(7)

Šis nesenais novērtējums attiecībā uz Ungāriju atklājis tālāk minēto. a. Laikposmā no 2015. līdz 2019. gadam mājokļu reālo cenu gada pieaugums bija gandrīz 10 % vai vairāk, un tas bija īpaši izteikts Budapeštā. Saskaņā ar Magyar Nemzeti Bank (MNB) sagatavotajām aplēsēm šāda dinamika sekmēja pārmērīgi augstas cenas, 2019. gada trešajā ceturksnī sasniedzot maksimumu – 18 % Budapeštā un 3 % valstī kopumā. MNB dati liecina, ka cenu attīstība dažādās valsts daļās ievērojami atšķīrās. No vienas puses, mājokļu cenas Budapeštā reālā izteiksmē 2019. gada beigās sāka samazināties, 2020. gadā tās stagnēja vai nedaudz samazinājās, savukārt 2021. gada pirmajā pusē tās saglabājās mērenas. No otras puses, citviet, jo īpaši mazākās pašvaldībās un lauku apvidos, kur mājsaimniecības bija tiesīgas saņemt valdības subsīdiju mājokļa iegādei, cenas pieauga divciparu skaitļos. Nākotnes perspektīvā starptautiskā tūrisma atgriešanās būs svarīgs faktors, kas nosaka mājokļu cenu attīstību Budapeštā. Valstī kopumā dažādu valdības subsīdiju programmu (3) turpmāka izmantošana var veicināt pieprasījuma spiedienu uz mājokļu cenām, savukārt pievienotās vērtības nodokļa atvieglojums jaunām būvēm (4) var mazināt piedāvājuma ierobežojumus vidējā termiņā. b. Hipotekārie kredītu apjoms kopš 2018. gada vidus ir stabili pieaudzis, un reālā gada pieauguma temps pārsniedz vai ir tuvu 5 %. Lai gan saskaņā ar MNB aplēsēm 2020. gadā tikai aptuveni puse no darījumiem ar mājokļiem tika veikti, izmantojot bankas kredītu, reālo hipotekāro kredītu gada pieaugums no 2021. gada janvāra līdz augustam paātrinājās vidēji līdz 6,8 %. Vienlaikus mājsaimniecību kredītu reālais pieaugums bija vidēji 10 % salīdzinājumā ar iepriekšējā gada atbilstošo periodu. Lai gan šis pieaugums apsteidza hipotekāro kredītu reālo pieaugumu, to veicināja pirmsdzemdību atbalsta kredītu pieaugums, kā arī mājsaimniecību kredītu īpatsvars kredītos, kuriem piemērots moratorijs (2021. gada jūnijā šādi kredīti joprojām ietvēra 31 % no kopējiem MNĪ kredītiem un 42 % no atbilstošajiem MNĪ kredītiem, un tāpēc tie nebija amortizējoši). . Bez moratorija ietekmes hipotekāro kredītu un mājsaimniecību kredītu reālais gada pieaugums 2021. gada pirmajā pusē saskaņā ar MNB aplēsēm sasniedza attiecīgi 0,7 % un 2,7 %. Arī plašais valdības subsīdiju programmu klāsts, tostarp 2021. gada sākumā ieviestā valdības papildu subsīdiju programma, ir veicinājušas mājsaimniecību kredītu pieaugumu (5). c. Lai gan līdz 2008. gadam izsniegtajiem hipotekārajiem kredītiem bija ļoti augsts kredīta/nodrošinājuma attiecības (LTV) rādītājs, 2021. gada pirmajā pusē 90 % no kredītu kopapjoma LTV rādītājs nepārsniedza 80 %. Tas zināmā mērā ir saistīts ar mājokļu cenu strauju kāpumu un veco kredītu amortizāciju. Turklāt kopš 2015. gada jaunajiem kredītiem LTV rādītājs ir ierobežots līdz 80 %. Tomēr parāda apkalpošanas/ienākumu attiecības (DSTI) rādītājs aptuveni 22 % no esošajiem un gandrīz 25 % no jaunajiem hipotekārajiem kredītiem (apjoma izteiksmē) 2021. gada pirmajā pusē bija no 40 % līdz 60 %. Tas daļēji skaidrojams ar augstākiem DSTI rādītāja ierobežojumiem aizņēmējiem ar augstiem ienākumiem, kuru īpatsvars jauno kredītu aizņēmēju vidū ir pieaudzis, proti, 2021. gada pirmajā pusē aptuveni 60 % no jaunajiem mājokļu kredītiem bija piemērojams augstāks DSTI rādītāja ierobežojums 60 % apjomā (jo aizņēmēju mēneša neto ienākumi pārsniedza regulatīvo robežvērtību 500 000 Ungārijas forintu apmērā), un 5 % no jaunajiem mājokļu kredītiem DSTI rādītājs pārsniedza 50 %. Lai gan saskaņā ar MNB sniegto informāciju jauno kredītu termiņi ir nedaudz pagarinājušies, nekas neliecina par to, ka ilgāki termiņi tiek arvien vairāk izmantoti, lai apietu esošos DSTI rādītāju ierobežojumus. d. Fiksētās procentu likmes saistībā ar mājsaimniecību kredītiem sāka izmantot biežāk pēc tam, kad MNB 2017. gadā ieviesa sertifikācijas zīmi. Tā ir pieejama tikai mājokļu kredītiem, kuru procentu likmes fiksācijas periods ir vismaz pieci gadi. Tādu mājokļu kredītu pieaugumu, kuriem ir ilgāki procentu likmes fiksācijas periodi, vēl vairāk pastiprināja zemāki DSTI rādītāju ierobežojumi, ko kopš 2018. gada oktobra piemēro hipotēku kredītiem ar procentu likmes fiksācijas periodu, kas īsāks par 10 gadiem. 2021. gada februārī aptuveni 75 % un 25 % jauno kredītu termiņi bija fiksēti attiecīgi uz 10 un 5 gadiem. Tomēr visā kredītu kopapjomā gandrīz 40 % no izsniegto kredītu apjoma joprojām veidoja kredīti ar termiņu, kas īsāks par vienu gadu, lai gan šis īpatsvars pakāpeniski samazinās. e. Ar Covid-19 pandēmiju saistītais kredītu moratorijs nesen tika pagarināts līdz 2022. gada jūnijam. Tomēr iespēja izmantot moratoriju ir sašaurināta, un to mājsaimniecību kredītu kopapjoms, kuriem joprojām piemēro moratoriju, ir aptuveni 5 % no kopējā neatmaksāto mājsaimniecību kredītu portfeļa. Saskaņā ar MNB analīzi kredīti, kuriem piemērots agrākais plašāka tvēruma moratorijs attiecībā uz mājsaimniecību aizņēmējiem, kas nodarbināti ievainojamās nozarēs, veido aptuveni 10 % no visiem neatmaksātajiem kredītiem. f. ESRK atzīst Ungārijā spēkā esošos makroprudenciālās uzraudzības pasākumus, kas mazina pašreizējo nekustamā īpašuma ievainojamības, proti, LTV un DSTI rādītāju ierobežojumus. Turklāt ESRK atzīst, ka bankas ir pienācīgi atzinušas kredītriska pieaugumu pagarinātā moratorija dēļ, klasificējot dažus kredītus kā 2. posma kredītus. g. Nākotnes perspektīvā un ņemot vērā vidēja termiņa riska perspektīvu, pašreizējais makroprudenciālās politikas pasākumu kopums tiek uzskatīts par daļēji piemērotu un daļēji pietiekamu. Ja MNĪ ievainojamības turpinās pastiprināties, tās mazināt palīdzētu stingrāks DSTI rādītāja ierobežojums, papildinot to ar termiņa ierobežojumu un/vai ieviešot sistēmiskā riska rezervi vai pretcikliskas kapitāla rezerves. Tomēr makroprudenciālās uzraudzības politikas pasākumus būtu jāpapildina ar plašākiem politikas pasākumiem, kuru mērķis ir mazināt vai likvidēt faktorus, kas veicina vai sekmē mājsaimniecību parādu sloga palielināšanos vai nesabalansētu mājokļu pieejamību. Ar šiem politikas pasākumiem būtu jāatbalsta pašreizējie makroprudenciālās uzraudzības pasākumi, lai lietderīgi un efektīvi risinātu atlikušās ievainojamības, kas Ungārijā konstatētas MNĪ tirgū, neradot pārmērīgas izmaksas Ungārijas reālajai tautsaimniecībai un finanšu sistēmai. Ungārijā valdības subsīdijas un atbalsta kredīti var radīt pieprasījumu pēc īpašnieku apdzīvotiem mājokļiem, izraisot pārmērīgi augstas mājokļu cenas, kā arī mājsaimniecību parādu slogu apstākļos, kad mājokļu piedāvājums nav pietiekams. Tāpēc turpmākās politikas ietvaros varētu likvidēt stimulus lielākam mājsaimniecību parādu slogam, jo īpaši valdības subsīdijas un atbalsta kredītus, un nodrošināt pienācīgu mājokļu piedāvājumu un efektīvu īres tirgu. Turpmākajos ceturkšņos valsts iestādēm būtu ieteicams turpināt uzraudzīt to mājsaimniecību parādu kredītkvalitāti, kuriem piemērots moratorijs, un nodrošināt atbilstošus uzkrājumus paredzamajiem zaudējumiem.