Oficiālais Vēstnesis L 128 , 26/05/1979 Lpp. 0001 - 0011

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0230

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0112

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0230

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0073

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0073



Komisijas Direktīva (1979. gada 18. aprīlis), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 74/483/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu ārējiem izvirzījumiem (79/488/EEK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/547/EEK [2], un īpaši tās 11, 12. un 13. pantu, ņemot vērā Padomes Direktīvu 74/483/EEK (1974. gada 17. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu ārējiem izvirzījumiem [3], tā kā, ņemot vērā gūto pieredzi un jaunākos sasniegumus, tagad ir iespējams noteikt daudz stingrākas prasības un pieskaņot tās faktiskajiem testa apstākļiem; tā kā bagāžniekus, slēpju bagāžniekus un radio uztveršanas vai raidīšanas antenas jau pārdod gan atsevišķi, gan pēc uzstādīšanas transportlīdzeklim; tā kā, ja ir iespēja pārbaudīt šo aprīkojumu pirms to uzstādīšanas transportlīdzeklim, to brīvo apriti var atvieglot, ieviešot šādam aprīkojumam EEK tipa apstiprinājumu kā atsevišķām tehniskajām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē; tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuru mērķis ir tehnisko šķēršļu likvidēšana tirdzniecībai mehānisko transportlīdzekļu nozarē, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvu 74/483/EEK groza šādi. 1. Direktīvas 2., 3. un 4. pantu aizstāj ar šādiem pantiem: "2. pants Neviena dalībvalsts ārējo izvirzījumu dēļ nedrīkst atteikt EEK tipa apstiprinājuma vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem vai bagāžniekiem, slēpju bagāžniekiem vai radio uztveršanas vai raidīšanas antenām, ko uzskata par atsevišķām tehniskām vienībām, ja: - transportlīdzeklis atbilst I un II pielikuma noteikumiem attiecībā uz ārējiem izvirzījumiem, - bagāžnieki, slēpju bagāžnieki vai radio uztveršanas vai raidīšanas antenas, ko uzskata par atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, atbilst I pielikuma noteikumiem. 3. pants 1. Neviena dalībvalsts ārējo izvirzījumu dēļ nedrīkst atteikt transportlīdzekļa reģistrāciju vai aizliegt tā pārdošanu, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu, ja ārējie izvirzījumi atbilst I un II pielikuma noteikumiem. 2. Neviena dalībvalsts nedrīkst ārējo izvirzījumu dēļ aizliegt laist tirgū bagāžniekus, slēpju bagāžniekus vai radio uztveršanas vai raidīšanas antenas, ko uzskata par atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, ja tie atbilst tipiem, kuriem piešķirti tipa apstiprinājumi 2. panta nozīmē. 4. pants Dalībvalsts, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, veic vajadzīgos pasākumus, lai iegūtu informāciju par jebkuru I pielikuma 2.2. punktā iekļautās daļas vai parametra modifikāciju. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka, vai jāveic jauni modificēto tipu testi un vai par tiem jāsagatavo jauns ziņojums. Ja minētie testi liecina par neatbilstību šīs direktīvas prasībām, tad modifikāciju neapstiprina." 2. Direktīvas 74/483/EEK I, II un III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu. 2. pants 1. Dalībvalstis no 1980. gada 1. janvāra ārējo izvirzījumu dēļ nedrīkst: - atteikt EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanu vai Padomes Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta kopijas izsniegšanu, vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu kāda tipa mehāniskajam transportlīdzeklim, vai - atteikt EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanu bagāžniekiem, slēpju bagāžniekiem vai radio uztveršanas vai raidīšanas antenām, ko uzskata par atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, vai - aizliegt transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā, ja šāda transportlīdzekļa tipa vai šādu transportlīdzekļu, vai iepriekš minēto atsevišķo tehnisko vienību ārējie izvirzījumi atbilst noteikumiem Direktīvā 74/483/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu. 2. No 1981. gada 1. oktobra dalībvalstis: - vairs neizsniedz Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta kopiju par tāda tipa transportlīdzekli, kura ārējie izvirzījumi neatbilst noteikumiem Direktīvā 74/483/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, - var atteikt valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu mehāniskajam transportlīdzeklim, ja tā ārējie izvirzījumi neatbilst noteikumiem Direktīvā 74/483/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu. 3. No 1983. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt tādu transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā, kuru ārējie izvirzījumi neatbilst noteikumiem Direktīvā 74/483/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu. 4. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, ne vēlāk kā 1980. gada 1. janvārī, un par tiem tās tūlīt informē Komisiju. 3. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1979. gada 18. aprīlī Komisijas vārdā – Komisijas loceklis Etienne davignon [1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. [2] OV L 168, 26.6.1978., 39. lpp. [3] OV L 266, 2.10.1974., 4. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Direktīvas 74/483/EEK pielikumu grozījumi I PIELIKUMS VISPĀRĪGĀS DEFINĪCIJAS, EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMI, EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS, VISPĀRĪGĀS SPECIFIKĀCIJAS, ĪPAŠĀS SPECIFIKĀCIJAS, RAŽOJUMU ATBILSTĪBA Pielikuma 1.1. punkta redakciju groza šādi: "1.1. Šā pielikuma noteikumus nepiemēro atpakaļskata spoguļiem vai jūgierīču galvām." Pielikuma 1.2. punktam pievieno šādu teikumu: "Tas ir derīgs gan nekustīgam, gan kustīgam transportlīdzeklim." Pielikuma 2.3. punkta redakciju groza šādi: "2.3. "Ārējā virsma" ir transportlīdzekļa ārpuse, kas ietver motora pārsegu, bagāžas nodalījuma pārsegu, durvis, spārnus, jumtu, gaismas un gaismas signalizācijas ierīces un sastāvdaļas redzamības uzlabošanai;" Pielikuma 2.4. punkta redakciju groza šādi: "2.4. "Grīdas līnija" ir līnija, ko nosaka šādi. Nenoteikta augstuma vertikālās ass konusu ar malām 15° leņķī pret vertikāli secīgi novieto ap transportlīdzekli ar kravu tā, lai tas pastāvīgi un pēc iespējas mazāk pieskaras transportlīdzekļa ārējai virsmai. Pieskares punktu ģeometriskā vieta ir grīdas līnija. Nosakot grīdas līniju, neņem vērā domkrata atbalsta vietas, izpūtējus vai riteņus. Riteņu arku atstarpes pieņem par iedomātu virsmu, kas paplašina blakusesošo ārējo virsmu. Nosakot grīdas līniju, ņem vērā transportlīdzekļa bufera abus galus. Atkarībā no atsevišķa transportlīdzekļa grīdas līnija var būt vai nu bufera ārmala, vai virsbūves panelis zem bufera. Ja vienlaikus ir divi pieskares punkti vai vairāk, tad grīdas līnijas noteikšanai izmanto zemāko pieskares punktu;." Pielikuma 2.5. punkta redakciju groza šādi: "2.5. "Izliekuma rādiuss" ir tās riņķa līnijas loka rādiuss, kas ir vistuvāk attiecīgās sastāvdaļas apļveida formai;." Aiz 2.5. punkta pievieno šādu jaunu 2.6., 2.7., 2.8. un 2.9. punktu: "2.6. "Transportlīdzeklis ar kravu" ir transportlīdzeklis ar tā maksimāli pieļaujamo tehnisko masu. Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar hidropneimatisko, hidraulisko vai pneimatisko piekari vai ar ierīci atstarpes ar zemi automātiskai regulēšanai atkarībā no slodzes, testē nelabvēlīgākajos transportlīdzekļa normālas ekspluatācijas apstākļos, kurus norādījis ražotājs. 2.7. Transportlīdzekļa "galējā ārmala" attiecībā uz transportlīdzekļa abām pusēm ir plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei, sakrītot ar tā sānu ārējo malu, un attiecībā uz priekšas un aizmugures malu transportlīdzekļa perpendikulārā šķērsplakne sakrīt ar tā priekšas un aizmugures malu, neņemot vērā izvirzījumus: 2.7.1. riepām netālu no punkta, kur tās saskaras ar zemi un riepu spiediena mērītāju savienojumiem; 2.7.2. jebkurām pretslīdēšanas ierīcēm, kas var būt uzliktas riteņiem; 2.7.3. atpakaļskata spoguļiem; 2.7.4. virzienrādītājiem sānos, ārējo kontūru gabarītgaismas lukturiem, priekšējiem un pakaļējiem gabarītgaismas (sānu) lukturiem, kā arī stāvgaismas lukturiem; 2.7.5. attiecībā uz priekšas un aizmugures malām – daļas, kas uzstādītas uz buferiem, jūgierīcēm un izpūtējiem. 2.8. "Izvirzījuma izmēri" sastāvdaļai, kas uzstādīta uz paneļa, ir izmēri, kurus nosaka ar II pielikuma 2. punktā aprakstīto metodi. 2.9. "Paneļa nominālā līnija" ir līnija, kas šķērso divus punktus apļa centrā, kad tās virsma pirmo un pēdējo reizi saskaras ar sastāvdaļu, ja izmanto II pielikuma 2.2. punktā aprakstīto mērīšanas procedūru." Pielikuma 3. punkta redakciju groza šādi: "3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS 3.1. Pieteikums par transportlīdzekļa tipa EEK tipa apstiprinājumu attiecībā uz ārējiem izvirzījumiem 3.1.1. Pieteikums EEK tipa apstiprinājumam transportlīdzekļa tipam attiecībā uz ārējiem izvirzījumiem jāiesniedz transportlīdzekļa ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim. 3.1.2. Tam pievieno šādus iepriekšminētos dokumentus trijos eksemplāros. 3.1.2.1. Transportlīdzekļa priekšas, aizmugures un sānu daļu fotoattēlus 30 līdz 45 grādu leņķī pret transportlīdzekļa vertikālo garenvirziena vidusplakni. 3.1.2.2. Buferu rasējumus. 3.1.2.3. Vajadzības gadījumā konkrētu ārējo izvirzījumu rasējumus un, ja vajadzīgs, 6.9.1. punktā minēto ārējās virsmas konkrētu daļu rasējumus. 3.1.3. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par apstiprinājumu. Pēc tehniskā dienesta pieprasījuma iesniedz konkrētas izmantoto materiālu sastāvdaļas un paraugus. 3.2. Pieteikums par EEK detaļas tipa apstiprinājumu attiecībā uz bagāžniekiem, slēpju bagāžniekiem vai radio uztveršanas vai raidīšanas antenām, ko uzskata par atsevišķu tehnisko vienību 3.2.1. Pieteikumus EEK tipa apstiprinājumam bagāžniekiem, slēpju bagāžniekiem vai radio uztveršanas vai raidīšanas antenām, ko uzskata par atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai iepriekš minēto atsevišķo tehnisko vienību ražotājs, vai viņa pilnvarots pārstāvis. 3.2.2. Pieteikumam par katru 3.2.1. punktā minēto ierīci pievieno: 3.2.2.1. tādu dokumentu kopijas trīs eksemplāros, kuros precizēti atsevišķas tehniskās vienības tehniskie parametri, un montāžas norādījumi, kas jāpievieno katrai pārdotajai atsevišķajai tehniskajai vienībai; 3.2.2.2. atsevišķas tehniskās vienības tipa paraugu. Ja atbildīgā iestāde uzskata par vajadzīgu, tā var pieprasīt turpmākus paraugus. Paraugi skaidri un neizdzēšami marķēti ar zīmi, kas norādīta Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta 3. punktā. Paredz obligātus EEK tipa apstiprinājuma numura norādes noteikumus attiecībā uz bagāžniekiem un slēpju bagāžniekiem. Tipa apstiprinājuma numura priekšā ir apstiprinājuma piešķīrušās valsts starptautiskās reģistrācijas burts(-i) [1]." Pielikuma 4.6. punkta redakciju groza šādi: "4.6.1. Ja pieteikumam saskaņā ar 3.1. punktu ir piešķirts apstiprinājums, tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno veidlapu, kas atbilst III pielikumā pievienotajam paraugam. 4.6.2. Ja pieteikumam saskaņā ar 3.2. punktu ir piešķirts apstiprinājums, izsniedz veidlapu, kas atbilst IV pielikumā pievienotajam paraugam. 4.6.3. Ja pieteikumā saskaņā ar 3.1. punktu ir norāde uz tāda veida veidlapu, kā attēlots IV pielikumā, tad transportlīdzekļa testa darbības jomu attiecībā uz ārējiem izvirzījumiem attiecīgi samazina. Tādos gadījumos transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju." Pielikuma 5.1.3. punkta redakciju groza šādi: "5.1.3. Novietotas tā, ka statiskos apstākļos, kā arī darbībā nevar saskarties ar apli 100 mm diametrā." Pielikuma 5.4. punkta redakciju izmaina šādi: "5.4. Nevienai ārējās virsmas uz āru izvirzītai daļai izliekuma rādiuss nevar būt mazāks kā 2,5 mm. Šī prasība neattiecas uz ārējās virsmas daļām, kas izvirzītas uz āru mazāk nekā 5 mm, bet šādu uz āru vērsto daļu stūri nedrīkst būt asi, izņemot gadījumus, ja šādas daļas izvirzītas uz āru mazāk nekā 1,5 mm." Pielikuma 5.5. punktā pievieno šādus teikumus: "Cietību mēra detaļām, kas uzstādītas transportlīdzeklim. Ja nav iespējams mērīt nostiprinātu daļu cietību, tad novērtēšanai izmanto salīdzināmus mērījumus." Aiz 5.5. punkta pievieno šādu 5.6. punktu: "5.6. Iepriekš minētos 5.1. līdz 5.5. punkta noteikumus piemēro papildus 6. punkta īpašajām specifikācijām, izņemot gadījumus, ja šīs īpašās specifikācijas skaidri paredz citādi." Pielikuma 6.1.1. punktā pievieno šādus teikumus: "Lai pieliktu 10 daN lielu spēku, izmanto stampu ar plakanu galu, kuras diametrs nav lielāks kā 50 mm. Ja tas nav iespējams, izmanto līdzvērtīgu metodi. Pēc tam, kad rotājumi ir ievilkti, atdalīti vai noliekti, atlikušais izvirzījums nedrīkst pārsniegt 10 mm. Šiem izvirzījumiem vienmēr jāatbilst 5.2. punkta noteikumiem. Ja rotājumi ir uzmontēti uz pamata, šādu pamatu uzskata par rotājumu, nevis par atbalsta virsmu." Pielikuma 6.1.3. punktu svītro. Pielikuma 6.2.1. punkts beidzas šādi: "Priekšējam apgaismojumam, kas uzstādīts aiz papildu caurspīdīgās virsmas, izvirzījumu mēra no attālākās caurspīdīgās virsmas. Izvirzījumus nosaka saskaņā ar metodēm, kas norādītas II pielikuma 3. punktā." Aiz 6.2.2. punkta pievieno šādu jaunu 6.2.3. punktu: "6.2.3. Pielikuma 6.2.1. punkta noteikumi neattiecas uz priekšējiem lukturiem, kuri ir iegremdēti virsbūvē vai kuri "karājas" pie virsbūves, ja virsbūve atbilst 6.9.1. punkta prasībām." Pielikuma 6.1.3. punkta redakciju groza šādi: "6.3.1. Atstarpēm starp kustīgām vai nekustīgām detaļām, ieskaitot tās, kas ir daļa no gaisa ieplūdes vai izplūdes režģiem un radiatora režģiem, nepiemēro 5.4. punkta prasības, ja atstatums starp divām secīgām detaļām nepārsniedz 40 mm un režģiem un atstarpēm ir funkcionāli mērķi. Atstarpēm starp 40 mm un 25 mm izliekuma rādiuss ir 1mm vai lielāks. Tomēr, ja attālums starp divām blakusesošām detaļām nepārsniedz 25 mm, tad detaļu ārējais izliekuma rādiuss nedrīkst būt mazāks kā 0,5 mm. Attālumu starp divām secīgām režģu un atstarpju detaļām nosaka saskaņā ar metodi, kas norādīta II pielikuma 4. punktā." Pielikuma 6.4.1. punkta redakciju groza šādi: "6.4.1. Priekšējā stikla tīrītājs ir aprīkots tā, ka stikla tīrītāja vārpstai ir aizsargapvalks, kura izliekuma rādiuss atbilst 5.4. punkta prasībām un virsma nav mazāka kā 150 mm2. Noapaļotiem apvalkiem minimālā virsma ir 150 mm2, mērot ne tālāk kā 6,5 mm no vistālāk izvirzītā punkta. Šīs prasības attiecas arī uz aizmugures logu tīrītājiem un galveno lukturu tīrītājiem." Pielikuma 6.4.2. punkta redakciju groza šādi: "6.4.2. Stikla tīrītāju slotiņām vai palīgelementiem nepiemēro 5.4. punkta prasības. Tomēr šādas vienības jāizgatavo tā, ka tām nav asu stūru un smailu vai asu daļu." Pielikuma 6.5.1. punkta redakciju groza šādi: "6.5.1. Buferu gali ir vērsti pret ārējo virsmu, lai samazinātu aizķeršanas iespēju. Uzskata, ka šī prasība ir ievērota, ja buferis ir padziļinājumā vai iebūvēts virsbūvē, vai buferis ir vērsts uz iekšu tā, lai nesaskartos ar 100 mm apli, un atstarpe starp bufera galu un virsbūvi nepārsniedz 20 mm." Aiz 6.5.2. punkta pievieno šādu 6.5.3. punktu: "6.5.3. Pielikuma 6.5.2. punkta prasības neattiecas uz dažādām bufera daļām vai daļām buferī, kas ir izvirzītas mazāk nekā 5 mm; īpaši norāda kopējos apvalkus un galveno lukturu mazgātāju sprauslas; bet šādu uz āru vērsto daļu stūri nedrīkst būt asi, izņemot gadījumus, ja šādas daļas izvirzītas uz āru mazāk nekā 1,5 mm." Pielikuma 6.6. punkta redakciju groza šādi: "6.6. Rokturi, viras, durvju nospiežamās pogas, bagāžas nodalījumi un pārsegi; degvielas tvertnes vāki un apvalki 6.6.1. Durvju vai bagāžas nodalījuma rokturu izvirzījumi nedrīkst pārsniegt 40 mm un visi pārējie – 30 mm. 6.6.2. Ja sānu durvju rokturi darbojoties rotē, tad tiem jāatbilst kādai no šādām prasībām: 6.6.2.1. ja rokturi rotē paralēli durvju plaknei, tad roktura vaļējam galam jābūt vērstam uz aizmuguri. Šādu rokturu gali jāpagriež atpakaļ pret durvju plakni un jāievieto aizsargietvarā vai padziļinājumā; 6.6.2.2. rokturiem, kas griežas uz āru virzienā, kas nav paralēls durvju plaknei, aizvērtā stāvoklī jābūt norobežotiem aizsargietvarā vai padziļinājumā. Vaļējam galam jābūt vērstam vai nu uz aizmuguri, vai uz leju. Tomēr rokturus, kas neatbilst pēdējam nosacījumam, var atzīt par atbilstīgiem, ja: - tiem ir neatkarīgs atvelces mehānisms, - bez atvelces mehānisma tie nevar būt izvirzīti vairāk kā 15 mm, - šādā atvērtā stāvoklī tie atbilst 5.4. punkta noteikumiem, un - to gala virsmas laukums, ko mēra ne tālāk kā 6,5 mm attālumā no visvairāk izvirzītā punkta, ir vismaz 150 mm2." Pielikuma 6.7. punkta redakciju groza šādi: "6.7. Riteņi, riteņa stiprināšanas uzgriežņi, rumbas vāki un riteņu diski" Pielikuma 6.7.2. punkta redakciju groza šādi: "6.7.2. Riteņiem, riteņa stiprināšanas uzgriežņiem, rumbas vākiem un riteņu diskiem nedrīkst būt neviena izvirzījuma, kas ir ass vai ar asu galu un kas sniedzas aiz riteņa loka ārējās plaknes. Nav atļauts izmantot spārnveida uzgriežņus." Pielikuma 6.8.1. punktu papildina ar šādu teikumu: "Neaizsargāto malu uzskata par salocītu atpakaļ, ja tā ir salocīta atpakaļ aptuveni par 180°, vai ja tā ir salocīta pret virsbūvi tā, ka tā nevar saskarties ar apli 100 mm diametrā." Pielikuma 6.9.1. punkta pēdējā rindā:Vārdus "… II pielikums" aizstāj ar vārdiem "… II pielikuma 1. punkts." Pielikuma 6.11. punkta redakciju groza šādi: "6.11. Domkrata balsti un izpūtēji 6.11.1. Domkrata balsti un izpūtējs(-i) nedrīkst būt izvirzīti vairāk kā 10 mm aiz grīdas līnijas vertikālā izvirzījuma vertikāli virs tiem. Atkāpjoties no šīs prasības, izpūtējs var būt izvirzīts vairāk nekā 10 mm aiz grīdas līnijas vertikālā izvirzījuma, ja ir noapaļoti stūri, minimālais izliekuma rādiuss ir 2,5 mm." Aiz 6.11. punkta pievieno šādu jaunu 6.12. līdz 6.18 punktu: "6.12. Gaisa ieplūdes un izplūdes vārsti 6.12.1. Gaisa ieplūdes un izplūdes vārsti visos stāvokļos atbilst 5.2., 5.3. un 5.4. punkta prasībām. 6.13. Jumts 6.13.1. Atveramus jumtus vērtē tikai aizvērtā stāvoklī. 6.13.2. Transportlīdzekļus ar nolaižamu jumtu testē, ja nolaižamais jumts atrodas gan paceltā, gan nolaistā stāvoklī. 6.13.2.1. Ja nolaižamais jumts ir nolaistā stāvoklī, tad neveic nekādus transportlīdzekļa testus iekšpus iedomātas virsmas, kāda ir nolaižamajam jumtam paceltā stāvoklī. 6.13.2.2. Ja salocīta nolaižamā jumta apvalks ir paredzēts kā standarta aprīkojums, tad testu veic ar apvalku attiecīgā stāvoklī. 6.14. Logi 6.14.1. Logi, kas virzas uz āru no transportlīdzekļa ārējās virsmas, visos stāvokļos atbilst šādiem noteikumiem. 6.14.1.1. Neviena atklātā mala nav vērsta uz priekšu. 6.14.1.2. Neviena loga daļa nevar sniegties aiz transportlīdzekļa galējās ārmalas. 6.15. Numura plāksnes atbalsti 6.15.1. Transportlīdzekļa ražotāja paredzētie numura plākšņu atbalsti atbilst šā pielikuma 5.4. punkta prasībām, ja tie saskaras ar 100 mm apli, kad numura plāksne ir uzstādīta saskaņā ar transportlīdzekļa ražotāja ieteikumiem. 6.16. Bagāžnieki un slēpju bagāžnieki 6.16.1. Bagāžniekus un slēpju bagāžniekus transportlīdzeklim piestiprina tā, lai vismaz vienā virzienā būtu stingrs fiksējums un varētu horizontāli, gareniski un šķērsām pārnest spēkus, kas ir vienādi vismaz ar ražotāja norādīto bagāžnieka vertikālo nestspēju. Testējot bagāžnieku vai slēpju bagāžnieku, kas transportlīdzeklim piestiprināts saskaņā ar ražotāja norādījumiem, testa slodzes pieliek vairākos punktos. 6.16.2. Ja nevar piemērot 6.3. punkta noteikumus, virsmām, kas pēc bagāžnieka uzstādīšanas var saskarties ar apli 165 mm diametrā, nedrīkst būt daļas ar izliekuma rādiusu mazāku kā 2,5 mm. 6.16.3. Stiprinājumi, piemēram, bultskrūves, ko var pievilkt vai atlaist vaļīgāk, nelietojot instrumentus, neizvirzās vairāk nekā 40 mm aiz 6.16.2. punktā norādītajām virsmām, izvirzījumu nosakot saskaņā ar II pielikuma 2. punktā aprakstīto metodi, bet ar apli 165 mm diametrā, ja izmanto šā pielikuma 2.2. punktā aprakstīto metodi. 6.17. Radio uztveršanas vai raidīšanas antenas 6.17.1. Radio uztveršanas vai raidīšanas antenas uzstāda transportlīdzeklim tādā veidā, ka, ja to brīvais gals jebkurā antenas ražotāja norādītajā novietojumā ir mazāk nekā 2 m attālumā no ceļa virsmas, tas atrodas zonā, ko ierobežo vertikālas plaknes, kuras ir 10 cm iekšpus transportlīdzekļa galējās ārmalas, kā noteikts 2.7. punktā. 6.17.2. Turklāt antenas uzstāda transportlīdzeklim tā, un, ja vajadzīgs, to brīvos galus ierobežo tā, lai neviena antenas daļa neizvirzītos aiz transportlīdzekļa galējās ārmalas, kā noteikts 2.7. punktā. 6.17.3. Antenu vārpstu izliekuma rādiuss var būt mazāks nekā 2,5 mm. Tomēr brīvos galus aprīko ar fiksētām uzmavām, kuru izliekuma rādiuss nav mazāks kā 2,5 mm. 6.17.4. Antenu pamats nedrīkst izvirzīties vairāk kā 30 mm, to nosakot saskaņā ar II pielikuma 2. punkta procedūru. Tomēr antenām ar pastiprinātājiem, kas iemontēti pamatā, šie pamati var izvirzīties līdz 40 mm. 6.18. Montāžas norādījumi 6.18.1. Bagāžniekus, slēpju bagāžniekus un radio uztveršanas vai raidīšanas antenas, kuru tipi ir apstiprināti kā atsevišķas tehniskas vienības, nedrīkst izlikt pārdošanā, pārdot vai pirkt bez pievienotiem montāžas norādījumiem. Montāžas norādījumos iekļauj pietiekamu informāciju, lai apstiprinātās sastāvdaļas varētu uzstādīt transportlīdzeklim atbilstīgi 5. un 6. punkta attiecīgajiem noteikumiem. Jo īpaši jānorāda teleskopisko antenu pielietošanas novietojums." II PIELIKUMS Virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu: "IZVIRZĪJUMU UN ATSTARPJU IZMĒRU NOTEIKŠANAS METODES" Pielikuma 1. punkta redakciju groza šādi: "1. VIRSBŪVES PANEĻU IELOČU IZVIRZĪJUMA AUGSTUMA NOTEIKŠANAS METODE" Pašreizējo 1., 2., 3. un 4. punktu pārnumurē par 1.1., 1.2., 1.3. un 1.4. punktu. Aiz 1. punkta pievieno šādu jaunu 2., 3. un 4. punktu. "2. UZ ĀRĒJĀS VIRSMAS UZSTĀDĪTO DETAĻU IZVIRZĪJUMA IZMĒRU NOTEIKŠANAS METODE 2.1. Uz izliektas virsmas uzstādītas detaļas izvirzījuma izmēru var noteikt tieši vai pēc norādēm uzstādītā stāvoklī novietotas sastāvdaļas šķērsgriezuma rasējumā. 2.2. Ja izvirzījuma izmēru detaļai, kas uzstādīta uz neizliektas virsmas, nevar noteikt vienkārši izmērot, to nosaka pēc maksimālās pārmaiņas attālumā starp paneļa atskaites līniju un centru aplim ar diametru 100 mm, to pārvietojot pastāvīgā saskarē ar detaļu. Šādas procedūras pielietošanas piemērs norādīts 3. attēlā. 3. PRIEKŠĒJO LUKTURU AIZSEGU UN ĀRĒJO MALU IZVIRZĪJUMA NOTEIKŠANAS METODE 3.1. Priekšējo lukturu izvirzījumu no ārējās virsmas mēra horizontāli no saskares punkta ar apli 100 mm diametrā, kā norādīts 4. attēlā. 4. REŽĢA DETAĻU ATSTARPJU IZMĒRU NOTEIKŠANAS METODE 4.1. Atstarpes starp režģa detaļām nosaka kā attālumu starp divām plaknēm, kas šķērso apļa saskares punktus un kas ir perpendikulāras līnijai, kura savieno saskares punktus. Šādas procedūras pielietošanas piemēri ir norādīti 5. un 6. attēlā." Aiz 2. attēla pievieno 3. līdz 6. attēlu. +++++ TIFF +++++ III PIELIKUMS: Virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu: "III PIELIKUMS PARAUGS" +++++ TIFF +++++ Aiz III pielikuma pievieno šādu jaunu IV pielikumu. " “IV PIELIKUMS PARAUGS (Maksimālais izmērs: A4 (210 x 297 mm) +++++ TIFF +++++ " [1] B = Beļģija, D = Vācija, DK = Dānija, F = Francija, GB = Apvienotā Karaliste, I = Itālija, IRL = Īrija, L = Luksemburga, NL = Nīderlande --------------------------------------------------