcijām piemēro dažādas pārrēķina metodes:

— pamatlīdzekļi un nemateriālie aktīvi, kas saglabā savu vērtību euro, – pēc to iegādes datumā spēkā esošā kursa, un

— Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda izmaksātais priekšfinansējums, ko pārrēķina pēc valūtas kursa, kas ir spēkā 10. datumā vienu mēnesi pēc priekšfinansējuma piešķiršanas.

Ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību gada beigu atlikumus pārrēķina euro pēc 31. decembra kursa.

Euro kurss

Valūta 31.12.2008. 31.12.2007. BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,8750 26,6280 DKK 7,4506 7,4583 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,9525 0,7333 HUF 266,7000 253,7300 LVL 0,7083 0,6964 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1535 3,5935 RON 4,0225 3,6077 SKK 30,1260 33,5830 SEK 10,8700 9,4415 JPY 126,1400 164,9300 USD 1,3917 1,4721

Ārvalstu valūtā izteiktu un pārdošanai pieejamu monetāro vērtspapīru patiesās vērtības pārmaiņas, kas saistītas ar valūtas pārrēķina starpību, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem un saistībām, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem, kas klasificēti kā pieejami pārdošanai, ietver patiesās vērtības rezervē.

1.4.2. Aplēšu izmantošana

Saskaņā ar SPSGS un vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem finanšu pārskatos noteikti ir ietvertas summas, kas balstītas uz vadības aplēsēm un pieņēmumiem, pamatojoties uz ticamāko pieejamo informāciju. Būtiskākās aplēses ietver arī aplēses par darbinieku pabalstu saistībām, uzkrājumiem, finanšu risku attiecībā uz krājumiem un debitoru parādiem, uzkrātajiem ienākumiem un izdevumiem, iespējamiem aktīviem un saistībām, kā arī nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu vērtības samazinājumu. Faktiskie rezultāti var atšķirties no aplēsēm. Pārmaiņas aplēsēs atspoguļo periodā, kad tās kļūst zināmas.

1.5. BILANCE

1.5.1. Nemateriālie aktīvi

Iegādātās datorprogrammu licences atspoguļo atbilstoši izmaksām, no kurām atskaitīta uzkrātā amortizācija un vērtības samazinājuma zaudējumi. Aktīvu amortizāciju rēķina, izmantojot lineāro metodi, tiem noteiktajā lietderīgās lietošanas laikā, kas ir 4 gadi. Pašu radītus nemateriālos aktīvus pašlaik atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos. Ar datorprogrammu izstrādi vai uzturēšanu saistītās izmaksas, kā arī zinātnisko pētījumu un attīstības izmaksas atzīst par izdevumiem to rašanas brīdī.

1.5.2. Pamatlīdzekļi

Visus pamatlīdzekļus uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīts uzkrātais nolietojums un vērtības samazinājuma zaudējumi. Sākotnējās izmaksas ietver izdevumus, kas ir tieši attiecināmi uz minētā aktīva iegādi.

Turpmākās izmaksas ietver aktīva uzskaites vērtībā vai pēc vajadzības atzīst par atsevišķiem aktīviem tikai tad, ja ir ticams, ka Eiropas Kopienas saņems ar pamatlīdzekli saistītos nākotnes saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu, un pamatlīdzekļa izmaksas var ticami novērtēt. Remontdarbu un uzturēšanas izdevumus atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskatā finanšu periodā, kurā minētie izdevumi radušies. Tā kā Eiropas Kopienas neveic aizņēmumus pamatlīdzekļu iegādes finansēšanai, nav ar šādām iegādēm saistītu aizņemšanās izmaksu.

Zeme un mākslas darbi netiek amortizēti, jo to lietošanas laiks ir neierobežots. Nepabeigtie pamatlīdzekļi netiek amortizēti, jo šie aktīvi vēl nav pieejami lietošanai. Lai noteiktu citu aktīvu atlikušo vērtību to lietderīgās lietošanas laikā, nolietojumu aprēķina, izmantojot lineāro metodi.

Nolietojuma likmes

Aktīvu veids Lineārā nolietojuma likme Ēkas 4 % Pamatlīdzekļi 10 % 25 % Mēbeles 10 % 25 % Aprīkojums 10 % 33 % Transportlīdzekļi 25 % Datortehnika 25 % Pārējie materiālie aktīvi 10 % 33 %

Pamatlīdzekļu atsavināšanas peļņu un zaudējumus nosaka, salīdzinot ieņēmumus, no kuriem atskaitīti pārdošanas izdevumi, ar atsavinātā pamatlīdzekļa uzskaites vērtību. Attiecīgo summu iekļauj saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Noma

Pamatlīdzekļu nomu, kad Eiropas Kopienas būtībā uzņemas visus riskus un iegūst ar īpašumtiesībām saistītos ieguvumus, klasificē kā finanšu nomu. Sākumā finanšu nomu kapitalizē zemākajā no vērtībām – nomātā aktīva patiesā vērtība vai minimālo nomas maksājumu pašreizējā vērtība. Katru nomas maksājumu sadala starp saistībām un finanšu procentiem, lai panāktu nemainīgas procentu likmes piemērošanu finanšu atlikumam. Nomas saistības, atskaitot finanšu procentus, ietver pārējās saistībās (ilgtermiņa un īstermiņa). Finanšu izmaksu procentu maksājuma daļu atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos nomas periodā tā, lai saistību atlikumam katrā periodā būtu nemainīga procentu likme. Ar finanšu nomu iegūtajiem aktīviem nolietojumu aprēķina īsākajam no diviem periodiem – lietderīgās lietošanas laikam vai nomas termiņam.

Nomu, kurā iznomātājs saglabā būtisku daļu riska un atlīdzības saistībā ar īpašumtiesībām, klasificē par operatīvo nomu. Maksājumus, kas veikti saistībā ar operatīvo nomu, nomas periodā atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos, izmantojot lineāro nolietojuma metodi.

1.5.3. Nefinanšu aktīvu vērtības samazināšanās

Aktīviem, kuru lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots, amortizāciju neveic, bet katru gadu novērtē vērtības samazinājumu. Amortizējamiem aktīviem vērtības samazinājumu novērtē, kad vien notikumi vai apstākļu maiņa liecina, ka aktīva uzskaites vērtība, iespējams, nav atgūstama. Vērtības samazinājuma zaudējumus atzīst par summu, par kādu aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā atgūstamo summu. Atgūstamā summa ir lielākā no divām summām – aktīva patiesā vērtība mīnus pārdošanas izmaksas vai lietošanas vērtība.

Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu atlikušo vērtību un lietderīgās lietošanas laiku pārskata un vajadzības gadījumā koriģē katrā bilances datumā. Aktīva uzskaites vērtību nekavējoties noraksta līdz tā atgūstamajai summai, ja aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā novērtēto atgūstamo summu.

1.5.4. Ieguldījumi

Ieguldījumi asociētajās iestādēs un līdzdalība kopuzņēmumos

Ieguldījumus asociētajās iestādēs un līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi. Ieguldījumu vērtības samazināšanos pārbauda, ja ir vērtības samazinājuma pazīmes, un vajadzības gadījumā noraksta līdz mazākajai atgūstamajai summai. Atgūstamo summu nosaka, kā aprakstīts 1.5.3. punktā.

Ieguldījumi riska kapitāla fondos

Klasifikācija un novērtēšana

Ieguldījumus riska kapitāla fondos klasificē kā pārdošanai pieejamus aktīvus un attiecīgi uzskaita patiesajā vērtībā ar peļņu un zaudējumiem, kas rodas no patiesās vērtības pārmaiņām (tostarp valūtas pārrēķina starpību), kas atzītas patiesās vērtības rezervē.

Patiesās vērtības apsvērumi

Tā kā ieguldījumiem riska kapitāla fondos nav noteiktas tirgus cenas aktīvā tirgū un nav citas ticamas vērtēšanas metodes, tos novērtē, izskatot katru gadījumu atsevišķi, atbilstoši zemākajai no divām vērtībām – izmaksām vai attiecināmajai neto aktīvu vērtībai (“NAV”) saskaņā ar fonda vadītāja sniegto informāciju līdz bilances datumam, tādējādi izslēdzot jebkuru attiecināmu nerealizēto peļņu, kāda varētu būt konkrētajam ieguldījumu portfelim. Ieguldījumus riska kapitāla fondos, kuru pastāvēšanas laiks bilances datumā ir īsāks par diviem gadiem, vērtē, balstoties uz tādiem pašiem principiem, izņemot, ja ir nerealizētie zaudējumi tikai sakarā ar administratīviem izdevumiem, kad, ņemot vērā attiecīgā ieguldījumu portfeļa agrīno stadiju, šie nerealizētie zaudējumi netiek ņemti vērā.

Saskaņā ar šo metodi ieguldījumu riska kapitāla fondos patieso vērtību iegūst, piemērojot kopējās neto aktīvu vērtības (“NAV”) metodi, kurā netieši pieņem, ka, ja fondu neto aktīvu vērtības var uzskatīt par atbilstīgām 39. SGS, tad visu fondu neto aktīvu vērtību summēšana arī ir atbilstīga 39. SGS.

Saskaņā ar šo metodi fondus klasificē trīs kategorijās:

— I kategorija – fondi, kas pieņēmuši 39. SGS prasības attiecībā uz patieso vērtību;

— II kategorija – fondi, kas pieņēmuši citas novērtēšanas vadlīnijas (t. i., AFIC, BVCA un EVCA novērtēšanas vadlīnijas) vai standartus, ko var uzskatīt par atbilstīgiem 39. SGS;

— III kategorija – fondi, kas nav pieņēmuši 39. SGS prasības attiecībā uz patieso vērtību vai citas novērtēšanas vadlīnijas, kas atbilstīgas 39. SGS.

I un II kategorijas fondu nerealizēto peļņu, kas rodas patiesās vērtības noteikšanas rezultātā, atzīst rezervēs, bet nerealizētos zaudējumus novērtē, lai noteiktu, vai tos atzīt par vērtības samazinājuma zaudējumiem saimnieciskā rezultāta pārskatā vai par pārmaiņām patiesās vērtības rezervē. Patiesā vērtībā novērtēto attiecināmo NAV nosaka, piemērojot Eiropas Kopienu īpašumtiesību procentuālo daļu fondā neto aktīvu vērtībai, kas norādīta jaunākajā pārskatā, vai, ciktāl iespējams, precīzu daļas vērtību tajā pašā datumā, ko iesniedzis attiecīgā fonda vadītājs.

Pie III kategorijas piederošos ieguldījumus novērtē, no izmaksām atskaitot vērtības samazinājuma zaudējumus (lai gan pašlaik šāda veida ieguldījumu nav).

Finanšu instrumenti

Finanšu instrumenti ir līgumi, kas rada vienas iestādes finanšu aktīvu un citas iestādes finanšu saistības vai pašu kapitāla instrumentu.

Klasifikācija

Eiropas Kopienas savus finanšu aktīvus iedala šādās kategorijās: finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā; aizdevumi un debitoru parādi, līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi; un pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi. Finanšu instrumentus klasificē sākotnējās atzīšanas brīdī un pārvērtē katrā bilances datumā.

i) Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā

Finanšu instrumentu iekļauj šajā kategorijā, ja tas iegūts ar mērķi pārdot to īsā laikā vai to noteikušas Eiropas Kopienas. Šajā kategorijā iekļauj arī atvasinātos instrumentus. Šīs kategorijas aktīvus klasificē kā apgrozāmos līdzekļus, ja tos paredzēts realizēt 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

ii) Aizdevumi un debitoru parādi

Aizdevumi un debitoru parādi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem, kuri netiek kotēti aktīvā tirgū. Tie rodas, kad EK nodrošina naudu, preces vai pakalpojumus tieši debitoram bez nodoma attiecīgo debitoru parādu pārdot. Tos ietver ilgtermiņa aktīvos, izņemot, ja to termiņš ir 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

iii) Līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi

Līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi ir tādi neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem un noteiktu termiņu, ko Eiropas Kopienas noteikti vēlas un var turēt līdz termiņa beigām. Šā finanšu gada laikā Eiropas Kopienām nebija neviena ieguldījuma, kas attiektos uz šo kategoriju.

iv) Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi

Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi ir neatvasināti finanšu aktīvi, kas noteikti šajā kategorijā vai nav iekļauti nevienā citā kategorijā. Tos klasificē kā apgrozāmos līdzekļus vai ilgtermiņa aktīvus atkarībā no laika perioda, kurā Kopienas plāno atbrīvoties no tiem. Ieguldījumus nekonsolidētajās iestādēs un citus kapitāla ieguldījumus, kurus neuzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, arī klasificē kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Sākotnējā atzīšana un novērtēšana

Patiesajā vērtībā novērtētu finanšu aktīvu ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, kā arī līdz termiņa beigām turētu un pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu iegādi vai pārdošanu atzīst darījuma datumā (datums, kurā Eiropas Kopienas uzņemas saistības pirkt vai pārdot aktīvu). Aizdevumus atzīst, kad nauda ir izmaksāta aizņēmējam. Finanšu instrumentus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, pieskaitot darījuma izmaksas visiem finanšu aktīviem, kas nav uzskaitīti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā. Finanšu aktīvus, ko uzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, un darījuma izmaksas ietver saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos.

Finanšu aktīva patiesā vērtība sākotnējās atzīšanas brīdī parasti ir darījuma cena (t. i., saņemtās atlīdzības patiesā vērtība). Tomēr, ja piešķir bezprocentu ilgtermiņa aizdevumu vai ilgtermiņa aizdevumu ar procentu likmi, kas mazāka par tirgus likmi, tā patieso vērtību var novērtēt kā visu nākotnē saņemamo naudas ieņēmumu pašreizējo vērtību, ieņēmumus diskontējot, piemērojot līdzīga instrumenta ar līdzīgu kredītvērtējumu dominējošo tirgus procentu likmi.

Finanšu instrumentu atzīšanu pārtrauc, ja tiesības saņemt naudas plūsmas no ieguldījumiem ir beigušās vai nodotas citam un Eiropas Kopienas pamatā nodevušas visus riskus un ieguvumus, kas izriet no īpašumtiesībām.

Turpmākais novērtējums

Finanšu aktīvus patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus, ko rada “finanšu instrumentu, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā” kategorijas patiesās vērtības pārmaiņas, ietver saimnieciskā rezultāta pārskatā periodā, kurā tie rodas.

Aizdevumus un debitoru parādus, kā arī līdz termiņa beigām turētus ieguldījumus uzskaita amortizētajās izmaksās, piemērojot efektīvo procentu metodi. Aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem, jo šo aizdevumu iezīmes ir kompensējošas (“back-to-back”) darbības, un atšķirības starp aizdevuma un aizņēmuma nosacījumiem un summām nav būtiskas. Tādējādi netrūkst būtiskas informācijas, kas ietekmētu lasītāja izpratni par pamatā esošajiem darījumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās Kopienām un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus no pārdošanai pieejamu aktīvu patiesās vērtības pārmaiņām atzīst patiesās vērtības rezervē. Ja pārdošanai pieejamus aktīvus pārdod vai tie zaudē vērtību, iepriekš patiesās vērtības rezervē atzītās patiesās vērtības uzkrātās korekcijas atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Procentus par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kas aprēķināti, izmantojot efektīvo procentu metodi, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Dividendes par pārdošanai pieejamiem kapitāla instrumentiem atzīst, kad stājas spēkā Kopienu tiesības saņemt maksājumu.

Aktīvos tirgos kotētu ieguldījumu patiesās vērtības pamatā ir pašreizējās pirkšanas cenas. Ja finanšu aktīva tirgus ir neaktīvs (un attiecībā uz biržas sarakstā neiekļautiem vērtspapīriem), Eiropas Kopienas nosaka patieso vērtību, izmantojot novērtēšanas metodes. Var izmantot nesenus nesaistītu pušu darījumus, atsauces uz citiem būtībā līdzīgiem instrumentiem, diskontēto naudas plūsmu analīzes, iespēju līgumu cenu noteikšanas modeļus un citas novērtēšanas metodes, ko plaši izmanto tirgus dalībnieki.

Ja ieguldījumu kapitāla instrumentos, kuriem aktīvā tirgū nav kotētas tirgus cenas, patieso vērtību nevar ticami aprēķināt, minētos ieguldījumus novērtē, no izmaksām atskaitot vērtības samazinājuma zaudējumus.

Finanšu aktīvu vērtības samazinājums

Eiropas Kopienas katrā bilances datumā novērtē, vai ir objektīvi pierādījumi tam, ka finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies. Finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies un zaudējumi no vērtības samazināšanās ir radušies tikai tad, ja ir objektīvi pierādījumi vērtības samazinājumam viena vai vairāku notikumu rezultātā, kas notikuši pēc konkrētā aktīva sākotnējās atzīšanas, un ar zaudējumiem saistītais notikums (vai notikumi) ietekmē finanšu aktīva aplēstās nākotnes naudas plūsmas, un šo ietekmi var ticami novērtēt.

i) Aktīvi, ko uzskaita amortizētās izmaksās

Ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka radušies zaudējumi no vērtības samazināšanās aizdevumiem un debitoru parādiem vai līdz termiņa beigām turētiem ieguldījumiem, kas uzskaitīti amortizētās izmaksās, zaudējumu apjomu nosaka kā starpību starp aktīva uzskaites vērtību un finanšu aktīva plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējo vērtību (izņemot kredītu zaudējumus nākotnē, kuri vēl nav radušies), to diskontējot atbilstoši finanšu aktīva sākotnējai efektīvai procentu likmei. Aktīva uzskaites vērtību samazina, un zaudējumu summu atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Ja aizdevumam vai līdz termiņa beigām turētam ieguldījumam ir mainīga procentu likme, diskonta likme vērtības samazinājuma zaudējumu novērtēšanai ir pašreizējā efektīvā procentu likme, kas noteikta līgumā. Ar ķīlu nodrošināta finanšu aktīva plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējās vērtības aprēķins atspoguļo naudas plūsmas, ko var radīt ienākumi no nodrošinājuma pārdošanas, no kuriem atskaitītas nodrošinājuma iegūšanas un pārdošanas izmaksas, neatkarīgi no tā, vai pārdošana ir ticama, vai ne. Ja kādā no nākamiem periodiem vērtības samazinājuma zaudējumu summa samazinās un šis samazinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas notiek pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, tad iepriekš atzīto vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu.

ii) Aktīvi, ko uzskaita patiesajā vērtībā

Pārdošanai pieejamu kapitāla ieguldījumu gadījumā nosakot, vai vērtspapīru vērtība ir samazinājusies, vērtē, vai to patiesā vērtība ir būtiski vai pastāvīgi (ilgstoši) samazinājusies, kļūstot mazāka par izmaksām. Ja šādi pierādījumi attiecībā uz pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem pastāv, uzkrātos zaudējumus, kas aprēķināti kā starpība starp iegādes izmaksām un pašreizējo patieso vērtību, no kuras atskaitīti finanšu aktīvu vērtības samazinājuma zaudējumi, kas jau iepriekš atzīti saimnieciskā rezultāta pārskatā, izņem no rezervēm un atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīto kapitāla instrumentu vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi neveic, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu. Ja kādā no nākamiem periodiem palielinās pārdošanai pieejama parāda instrumenta patiesā vērtība un šis palielinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas notiek pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu.

1.5.5. Krājumi

Krājumus uzskaita zemākajā no divām vērtībām – izmaksās vai neto pārdošanas vērtībā. Izmaksas nosaka, izmantojot “pirmais iekšā – pirmais ārā” (FIFO) metodi. Gatavo preču un nepabeigto ražojumu izmaksas ietver izejmateriālu, tiešās darbaspēka izmaksas, citas tiešās izmaksas un saistītās netiešās ražošanas izmaksas (pamatojoties uz parasto darbības jaudu). Neto pārdošanas vērtību aprēķina, no parastā uzņēmējdarbības gaitā paredzētās pārdošanas cenas atskaitot pabeigšanas izmaksas un pārdošanas izdevumus.

Ja krājumus tur sadalei bez maksas vai par nominālu maksu, tos novērtē zemākajā no divām vērtībām – izmaksās vai pašreizējās aizstāšanas izmaksās. Pašreizējās aizstāšanas izmaksas ir izmaksas, kas Eiropas Kopienām rastos, iegādājoties šādu aktīvu pārskata datumā.

1.5.6. Priekšfinansējuma summas

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma līgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu atmaksā vai izmanto paredzētajam mērķim līgumā noteiktajā periodā. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, viņam minētais priekšfinansējums jāatdod Eiropas Kopienām. Priekšfinansējuma summu samazina (pilnīgi vai daļēji), apstiprinot attiecināmās izmaksas un atdotās summas.

Gada beigās pieejamās priekšfinansējuma summas novērtē sākotnējā(s) summā(s), atskaitot atmaksātās summas, dzēstās attiecināmās summas, aplēstās attiecināmās summas, kas gada beigās vēl nav dzēstas, un vērtības samazinājumus.

Procentus par priekšfinansējumu atzīst, kad tie nopelnīti saskaņā ar attiecīgā līguma noteikumiem. Gada beigās, pamatojoties uz ticamāko informāciju, aprēķina uzkrātos procentu ieņēmumus, ko ietver bilancē.

1.5.7. Debitoru parādi

Debitoru parādus uzskaita sākotnējā summā, atskaitot norakstīto vērtības samazinājumu. Debitoru parādu vērtības samazinājumu noraksta, ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka Eiropas Kopienas nevarēs saņemt visu pienākošos summu atbilstoši sākotnējiem noteikumiem par debitoru parādiem. Norakstītā summa ir starpība starp aktīva uzskaites vērtību un atgūstamo summu, kas ir plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējā vērtība, kas diskontēta, izmantojot līdzīgiem aizņēmējiem piemērotas tirgus procentu likmes. Norakstīto summu atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Atzīst arī vispārēju vērtības norakstījumu 20 % apmērā gadā neizpildītiem iekasēšanas rīkojumiem, kuriem vēl nav veikta konkrēta vērtības norakstīšana. Skatīt arī 1.5.13. paskaidrojumu par gada beigās uzkrātiem ienākumiem.

1.5.8. Nauda un tās ekvivalenti

Nauda un tās ekvivalenti ir finanšu instrumenti, un tos definē kā īstermiņa aktīvus. Šeit ietilpst nauda kasē, pieprasījuma noguldījumi bankā, citi īstermiņa ieguldījumi ar augstu likviditāti un ar sākotnējo termiņu, kas nepārsniedz trīs mēnešus, un bankas konta pārtēriņš. Bankas konta pārtēriņu atzīst bilances īstermiņa saistību finanšu saistībās.

1.5.9. Pabalsti darbiniekiem

Pensiju saistības

Eiropas Kopienas pārvalda noteikto izmaksu pensiju plānus. Noteikto izmaksu plāns ir pensiju plāns, kurā parasti ir noteikta pensiju izmaksas summa, ko darbinieks saņems pēc aiziešanas pensijā, kas parasti ir atkarīga no viena vai vairākiem faktoriem, piemēram, vecuma, darba stāža un atlīdzības. Lai gan vienu trešdaļu šo pabalstu paredzēto izmaksu veido darbinieku iemaksas no algas, pensiju saistības nav fondētas.

Bilancē atzītās saistības attiecībā uz noteiktu pabalstu pensiju plāniem ir noteiktā pabalsta pienākuma pašreizējā vērtība bilances datumā. Noteikto pabalsta pienākumu aprēķina aktuāri, izmantojot plānotās vienības kredītmetodi. Noteikta pabalsta pienākuma pašreizējo vērtību nosaka, diskontējot plānotās nākotnes naudas plūsmas, izmantojot procentu likmes pensiju izmaksāšanas valūtā izteiktām valsts obligācijām, kuru termiņš aptuveni atbilst pensiju saistību termiņiem.

Aktuāro peļņu un zaudējumus, kas rodas no pieredzes korekcijām un aktuāro pieņēmumu pārmaiņām, nekavējoties atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Iepriekšējās darba izmaksas nekavējoties atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, ja vien pārmaiņas pensiju plānā nav atkarīgas no nosacījuma, ka darbiniekiem jāpaliek dienestā noteiktu laika periodu (tiesību piešķiršanas periods). Šādā gadījumā iepriekšējās darba izmaksas tiesību piešķiršanas periodā amortizē, izmantojot lineāro metodi.

Pēcnodarbinātības slimības pabalsti

Eiropas Kopienas nodrošina veselības pabalstus saviem darbiniekiem, apmaksājot ārstnieciskos izdevumus. Ikdienas pārvaldei izveidots atsevišķs fonds (“RCAM”). Šo sistēmu izmanto esošie darbinieki, pensionāri, atraitņi un to apgādājamās personas.

Pabalstus, ko piešķir “nestrādājošiem” (pensionāriem, bāreņiem u. c.), klasificē kā “Pēcnodarbinātības pabalstus darbiniekiem”. Ņemot vērā šo pabalstu būtību, nepieciešams aktuāra aprēķins. Saistības bilancē nosaka līdzīgi kā pienākumus attiecībā uz pensijām (skatīt iepriekš).

1.5.10. Uzkrājumi

Uzkrājumus atzīst, ja Eiropas Kopienām pagātnes notikumu rezultātā ir pašreizējs juridisks vai prakses radīts pienākums pret trešām personām, un ir ļoti iespējams, ka minētā pienākuma izpildei būs nepieciešams iztērēt līdzekļus, un šo summu var ticami novērtēt. Nākotnes zaudējumiem no pamatdarbības uzkrājumus neatzīst. Uzkrājumu summa ir labākais novērtējums par prognozējamiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai pārskata datumā izpildītu pašreizēju pienākumu. Ja uzkrājumus veido lielam skaitam posteņu, pienākumu novērtē, izvērtējot visus iespējamos iznākumus saistībā ar to iespējamību (“paredzamās vērtības” metode).

Ja naudas vērtībai laikā ir būtiska ietekme, uzkrājumu summa ir pienākuma izpildei nepieciešamo prognozējamo izdevumu pašreizējā vērtība. Izmantotā diskonta likme ir likme, kas atspoguļo tirgus pašreizējo novērtējumu par naudas vērtību laikā un konkrētajām saistībām piemītošo risku, bet ne risku, kas ņemts vērā, koriģējot nākotnes naudas plūsmu prognozes.

1.5.11. Finanšu saistības

Finanšu saistības klasificē kā finanšu saistības patiesajā vērtībā peļņas vai zaudējumu pārskatā vai kā finanšu saistības amortizētajās izmaksās (aizņēmumus). Aizņēmumus veido aizņēmumi no kredītiestādēm un parādi, ko apliecina attiecīga apliecība. Aizņēmumus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, no izsniegšanas ieņēmumiem (saņemtās atlīdzības patiesā vērtība) atskaitot radušās darījuma izmaksas. Turpmāk tos atzīst amortizētās izmaksās, izmantojot efektīvo procentu metodi. Jebkuru starpību starp ieņēmumiem, no kuriem atskaitītas darījuma izmaksas, un dzēšanas vērtību atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā aizņēmumu periodā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Finanšu saistības uzskata par ilgtermiņa saistībām, izņemot termiņiem, kas nepārsniedz 12 mēnešus pēc bilances datuma. Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās Eiropas Kopienām un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Finanšu saistības, kas patiesajā vērtībā iekļautas peļņas vai zaudējumu aprēķinā, ietver atvasinātos instrumentus, ja to patiesā vērtība ir negatīva. Tos uzskaita tāpat kā finanšu aktīvus patiesajā vērtībā peļņas vai zaudējumu aprēķinā, skatīt 1.5.4. paskaidrojumu.

1.5.12. Kreditoru parādi

Liela daļa Kopienu kreditoru parādu nav saistīta ar preču vai pakalpojumu iegādi, bet tie ir nesamaksātie dotāciju vai Kopienu cita veida finansējuma saņēmēju iesniegtie izmaksu pieprasījumi. Tos reģistrē kā kreditoru parādus pieprasītās summas apjomā pēc izmaksu pieprasījuma saņemšanas un pēc pārbaudes, kurā attiecīgie finanšu aģenti apstiprina izmaksu attiecināmību. Šajā posmā parādus novērtē atbilstoši apstiprinātajai attiecināmajai summai.

Kreditoru parādus, ko rada preču un pakalpojumu iegādes, atzīst sākotnējā summā, saņemot rēķinu, un attiecīgos izdevumus iegrāmato, kad preces vai pakalpojumi saņemti un Eiropas Kopienas to ir apstiprinājušas.

1.5.13. Uzkrātie un nākamo periodu ienākumi un izdevumi

Svarīgs elements grāmatvedībā, izmantojot uzkrāšanas principu, ir nodrošināt darījumu reģistrēšanu pārskata gadā, ar kuru tie saistīti. To sauc par periodizāciju. Jo īpaši jāveic novērtējums attiecībā uz Kopienu līdzekļu saņēmēju attiecināmajiem izdevumiem, par kuriem Kopienām vēl nav iesniegti pārskati (uzkrātās maksas). Atkarībā no darbības veida un pieejamās informācijas izmanto dažādas metodes, lai pēc iespējas labāk novērtētu šīs summas. Un otrādi – daži kārtējā gadā veiktie maksājumi attiecas uz nākamajiem periodiem (nākamo periodu izdevumi), un tie jānosaka un jāiekļauj nākamajā(os) periodā(os).

Saskaņā ar Eiropas Kopienu grāmatvedības noteikumiem darījumus un notikumus atzīst finanšu pārskatos periodā, uz kuru tie attiecas. Pārskata perioda beigās uzkrātos izdevumus atzīst, pamatojoties uz novērtēto summu, ko attiecīgajā periodā jāpārceļ uz nākamo periodu. Uzkrāto izdevumu aprēķinu veic saskaņā ar Komisijas izdotām detalizētām darbības un prakses pamatnostādnēm, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka finanšu pārskati sniedz patiesu un skaidru priekšstatu.

Arī ieņēmumus uzskaita periodā, ar kuru tie saistīti. Ja gada beigās Kopienas pakalpojumu ir sniegušas, preces ir piegādājušas, bet rēķins vēl nav izsniegts, vai arī ja pastāv līgumiska vienošanās (t. i., atsaucoties uz kādu līgumu), uzkrātos ienākumus atzīst finanšu pārskatos.

Turklāt, ja gada beigās rēķins ir izsniegts, bet pakalpojumi vēl nav sniegti vai preces vēl nav piegādātas, ieņēmumus attiecina uz nākamo periodu un atzīst nākamajā pārskata periodā.

1.6. SAIMNIECISKĀ REZULTĀTA PĀRSKATS

1.6.1. Ieņēmumi

Ar komerciālu apmaiņu nesaistīti ieņēmumi

Šie ieņēmumi ir lielākā Kopienu ieņēmumu daļa un ietver galvenokārt tiešos un netiešos nodokļus un pašu resursus. Papildus nodokļiem Eiropas Kopienas var saņemt arī citu personu maksājumus, piemēram, nodevas, soda naudas un ziedojumus.

NKI resursi un PVN resursi

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst par periodu, kad Eiropas Kopienas nosūta dalībvalstīm iemaksas pieprasījumu. Tos novērtē pieprasītās summas apmērā. Tā kā PVN un NKI resursu pamatā ir attiecīgā budžeta gada datu aplēses, notiekot pārmaiņām, tos var pārskatīt, līdz dalībvalstis iesniedz galīgos datus. Aplēses pārmaiņas ņem vērā, nosakot tā perioda neto pārpalikumu vai deficītu, kurā pārmaiņas notika.

Tradicionālie pašu resursi

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst, kad no dalībvalstīm saņemti attiecīgie mēneša A pārskati (tostarp iekasētās nodevas un parāda summas, kuras ir garantētas un netiek apstrīdētas). Pārskata datumā ieņēmumus, ko dalībvalstis attiecīgajā periodā iekasējušas, bet vēl nav samaksājušas Eiropas Kopienām, novērtē un atzīst par uzkrātajiem ieņēmumiem. No dalībvalstīm saņemtos ceturkšņa B pārskatus (tostarp nodevas, kas nav ne iekasētas, ne garantētas, kā arī parādnieka apstrīdētās garantētās summas) atzīst par ieņēmumiem, atskaitot iekasēšanas izmaksas (25 %), uz kurām dalībvalstīm ir tiesības. Turklāt saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīst vērtības samazinājumu par summu, kas ir parāda un atgūstamās summas paredzamā starpība.

Soda naudas

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst, kad Kopienas pieņēmušas lēmumu uzlikt naudas sodu un tas oficiāli paziņots adresātam. Ja ir šaubas par uzņēmuma maksātspēju, atzīst prasījuma vērtības samazinājumu. Pēc lēmuma pieņemšanas par naudas soda uzlikšanu parādnieki divu mēnešu laikā pēc paziņojuma datuma izvēlas:

— vai nu akceptēt lēmumu (šādā gadījumā tiem ir jānomaksā soda nauda norādītajā termiņā, un Kopienas pilnībā iekasē attiecīgo summu),

— vai neakceptēt lēmumu, iesniedzot apelācijas sūdzību saskaņā ar Kopienu tiesību aktiem.

Tomēr naudas soda pamatsumma jānomaksā norādītajā trīs mēnešu termiņā, jo apelācija nav pamats naudas soda atlikšanai (EK līguma 242. pants). Debitoram jānomaksā soda nauda provizoriski, bet atsevišķos gadījumos un ar Komisijas grāmatveža piekrišanu viņš tā vietā var iesniegt bankas garantiju par attiecīgo summu.

Ja uzņēmums iesniedz apelāciju attiecībā uz lēmumu un ir veicis naudas soda pagaidu maksājumu, summu atspoguļo kā iespējamās saistības. Tomēr, tā kā adresāta apelācijas sūdzība par Kopienu lēmumu nav pamats naudas soda atlikšanai, saņemto naudu izmanto, lai dzēstu debitoru parādu. Ja maksājuma vietā tiek saņemta garantija, soda nauda tiek uzskatīta par debitoru parādu.

Ja ir iespēja, ka Pirmās instances tiesa varētu pieņemt Kopienām nelabvēlīgu nolēmumu, atzīst uzkrājumus šā riska segšanai. Ja maksājuma vietā iesniegta garantija, nenomaksāto debitoru parādu noraksta pēc vajadzības. Eiropas Kopienu saņemtos uzkrātos procentus par bankas kontiem, kuros noguldīti saņemtie maksājumi, atzīst par ieņēmumiem, attiecīgi palielinot iespējamās saistības.

Izdevumu atgūšana

Ja kādu darbību rezultātā atbalsta galasaņēmējiem, trešām valstīm vai dalībvalstīm jāatmaksā izdevumi, kas iepriekš segti no Eiropas budžeta, sagatavo iekasēšanas rīkojumus un atskaitījumus no turpmākajiem maksājumiem, un tos uzskaita šādi.

— Izdevumu atgūšana. Šāda veida līdzekļu atgūšanas gadījumā grāmatvedības noteikumi nosaka, ka, ja iekasēšanas rīkojums sagatavots sākotnējā maksājuma veikšanas gadā, tas uzskatāms par maksājuma saņēmēja parādu, attiecīgi samazinot šā gada izdevumus. Turpretī, ja iekasēšanas rīkojums sagatavots citā gadā, to atspoguļo kā debitoru parādu ar attiecīgu ierakstu šā gada saimnieciskā rezultāta pārskata ienākumos (pozīcijā “izdevumu atgūšana”), vai

— priekšfinansējuma atgūšana. Šajā gadījumā summu atspoguļo priekšfinansējuma pozīcijā.

Ieņēmumi no komerciālas apmaiņas

Ieņēmumus no preču pārdošanas atzīst, kad pircējam nodoti būtiskie riski un ieguvumi, kas izriet no preču īpašumtiesībām. Ieņēmumus no darījuma, kas ietver pakalpojumu sniegšanu, atzīst, ņemot vērā darījuma pabeigtības stadiju pārskata datumā.

Procentu ienākumi un izdevumi

Procentu ienākumus un izdevumus atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Tā ir finanšu aktīva vai finanšu saistību amortizēto izmaksu aprēķināšanas metode un metode procentu ienākumu vai procentu izdevumu sadalei attiecīgajā periodā. Efektīvā procentu likme ir likme, ar kuru tieši diskontē plānotās maksājamās vai saņemamās naudas summas finanšu instrumenta plānotajā lietderīgās lietošanas laikā (vai vajadzības gadījumā īsākā periodā), iegūstot finanšu aktīva vai finanšu saistību neto uzskaites vērtību. Aprēķinot efektīvo procentu likmi, Eiropas Kopienas novērtē naudas plūsmas, ņemot vērā visus finanšu instrumenta līguma noteikumus (piemēram, priekšapmaksas iespējas), bet neņem vērā kredīta zaudējumus nākotnē. Aprēķinā iekļauj visas maksas un procentu punktus, ko līgumslēdzējas puses ir maksājušas vai saņēmušas un kas ir efektīvās procentu likmes neatņemama sastāvdaļa, kā arī darījuma izmaksas un visas citas uzcenojuma vai diskonta summas.

Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās Eiropas Kopienām un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Ja finanšu aktīva vai līdzīgu finanšu aktīvu grupas vērtību noraksta sakarā ar vērtības samazinājuma zaudējumiem, šā zaudējuma aprēķināšanā procentu ienākumus atzīst, izmantojot nākotnes naudas plūsmas diskontēšanā lietoto procentu likmi.

Dividenžu ienākumi

Dividenžu ienākumus atzīst, kad rodas tiesības saņemt maksājumu.

1.6.2. Izdevumi

Ar komerciālu apmaiņu saistītus izdevumus sakarā ar preču un pakalpojumu iegādi atzīst, kad Eiropas Kopienas saņēmušas preces vai pakalpojumus un to apstiprinājušas. Izdevumus novērtē sākotnējā rēķina izmaksu apmērā.

Ar komerciālu apmaiņu nesaistīti izdevumi ir raksturīgi Eiropas Kopienām un veido to izdevumu lielāko daļu. Minētie izdevumi attiecas uz maksājumiem saņēmējiem, un tie var būt trīs veidu: maksājumi, pamatojoties uz noteiktām saņēmēja tiesībām saņemt maksājumu, pārvedumi saskaņā ar līgumu un neatkarīgas dotācijas, dāvinājumi un ziedojumi.

Pārvedumus atzīst par izdevumiem periodā, kurā notiek pārvedumu pamatojošie notikumi, ja šāda veida pārvedumi atļauti noteikumos (Finanšu regulā, Civildienesta noteikumos vai citos noteikumos) vai arī parakstīts pārvedumu apstiprinošs līgums, saņēmējs ir izpildījis attiecināmības kritērijus un summu var ticami novērtēt.

Tad, kad tiek saņemts maksājuma pieprasījums vai izmaksu atlīdzinājuma pieprasījums un tas atbilst izdevumu atzīšanas kritērijiem, to atzīst kā izdevumus par attiecināmo summu. Gada beigās novērtē saņēmējiem jau pienākošos attiecināmos izdevumus, par kuriem vēl nav sniegts pārskats, un uzskaita kā uzkrātos izdevumus.

1.7. IESPĒJAMIE AKTĪVI UN SAISTĪBAS

Iespējamie aktīvi

Iespējams aktīvs ir aktīvs, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus Eiropas Kopienas nespēj pilnībā ietekmēt. Iespējamu aktīvu atspoguļo pārskatos, ja saimniecisks labums vai kalpošanas potenciāls ir ticams.

Iespējamos aktīvus novērtē katrā bilances datumā, lai nodrošinātu visu pārmaiņu atbilstīgu atspoguļojumu finanšu pārskatos. Ja faktiski ir skaidrs, ka saimniecisks labums vai kalpošanas potenciāls tiks saņemts un aktīva vērtību var ticami novērtēt, aktīvu un ar to saistītos ieņēmumus atzīst tā perioda finanšu pārskatos, kurā pārmaiņas notikušas.

Iespējamās saistības

Iespējamas saistības ir pienākums, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus Eiropas Kopienas nespēj pilnībā ietekmēt, vai pašreizējs pienākums, kura pamatā ir iepriekšēji notikumi, bet kuru neatzīst, jo nav ticams, ka pienākuma izpildei būs vajadzīga saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu ietverošu resursu aizplūde, vai retajos gadījumos, kad pienākuma apmēru nevar pietiekami ticami novērtēt.

Informāciju par iespējamām saistībām atklāj, ja vien saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu ietverošu resursu aizplūdes iespēja nav niecīga. Lai gan EK ikdienas darbību (piemēram, ES tiesību aktu un standartu īstenošana un piemērošana) raksturs saistīts ar zināmiem riskiem un tāpat kā daudzas publiskā sektora iestādes EK pašas nodrošinās pret dažiem no šiem riskiem, iespējamās saistības neatspoguļo, kamēr nav noticis konkrēts notikums, jo līdz tam laikam resursu aizplūdes iespēja ir niecīga.

Iespējamās saistības novērtē katrā bilances datumā, lai noteiktu, vai saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu ietverošu resursu aizplūdes iespēja ir kļuvusi ticama. Ja kļūst ticams, ka saistībā ar posteni, kas uzrādīts kā iespējamās saistības, būs nepieciešams saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu ietverošu resursu aizplūde, finanšu pārskatos atzīst uzkrājumus periodā, kurā notikušas pārmaiņas attiecībā uz minēto ticamību.

Saistības finansējumam nākotnē

Saistības finansējumam nākotnē ir juridiskas vai prakses radītas saistības, kuru pamatā parasti ir Kopienu noslēgts līgums, kas nākotnē var prasīt resursu aizplūdi.

Garantijas

Garantijas ir iespējami aktīvi vai saistības, kuru pamatā ir iepriekšēji notikumi un kuru esību apstiprinās garantijas priekšmeta realizēšanās vai nerealizēšanās. Tādējādi garantijas uzskata par iespējamiem aktīviem vai iespējamām saistībām. Garantija ir izmantota, ja garantijas priekšmets beidzis pastāvēt. Tas noskaidrojas, kad ir izpildīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem maksājums pieprasāms no garantijas izsniedzēja.

2. BILANCES PASKAIDROJUMI

ILGTERMIŅA AKTĪVI

2.1. NEMATERIĀLIE AKTĪVI

Miljonos EUR Summa Bruto uzskaites vērtība 2007. gada 31. decembrī 105 Iegūšana 30 Atsavināšana (3) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 0 Citas pārmaiņas 2 Bruto uzskaites vērtība 2008. gada 31. decembrī 134 Uzkrātā amortizācija 2007. gada 31. decembrī 61 Amortizācija attiecīgajā gadā 19 Atsavināšana (2) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 0 Citas pārmaiņas 0 Uzkrātā amortizācija 2008. gada 31. decembrī 78 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 2008. GADA 31. DECEMBRĪ 56 Neto uzskaites vērtība 2007. gada 31. decembrī 44

Summas galvenokārt saistītas ar datorprogrammām.

2.2. PAMATLĪDZEKĻI

Dažās valstīs zemes vērtību nav iespējams atdalīt no ēkas vērtības, jo tās iegādātas vienlaicīgi kā viens vesels. Zemes vērtību, kura netiek amortizēta, nenosaka atsevišķi, ja vien tas nav nepieciešams, t. i., ja nerodas vēlāki izdevumi saistībā ar jauna īpašuma būvniecību vai tā daļas pārdošanu.

PAMATLĪDZEKĻI

Miljonos EUR Zeme un ēkas Ierīces un iekārtas Mēbeles un transportlīdzekļi Dator-tehnika Pārējie pamatlīdzekļi Finanšu noma Nepabeigtie aktīvi Kopā Bruto uzskaites vērtība 2007. gada 31. decembrī 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Iegūšana 38 24 16 59 23 368 115 643 Atsavināšana (16) (30) (14) (54) (9) 0 0 (123) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 3 3 1 0 13 310 (330) 0 Citas pārmaiņas 17 21 8 15 9 0 5 75 Bruto uzskaites vērtība 2008. gada 31. decembrī 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Uzkrātais nolietojums 2007. gada 31. decembrī 1 506 281 142 333 81 374 2 717 Nolietojums attiecīgajā gadā 122 29 16 62 13 77 319 Atkal iegrāmatotais nolietojums (15) 0 (1) (1) 0 0 (17) Atsavināšana (5) (30) (10) (50) (9) 0 (104) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 89 (1) 0 0 0 (88) 0 Citas pārmaiņas (81) 21 2 5 7 85 39 Uzkrātais nolietojums 2008. gada 31. decembrī 1 616 300 149 349 92 448 2 954 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 2008. GADA 31. DECEMBRĪ 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881 Neto uzskaites vērtība 2007. gada 31. decembrī 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523

Izdevumi, kas vēl jāveic attiecībā uz finanšu nomu un līdzīgiem prasījumiem, bilancē norādīti kā ilgtermiņa un īstermiņa saistības (skatīt arī 2.15. un 2.18.1. paskaidrojumu). Tos iedala šādi.

FINANŠU NOMA

Miljonos EUR Apraksts Kumulatīvie izdevumi (A) Nākamo periodu maksājumi Kopējā vērtība Turpmākie izdevumi par aktīviem Aktīvu vērtība Nolietojums Neto uzskaites vērtība < 1 gads > 1 gads > 5 gadi Saistības kopā (B) A+B (C) A+B+C (E) A+B+C+E Zeme un ēkas 732 47 239 1 520 1 806 2 538 61 2 599 (442) 2 157 Pārējie pamatlīdzekļi 6 5 11 0 16 22 0 22 (6) 16 Kopā 31.12.2008. 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173 Kopā 31.12.2007. 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569

2.3. ILGTERMIŅA IEGULDĪJUMI

Miljonos EUR Paskaidrojums Atlikums 31.12.2008. Atlikums 31.12.2007. Ieguldījumi asociētajās iestādēs 2.3.1 278 246 Līdzdalība kopuzņēmumos 2.3.2 145 32 Garantiju fonds 2.3.3 1 091 1 149 Pārdošanai pieejamie aktīvi 2.3.4 564 533 Tirdzniecībai turētie aktīvi 2.3.4 0 13 Ieguldījumi kopā 2 078 1 973

Šī pozīcija attiecas uz ieguldījumiem, kas veikti, lai nodibinātu pastāvīgas saites un atbalstītu Eiropas Kopienu darbības. Tajā ietilpst arī Garantiju fonda neto aktīvi.

2.3.1. Ieguldījumi asociētajās iestādēs – Eiropas Investīciju fonds (EIF)

Miljonos EUR Summa Summa 2007. gada 31. decembrī 246 Iegāde 33 Neto pārpalikuma/(deficīta) daļa 10 Pārējās kapitāla izmaiņas (dividendes) (11) Summa 2008. gada 31. decembrī 278

Eiropas Investīciju fonds (EIF) ir Eiropas Savienības finanšu iestāde, kuras specializācija ir riska kapitāla un garantiju nodrošināšana MVU. Saskaņā ar Padomes 1994. gada 6. jūnija lēmumu Eiropas Kopienas, ko pārstāv Komisija, sākotnēji parakstījās uz EIF kapitālu par kopējo summu 600 miljoni ekiju, kas ir 600 kapitāla daļas jeb 30 % EIF kapitāla. Pēc kapitāla palielināšanas 2007. gada laikā Komisija parakstījās uz papildu kapitāla daļām, kas nozīmē, ka 2008. gada 31. decembrī tā bija parakstījusies uz kopējo summu 786 miljoniem euro (no 2 865 miljoniem euro) no EIF pamatkapitāla. Tie ir 27,43 % no EIF pamatkapitāla. Komisija ir iemaksājusi 20 %, nepieprasītais atlikums atbilst summai 629 miljonu euro apmērā – skatīt arī 5.13.2. paskaidrojumu.

Saskaņā ar 2005. gadā parakstīto līgumu starp Komisiju un Eiropas Investīciju banku (EIB) Komisija ir tiesīga pārdot savas daļas EIB jebkurā laikā par cenu, kas atbilst EIF novērtējumam, dalot to ar kopējo emitēto daļu skaitu. Pārdošanas iespējas vērtība ir tuvu nullei, jo formula, ar ko aprēķina daļu pārdošanas cenu, ir līdzīga tai, ko piemēro, lai noteiktu EIF neto pamatkapitālu.

Kopienu ieguldījumu EIF uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, saskaņā ar EK grāmatvedības noteikumiem. Tādējādi līdzdalību novērtē 27,43 % apmērā no EIF neto aktīviem, kas 2008. gada 31. decembrī bija 278 miljoni euro (2007. gadā – 246 miljoni euro), no kuriem 10 miljoni euro attiecas uz 2008. gada rezultātu. 2008. gadā tika saņemtas dividendes 6 miljonu euro apmērā par 2007. finanšu gadu.

2.3.2. Līdzdalība kopuzņēmumos

Miljonos EUR Galileo SESAR ITER Int Kopā Summa 2007. gada 31. decembrī 0 10 22 32 Iegāde 0 100 69 169 Neto pārpalikuma/(deficīta) daļa 0 (7) (49) (56) Summa 2008. gada 31. decembrī 0 103 42 145

Programma Galileo

Lai īstenotu programmas Galileo apstiprināšanas orbītā (IOV) posmu, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 876/2002 uz 4 gadu laikposmu (no 2002. līdz 2006. gadam) izveidoja kopuzņēmumu Līguma 171. panta nozīmē. Šīs juridiskās personas mērķis bija nodrošināt programmas Galileo pārvaldības un finanšu kontroles vienotību tās izstrādei un šim nolūkam mobilizēt šai programmai piešķirtos līdzekļus. Dibinātāji ir Eiropas Kopienas, ko pārstāv Komisija, un Eiropas Kosmosa aģentūra (EKA). Komisija, izmantojot Eiropas komunikāciju tīklu (TEN) budžeta sniegtās dotācijas, nodrošina kopuzņēmumam Galileo (GJU) līdzekļus, kas nepieciešami, lai līdzfinansētu ar šo IOV posmu saistītās darbības.

GJU likvidācija tika sākta 2006. gada beigās, un process joprojām notiek. Gada beigās likvidējamā GJU aktīvi bija 0 euro. GJU uzskaite veikta, izmantojot pašu kapitāla metodi. Tā kā 2008. gadā juridiskā persona neveica darbību un joprojām bija likvidācijas procesā, nebija ieņēmumu un izdevumu. Ieguldījumu vērtība 2008. gada 31. decembrī bija 0 euro – ieguldījumi 585 miljoni euro apmērā, atskaitot uzkrāto zaudējumu daļu 585 miljonu euro apmērā.

GJU funkcijas 2007. gada 1. janvārī oficiāli pārņēma Eiropas Globālās satelītu navigācijas sistēmas uzraudzības iestāde (GSA) – 2004. gadā izveidota Kopienu aģentūra, kas konsolidēta Kopienu pārskatos, jo tika uzsākta GJU likvidācija. Lai gan sākotnēji bija domāts, ka šī jaunā struktūra darbosies kā publiska–privāta partnerība, atbilstoši Padomes 2007. gada novembra lēmumam programma Galileo tagad pilnībā jāfinansē no ES budžeta. Turklāt atbilstīgi 2008. gada 25. jūlija Regulai (EK) Nr. 638/2008 tagad Komisija vada programmu EK vārdā. Starp Komisiju un EKA 2009. gadā paredzēts noslēgt līgumu, kurā tiks precizēti daži praktiski jautājumi, tostarp izveidoto aktīvu nodošana Komisijai IOV posma beigās (paredzams 2010. gada beigās).

Jāatzīmē, ka Komisija līdz 2008. gada beigām ir samaksājusi 795 miljonus euro par programmas Galileo IOV posmu, ieskaitot iepriekšminēto ieguldījumu GJU. Tā kā šī programma pašlaik ir izpētes posmā, saskaņā ar EK grāmatvedības noteikumiem iztērētie naudas līdzekļi ir iekļauti izdevumos un nemateriālie aktīvi nav atzīti. Tikai tad, kad projekts pāries izstrādes posmā, būs iespējams kapitalizēt šos izdevumus. Kopējais (orientējošais) Komisijas ieguldījums, kas paredzēts programmas Galileo nākamajam posmam (no 2008. līdz 2013. gadam), ir 2 645 miljoni euro.

SESAR

Šā kopuzņēmuma mērķis ir nodrošināt Eiropas gaisa satiksmes vadības sistēmas modernizāciju un Eiropas gaisa satiksmes vadības ģenerālplāna ātru īstenošanu, koordinējot un koncentrējot visus attiecīgos pētījumus un attīstības centienus Kopienās. Kopuzņēmums SESAR sāka darbību 2007. gada vidū, un tam jābeidz pastāvēt astoņus gadus pēc tam, kad Padome atbalstījusi Eiropas gaisa satiksmes vadības ģenerālplānu. Eiropas Kopienas, ko pārstāv Komisija, un Eiropas Aeronavigācijas drošības organizācija (Eurocontrol), ko pārstāv tās aģentūra, ir kopuzņēmuma SESAR dibinātājlocekles. Locekļu balsis atbilst to attiecīgajiem ieguldījumiem, bet abām dibinātājloceklēm ir vismaz 25 % balsstiesību. 2008. gada 31. decembrī Komisija bija ieguldījusi 91,73 % no visu kopuzņēmuma dalībnieku kopējā ieguldījuma SESAR. Kopējais (orientējošais) paredzētais Komisijas ieguldījums SESAR (no 2007. līdz 2016. gadam) ir 700 miljoni euro. Eiropas Kopienu kapitāla ieguldījums šajā kopuzņēmumā ir balstīts uz SESAR finanšu pārskatiem par laikposmu no 2007. gada 10. augusta (tā darbības sākšanas) līdz 2008. gada 31. decembrim atbilstīgi SESAR finanšu regulas 5. pantam.

ITER Starptautiskā kodolsintēzes enerģijas organizācija (ITER)

ITER apvieno Eiropas Kopienas un sešus citus kopuzņēmuma dalībniekus no Ķīnas, Indijas, Krievijas, Korejas, Japānas un ASV. ITER tika izveidots, lai pārvaldītu ITER iekārtas, sekmētu to, ka ITER iekārtu ekspluatāciju veic dalībnieku laboratorijas, citas iestādes un personāls kodolsintēzes enerģijas izpētes un attīstības programmās, veicinātu sabiedrības izpratni par kodolsintēzes enerģiju un tās pieņemšanu un veiktu jebkuras citas darbības, kas ir vajadzīgas tā mērķa sasniegšanai. Dalībniekiem ir balsstiesības proporcionāli to attiecīgajiem ieguldījumiem, bet parasti visus lēmums pieņem vienbalsīgi. 2008. gada 31. decembrī Komisija bija ieguldījusi 48,46 % no kopējā ieguldījuma ITER. Kopējais (orientējošais) paredzētais Komisijas ieguldījums ITER (no 2007. līdz 2041. gadam) ir 7 649 miljoni euro.

2.3.3. Garantiju fonds

GARANTIJU FONDA NETO AKTĪVI (4)

Miljonos EUR Atlikums 31.12.2008. Atlikums 31.12.2007. Pārdošanai pieejamie aktīvi 887 901 Nauda un tās ekvivalenti 205 249 Aktīvi kopā 1 092 1 150 Saistības kopā (1) (1) Neto aktīvi 1 091 1 149

Ārējo darbību Garantiju fonds attiecas uz aizdevumiem, ko Kopienas garantē saskaņā ar Padomes lēmumu, jo īpaši Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumiem ārpus Eiropas Savienības un aizdevumiem saistībā ar makrofinansiālu atbalstu (MFA aizdevumi), kā arī Euratom aizdevumiem ārpus Eiropas Savienības. Tas ir ilgtermiņa instruments, lai segtu neatmaksātus aizdevumus, kurus garantējušas Kopienas, un tāpēc to var uzskatīt par ilgtermiņa ieguldījumu. Par to liecina tas, ka gandrīz 88 % no pārdošanai pieejamiem aktīviem termiņš ir no 1 līdz 10 gadiem (skatīt arī 7.9. paskaidrojumu). Fondā ieskaita maksājumus no Kopienu vispārējā budžeta 9 % apmērā no darbību kapitāla vērtības, procentu ienākumiem no ieguldījumiem, kuros izmantoti fonda aktīvi, un no summām, kas atgūtas no saistības nepildošiem parādniekiem, attiecībā uz kuriem fondam nācies pildīt sniegtās garantijas. Ja gada beigās izveidojas pārpalikums, to atmaksā, iekļaujot Eiropas Kopienu vispārējā budžeta ieņēmumu pārskata īpašā pozīcijā.

Eiropas Kopienām jāveido garantijas rezerve trešām valstīm izsniegtiem aizdevumiem. Šī rezerve paredzēta Garantiju fonda vajadzību un, ja nepieciešams, tādu garantiju pieprasījumu finansēšanai, kas pārsniedz fonda pieejamos līdzekļus, tā, lai šīs summas varētu atspoguļot budžeta izdevumos. Minētā rezerve 1 276 miljonu euro apmērā atbilst plānotajai summai 9 % apmērā no aizdevumu atlikuma 2008. gada 31. decembrī. Fonda neto aktīvi 2008. gada 31. decembrī veido kopsummu 1 091 miljonu euro apmērā. Neto aktīvu un rezervju summas starpība atbilst no ES budžeta fondam atmaksājamai summai, t. i., 185 miljoniem euro. Pārdošanai pieejamo parāda vērtspapīru portfeļa patiesās vērtības pārmaiņas 2008. gadā ir atzītas kapitālā ar kopsummu 15 miljoni euro (2007. gadā – (19) miljoni euro).

Garantiju fonda finanšu riska pārvaldības politika skaidrota 7. paskaidrojumā.

2.3.4. Citi ieguldījumi

2.3.4.1. Pārdošanai pieejamie aktīvi

Šajā pozīcijā ietverti ieguldījumi un līdzdalības daļas, kas iegādātas, lai palīdzētu saņēmējiem attīstīt savu uzņēmējdarbību.

PĀRDOŠANAI PIEEJAMIE ILGTERMIŅA AKTĪVI

Miljonos EUR ERAB Riska kapitāla darījumi ETF uzsākšanas mehānisms Eiropas Fonds Dienvidaustrumu Eiropai Citi Kopā Summas 31.12.2007. 157 218 98 55 5 533 Iegāde 0 17 51 7 1 76 Atsavināšana/izņemšana 0 (27) (4) 0 (2) (33) Pārvērtēšanas pārpalikums/(deficīts) t/f kapitālam 0 1 (6) 5 (1) (1) Zaudējumi no vērtības samazināšanās 0 (5) (6) 0 0 (11) Summas 31.12.2008. 157 204 133 67 3 564

Ieguldījums Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) kapitālā

Komisija ir parakstījusies uz 3 % ERAB kopējā kapitāla, kas sasniedz 20 miljardus euro. Bilances datumā pieprasītā summa bija 157 miljoni euro, t. sk. apmaksātā summa 156 miljonu euro apmērā. Neveiktie maksājumi par pieprasīto kapitālu (1 miljons euro) reģistrēti īstermiņa saistībās un uzskaitīti amortizētās izmaksās. Neveiktie maksājumi par nepieprasīto kapitāla summu ir 443 miljoni euro un iekļauti ārpusbilances posteņos kā iespējamās saistības. Tā kā ERAB nekotē biržā un, ņemot vērā līguma ierobežojumus, kas noteikti ERAB statūtos, kuri cita starpā attiecas uz līdzdalības daļu pārdošanu, nepārsniedzot iegādes izmaksas un tikai esošajiem daļu turētājiem, Komisijas daļu ERAB novērtē, no izmaksām atskaitot norakstīto vērtības samazinājumu.

Riska kapitāla darījumi

Riska kapitāla darījumos summas piešķir finanšu starpniekiem, lai finansētu ieguldījumus kapitālā. Lai gan dažiem no šiem līgumiem piemīt aizdevumu īpašības, tā kā lielākajam vairumam šo finanšu līgumu nepiemīt aizdevuma pamatīpašības, jo nav noteikts atmaksas grafiks vai vienošanās par procentu likmi atlīdzības pamatsummai, portfeli kopumā uzskata par netiešu ieguldījumu kapitālā. Darījumus uzskaita, no sākotnējām izmaksām atskaitot uzkrājumus vērtības samazinājumam, jo aktīvajā tirgū nav pieejamas kotētas tirgus cenas un pašlaik nevar ticami aprēķināt to patieso vērtību.

Citi ieguldījumi

Lielākās summas saistītas ar Izaugsmes un nodarbinātības programmu, MAP programmu un CIP programmu, kas ir EIF aizgādnībā un nodrošina atbalstu jaunu MVU izveidei un finansēšanai, ieguldot līdzekļus piemērotos specializētos riska kapitāla fondos (133 miljoni euro). Šeit ietilpst arī 67 miljoni euro, kas saistīti ar Eiropas Fondu Dienvidaustrumu Eiropai (ieguldījumu uzņēmums ar mainīgu akciju kapitālu; SICAV). Eiropas Fonda Dienvidaustrumu Eiropai vispārējais mērķis ir tautsaimniecības attīstības un labklājības veicināšana Dienvidaustrumu Eiropā, ilgtspējīgi nodrošinot papildu finansējumu attīstībai ar vietējo finanšu starpnieku palīdzību. Kopienu pašreizējās balsstiesības ir 14,7 %.

2.3.4.2. Tirdzniecībai turētie aktīvi

Skatīt 2.8.2. paskaidrojumu; šīs summas tagad attiecas uz īstermiņa summām.

2.4. AIZDEVUMI

Šajā pozīcijā ietvertas Kopienām maksājamās summas par aizdevumiem, kuru termiņš pārsniedz vienu gadu.

Miljonos EUR Atlikums 31.12.2008. Atlikums 31.12.2007. No EK budžeta un EOTK piešķirtie aizdevumi 179 189 No aizņemtiem līdzekļiem piešķirtie aizdevumi 3 386 1 617 Neto aktīvi 3 565 1 806

2.4.1. No Eiropas Kopienu budžeta un likvidējamās EOTK piešķirtie aizdevumi

Miljonos EUR Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem Likvidējamā EOTK Kopā Kopā 31.12.2007. 155 34 189 Atmaksa (17) (8) (25) Uzskaites vērtības pārmaiņas 12 3 15 Kopā 31.12.2008. 150 29 179

Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem

Šajā postenī ietverti aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem, kas piešķirti ar preferenciālām procentu likmēm, īstenojot sadarbību ar trešām valstīm. Visas summas atmaksājamas vairāk nekā 12 mēnešus pēc gada beigām. Efektīvās procentu likmes par šiem aizdevumiem ir no 7,39 % līdz 12,36 %.

Likvidējamās EOTK (EOTK) piešķirtie aizdevumi mājokļa iegādei

Aizdevumi mājokļa iegādei ir aizdevumi, ko EOTK piešķir no saviem līdzekļiem saskaņā ar EOTK līguma 54. pantu un 54. panta 2. punktu. Šos aizdevumus piešķir ar nemainīgu procentu likmi 1 % apmērā, tāpēc tos uzskata par aizdevumiem ar preferenciālām procentu likmēm. Minēto aizdevumu efektīvās procentu likmes ir 2,806 %–22,643 %. Šiem aizdevumiem par patieso vērtību tiek pieņemta darījuma sākuma cena neatkarīgi no piešķirtās preferenciālās procentu likmes, ņemot vērā praktiskus apsvērumus un pamatojoties uz būtiskuma apsvērumiem.

2.4.2. No aizņemtiem līdzekļiem piešķirtie aizdevumi

Miljonos EUR MFA aizdevumi Euratom aizdevumi Maksājumu bilance Likvidējamā EOTK Kopā Kopā 31.12.2007. 795 482 0 478 1 755 Jauni aizdevumi 0 15 2 000 0 2 015 Atmaksa (132) (5) 0 (67) (204) Valūtas kursa starpības 0 1 0 (61) (60) Uzskaites vērtības pārmaiņas 0 1 4 (12) (7) Kopā 31.12.2008. 663 494 2 004 338 3 499 Parāda summa < 1 gads 25 0 0 88 113 Parāda summa > 1 gads 638 494 2 004 250 3 386

Makrofinansiāla atbalsta (MFA) aizdevumi

MFA ir uz politiku balstīts finanšu instruments konkrētam mērķim nepiesaistīta atbalsta sniegšanai maksājumu bilances un/vai budžeta jomā partneriem trešās valstīs, kuras ģeogrāfiski atrodas tuvu ES teritorijai. Tie ir vidēja termiņa/ilgtermiņa aizdevumi vai dotācijas, vai atbilstīga abu veidu kombinācija, kas parasti papildina finansējumu saistībā ar SVF atbalstīto korekciju un reformu programmu.

Komisija nav saņēmusi trešo personu garantijas šiem aizdevumiem, bet tos garantē Garantiju fonds (skatīt 2.3.3. paskaidrojumu).

Euratom aizdevumi

Euratom ir viena no Eiropas Kopienu juridiskajām personām, un to pārstāv Eiropas Komisija. Šīs struktūras mērķis ir piešķirt aizdevumus dalībvalstīm un trešām valstīm šādā veidā.

— Euratom aizdevumus dalībvalstīm piešķir, lai finansētu ieguldījumu projektus dalībvalstīs, kas saistīti ar rūpniecisku elektroenerģijas ražošanu kodolelektrostacijās un ar degvielas cikla iekārtām rūpniecības vajadzībām.

— Euratom aizdevumus trešām valstīm piešķir, lai uzlabotu drošības un efektivitātes pakāpi kodolelektrostacijās un kodoldegvielas cikla iekārtās, kuras darbojas vai tiek būvētas.

Komisija ir saņēmusi 486 miljonus euro (2007. gadā – 474 miljonus euro) garantijās no trešo personu galvotājiem attiecībā uz šiem aizdevumiem.

Maksājumu bilances aizdevumi

Maksājumu bilance ir uz politiku balstīts finanšu instruments, kas ir izmantots atkārtoti, lai sniegtu finansiālu atbalstu Eiropas Savienības dalībvalstīm pašreizējās ekonomikas krīzes laikā. Tas sniedz vidēja termiņa finansiālu atbalstu, kas ļauj piešķirt aizdevumus vienai vai vairākām dalībvalstīm, kurām ir vai kuras nopietni apdraud grūtības sakarā ar to maksājumu bilanci vai kapitāla pārmaiņām. Tikai dalībvalstis, kuras vēl nav ieviesušas euro, var gūt labumu no šā Kopienas mehānisma. Šos aizdevumus garantē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta.

6,5 miljardi euro ir darīti pieejami Ungārijai, t. sk. 2 miljardi euro (iepriekš) tika izmaksāti 2008. gadā; termiņš ir 2011. gada decembrī. Papildu 3,5 miljardi euro tika izmaksāti 2009. gada pirmajos 7 mēnešos (termiņi – 2014. gada novembris un 2016. gada aprīlis). 3,1 miljards euro tika darīts pieejams Latvijai, un 1 miljards euro no šīs summas tika izmaksāts, arī 2009. gada pirmajā ceturksnī; termiņš – 2014. gada aprīlis. 5 miljardi euro tika darīti pieejami arī Rumānijai 2009. gada otrajā ceturksnī.

Iepriekšminēto aizdevumu gadījumā (MFA, Euratom un maksājumu bilance) efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem, jo tiem ir kompensējošu (back-to-back) darbību iezīmes. Atšķirības starp aizdevumu un aizņēmumu nosacījumiem un summām nav būtiskas. Tādējādi netrūkst būtiskas informācijas, kas ietekmētu lasītāja izpratni par pamatā esošajiem darījumiem. Darījuma izmaksas tieši atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos.

Likvidējamās EOTK aizdevumi

Šajā postenī galvenokārt iekļauti aizdevumi, kurus piešķīrusi likvidējamā EOTK no aizņemtiem līdzekļiem saskaņā ar EOTK līguma 54. un 56. pantu, kā arī trīs nekotēti parāda vērtspapīri, kurus emitējusi Eiropas Investīciju banka (EIB), lai segtu kāda parādnieka neizpildītās saistības. Šie parāda vērtspapīri tiks turēti līdz to gala termiņam (2017. un 2019. gads), lai segtu attiecīgo aizņēmumu apkalpošanas izmaksas. Uzskaites vērtības pārmaiņas ir uzkrāto procentu pārmaiņas, kurām pieskaitīta samaksāto prēmiju attiecīgā gada amortizācija un sākotnējās darījumu izmaksas, aprēķinā izmantojot efektīvās procentu likmes metodi.

Efektīvās procentu likmes (norādītas kā procentu likmju diapazons) bija šādas.

Aizdevumi 31.12.2008. 31.12.2007. Makrofinansiāls atbalsts (MFA) 3,022 % - 5,29 % 3,82 % - 4,822 % Euratom 3,428 % - 5,76 % 4,446 % - 5,76 % Maksājumu bilance 3,25 % — Likvidējamā EOTK 3,072 % - 5,8103 % (5) 4,375 % - 12,077 % (5)

2.5. ILGTERMIŅA PRIEKŠFINANSĒJUMS

Miljonos EUR Pārvaldības veids Atlikums 31.12.2008. Atlikums 31.12.2007. Tieša centralizēta pārvaldība 1 351 434 Netieša centralizēta pārvaldība 275 318 Decentralizēta pārvaldība 90 64 Dalīta pārvaldība 26 764 12 875 Kopēja pārvaldība 543 324 Ilgtermiņa priekšfinansējums kopā 29 023 14 015

Lielākās ilgtermiņa priekšfinansējuma summas saistītas ar struktūrfondu pasākumiem – Reģionālās attīstības fonds, Sociālais fonds, L