LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 337/3

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1249/2008

(2008. gada 10. decembris),

ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par Kopienas skalu ieviešanu liellopu, cūku un aitu liemeņu klasifikācijai un cenu paziņošanas kārtību

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”) (1), un jo īpaši tās 43. panta m) punktu kopā ar 4. pantu,

tā kā

(1) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 204. panta 2. punkta h) apakšpunktu minētā regula jāpiemēro attiecībā uz Kopienas skalām liemeņu klasifikācijai no 2009. gada 1. janvāra. Tādēļ sīki izstrādātus noteikumus šo Kopienas skalu ieviešanai un cenu paziņošanai, ko veic dalībvalstis, jāpieņem un jāpiemēro no 2009. gada 1. janvāra.

(2) Noteikumi par Kopienas skalu ieviešanu liemeņu klasifikācijai ir noteikti vairākos tiesību aktos, un jo īpaši Komisijas 1982. gada 10. marta Regulā (EEK) Nr. 563/82, ar ko izklāsta sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 1208/81, kas konstatē pieaugušu liellopu tirgus cenas, pamatojoties uz Kopienas skalu liemeņu klasifikācijai (2), Komisijas 1985. gada 24. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2967/85, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par Kopienas mēroga piemērošanu cūku liemeņu klasificēšanai (3), Komisijas 1991. gada 13. februāra Regulā (EEK) Nr. 344/91, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EEK) Nr. 1186/90 piemērošanai, kas paplašina darbības jomu Kopienas skalai, kas paredzēta pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai (4), Komisijas 1996. gada 16. februāra Regulā (EK) Nr. 295/96, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, kuri jāievēro, piemērojot Padomes Regulu (EEK) Nr. 1892/87 attiecībā uz pieaugušu liellopu tirgus cenu reģistrēšanu, pamatojoties uz Kopienas skalu liemeņu klasifikācijai (5), Komisijas 2006. gada 20. janvāra Regulā (EK) Nr. 103/2006, ar ko pieņem papildu noteikumus pieaugušu liellopu liemeņu Kopienas klasifikācijas skalas piemērošanai (6), Komisijas 2006. gada 20. jūnija Regulā (EK) Nr. 908/2006, ar ko Kopienā nosaka reprezentatīvo tirgu sarakstu cūkgaļai (7), Komisijas 2006. gada 24. jūlija Regulā (EK) Nr. 1128/2006 par tirdzniecības posmu, uz kuru attiecas cūku liemeņu vidējā cena (8), Komisijas 2006. gada 5. septembra Regulā (EK) Nr. 1319/2006 par konkrētas informācijas, kas attiecas uz cūkgaļu, apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju (9), Komisijas 2008. gada 24. jūlija Regulā (EK) Nr. 710/2008, ar ko 2008./2009. tirdzniecības gadam nosaka svēruma koeficientus, kurus izmanto, lai aprēķinātu cūku liemeņu tirgus cenu Kopienā (10), Komisijas 2008. gada 11. janvāra Regulā (EK) Nr. 22/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot Kopienas skalu aitu liemeņu klasifikācijai (11), un Komisijas 1983. gada 7. septembra Lēmumā 83/471/EEK attiecībā uz Kopienas pārbaudes komitejas piemēroto klasifikācijas shēmu pieaugušu liellopu liemeņiem (12). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētās regulas un lēmums jāaizvieto ar vienotu tiesību aktu.

(3) Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkts paredz, ka Kopienas skalas pieaugušu liellopu un cūku liemeņu klasifikācijai piemēro saskaņā ar konkrētiem noteikumiem, kas norādīti minētās regulas V pielikumā, tomēr dalībvalstis Kopienas skalu var piemērot arī aitu liemeņu klasifikācijai.

(4) Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkta a) apakšpunkts paredz, ka Kopienas skalu liemeņu klasifikācijai liellopu un teļa gaļas nozarē piemēro attiecībā uz pieaugušu liellopu liemeņiem. Minētās regulas III pielikuma IV daļas 2. punktā definēts termins “pieaudzis liellops”, proti, tas ir liellops saistībā ar tā dzīvsvaru. Neatkarīgi no šīs definīcijas un lai nodrošinātu vienotu klasifikācijas piemērošanu, ir lietderīgi ļaut dalībvalstīm noteikt Kopienas skalas obligātu piemērošanu attiecībā uz konkrēta tāda vecuma liellopu liemeņiem, kas noteikts, pamatojoties uz identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regula (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu (13). Šo identifikācijas un reģistrācijas sistēmu arī izmanto, lai iedalītu liemeņus A un B kategorijā, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas II punktā.

(5) Lai nodrošinātu pieaugušu liellopu un aitu liemeņu vienotu klasifikāciju Kopienā, ir precīzāk jādefinē Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas III punktā un C daļas III punktā minētās uzbūves un tauku slāņa klases.

(6) Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas III punkts paredz piemērot “S” uzbūves klasi liellopu liemeņiem, kuri iegūti no dubultās muskulatūras tipa dzīvniekiem. Ņemot vērā to, ka šī uzbūves klase atspoguļo liellopu ganāmpulka raksturīgākās pazīmes dažās dalībvalstīs, ir lietderīgi paredzēt, ka dalībvalstis var izvēlēties izmantot “S” uzbūves klasi.

(7) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 43. panta m) apakšpunkta iii) daļas otro ievilkumu tām dalībvalstīm, kas iesniegušas atbilstošu pieprasījumu attiecībā uz atsevišķiem mazas jaudas uzņēmumiem, drīkst noteikt atkāpes no vispārējām saistībām klasificēt pieaugušu liellopu liemeņus. Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta, piemērojot Kopienas klasifikācijas skalu, dalībvalstis uzskata, ka ir lietderīgi piemērot šādu atkāpi kautuvēm, kurās gadā vidēji nokauj ne vairāk kā 75 pieaugušus liellopus katru nedēļu. Komisija uzskata, ka šāda atkāpe ir pamatota, ņemot vērā produkcijas ierobežoto apjomu šajās kautuvēs. Šā iemesla dēļ šāda atkāpe tika paredzēta arī Regulas (EEK) Nr. 344/91 2. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā. Lai vienkāršotu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 43. panta m) apakšpunkta iii) daļas otrā ievilkuma piemērošanu, ir lietderīgi atļaut, ka dalībvalstis pašas piešķir šādas atkāpes.

(8) Regulas (EK) Nr. 1234/2007 43. panta m) apakšpunkta iv) daļa paredz, ka dalībvalstīm jāpiešķir tiesības nepiemērot klasifikācijas skalu cūku liemeņu klasifikācijai. Šis noteikums jo īpaši attiecas uz mazas jaudas kautuvēm, kurās vidēji nokauj ne vairāk par 200 cūkām nedēļā.

(9) Lai nodrošinātu Kopienas klasifikācijas skalu precīzu piemērošanu, jāprecizē nosacījumi un praktiskās metodes pieaugušu liellopu, cūku un aitu liemeņu klasifikācijai, svēršanai un identifikācijai, lai uzlabotu tirgus pārskatāmību.

(10) Tomēr attiecībā uz atsevišķām atkāpēm jāizstrādā noteikumi, un jo īpaši attiecībā uz liemeņu klasifikācijas un svēršanas laika ierobežojumiem, gadījumos, kad tehnisku iemeslu dēļ nevar izmantot automatizētās klasifikācijas metodes un marķējumu vai tādu etiķešu izvietojumu, kas norāda uz liemeņu klasifikāciju un kautuvi, kas pati atkaulo visus liemeņus. Attiecībā uz cūku liemeņiem to svars atbilst auksta liemeņa svaram, kas aprēķināts, pēc svēršanas iegūtajam svaram piemērojot konversijas koeficientu, kas vēl jānosaka. Šis koeficients var atšķirties atkarībā no laika perioda, kas pagājis starp cūkas nosvēršanu un nokaušanu. Šā iemesla dēļ jāatļauj koeficientu koriģēt.

(11) Fiziskās vai juridiskās personas, kas veic liellopu nokaušanu, jāinformē par nokaušanai piegādāto dzīvnieku klasifikācijas rezultātiem. Jāsniedz arī attiecīga papildu informācija, lai attiecībā uz piegādātājiem pilnībā nodrošinātu pārskatāmību.

(12) Lai nodrošinātu pieaugušu liellopu un aitu liemeņu klasifikācijas precizitāti un uzticamību, šī klasifikācija jāveic atbilstoši apmācītam personālam, kam piešķirta licence vai atļauja.

(13) Lai atļautu izmantot alternatīvas metodes uzbūves un tauku slāņa tiešam, vizuālam novērtējumam, var ieviest automatizētas klasifikācijas metodes, ja tās ir statistiski pamatotas. Atļauja izmantot automatizētas klasifikācijas metodes jādod tad, ja ir izpildīti atsevišķi nosacījumi un prasības, kā arī ievērota statistikas kļūdai pieļaujamā novirze klasifikācijā, kas jānorāda.

(14) Jāizstrādā noteikumi, kas paredz iespēju mainīt automatizētu klasifikācijas metožu tehniskās specifikācijas pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai pēc licences piešķiršanas, lai uzlabotu to precizitāti. Tomēr, lai veiktu šādas izmaiņas, jāsaņem kompetento iestāžu iepriekšējs apstiprinājums, ar ko jāgarantē, ka šādu grozījumu veikšana nodrošinās vismaz tādu pašu precizitātes līmeni.

(15) Cūkas liemeņa vērtību jo īpaši nosaka pēc tā muskuļaudu daudzuma attiecībā pret tā svaru. Lai nodrošinātu muskuļaudu daudzuma objektīvu novērtēšanu, novērtējums jāveic, izmērot atsevišķas liemeņa anatomiskās daļas ar apstiprinātu un statistiski pamatotām metodēm. Lai gan cūkas liemeņa muskuļaudu daudzumu var novērtēt, izmantojot vairākas metodes, jānodrošina, lai izvēlētā metode neietekmētu aplēsto muskuļaudu daudzumu. Lai noteiktu cūkas liemeņa komercvērtību, jāatļauj izmantot arī citus novērtējuma kritērijus, ne tikai svaru un aplēsto muskuļaudu daudzumu.

(16) Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas III punkts paredz, ka aitu liemeņi jāklasificē vairākās klasēs, ņemot vērā uzbūvi un tauku slāņa biezuma pakāpi. Tomēr citus kritērijus, jo īpaši svara, gaļas krāsas un tauku slāņa kategorijas, var piemērot attiecībā uz jēru liemeņiem, kuru svars ir mazāks par 13 kg.

(17) Pieaugušu liellopu, cūku un aitu liemeņu klasifikācijas uzticamība jāpārbauda regulāri, veicot pārbaudes uz vietas, un šīs pārbaudes jāveic iestādēm, kas nav atkarīgas no uzņēmumiem, kurus tās pārbauda. Attiecībā uz šīm pārbaudēm jānosaka nosacījumi un prasību minimums, tostarp ziņojumu par veiktajām pārbaudēm sniegšana, kā arī plānotās paveiktā darba kontroles. Ja pieaugušu liellopu liemeņu klasifikāciju veic, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, jānosaka atsevišķi papildu noteikumi attiecībā uz pārbaudēm uz vietas, kuros tiek arī iekļauts nosacījums, ka sākuma periodā pēc licences piešķiršanas šādas pārbaudes veic biežāk.

(18) Lai iegūtu liellopu, cūku un aitu liemeņu salīdzināmās cenas Kopienā, jānodrošina, lai cenu reģistrēšana attiektos uz noteiktu tirdzniecības posmu. Turklāt jānosaka pieaugušu liellopu un aitu liemeņu ES atsauces noformējums. Jānosaka arī atsevišķi koriģējošie faktori, lai noformējumus, ko izmanto dažās dalībvalstīs, pielāgotu ES atsauces noformējumam.

(19) Lai nodrošinātu, ka reģistrētās liemeņu cenas ir reprezentatīvas dalībvalsts produkcijai liellopu, cūkgaļas un aitas gaļas nozarē, jādefinē kategorijas un klases, kā arī atsevišķi kritēriji, kas nosaka, kuriem uzņēmumiem vai personām un kādas cenas ir obligāti jāpaziņo.

(20) Lai paziņotu liellopu liemeņu cenas, dalībvalstīm jāatļauj nolemt, vai to teritorija ir vai nav sadalāma un, ja ir, tad cik apgabalos. Attiecībā uz Apvienoto Karalisti ir pieļaujams noteikt, ka cenu paziņošana attiecas uz diviem apgabaliem, proti, Lielbritāniju un Ziemeļīriju.

(21) Ja dalībvalstīs ir izveidotas apgabalu komitejas, lai noteiktu pieaugušu liellopu liemeņu cenas, jāparedz noteikums, ka to dalība nodrošina līdzsvarotu un objektīvu pieeju un ka šo komiteju noteiktās cenas ņem vērā, aprēķinot valsts cenas.

(22) Ja pieaugušu liellopu piegādātājiem tiek maksāti papildu maksājumi, tad iestādēm vai personām, kas atbild par cenu paziņošanu, jāveic atsevišķu cenu korekcija, lai, aprēķinot valsts vidējās cenas, novērstu cenu izkropļojumu.

(23) Jāizstrādā praktiskās metodes, kuras jāizmanto dalībvalstīm, aprēķinot iknedēļas vidējās cenas. Šīs cenas jāpaziņo Komisijai katru nedēļu, lai tās varētu ņemt par pamatu vidējo svērto cenu noteikšanai Kopienas līmenī.

(24) Lai uzraudzītu pieaugušu liellopu, cūku un aitu liemeņu cenu paziņošanas procesu, dalībvalstīm obligāti periodiski jāpaziņo Komisijai noteikta informācija.

(25) Lai nodrošinātu Kopienas skalu liellopu un aitu liemeņu klasifikācijai vienotu piemērošanu visā Kopienā, Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 2. punkts paredz, ka pārbaudes uz vietas veic Kopienas pārbaudes komiteja, kurā ir Komisijas eksperti un dalībvalstu norīkoti eksperti. Attiecībā uz komitejas sastāvu un darbību jāizstrādā atbilstoši īstenošanas noteikumi.

(26) Jāparedz, ka dalībvalstīm jāveic noteikti pasākumi, lai nodrošinātu Kopienas klasifikācijas skalu atbilstošu piemērošanu, paziņoto cenu precizitāti un sodus par jebkuriem pārkāpumiem. Turklāt dalībvalstīm par šiem pasākumiem obligāti jāinformē Komisija.

(27) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

I NODAĻA

DARBĪBAS JOMA

1. pants

Darbības joma

Šī regula nosaka sīki izstrādātus noteikumus Kopienas skalu ieviešanai liellopu, cūku un aitu liemeņu klasifikācijai un to tirgus cenu paziņošanai, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 43. panta m) apakšpunkts.

II NODAĻA

LIELLOPU GAĻAS NOZARE

2. pants

Darbības joma un vispārējie noteikumi

1. Kopienas skalu liemeņu klasifikācijai liellopu un teļa gaļas nozarē piemēro pieaugušu liellopu liemeņiem.

2. Neatkarīgi no Regulas (EK) Nr. 1234/2007 III pielikuma IV daļas 2. punkta dalībvalstis var nolemt piemērot 1. punktā minēto Kopienas skalu attiecībā uz liellopu liemeņiem, kuru vecums kaušanas laikā ir divpadsmit vai vairāk mēnešu.

3. Lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas II punktu, nekastrētu vīriešu kārtas jaunu liellopu, kas jaunāki par diviem gadiem, liemeņus (A kategorija) un pārējo nekastrētu vīriešu kārtas liellopu liemeņus (B kategorija) iedala pēc dzīvnieka vecuma.

4. Liellopu vecumu, kā minēts 2. un 3. punktā, pārbauda, pamatojoties uz informāciju, kas pieejama liellopu identifikācijas un reģistrēšanas sistēmā, kas izveidota katrā dalībvalstī saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 I sadaļu.

3. pants

Papildu noteikumi attiecībā uz uzbūves un tauku slāņa klasēm

Šīs regulas I pielikumā norādīti sīki izstrādāti papildu noteikumi Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas III punktā minēto uzbūves un tauku slāņa definīcijām.

4. pants

“S” uzbūves klase

Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas III punktā minēto “S” uzbūves klasi dalībvalstis drīkst izmantot, lai uzskaitītu to liellopu ganāmpulka raksturīgākās pazīmes.

5. pants

Atkāpe no liemeņu obligātas klasifikācijas

Dalībvalstis drīkst nolemt, ka Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas V punktā noteiktās prasības pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai nav obligātas apstiprinātajiem uzņēmumiem, kuros vidēji gadā nokauj ne vairāk kā 75 pieaugušus liellopus katru nedēļu.

6. pants

Klasifikācija un identifikācija

1. Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas V punktā minēto klasifikāciju un identifikāciju veic attiecīgajā kautuvē.

2. Liemeņa klasifikāciju, identifikāciju un svēršanu veic ne vēlāk kā vienu stundu pēc tam, kad dzīvnieks nokauts.

Tomēr gadījumos, kad 9. pantā minētās automatizētās klasifikācijas metodes neļauj klasificēt liemeņus, šo liemeņu klasifikāciju un identifikāciju veic nokaušanas dienā.

3. Liemeņu identifikāciju izdara ar atzīmi, kas norāda attiecīgo uzbūves un tauku slāņa kategoriju un klasi, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas II un III punktā.

Šo atzīmi izdara, ar kompetento iestāžu apstiprinātu metodi uzspiežot marķējumu uz liemeņa ārējās virsmas, izmantojot neizdzēšamu un netoksisku tinti. Burtu un ciparu augstums nedrīkst būt mazāks par diviem centimetriem.

Marķējumu uzspiež uz liemeņa pakaļējām ceturtdaļām uz jostas gabala ceturtā jostas skriemeļa līmenī un priekšējām ceturtdaļām uz krūtsgabala 10 līdz 30 centimetrus no krūšu kaula malas. Tomēr dalībvalstis var noteikt citas vietas uz katras ceturtdaļas, pirms tam par to informējot Komisiju.

4. Neskarot Komisijas Regulas (EK) Nr. 1669/2006 (14) 4. panta 3. punkta c) apakšpunktu un Komisijas Regulas (EK) Nr. 826/2008 (15) I pielikuma I daļas a) apakšpunktu, dalībvalstis drīkst atļaut aizvietot marķēšanu ar etiķetēm, ja tiek ievēroti šādi nosacījumi:

a) etiķetes drīkst lietot un piestiprināt tikai apstiprinātajos uzņēmumos, kuros kauj dzīvniekus, un etiķešu izmērs nedrīkst būt mazāks par 50 cm2;

b) papildus 3. punktā minētajām prasībām uz etiķetēm jānorāda kautuves apstiprinājuma numurs, dzīvnieka identifikācijas vai kaušanas numurs, kaušanas diena, liemeņa svars un attiecīgajā gadījumā arī tas, ka klasifikācija veikta, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes;

c) šā panta b) apakšpunktā minētajām norādēm uz etiķetēm jābūt skaidri salasāmām, un nekādas izmaiņas nav atļautas, izņemot gadījumus, kad norādes ir skaidri uzspiestas uz etiķetes un tas veikts kompetento iestāžu uzraudzībā un saskaņā ar to noteiktajiem praktiskajiem nosacījumiem;

d) etiķetēm jābūt izturīgām, drošām pret viltojumiem un stingri piestiprinātām pie katras ceturtdaļas 3. punkta trešajā daļā noteiktajās vietās.

Ja klasifikāciju veic, izmantojot 11. pantā minētās automatizētās klasifikācijas metodes, etiķešu izmantošana ir obligāta.

5. Šā panta 3. un 4. punktā minētos marķējumus un etiķetes nedrīkst noņemt, pirms ceturtdaļas nav atdalītas no kauliem.

6. Kategoriju norāda saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas II punktu un šīs regulas 2. panta 3. un 4. punkta noteikumiem.

Apakšklašu norādīšanu vai, attiecīgajā gadījumā, iedalījumu kategorijās pēc vecuma veic, izmantojot tādus simbolus, kas nav izmantoti klasifikācijas procesā.

7. Šā panta 3.–6. punktā izklāstītie pienākumi attiecībā uz liemeņu identifikāciju neattiecas uz apstiprinātajām kautuvēm, kas pašas veic liemeņu atdalīšanu no kauliem.

7. pants

Klasifikācijas rezultātu paziņošana

1. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas V punkta prasībām veiktas klasifikācijas rezultātus rakstiski vai elektroniski paziņo fiziskajai vai juridiskajai personai, kas kāvusi dzīvnieku.

2. Lai paziņotu klasifikācijas rezultātus, faktūrā vai tai pievienotajā dokumentā, kas adresēts dzīvnieka piegādātājam, bet, ja tas neizdodas, tad par kaušanu atbildīgajai fiziskajai vai juridiskajai personai, attiecībā uz katru liemeni norāda šādu informāciju:

a) liemeņa uzbūves, kā arī tauku slāņa kategoriju un klasi, izmantojot Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas II un III punktā norādītos attiecīgos burtus un ciparus;

b) liemeņa svaru, kas noteikts saskaņā ar šīs regulas 13. panta 2. punktu, precizējot, vai tas attiecas uz silta vai auksta liemeņa svaru;

c) liemeņa noformējumu, kāds tika piemērots svēršanas laikā, klasificējot uz āķa;

d) attiecīgajā gadījumā, ka klasifikācija veikta, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes.

3. Dalībvalstis var iesniegt pieprasījumu, lai 2. punkta a) apakšpunktā minētos datus papildina ar norādēm attiecībā uz uzbūves un tauku slāņa apakšklasēm, ja šāda informācija ir pieejama.

Liemeņa noformējuma norādīšana, kas minēta 2. punkta c) apakšpunktā, nav obligāta, ja saskaņā ar tiesību aktiem, kas pieņemti dalībvalsts līmenī, ir atļauts izmantot tikai vienu vienotu liemeņa noformējumu.

8. pants

Klasifikācija, ko veic sertificēti klasificētāji

Dalībvalstis nodrošina, ka klasifikāciju veic sertificēti klasificētāji, kas šim nolūkam saņēmuši licenci. Licenci var aizstāt ar dalībvalsts piešķirtu atļauju, ja šāda atļauja atbilst kvalifikācijas atzīšanai.

9. pants

Automatizētu klasifikācijas metožu apstiprināšana

1. Dalībvalstis var piešķirt licenci, ar kuru atļauts izmantot automatizētas klasifikācijas metodes to teritorijā vai teritorijas daļā.

Metodes apstiprina, ja ir izpildīti II pielikuma A daļā paredzētie nosacījumi un prasību minimums sertifikācijas pārbaudei.

Vismaz divus mēnešus pirms sertifikācijas pārbaudes sākuma dalībvalstis sniedz Komisijai II pielikuma B daļā minēto informāciju. Dalībvalstis nozīmē neatkarīgu iestādi, kas analizē sertifikācijas pārbaudes rezultātus. Divu mēnešu laikā pēc sertifikācijas pārbaudes beigām dalībvalstis sniedz Komisijai II pielikuma C daļā minēto informāciju.

2. Ja ir piešķirta licence, kas atļauj izmantot automatizētas klasifikācijas metodes, pamatojoties uz sertifikācijas pārbaudi, kuras laikā izmantoja vairāk par vienu liemeņa noformējumu, atšķirības starp šiem liemeņu noformējumiem nerada atšķirības klasifikācijas rezultātos.

3. Pēc Komisijas informēšanas dalībvalstis drīkst piešķirt licenci, ar kuru atļauts izmantot automatizētas klasifikācijas metodes to teritorijā vai teritorijas daļā, neorganizējot sertifikācijas pārbaudi, ar nosacījumu, ka šāda licence jau piešķirta par tādām pašām automatizētas klasifikācijas metodēm izmantošanai citā attiecīgās dalībvalsts teritorijas daļā vai citā dalībvalstī, pamatojoties uz sertifikācijas pārbaudi ar attiecīgajā dalībvalstī vai tās teritorijas daļā nokautu pieaugušu liellopu liemeņu izlasi, ko tās uzskata par vienlīdz reprezentatīvu kategorijas, uzbūves un tauku slāņa ziņā.

4. To automatizēto klasifikācijas metožu, par kurām piešķirta licence, tehniskās specifikācijas izmaiņas, ir pieļaujamas tikai pēc tam, kad ir saņemts attiecīgo dalībvalstu kompetento iestāžu apstiprinājums un ir pierādīts, ka šādu izmaiņu rezultātā būs vismaz tāds pats precizitātes līmenis, kāds tika iegūts sertifikācijas pārbaudes laikā.

Dalībvalstis informē Komisiju par jebkurām izmaiņām, kuras tās apstiprinājušas.

10. pants

Liemeņu klasifikācija, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes

1. Uzņēmumi, kuri klasifikāciju veic, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes,

a) identificē liemeņa kategoriju, šim nolūkam izmantojot liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1760/2000 I sadaļā;

b) saglabā ikdienas kontroles ziņojumus par automatizēto klasifikācijas metožu darbību, tostarp jo īpaši par visām konstatētajām nepilnībām un vajadzības gadījumā veiktajām darbībām.

2. Klasifikācija, kas veikta, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, ir derīga tikai tad, ja

a) liemeņa noformējums ir identisks tam, kas izmantots sertifikācijas pārbaudē; vai

b) attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm tiek pierādīts, ka klasifikācijas rezultātus, kas iegūti, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, neietekmē liemeņa cita noformējuma izmantošana.

11. pants

Pārbaudes uz vietas

1. Šīs regulas 8. pantā minēto klasificētāju darbu, kā arī liemeņu klasifikāciju un identifikāciju uzņēmumos atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas V punktā noteiktajām prasībām bez iepriekšēja brīdinājuma uz vietas pārbauda iestāde, kas nav atkarīga no klasificēšanas aģentūrām un uzņēmumiem.

Tomēr prasība būt neatkarīgam no klasificēšanas aģentūrām neattiecas uz pārbaudēm, ko veic kompetentā iestāde.

2. Pārbaudes jāveic vismaz divas reizes trijos mēnešos visos apstiprinātajos uzņēmumos, kuros gadā vidēji nokauj vairāk kā 75 pieaugušus liellopus katru nedēļu. Katrā pārbaudē jāpārbauda vismaz 40 liemeņu, kas atlasīti pēc nejaušas izvēles principa.

Tomēr apstiprinātajos uzņēmumos, kuros gadā vidēji nokauj ne vairāk kā 75 pieaugušus liellopus katru nedēļu, dalībvalstis nosaka pārbaužu biežumu un minimālo liemeņu skaitu, kas jāpārbauda, pamatojoties uz to riska novērtējumu, īpaši ņemot vērā attiecīgajās kautuvēs nokauto pieaugušu liellopu skaitu un iepriekšējo pārbaužu laikā iegūtos datus.

Dalībvalstis informē Komisiju par veiktajiem pasākumiem attiecībā uz otrajā daļā minēto noteikumu piemērošanu ne vēlāk kā līdz 2009. gada 1. jūlijam un pēc tam viena mēneša laikā no dienas, kad izdarītas izmaiņas informācijā, kas jāpaziņo.

3. Visos apstiprinātajos uzņēmumos, kuros veic klasifikāciju, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, pirmo 12 mēnešu laikā pēc 9. panta 1. punktā minētās licences piešķiršanas jāveic vismaz sešas pārbaudes ik pēc trim mēnešiem. Pēc tam pārbaudes jāveic vismaz divas reizes ik pēc trim mēnešiem visos apstiprinātajos uzņēmumos, kuros klasifikāciju veic, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes. Katrā pārbaudē jāpārbauda vismaz 40 liemeņu, kas atlasīti pēc nejaušas izvēles principa. Pārbaudēs jo īpaši pārbauda:

a) liemeņa kategoriju;

b) automatizēto klasifikācijas metožu precizitāti, izmantojot II pielikuma A3. daļā minēto punktu un robežvērtību sistēmu;

c) liemeņa noformējumu;

d) ikdienas kalibrēšanu, kā arī visus citus automatizēto klasifikācijas metožu tehniskos aspektus, kas ir būtiski, lai nodrošinātu vismaz tikpat labu ar automatizētas klasifikācijas metodēm iegūto precizitātes līmeni kā sertifikācijas pārbaudes laikā iegūto;

e) ikdienas kontroles ziņojumus, kas minēti 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā.

4. Ja par pārbaudēm atbildīgā iestāde nav pakļauta valsts iestādei, tad 2. un 3. punktā paredzētās pārbaudes jāveic valsts iestādes fiziskā uzraudzībā saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem un vismaz reizi gadā. Valsts iestādi regulāri informē par datiem, ko ieguvusi iestāde, kas atbildīga par pārbaudēm.

12. pants

Pārbaudes ziņojumi un paveiktā darba kontrole

1. Ziņojumus, kas attiecas uz 11. pantā minētajām pārbaudēm, sagatavo un glabā valsts kontroles iestādes. Šajos ziņojumos jo īpaši iekļauj informāciju par pārbaudīto liemeņu skaitu un liemeņu skaitu, kuri klasificēti vai identificēti nepareizi. Ziņojumos arī norāda sīku informāciju par izmantoto liemeņa noformējuma veidu un, attiecīgajā gadījumā, par to atbilstību Kopienas noteikumiem.

2. Gadījumos, kad noteikumu prasībām neatbilst būtisks skaits nepareizi klasificētu vai identificētu liemeņu, ir atļauts 11. pantā minēto pārbaužu laikā:

a) palielināt pārbaudāmo liemeņu skaitu un pārbaužu uz vietas biežumu;

b) atcelt licences vai atļaujas, kas minētas 8. pantā un 9. panta 1. punktā.

13. pants

Reģistrējamās tirgus cenas

1. Tirgus cena, kas jānosaka, pamatojoties uz Kopienas klasifikācijas skalu, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkta a) apakšpunktā, ir tā cena, kas samaksāta piegādātājam pēc dzīvnieka piegādes lopkautuvei un no kuras atskaitīts pievienotās vērtības nodoklis. Šo cenu izsaka uz 100 kg liemeņa, kas noformēts atbilstoši šā panta 3. punktā minētajām prasībām, nosvērts un klasificēts uz āķa kautuvē.

2. Svars, kas jāņem vērā, ir silta liemeņa svars, kas noteikts ne vēlāk kā vienu stundu pēc tam, kad dzīvnieks nokauts.

Auksta liemeņa svars atbilst silta liemeņa svaram, kā minēts pirmajā daļā, no kura atskaitīti 2 %.

3. Lai noteiktu tirgus cenu, liemeni noformē, neatdalot zemādas taukus, atdalot kakla daļu atbilstoši veterinārajām prasībām:

a) bez nierēm;

b) bez nieru taukiem;

c) bez iegurņa taukiem;

d) bez diafragmas plānās daļas;

e) bez diafragmas biezās daļas;

f) bez astes;

g) bez muguras smadzenēm;

h) bez sēklinieku taukiem;

i) bez ciskas iekšējā gabala ārējiem taukiem;

j) bez jūga vēnas un blakus esošajiem taukiem.

4. Lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma A daļas V punktu un atkāpjoties no šā panta 3. punkta, zemādas tauku atdalīšana ietver tikai daļēju zemādas tauku atdalīšanu no šādām daļām:

a) gurniem, muguras mīkstuma un ribu vidusdaļas;

b) krūtsgabala gala, ārējā anoģenitālā apvidus un astes;

c) no ciskas.

5. Ja liemeņa noformējums, to sverot un klasificējot uz āķa, atšķiras no 3. punktā norādītā noformējuma, tad liemeņa svaru pielāgo, piemērojot III pielikumā minētos koriģējošos faktorus, lai pārietu no šā noformējuma uz atsauces noformējumu. Šādā gadījumā attiecīgi pielāgo cenu uz katriem 100 kg liemeņa.

Ja pirmajā daļā minētā svara pielāgošana visā dalībvalsts teritorijā tiek veikta vienādi, cenas aprēķina valsts līmenī. Ja pielāgošanas process katrā kautuvē atšķiras, tās aprēķina individuāli.

14. pants

Kategorijas un klases tirgus cenu reģistrēšanai

1. Valsts un Kopienas tirgus cenu reģistrāciju, pamatojoties uz Kopienas klasifikācijas skalu, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkta a) apakšpunktā, veic katru nedēļu, un tā attiecas uz šādām piecās kategorijās iedalītām uzbūves un tauku slāņa klasēm, kas precizētas minētās regulas V pielikuma A daļas II punktā:

a) tādu nekastrētu vīriešu kārtas jaunu liellopu liemeņi, kas vēl nav sasnieguši divu gadu vecumu: U2, U3, R2, R3, O2, O3;

b) citi nekastrētu vīriešu kārtas liellopu liemeņi: R3;

c) kastrētu vīriešu kārtas liellopu liemeņi: U2, U3, U4, R3, R4, O3, O4;

d) atnesušos sieviešu kārtas liellopu liemeņi: R3, R4, O2, O3, O4, P2, P3;

e) citi sieviešu kārtas liellopu liemeņi: U2, U3, R2, R3, R4, O2, O3, O4.

2. Dalībvalstis nolemj, vai to teritorija sastāv no viena apgabala, vai arī tā sadalāma vairākos apgabalos. Šādu lēmumu pieņem, pamatojoties uz

a) to teritorijas lielumu;

b) administratīvo iedalījumu, ja tāds ir;

c) cenu ģeogrāfisko dažādību.

Apvienotā Karaliste tomēr ietver vismaz divus apgabalus, proti, Lielbritāniju un Ziemeļīriju, kurus drīkst sadalīt mazākos apgabalos, pamatojoties uz kritērijiem, kas minēti pirmajā daļā.

15. pants

Reprezentatīvās cenas

1. Cenas reģistrē:

a) tādas kautuves operators, kurā gadā nokauj 20 000 vai vairāk pieaugušu liellopu, ko tā izaudzējusi vai kas izaudzēti tās uzdevumā, un/vai ko tā iepirkusi;

b) tādas kautuves operators, kuru izraudzījusies dalībvalsts un kurā gadā nokauj mazāk nekā 20 000 pieaugušu liellopu, ko tā izaudzējusi vai kas izaudzēti tās uzdevumā, un/vai ko tā iepirkusi;

c) fiziska vai juridiska persona, kas gadā nosūta uz kautuvi nokaušanai 10 000 vai vairāk pieaugušu liellopu; un

d) fiziska vai juridiska persona, kuru izraudzījusies dalībvalsts un kura gadā nosūta uz kautuvi nokaušanai mazāk nekā 10 000 pieaugušu liellopu.

Dalībvalstis nodrošina, ka cenas tiek reģistrētas vismaz

a) attiecībā uz 25 % nokaušanu, kas veiktas tajos dalībvalsts apgabalos, kas kopā veido vismaz 75 % kopējo nokaušanu minētajā dalībvalstī, un

b) attiecībā uz 30 % pieaugušu liellopu, kas nokauti tās teritorijā.

2. Cenas, kas reģistrētas saskaņā ar 1. punktu, attiecas uz pieaugušiem liellopiem, kas nokauti attiecīgajā reģistrācijas periodā, pamatojoties uz liemeņa auksto svaru, kā minēts 13. panta 2. punkta otrajā daļā.

Gadījumos, kad kautuvē kauj liellopus, ko tā izaudzējusi vai kas izaudzēti tās uzdevumā, reģistrētā cena ir vidējā cena, kas samaksāta par tādas pašas kategorijas un klases liemeņiem, kas iegūti no šajā kautuvē tās pašas nedēļas laikā nokautajiem liellopiem.

Cenas, kas reģistrētas par katru klasi, kura minēta 14. panta 1. punktā, norāda uz attiecīgās klases liemeņa vidējo svaru un to, vai tās ir vai nav koriģētas, ņemot vērā visus elementus, kas minēti 13. pantā.

16. pants

Iknedēļas cenu aprēķināšana

1. Cenas, kas reģistrētas saskaņā ar 15. pantu laika posmā no pirmdienas līdz svētdienai,

a) rakstiski vai elektroniski dalībvalsts kompetentajai iestādei paziņo attiecīgās kautuves operators vai fiziska vai juridiska persona termiņā, ko noteikusi dalībvalsts, vai

b) pēc dalībvalsts ieskata tās kompetentajai iestādei ir pieejamas kautuves vai fiziskas vai juridiskas personas telpās.

Tomēr, ja dalībvalsts ir izveidojusi komiteju, kuras uzdevums ir noteikt cenas apgabalā, un ja dalība šādā komitejā ir vienādi sadalīta starp pieaugušu liellopu un to liemeņu pircējiem un pārdevējiem, un priekšsēdētājs ir kompetentās iestādes darbinieks, tad tāda dalībvalsts drīkst noteikt, ka cenas un informācija jānosūta tieši attiecīgā apgabala komitejas priekšsēdētājam. Ja dalībvalsts to nenosaka, tad datus komitejas priekšsēdētājam nosūta kompetentā iestāde. Priekšsēdētājs nodrošina, lai tad, kad katra atsevišķa cena tiek paziņota komitejas locekļiem, nebūtu iespējams noteikt tās izcelsmi.

2. Paziņotās cenas ir vidējā cena par klasi.

3. Jebkura kautuve vai fiziska vai juridiska persona, kas minēta 15. panta 1. punkta pirmajā daļā un kas veic papildu maksājumus pieaugušu liellopu vai to liemeņu piegādātājiem, ko paziņotajās cenās neņem vērā, paziņo savas dalībvalsts kompetentajai iestādei par pēdējo no savas puses veikto papildu maksājumu un laika periodu, uz kuru tas attiecas. Pēc tam tā ik reizi, kad tiek veikts papildu maksājums, paziņo tā apmēru dalībvalstij.

4. Dalībvalsts kompetentā iestāde no cenām, kas tai paziņotas saskaņā ar šā panta 1. punktu, nosaka vidējās reģionālās cenas katrai klasei, kas minēta 14. panta 1. punktā.

Komitejas, kas minētas šā panta 1. punkta otrajā daļā, no cenām, kas tām paziņotas saskaņā ar šā panta 1. punktu, nosaka vidējās reģionālās cenas katrai klasei, kas minēta 14. panta 1. punktā, un paziņo tās dalībvalsts kompetentajai iestādei.

5. Ja pirkumus apmaksā pēc vienotas likmes un ja liemeņi sūtījumā attiecas ne vairāk kā uz trim secīgām uzbūves klasēm un trim secīgām tauku slāņa klasēm tajā pašā kategorijā, tad, nosakot cenas saskaņā ar 4. punktu, ņem vērā to cenu, kas samaksāta par uzbūves klasi, kurā ir klasificēts lielākais skaits liemeņu, vai arī, ja tie ir vienmērīgi sadalīti pa klasēm, tad par vidējo no šīm klasēm, ja šādas klases pastāv. Visos pārējos gadījumos cenu neņem vērā.

Tomēr, ja pirkumi, kas apmaksāti pēc vienotas likmes, attiecas uz mazāk nekā 35 % kopējo nokauto pieaugušo liellopu dalībvalstī, tad dalībvalsts var nolemt neņemt vērā šādu pirkumu cenas aprēķinos, kas minēti 4. punktā.

6. Kompetentā iestāde tad aprēķina sākotnējo valsts cenu katrai klasei, izsverot reģionālās cenas, lai ņemtu vērā konkrētajā apgabalā, uz kuru attiecas cenas, nokauto dzīvnieku nozīmīgumu attiecīgajā kategorijā attiecībā pret kopējo nokauto dzīvnieku skaitu attiecīgajā kategorijā visā dalībvalstī.

7. Kompetentā iestāde koriģē sākotnējo valsts cenu par klasi, kas minētas 6. punktā, lai

a) ņemtu vērā visus 13. pantā minētos elementus, ja šāda korekcija jau nav veikta;

b) nodrošinātu, ka cenu aprēķina, pamatojoties uz liemeņa auksto svaru, kā minēts 13. panta 2. punkta otrajā daļā;

c) ņemtu vērā veiktos papildu maksājumus, kā minēts 3. punktā, ja korekcija veidotu vismaz 1 % no konkrētās klases cenas.

Kompetentā iestāde, veicot korekciju atbilstīgi c) apakšpunktam, dala kopējos papildu maksājumus, kas veikti attiecībā uz liellopu gaļas nozari attiecīgajā dalībvalstī iepriekšējā finanšu gadā, ar to pieaugušo liellopu kopējo gada produkciju tonnās, par kuriem tiek paziņotas cenas.

8. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde uzskata, ka tai paziņotās cenas:

a) attiecas uz nenozīmīgu skaitu liemeņu, tā neņem šīs cenas vērā;

b) ir tādas, kurām nevar uzticēties, tā cenas ņem vērā tikai tad, ja ir pārliecinājusies par to uzticamību.

17. pants

Cenu iknedēļas paziņošana Komisijai

1. Saskaņā ar 36. pantu dalībvalstis paziņo Komisijai cenas, kas aprēķinātas saskaņā ar 16. panta 4.–7. punktu. Dalībvalstis nepaziņo šīs cenas nevienai citai iestādei, pirms tās nav paziņotas Komisijai.

2. Ja izņēmuma gadījumos vai atkarībā no piegādes sezonas kādā dalībvalstī vai apgabalā nav iespējams reģistrēt cenas ievērojamam skaitam liemeņu, kas pieder pie vienas vai vairākām klasēm, kas minētas 14. panta 1. punktā, Komisija var izmantot pēdējās reģistrētās cenas konkrētajai klasei vai klasēm pirms šā notikuma, un, ja šāda situācija ilgst vairāk nekā divas nedēļas pēc kārtas, tad Komisija cenu reģistrācijas nolūkā var nolemt par attiecīgās klases vai klašu pagaidu atcelšanu un par tādu klašu svēruma vai svērumu pagaidu pārdali.

18. pants

Kopienas vidējās cenas

1. Katrai noteiktai kategorijai:

a) Kopienas vidējā cena katrai uzbūves un tauku slāņa klasei, kas minēta 14. panta 1. punktā, ir attiecīgajai klasei reģistrēto valsts tirgus cenu vidējā svērtā cena. Svērumu pamatā ir nokauto dzīvnieku skaita procentuālā daļa attiecīgajā klasē katrā dalībvalstī attiecībā pret kopējo nokauto dzīvnieku skaitu attiecīgajā klasē visā Kopienā;

b) Kopienas vidējā cena katrai uzbūves klasei ir vidējā svērtā cena no Kopienas vidējām cenām tauku slāņa klasēm, kas veido attiecīgo uzbūves klasi. Svēruma pamatā ir nokauto dzīvnieku skaita procentuālā daļa attiecīgajā tauku slāņa klasē attiecībā pret kopējo nokauto dzīvnieku skaitu attiecīgajā uzbūves klasē visā Kopienā;

c) Kopienas vidējā cena ir vidējā svērtā cena no Kopienas vidējām cenām, kas minētas a) apakšpunktā. Svēruma pamatā ir nokauto dzīvnieku skaita procentuālā daļa katrā a) apakšpunktā minētajā klasē attiecībā pret kopējo nokauto dzīvnieku skaitu Kopienā attiecīgajā kategorijā.

2. Kopienas vidējā cena visām kategorijām kopā ir vidējā svērtā cena no vidējām cenām, kas minētas 1. punkta c) apakšpunktā. Svēruma pamatā ir katras kategorijas proporcionālā attiecība pret kopējo nokauto pieaugušo liellopu skaitu visā Kopienā.

19. pants

Dalībvalstu ikgadējo paziņojumu nosūtīšana Komisijai

Dalībvalstis katru gadu līdz 15. aprīlim nosūta Komisijai:

a) kautuvju, kas reģistrē cenas, konfidenciālo sarakstu, ievērojot 15. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktu, norādot katrā kautuvē nokauto pieaugušo liellopu daudzumu, kas izteikts dzīvnieku skaitā un, ja iespējams, liemeņu svara tonnās, par iepriekšējo kalendāro gadu;

b) fizisko vai juridisko personu, kas reģistrē cenas, konfidenciālo sarakstu, ievērojot 15. panta 1. punkta c) vai d) apakšpunktu, norādot pieaugušu liellopu skaitu, (kas, ja iespējams, arī izteikts liemeņu svara tonnās), ko tās ir nosūtījušas uz nokaušanu iepriekšējā kalendārajā gadā;

c) to apgabalu sarakstu, kuriem tiek reģistrētas cenas, pievienojot par katru apgabalu svērtās cenas saskaņā ar 16. panta 6. punktu.

III NODAĻA

CŪKGAĻAS NOZARE

20. pants

Liemeņu obligātā klasifikācija un atkāpes no tās

1. Kopienas klasifikācijas skalu cūku liemeņiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punktā, izmanto visās kautuvēs visu liemeņu klasificēšanai, lai ražotājiem nodrošinātu taisnīgu samaksu, pamatojoties uz to cūku svaru un uzbūvi, kuras tie piegādājuši kautuvēm.

2. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis var nolemt, ka šīs skalas piemērošana nav obligāta kautuvēs,

a) kurām attiecīgās dalībvalstis noteikušas maksimālo nokauto dzīvnieku skaitu, bet šis skaits nedrīkst pārsniegt 200 cūku nedēļā (gada vidējais rādītājs);

b) kurās kauj tikai tās cūkas, kas piedzimušas un nobarotas pašu audzēšanas uzņēmumos, un kurās sadala visus iegūtos liemeņus.

Attiecīgās dalībvalstis paziņo Komisijai par pirmajā daļā minēto lēmumu, precizējot maksimālo atļauto nokauto dzīvnieku skaitu katrā kautuvē, kas atbrīvota no Kopienas skalas piemērošanas.

21. pants

Svēršana, klasificēšana un marķēšana

1. Cūku liemeņus klasificē svēršanas laikā saskaņā ar klasifikācijas prasībām, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas II punktā.

Dalībvalstis attiecībā uz to teritorijā nokautām cūkām drīkst atļaut liemeņu klasifikāciju pirms svēršanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 195. panta 2. punktā minēto kārtību.

2. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 43. panta m) punkta iv) apakšpunktu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas II punkta noteikumiem un šā panta 1. punktu attiecībā uz dalībvalsts teritorijā nokautām cūkām neizslēdz citu novērtējuma kritēriju izmantošanu papildus svara un lēstā muskuļaudu daudzuma novērtējumam.

3. Pēc klasifikācijas cūku liemeņus nekavējoties marķē ar lielo burtu, kas apzīmē liemeņa klasi vai novērtētā muskuļaudu daudzuma procentuālo daļu, kā norādīts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas II punktā.

Burtiem vai cipariem jābūt vismaz 2 centimetrus augstiem. Marķēšanai drīkst izmantot jebkuru netoksisku, neizdzēšamu un karstumizturīgu tinti, kā arī jebkuru citu pastāvīgu marķēšanas veidu, ko iepriekš apstiprinājušas kompetentās valsts iestādes.

Neskarot pirmo daļu, uz liemeņa drīkst atzīmēt ziņas par liemeņa svaru vai citas ziņas, ko uzskata par vajadzīgām.

Pusliemeņus marķē uz pakaļējās apakšciskas vai gurna ādas.

Marķēšanai var izmantot arī etiķeti, kas piestiprināta tā, lai to nevarētu noņemt nesabojājot.

4. Atkāpjoties no 3. punkta, dalībvalstis var noteikt, ka cūku liemeņi nav jāmarķē, ja tiek sastādīts oficiāls protokols, kur attiecībā uz katru liemeni ir vismaz norāde par:

a) liemeņa individuālu identifikāciju, kas veikta, izmantojot jebkuru nemaināmu līdzekli;

b) silta liemeņa svaru; un

c) novērtēto muskuļaudu daudzumu.

Protokols jāuzglabā sešus mēnešus, un tā sastādīšanas dienā personai, kurai uzticēts pārbaudes uzdevums, tas jāapstiprina kā patiesi oriģināls sertifikāts.

Tomēr, lai liemeņus varētu nesadalītus laist citas dalībvalsts tirgū, tos marķē saskaņā ar attiecīgo klasi, kā to paredz Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas II punkts, vai atbilstīgi muskuļaudu daudzuma procentuālajai daļai.

5. Neskarot Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas III punkta otro daļu, pirms liemeņa svēršanas, klasificēšanas un marķēšanas no tā nedrīkst atdalīt taukus, muskuļus vai citus audus.

22. pants

Liemeņa svars

1. Lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkta b) apakšpunktu, svars attiecas uz aukstu liemeni, kas noformēts atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas III punktā minētajām prasībām.

2. Liemeni nosver pēc iespējas drīzāk pēc nokaušanas, bet ne vēlāk kā 45 minūtes pēc tam, kad cūka nokauta.

Auksta liemeņa svars atbilst reģistrētajam silta liemeņa svaram, kā minēts pirmajā daļā, no kura atskaitīti 2 %.

Ja attiecīgajā kautuvē nav iespējams ievērot 45 minūšu periodu starp cūkas kaušanu un svēršanu, attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde drīkst atļaut šo periodu pagarināt ar noteikumu, ka otrajā daļā minēto 2 % atskaitījumu samazina par 0,1 punktu par katru papildus pagājušo stundas ceturksni vai tā daļu.

3. Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, auksta liemeņa svaru drīkst aprēķināt atbilstoši iepriekš noteiktajām absolūtā svara samazinājuma skalām, kuras nosaka dalībvalstis saskaņā ar savu cūku ganāmpulku īpašībām, un par ko paziņo Komisijai. Šādu skalu izmantošanu atļauj saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 195. panta 2. punktā minēto kārtību, ja atsevišķām svara klasēm samazinājumi, ciktāl iespējams, atbilst tiem, kas izriet no 1. un 2. punkta.

23. pants

Cūku liemeņu muskuļaudu daudzums

1. Lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas IV punktā minētās prasības, cūkas liemeņa muskuļaudu daudzums ir attiecība starp:

— šķērssvītroto sarkano muskuļu kopējo svaru, ar noteikumu, ka tos var atdalīt ar nazi, un

— liemeņa svaru.

Šķērssvītroto sarkano muskuļu kopējo svaru iegūst, vai nu pilnībā vai daļēji sadalot liemeni, vai apvienojot pilnīgo vai daļējo sadalīšanu ar valsts ekspresmetodi, pamatojoties uz pārbaudītām statistiskas metodēm, kas pieņemtas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 195. panta 2. punktā minēto kārtību.

Liemeņa sadalīšanu, kas minēta otrajā daļā, var arī aizstāt ar muskuļaudu procentuālās daļas vērtējumu, kas iegūts ar pilnīgu sadalīšanu, kas veikta ar datortomogrāfijas aparātu, ar nosacījumu, ka tiek iesniegti apmierinoši salīdzinošās sadalīšanas rezultāti.

2. Standarta statistikas metode cūkas liemeņa muskuļaudu daudzuma novērtēšanai, kas apstiprināta kā klasifikācijas metode saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas IV punktu, ir mazāko kvadrātu metode vai “pazemināta ranga” metode, taču var izmantot citas statistiski pārbaudītas metodes.

Metode pamatojas uz attiecīgās valsts vai apgabala cūkgaļas produkcijas reprezentatīvo paraugu, kurā izmantoti vismaz 120 liemeņi, kuru muskuļaudu daudzums ticis novērtēts saskaņā ar sadalīšanas metodi, kas izklāstīta šīs regulas IV pielikumā. Ja izmanto vairākas paraugu ņemšanas metodes, atsauci aprēķina vismaz 50 liemeņiem, un precizitāte ir vismaz vienāda ar to, kas iegūta, izmantojot standarta statistikas metodi 120 liemeņiem, izmantojot IV pielikumā norādīto metodi.

3. Klasificēšanas metodes atļauj tikai tad, ja vidējā kvadrātiskā prognozes kļūda (RMSEP), kas izskaitļota, pielietojot pilnas šķērsvalidācijas metodi vai pārbaudi, kurā validācijai izmantota reprezentatīvo liemeņu izlase, kas sastāv no vismaz 60 liemeņiem, ir mazāka par 2,5. Papildus RMSEP aprēķinos iekļauj jebkura veida netipisko datu kopu.

4. Dalībvalstis ar protokolu informē Komisiju par klasifikācijas metodēm, kuras tās vēlas atļaut piemērot savā teritorijā, aprakstot sadalīšanas izmēģinājumu, norādot principus, uz kuriem šīs metodes pamatojas, kā arī vienādojumus, ko izmanto, lai novērtētu muskuļaudu procentuālo daudzumu. Protokolā jābūt divām daļām, un tajā jāiekļauj V pielikumā norādītie elementi. Protokola pirmo daļu Komisijai iesniedz pirms sadalīšanas izmēģinājuma sākuma.

Klasifikācijas metožu piemērošanu dalībvalsts teritorijā atļauj saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 195. panta 2. punktā minēto kārtību, pamatojoties uz protokolu.

5. Klasifikācijas metožu piemērošanai visos apsektos jāatbilst aprakstam, kas norādīts Kopienas lēmumā, ar kuru tās atļauj.

24. pants

Pārbaudes uz vietas

1. Cūku liemeņu klasificēšanu, svēršanu un marķēšanu 20. pantā minētajos uzņēmumos bez iepriekšēja brīdinājuma uz vietas pārbauda iestāde, kas nav atkarīga no klasificēšanas aģentūrām un uzņēmumiem.

Tomēr prasība būt neatkarīgam no klasificēšanas aģentūrām neattiecas uz pārbaudēm, ko veic kompetentā iestāde.

2. Pārbaudes uz vietas jāveic vismaz divas reizes trijos mēnešos visos apstiprinātajos uzņēmumos, kuros vidēji gadā katru nedēļu nokauj 200 un vairāk cūku.

Tomēr apstiprinātajiem uzņēmumiem, kuros vidēji gadā nokauj mazāk nekā 200 cūku katru nedēļu, dalībvalstis nosaka pārbaužu biežumu.

3. Lai piemērotu 1. un 2. punktā minētos noteikumus, dalībvalstis:

a) nosaka pārbaužu darbības jomu, pamatojoties uz to riska novērtējumu, īpaši ņemot vērā attiecīgajās kautuvēs nokauto cūku skaitu un iepriekšējo pārbaužu laikā iegūtos datus;

b) paziņo Komisijai par pasākumiem, ko tās veikušas, lai piemērotu šos noteikumus vēlākais līdz 2009. gada 1. jūlijam un pēc tam, viena mēneša laikā no dienas, kad notikušas jebkādas izmaiņas paziņojamajā informācijā.

4. Ja par pārbaudēm atbildīgā iestāde nav pakļauta valsts iestādei, 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes jāveic valsts iestādes fiziskā uzraudzībā saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem un vismaz vienu reizi gadā. Valsts iestādi regulāri informē par datiem, ko ieguvusi iestāde, kas atbildīga par pārbaudēm.

25. pants

Cūku liemeņu tirgus cena dalībvalstīs

1. Cūku liemeņu tirgus cena dalībvalstī ir vienāda ar cūku liemeņu vidējām kotācijām, kas reģistrētas reprezentatīvajos tirgos vai attiecīgās dalībvalsts kotāciju centros.

2. Šā panta 1. punktā minēto cenu nosaka, izmantojot kotācijas, kas reģistrētas liemeņiem, kas sver:

— atbilstības klasē “E” 60 kg, bet mazāk par 120 kg,

— atbilstības klasē “R” 120 kg, bet mazāk par 180 kg.

Svara klases un jebkura svēršanas izvēle paliek attiecīgās dalībvalsts ziņā; dalībvalsts par to informē Komisiju.

3. Dalībvalstis informē Komisiju par reprezentatīvajiem tirgiem vai kotāciju centriem, kas minēti 1. punktā, vēlākais līdz 2009. gada 1. jūlijam un pēc tam viena mēneša laikā no dienas, kad notikušas jebkādas izmaiņas paziņojamajā informācijā.

Komisija par saņemtajiem paziņojumiem, kas minēti pirmajā daļā, informē citas dalībvalstis.

26. pants

Kopienas vidējās cenas

1. Kopienas vidējo tirgus cenu cūku liemeņiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 17. un 37. pantā, nosaka, pamatojoties uz cenu, kas ir piegādātājam samaksātā cena par dzīvu cūku piegādi uz kautuvi, pēc pievienotās vērtības nodokļa nomaksas.

2. Cenā, ko nosaka saskaņā ar 1. punktu, tiek iekļauta arī neapstrādātu subproduktu un dzīvnieku atlieku vērtība, un to izsaka attiecībā uz auksta cūku liemeņa 100 kg, kas:

— noformēti saskaņā ar atsauces noformējumu, kas norādīts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma B daļas III punkta pirmajā daļā, un

— nosvērti un klasificēti uz āķa kautuvē, kur reģistrētais svars pārrēķināts atbilstoši aukstā liemeņa svaram saskaņā ar šīs regulas 22. pantā noteiktajām metodēm.

3. Lai aprēķinātu 1. punktā paredzēto Kopienas tirgus cenu, veic katrā dalībvalstī reģistrētās cenas svērumu, izmantojot koeficientus, kuri izsaka katras dalībvalsts cūku populācijas relatīvo lielumu.

Pirmajā daļā minētos koeficientus nosaka, pamatojies uz cūku skaitu, kas tiek noteikts katru gadu decembra sākumā saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/23/EEK (16).

27. pants

Kotāciju iknedēļas paziņošana Komisijai

1. Saskaņā ar 36. pantu dalībvalstis paziņo Komisijai:

a) kotācijas, kā noteikts 25. panta 1. punktā un 26. panta 1. un 2. punktā;

b) reprezentatīvās kotācijas par katru sivēnu, kura vidējais dzīvsvars ir apmēram 20 kilogramu.

2. Ja Komisija nesaņem vienu vai vairākas kotācijas, tā ņem vērā pēdējo pieejamo kotāciju. Ja par kādu kotāciju vai kotācijām trūkst informācijas trīs nedēļas pēc kārtas, Komisija minēto vai minētās kotācijas vairs neņem vērā.

3. Pēc Komisijas pieprasījuma dalībvalstis paziņo tai šādu informāciju, ja tā ir pieejama, attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1234/2007 I pielikuma XVII daļā minētajiem produktiem:

a) produktu, ka importēti no trešām valstīm, tirgus cenas dalībvalstīs;

b) trešo valstu reprezentatīvajos tirgos valdošās cenas.

IV NODAĻA

AITAS GAĻAS NOZARE

28. pants

Kritēriji mazsvara jēru liemeņu definēšanai

1. Lai piemērotu Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas III punkta 2. punktā minētos kritērijus, piemēro šīs regulas VI pielikumā izklāstītos noteikumus.

2. Šīs regulas VI pielikumā minēto gaļas krāsu nosaka pēc sānu gabala pie rectus abdominis, salīdzinot ar standartizēto krāsu diagrammu.

29. pants

Papildu noteikumi attiecībā uz uzbūves un tauku slāņa klasēm, liemeņa svaru un gaļas krāsu

Papildu noteikumi, kas precizē Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas III punktā minētās uzbūves un tauku slāņu klašu definīcijas, izklāstīti šīs regulas VII pielikumā.

30. pants

Klasifikācija un identifikācija

1. Klasifikāciju un identifikāciju, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas III un V punktā, veic attiecīgajā kautuvē.

2. Liemeņu klasifikāciju, identifikāciju un svēršanu veic vēlākais vienu stundu pēc tam, kad dzīvnieks nokauts.

3. Liemeņu vai pusliemeņu identifikāciju, kas klasificēti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkta otrajā daļā minēto skalu, dalībuzņēmumos veic, izdarot atzīmi, kas norāda uzbūves un tauku slāņa kategoriju un klasi.

Šo atzīmi izdara, uzspiežot marķējumu ar neizdzēšamu un netoksisku tinti ar metodi, ko apstiprinājušas valsts kompetentās iestādes.

Tiek noteiktas šādas liemeņu kategorijas:

a) L – tādu aitu (jēru), kas vēl nav sasniegušas divpadsmit mēnešu vecumu, liemeņi;

b) S – pārējo aitu liemeņi.

4. Dalībvalstis var atļaut aizvietot marķējumu ar nenomaināmu un stingri piestiprināmu etiķeti.

31. pants

Klasifikācija, ko veic kvalificēti klasificētāji

Dalībvalstis nodrošina, ka klasifikāciju veic pietiekami kvalificēti klasificētāji. Dalībvalstis šādas personas nosaka, vienojoties vai izraugoties šim nolūkam atbildīgo iestādi.

32. pants

Pārbaudes uz vietas

1. Klasificētāju, kas minēti 31. pantā, darbu, kā arī liemeņu klasifikāciju un identifikāciju dalībuzņēmumos bez iepriekšēja brīdinājuma uz vietas pārbauda dalībvalsts izraudzīta iestāde, kas nav atkarīga no klasificēšanas aģentūrām un dalībuzņēmuma.

Tomēr prasība būt neatkarīgam no klasificēšanas aģentūrām neattiecas uz pārbaudēm, ko veic kompetentā iestāde.

Ja iestāde, kas ir atbildīga par pārbaudēm, nav pakļauta valsts iestādei, tad pirmajā daļā minētās pārbaudes vismaz vienu reizi gadā jāveic valsts iestādes fiziskā uzraudzībā, ievērojot tos pašus nosacījumus. Valsts iestādi regulāri informē par datiem, ko ieguvusi iestāde, kas atbildīga par pārbaudēm.

2. Šīs pārbaudes jāveic vismaz reizi trijos mēnešos visos dalībuzņēmumos, kuros veic klasifikāciju un kuros vidēji gadā katru nedēļu nokauj 80 vai vairāk aitu. Katrā pārbaudē jāpārbauda vismaz 40 liemeņu, kas atlasīti pēc nejaušas izvēles principa.

Tomēr dalībuzņēmumos, kuros vidēji gadā nokauj mazāk par 80 aitām katru nedēļu, dalībvalstis nosaka pārbaužu biežumu un minimālo liemeņu skaitu, kas jāpārbauda, pamatojoties uz to riska novērtējumu, īpaši ņemot vērā attiecīgajos uzņēmumos nokauto aitu skaitu un iepriekšējās pārbaudēs iegūtos datus.

33. pants

Reģistrējamās tirgus cenas

1. Tirgus cena, kas jānosaka, pamatojoties uz Kopienas skalu aitu liemeņu klasifikācijai, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 1. punkta otrajā daļā, ir cena brīdī, kad aitas tiek ievestas kautuvē, no kuras atskaitīts pievienotās vērtības nodoklis un kas piegādātājam samaksāta par Kopienas izcelsmes jēriem. Šo cenu izsaka uz katriem 100 kg liemeņa svara, kas noformēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas IV punktā norādīto atsauces noformējumu un kas nosvērts un klasificēts uz āķa kautuvē.

2. Svars, kas jāņem vērā, ir silta liemeņa svars, kas koriģēts, lai ņemtu vērā svaru, kas zudis pēc liemeņa atdzesēšanas. Dalībvalstis informē Komisiju par izmantotajiem korekcijas koeficientiem.

3. Ja liemeņu noformējums pēc nosvēršanas un klasificēšanas uz āķa atšķiras no atsauces noformējuma, dalībvalstis pielāgo liemeņa svaru, piemērojot korekcijas koeficientus, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas IV punkta otrajā daļā. Dalībvalstis informē Komisiju par izmantotajiem korekcijas koeficientiem.

34. pants

Cenu paziņošana Komisijai

1. Dalībvalstis, kuru aitas gaļas produkcija pārsniedz 200 tonnu gadā, paziņo Komisijai kautuvju vai citu uzņēmumu, kas piedalās cenu noteikšanas procesā saskaņā ar Kopienas skalu (turpmāk – “dalībuzņēmums”), konfidenciālo sarakstu, kā arī norādes uz šo dalībuzņēmumu aptuveno ikgadējo produkciju.

2. Saskaņā ar 36. pantu dalībvalstis, kas minētas 1. punktā, paziņo Komisijai vidējo cenu katrai jēru kvalitātes klasei, kas ietverta Kopienas skalā, visiem dalībuzņēmumiem, norādot uz katras kvalitātes apmēru. Tomēr, ja kādas kvalitātes produkcija veido mazāk nekā 1 % no kopējā daudzuma, tad cenas nav jāpaziņo. Dalībvalstis arī paziņo Komisijai vidējo cenu, pamatojoties uz svaru, visiem jēriem, kas klasificēti katrā skalā, ko izmanto cenu paziņošanas mērķiem.

Tomēr dalībvalstis, pamatojoties uz svaru, var diferencēt paziņoto cenu katrai uzbūves un tauku slāņa biezuma pakāpes klasei, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas III punkta 1. punktā. Termins “kvalitāte” nozīmē uzbūves un tauku slāņa kategorijas apvienojumu.

35. pants

Kopienas vidējās cenas

Lai aprēķinātu Kopienas vidējo cenu aitu liemeņiem, veic 34. panta 2. punktā minēto cenu svērumu, izmantojot koeficientus, kas izsaka katras dalībvalsts aitu gaļas produkcijas relatīvo apjomu attiecībā pret kopējo aitu gaļas produkcijas apjomu Kopienā.

V NODAĻA

KOPĒJIE UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

36. pants

Cenu iknedēļas paziņošana Komisijai

1. Katras nedēļas trešdienā vēlākais līdz plkst. 12.00 pēc Briseles laika dalībvalstis paziņo Komisijai tirgus cenas vai kotācijas, kas minētas šīs regulas 17. panta 1. punktā, 27. panta 1. punktā un 34. panta 2. punktā.

Cenas vai kotācijas attiecas uz iepriekšējās nedēļas, kurā informācija paziņota, laika periodu no pirmdienas līdz svētdienai.

Paziņotās cenas vai kotācijas izsaka euro vai, attiecīgajā gadījumā, valsts valūtā.

2. Šā panta 1. punktā minētā cenu paziņošana tiek veikta elektroniski, izmantojot paraugu, ko Komisija nosūtījusi dalībvalstīm.

37. pants

Svēruma koeficientu periodiska pārskatīšana

1. Svēruma koeficientus, kas minēti šīs regulas 18. pantā, 26. panta 3. punktā un 35. pantā, periodiski pārskata, ņemot vērā valsts un Kopienas līmenī reģistrētās tendences.

2. Pēc katras 1. punktā minētās pārskatīšanas Komisija paziņo dalībvalstīm pārskatītos svēruma koeficientus.

38. pants

Kopienas pārbaudes komiteja

1. Kopienas pārbaudes komiteja, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. panta 2. punktā (turpmāk “Komiteja”), atbild par pārbaužu uz vietas veikšanu, kuras attiecas uz:

a) pasākumu piemērošanu, kas attiecas uz Kopienas skalām liellopu un aitu liemeņu klasifikācijai;

b) tirgus cenu reģistrēšanu saskaņā ar minētajām klasifikācijas skalām;

c) produktu klasifikāciju, identifikāciju un marķēšanu iepirkuma ietvaros valsts intervencei liellopu un aitu gaļas nozarē, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 6. panta 1. punkta e) apakšpunktā.

2. Komiteju veido ne vairāk kā:

a) trīs Komisijas eksperti, no kuriem viens darbojas kā Komitejas priekšsēdētājs;

b) viens eksperts no attiecīgās dalībvalsts;

c) astoņi eksperti no citām dalībvalstīm.

Dalībvalstis nozīmē ekspertus, pamatojoties uz to neatkarību un kompetenci, jo īpaši liemeņu klasifikācijas un tirgus cenu reģistrēšanas jautājumos un jautājumos, kas saistīti ar veicamā darba specifiku.

Eksperti nekādos apstākļos neizpauž un neizmanto personiskos nolūkos informāciju, kas iegūta, darbojoties Komitejā.

3. Pārbaudes veic kautuvēs, gaļas tirgos, intervences centros, cenu kotāciju centros un reģionālajos un galvenajos dienestos, kas nodarbojas ar 1. punktā minēto noteikumu īstenošanu.

4. Pārbaudes dalībvalstīs veic regulāri noteiktos laika periodos, un to biežums var mainīties atkarībā no liellopu un aitas gaļas produkcijas relatīvā apjoma apmeklētajās dalībvalstīs vai problēmām, kas saistītas ar klasifikācijas skalu piemērošanu.

Pārbaudes apmeklējumu programmu pēc apspriešanās ar dalībvalstīm sastāda Komisija. Apmeklētās dalībvalsts pārstāvji drīkst piedalīties pārbaudēs.

Katra dalībvalsts organizē apmeklējumus, kas jāveic tās teritorijā, saskaņā ar Komisijas noteiktajām prasībām. Šajā nolūkā dalībvalsts 30 dienas pirms apmeklējuma nosūta Komisijai sīki izstrādātu ierosinātā pārbaudes apmeklējuma programmu, un Komisija drīkst pieprasīt veikt jebkurus grozījumus šajā programmā.

Komisija pirms katra apmeklējuma laikus informē dalībvalstis par apmeklējuma programmu un gaitu.

5. Pēc katra apmeklējuma Komitejas locekļi un apmeklētās dalībvalsts pārstāvji satiekas, lai apspriestu rezultātus. Komitejas locekļi tad izdara secinājumus par apmeklējumu attiecībā uz 1. punktā minētajiem jautājumiem.

Komitejas priekšsēdētājs sagatavo ziņojumu par veiktajām pārbaudēm, kurā iekļauj pirmajā daļā minētos secinājumus. Ziņojumu pēc iespējas drīzāk nosūta dalībvalstij, kurā pārbaude veikta, un pēc tam pārējām dalībvalstīm.

Ja otrajā daļā minētajā ziņojumā attiecībā uz tām darbības dažādām jomām, kas bija pārbaudes priekšmets, tiek norādītas nepilnības vai tajā sniegti ieteikumi darbības uzlabošanai, dalībvalstis informē Komisiju par visām paredzamajām vai notiekošajām izmaiņām ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc ziņojuma nosūtīšanas dienas.

6. Komitejas locekļu ceļa un uzturēšanās izdevumus apmaksā Komisija saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami ceļu un uzturēšanās izdevumu atlīdzināšanai personām, kuras nav saistītas ar Komisiju un kuras Komisija ir uzaicinājusi darboties par ekspertiem.

39. pants

Pasākumi, kas jāveic dalībvalstīm

1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai

a) nodrošinātu šīs regulas noteikumu piemērošanu;

b) nodrošinātu paziņoto cenu precizitāti saskaņā ar šīs regulas 17. panta 1. punktu, 27. panta 1. punktu un 34. panta 2. punktu;

c) sodītu par pārkāpumiem, jo īpaši tādiem kā spiedogu un etiķešu viltošana un krāpnieciska izmantošana vai klasifikācija, ko veicis personāls, kuram nav attiecīgās licences.

2. Dalībvalstis informē Komisiju par 1. punktā minētajiem pasākumiem, cik drīz vien iespējams.

40. pants

Regulas (EEK) Nr. 563/82, (EEK) Nr. 2967/85, (EEK) Nr. 344/91, (EK) Nr. 295/96, (EK) Nr. 103/2006, (EK) Nr. 1128/2006, (EK) Nr. 908/2006, (EK) Nr. 1319/2006, (EK) Nr. 710/2008, (EK) Nr. 22/2008 un Lēmums Nr. 83/471/EEK tiek atcelti.

Atsauces uz atceltajām regulām un atcelto lēmumu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar VIII pielikumā sniegto atbilstības tabulu.

41. pants

Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2009. gada 1. janvāra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 2008. gada 10. decembrī Komisijas vārdā — Komisijas locekle Mariann FISCHER BOEL

(1) OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

(2) OV L 67, 11.3.1982., 23. lpp.

(3) OV L 285, 25.10.1985., 39. lpp.

(4) OV L 41, 14.2.1991., 15. lpp.

(5) OV L 39, 17.2.1996., 1. lpp.

(6) OV L 17, 21.1.2006., 6. lpp.

(7) OV L 168, 21.6.2006., 11. lpp.

(8) OV L 201, 25.7.2006., 6. lpp.

(9) OV L 243, 6.9.2006., 3. lpp.

(10) OV L 197, 25.7.2008., 28. lpp.

(11) OV L 9, 12.1.2008., 6. lpp.

(12) OV L 259, 20.9.1983., 30. lpp.

(13) OV L 204, 11.8.2000., 1. lpp.

(14) OV L 312, 11.11.2006., 6. lpp.

(15) OV L 223, 21.8.2008., 3. lpp.

(16) OV L 149, 21.6.1993., 1. lpp.

I PIELIKUMS Papildu noteikumi pieaugušu liellopu liemeņu uzbūves un tauku slāņa klasēm, kas minētas 3. pantā 1. UZBŪVE Liemeņu un jo īpaši to galveno daļu (gurnu, muguras, plecu daļas) profilu attīstība Uzbūves klase Papildu noteikumi S Izcila Gurnu daļa : ļoti izteikti noapaļota, dubultmuskuļota, labi saskatāmas savstarpējās norobežošanās vietas Gurna augšējā daļa ļoti izteikti iet pāri iegurnim (symphisis pelvis) Muguras daļa : ļoti plata un ļoti bieza līdz plecu daļai Astes pamatne ļoti noapaļota Plecu daļa : ļoti noapaļota E Teicama Gurnu daļa : ļoti noapaļota Gurna augšējā daļa izteikti iet pāri iegurnim (symphisis pelvis) Muguras daļa : plata un ļoti bieza līdz plecu daļai Astes pamatne ļoti noapaļota Plecu daļa : ļoti noapaļota U Ļoti laba Gurnu daļa : noapaļota Gurna augšējā daļa iet pāri iegurnim (symphisis pelvis) Muguras daļa : plata un bieza līdz pleca daļai Astes pamatne noapaļota Plecu daļa : noapaļota R Laba Gurnu daļa : labi veidota Gurna augšējā daļa un astes pamatne nedaudz noapaļota Muguras daļa : bieza, bet plecu līmenī plānāka Plecu daļa : vidēji labi veidota O Vidēji laba Gurnu daļa : no viduvēji veidotas līdz nepietiekami veidotai Muguras daļa : no viduvēji biezas līdz nepietiekami biezai Astes pamatne: taisns profils Plecu daļa : no viduvēji veidotas līdz gandrīz plakanai P Vāja Gurnu daļa : vāji attīstīta Muguras daļa : šaura ar izvirzītiem kauliem Plecu daļa : plakana ar izvirzītiem kauliem

2. TAUKU SLĀŅA BIEZUMA PAKĀPE Tauku slānis liemeņa virspusē un krūšu dobumā Tauku slāņa klase Papildu noteikumi 1 Ļoti zema Krūšu dobumā tauku nav. 2 Zema Krūšu dobumā starp ribām ir skaidri redzama muskulatūra. 3 Vidēja Krūšu dobumā starp ribām joprojām redzama muskulatūra. 4 Augsta Gurnu daļā izteiktas tauku līnijas. Krūšu dobumā starp ribām esošā muskulatūra var būt cauraugusi ar taukiem. 5 Ļoti augsta Gurnu daļa gandrīz pilnībā klāta ar taukiem, tā ka tauku līnijas vairs nav skaidri redzamas. Krūšu dobumā starp ribām esošā muskulatūra ir cauraugusi ar taukiem.

II PIELIKUMS AUTOMATIZĒTU KLASIFIKĀCIJAS METOŽU APSTIPRINĀŠANA ATBILSTĪGI 9. PANTA 1. PUNKTAM A DAĻA Nosacījumi un obligātās prasības metožu apstiprināšanai 1. Attiecīgā dalībvalsts organizē, lai sertifikācijas pārbaudes grupa, kurā ir vismaz pieci licencēti eksperti pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanā, veic sertifikācijas pārbaudi. Dalībvalsti, kas veic pārbaudi, grupā pārstāv divi locekļi. Pārējie grupas dalībnieki pārstāv katrs citu dalībvalsti. Pārbaudes grupas ekspertu kopējais skaits ir nepāra skaitlis. Komisijas dienesti un citu dalībvalstu eksperti drīkst piedalīties sertifikācijas pārbaudē kā novērotāji. Pārbaudes grupas dalībnieki strādā neatkarīgi un anonīmi. Attiecīgā dalībvalsts nozīmē sertifikācijas pārbaudes koordinatoru, kurš: — nav pārbaudes grupas loceklis, — ir pilnīgi neatkarīgs un kuram ir pietiekamas tehniskās zināšanas, — pārrauga pārbaudes grupas locekļu neatkarīgu un anonīmu darbību, — apkopo grupas dalībnieku iegūtos klasifikācijas rezultātus un rezultātus, kas iegūti, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, — nodrošina, lai visā sertifikācijas pārbaudes laikā klasifikācijas rezultāti, kas iegūti, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, nav pieejami nevienam pārbaudes grupas loceklim un otrādi, kā arī nevienai citai ieinteresētajai personai, — apstiprina katra liemeņa klasifikācijas rezultātus un objektīvu iemeslu dēļ, kuri vēl jāprecizē, var nolemt izņemt liemeņus no izlases, ko izmanto analīzē. 2. Sertifikācijas pārbaudei — katru uzbūves un tauku slāņa klasi iedala sīkāk trīs apakšklasēs, — izlasē iekļauj ne mazāk kā 600 apstiprinātus liemeņus, — no liemeņiem, kas atzīti par piemērotiem klasifikācijai, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, ne vairāk par 5 % ir noraidīti. 3. Pārbaudes grupas locekļu rezultātu vidējo rādītāju par katru apstiprināto liemeni uzskata par šā liemeņa pareizo kategoriju. Lai novērtētu automatizētu klasifikācijas metožu izpildi, automātiskās klasifikācijas iekārtas rezultātus par katru apstiprināto liemeni salīdzina ar pārbaudes grupas rezultātu vidējo rādītāju. Klasifikācijas, kas veikta, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, precizitāti nosaka, izmantojot punktu sistēmu, kas izteikta šādā formā: Uzbūve Tauku slānis Kļūdu nav 10 10 Kļūdīšanās par vienu vienību (t. i., par vienu apakšklasi augstāk vai zemāk) 6 9 Kļūdīšanās par divām vienībām (t. i., par divām apakšklasēm augstāk vai zemāk) –9 0 Kļūdīšanās par trīs vienībām (t. i., par trīs apakšklasēm augstāk vai zemāk) –27 –13 Kļūdīšanās par vairāk nekā trīs vienībām (t. i., vairāk nekā par trīs apakšklasēm augstāk vai zemāk) –48 –30 Lai metodes apstiprinātu, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, jāiegūst vismaz 60 % no maksimālā punktu skaita gan attiecībā uz uzbūves, gan tauku slāņa klasēm. Turklāt klasifikācijai, kas veikta, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, jābūt šādās robežās: Uzbūve Tauku slānis Novirze ± 0,30 ± 0,60 Regresijas līnijas slīpums 1 ± 0,15 1 ± 0,30 B DAĻA Informācija, kas dalībvalstīm jāsniedz par sertifikācijas pārbaudes organizēšanu — Sertifikācijas pārbaudes datumi, — attiecīgajā dalībvalstī vai tās daļā klasificēto pieaugušu liellopu liemeņu sīks apraksts, — statistikas metodes, ko izmanto, lai izraudzītos attiecīgajā dalībvalstī vai tās daļā nokauto pieaugušu liellopu liemeņu izlasi, kas ir reprezentatīva kategorijas, uzbūves un tauku slāņa klases ziņā, — kautuves(-ju) nosaukums(-i) un adrese, kur notiek sertifikācijas pārbaude, paskaidrojot pārstrādes līnijas(-u) organizāciju un darbību, tostarp ātrumu stundā, — liemeņa noformējums(-i), ko izmantos sertifikācijas pārbaudes laikā, — automatizētās klasifikācijas iekārtas apraksts un tās tehniskās funkcijas, jo īpaši iekārtas drošības mehānisms aizsardzībai pret jebkāda veida manipulācijām, — licencēto ekspertu vārdi, kurus attiecīgā dalībvalsts izvirzījusi par pārbaudes grupas locekļiem dalībai sertifikācijas pārbaudē, — sertifikācijas pārbaudes koordinators, apliecinot viņa pietiekamās tehniskās zināšanas un pilnīgu neatkarību, — attiecīgās dalībvalsts izraudzītās neatkarīgās iestādes, kas analizē sertifikācijas pārbaudes rezultātus, nosaukums un adrese. C DAĻA Informācija, kas dalībvalstīm jāsniedz par sertifikācijas pārbaudes rezultātiem — Pārbaudes grupas locekļu un koordinatora sertifikācijas pārbaudes laikā aizpildītu un parakstītu klasifikācijas lapu kopijas, — klasifikācijas rezultātu, kas iegūti, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes, kopija, ko parakstījis koordinators sertifikācijas pārbaudes laikā, — koordinatora ziņojums par sertifikācijas pārbaudes organizēšanu, ņemot vērā šā pielikuma B daļā izklāstītos nosacījumus un prasību minimumu, — sertifikācijas pārbaudes rezultātu kvantitatīva analīze atbilstoši metodoloģijai, kas jāsaskaņo ar Komisiju, norādot katra klasificētāja klasifikācijas rezultātus un rezultātus, kas iegūti, izmantojot automatizētas klasifikācijas metodes. Analīzē izmantotie dati jāiesniedz elektroniskā veidā, kas jāsaskaņo ar Komisiju, — automatizētas klasifikācijas metožu precizitāte, kas noteikta saskaņā ar šā pielikuma A daļas 3. punkta noteikumiem.

III PIELIKUMS Korekcijas koeficienti, kas minēti 13. panta 5. punktā un izteikti kā liemeņa svara procentuālā daļa Procentuālā daļa Samazinājums Pieaugums Tauku slāņa klase 1–2 3 4–5 1 2 3 4 5 Nieres –0,4 Nieru tauki –1,75 –2,5 –3,5 Iegurņa tauki –0,5 Aknas –2,5 Diafragmas plānā daļa –0,4 Diafragmas biezā daļa –0,4 Aste –0,4 Muguras smadzenes –0,05 Tesmeņa tauki –1,0 Sēklinieki –0,3 Sēklinieku tauki –0,5 Tauki liemeņa ciskas iekšpusē –0,3 Jūga vēna un blakus esošie tauki –0,3 Zemādas tauku atdalīšana 0 0 + 2 + 3 + 4 Tauku atdalīšana no krūts gabala, atstājot tauku slāni (muskuļaudus nedrīkst atsegt) 0 +0,2 +0,2 +0,3 +0,4 Sēklinieku taukiem blakus esošo sānu gabalu tauku atdalīšana 0 +0,3 +0,4 +0,5 +0,6

IV PIELIKUMS Muskuļaudu daudzuma novērtēšana atbilstīgi 23. panta 2. punktam 1. Muskuļaudu daudzuma procentuālās izteiksmes aplēse pamatojas uz sadalīšanu, kas veikta saskaņā ar atsauces metodi. 2. Ja veic liemeņa daļēju sadalīšanu, muskuļaudu daudzuma procentuālās izteiksmes aplēse pamatojas uz četru galveno daļu sadalīšanu (pleci, muguras gabals, šķiņķis un vēdera daļa). Muskuļaudu atsauces procentuālo daudzumu aprēķina šādi: Liemeņa četru galveno daļu (plecu, muguras gabala, šķiņķa un vēdera daļas) muskuļaudu svaru aprēķina, atskaitot šo četru daļu tādu elementu summu, kas nav muskuļaudi, no šo gabalu kopējā svara pirms sadalīšanas. 3. Ja veic liemeņa pilnīgu sadalīšanu, atsauces muskuļaudu procentuālo daudzumu aprēķina pēc šādas formulas: Muskuļaudu svaru aprēķina, atskaitot šo četru daļu tādu elementu summu, kas nav muskuļaudi, no liemeņa kopējā svara pirms sadalīšanas. Galvu, izņemot vaigus, nesadala.

V PIELIKUMS Cūku liemeņu, kas minēti 23. panta 4. punktā, klasifikācijas metožu protokols 1. Protokola pirmajā daļā sniedz sadalīšanas izmēģinājuma sīku aprakstu, jo īpaši norādot: — laika posmu, kad izmēģinājums veikts, un grafiku visai atļaujas piešķiršanas procedūrai, — kautuvju skaitu un atrašanās vietu, — aprakstu par cūku populāciju, attiecībā uz kuru lietota novērtēšanas metode, — norādi par izvēlēto sadalīšanas metodi (pilnīga vai daļēja), — procedūras aprakstu, ja tiek izmantots datortomogrāfijas aparāts atbilstīgi 23. panta 1. punkta trešajai daļai, — statistikas metodes, kas lietotas attiecībā uz izvēlēto izlases metodi, — valsts ekspresmetodes aprakstu, — izmantošanai paredzēto liemeņu precīzu noformējuma aprakstu. 2. Protokola otrajā daļā sniedz sadalīšanas izmēģinājuma rezultātu sīku aprakstu, jo īpaši norādot: — statistikas metodes, kas lietotas attiecībā uz izvēlēto izlases metodi, — vienādojumu, ko ieviesīs vai mainīs, — rezultātu skaitlisko un grafisko aprakstu, — jaunās aparatūras aprakstu, — cūku svara limitus, attiecībā uz kuriem var lietot jauno metodi, kā arī jebkāda cita veida ierobežojumus saistībā ar šīs metodes praktisko lietojumu.

VI PIELIKUMS Klasifikācijas skala jēru liemeņiem, kuru svars ir mazāks par 13 kg, atbilstīgi 28. pantam Kategorija A B C Svars ≤ 7 kg 7,1–10 kg 10,1–13 kg Kvalitāte 1. 2. 1. 2. 1. 2. Gaļas krāsa gaiši rozā cita krāsa vai tauku slāņa pakāpe gaiši rozā vai rozā cita krāsa vai tauku slāņa pakāpe gaiši rozā vai rozā cita krāsa vai tauku slāņa pakāpe Tauku slāņa klase (1) (2) (3) (2) (3) (2) (3) (1) Kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 V pielikuma C daļas III punkta 1. punktā.

VII PIELIKUMS Papildu noteikumi aitu liemeņu uzbūves un tauku slāņa klasēm atbilstīgi 29. pantam 1. UZBŪVE Liemeņu un jo īpaši to galveno daļu (liemeņa pakaļējās ceturtdaļas, muguras, plecu daļas) profilu attīstība. Uzbūves klase Papildu noteikumi S Izcila Liemeņa pakaļējā ceturtdaļa : dubultmuskuļota. Profili ārkārtīgi izliekti Mugura : ārkārtīgi izliekta, ārkārtīgi plata, ārkārtīgi bieza Plecu daļa : ārkārtīgi izliekta un ārkārtīgi bieza E Teicama Liemeņa pakaļējā ceturtdaļa : ļoti bieza. Profili ļoti izliekti Mugura : ļoti izliekta, ļoti plata un ļoti bieza līdz plecu daļai Plecu daļa : ļoti izliekta un ļoti bieza U Ļoti laba Liemeņa pakaļējā ceturtdaļa : bieza. Profili izliekti Mugura : plata un bieza līdz plecu daļai plata un bieza līdz plecu daļai : bieza un izliekta R Laba Liemeņa pakaļējā ceturtdaļa : profili galvenokārt taisni Mugura : bieza, bet mazāk plata pleca daļā Plecu daļa : labi veidota, bet mazāk bieza O Vidēji laba Liemeņa pakaļējā ceturtdaļa : profiliem tendence nedaudz ieliekties Mugura : nepietiekami plata un bieza Plecu daļa : tendence sašaurināties. Nepietiekami bieza P Vāja Liemeņa pakaļējā ceturtdaļa : profili no ieliektiem līdz ļoti ieliektiem Mugura : Mugura Plecu daļa : šaura, plakana un ar izvirzītiem kauliem 2. TAUKU SLĀŅA BIEZUMA PAKĀPE Tauku noslāņojums uz liemeņa ārējām un iekšējām daļām. Tauku slāņa klase Papildu noteikumi (1) 1. Ļoti zema Ārējās askatāmi tauku atlikumi vai tauku nav. Iekšējās Vēdera Uz nierēm redzami tauku atlikumi vai tauku nav. Krūškurvja Starp ribām redzami tauku atlikumi vai tauku nav. 2. Zema Ārējās Neliels tauku slānis klāj liemeņa daļu, bet uz locekļiem tas var būt mazāk redzams. Iekšējās Vēdera Tauku atlikumi vai neliels tauku slānis apņem nieru daļu. Krūškurvja Starp ribām skaidri redzama muskulatūra. 3. Vidēja Ārējās Viegls tauku slānis klāj visu liemeni vai tā lielāko daļu. Nedaudz sabiezinātas tauku joslas astes pamatnē. Iekšējās Vēdera Viegls tauku slānis apņem visas nieres vai to daļu. Krūškurvja Starp ribām joprojām redzama muskulatūra. 4. Augsta Ārējās Biezs tauku slānis klāj visu liemeni vai tā lielāko daļu, bet uz locekļiem tas var būt plānāks un sabiezināties virzienā uz plecu daļu. Iekšējās Vēdera Nieri apņem tauki. Krūškurvja Starp ribām esošā muskulatūra var būt cauraugusi ar taukiem. Uz ribām var būt redzams 5. Ļoti augsta Ārējās Ļoti biezs tauku slānis. Vietām redzami tauku gabali Iekšējās Vēdera Nieres apņem biezs tauku slānis. Krūškurvja Starp ribām esošā muskulatūra cauraugusi ar taukiem. Uz ribām redzams tauku noslāņojums. (1) Papildu noteikumus vēdera dobumam nepiemēro attiecībā uz šīs regulas VI pielikumu.