Oficiālais Vēstnesis C 066 , 02/03/1998 Lpp. 0025 - 0035



Komisijas Paziņojums par apgrozījuma aprēķināšanu saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 4064/89 par uzņēmumu koncentrācijas kontroli (Dokuments attiecas uz EEZ) (98/C 66/04) I. APGROZĪJUMA NOTEIKŠANA GRĀMATVEDĪBAS IZPRATNĒ 1. Apgrozījums kā uzņēmējdarbības apjoma rādītājs 1.1. Apgrozījuma jēdziens 1.2. Pamatdarbība 2. "Tīrais" apgrozījums 2.1. Atlaižu un nodokļu atskaitīšana 2.2. "Iekšējā" apgrozījuma atskaitīšana 3. Apgrozījuma aprēķināšanas noteikumu piemērošana dažādiem darbību veidiem 3.1. Vispārīgais noteikums 3.2. Sabiedrību daļu iegūšana 3.3. Dalītas darbības 3.4. Grupu apgrozījums 3.5. Valstij piederošu sabiedrību apgrozījums II. ĢEOGRĀFISKS APGROZĪJUMA SADALĪJUMS 1. Vispārīgs noteikums 2. Apgrozījuma pārrēķināšana ECU III. KREDĪTIESTĀDES UN CITAS FINANŠU IESTĀDES UN APDROŠINĀŠANAS UZŅĒMUMI 1. Definīcijas 2. Apgrozījuma aprēķināšana 1. Šī paziņojuma mērķis ir aplūkot 1. un 5. pantu Padomes Regulā (EEK) Nr. 4064/89 [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1310/97 [2] (še turpmāk "Apvienošanās regula"), un sniegt paskaidrojumus par atsevišķiem procesuāliem un praktiskiem jautājumiem, kuri radījuši šaubas vai sarežģījumus. 2. Šis paziņojums ir pamatots uz Komisijas līdz šim gūto pieredzi Apvienošanās regulas piemērošanā. Tajā noteiktie principi tiks turpmāk attīstīti Komisijas praksē atsevišķos gadījumos. Šis paziņojums aizstāj paziņojumu par apgrozījuma aprēķināšanu [3]. 3. Apvienošanās regula paredz divpakāpju Komisijas piekritības pārbaudi. Pirmā pārbaude ir, ka darījumam jābūt koncentrācijai 3. panta nozīmē [4]. Otrā pārbaude ietver apgrozījuma robežvērtības, ko paredz 1. pants un kas ir noteiktas, lai identificētu tos darījumus, kam ir ietekme uz Kopienu un ko var uzskatīt par darījumiem "Kopienas interesēs". Apgrozījums atspoguļo koncentrācijā apkopotos ekonomiskos resursus, un to sadala ģeogrāfiski, lai parādītu šo resursu ģeogrāfisko izplatību. 1. panta 2. punkts un 3. punkts attiecīgi nosaka divas robežvērtību grupas. 1. panta 2. punkts nosaka robežvērtības, kas jāpārbauda vispirms, lai noteiktu, vai darījumam ir Kopienas mērogs. Šajā sakarā pasaules apgrozījuma robežvērtība ir paredzēta, lai aprēķinātu attiecīgo uzņēmumu kopējo mērogu; Kopienas apgrozījuma robežvērtība ir paredzēta, lai noteiktu, vai koncentrācija sasniedz minimālo darbību līmeni Kopienā; un divu trešdaļu noteikuma mērķis ir izslēgt no Kopienas piekritības iekšzemes darījumus. 1. panta 3. punktu jāpiemēro tikai gadījumā, ja 1. panta 2. punktā noteiktās robežvērtības nav sasniegtas. Šī otrā robežvērtību grupa ir paredzēta, lai vērstos pret tiem darījumiem, kas nesasniedz 1. panta 2. punktā noteikto Komisijas mērogu, bet par kuriem būtu jāziņo saskaņā ar valsts konkurences noteikumiem vismaz trīs dalībvalstīs (tā sauktie "vairākkārtējie paziņojumi"). Šim nolūkam 1. panta 3. punkts paredz zemākas apgrozījuma robežvērtības gan pasaulē, gan Kopienas teritorijā, kas būtu jāsasniedz attiecīgajiem uzņēmumiem. Koncentrācijai ir Komisijas mērogs, ja tiek sasniegtas šīs zemākās robežvērtības, un attiecīgie uzņēmumi kopā vai atsevišķi sasniedz minimālo darbību līmeni vismaz trīs dalībvalstīs. 1. panta 3. punkts arī ietver divu trešdaļu noteikumu līdzīgi kā 1. panta 2. punkts, kura mērķis ir identificēt iekšzemes darījumus. 4. Robežvērtības kā tādas ir paredzētas, lai noteiktu piekritību un nevis lai izvērtētu koncentrācijas dalībnieku tirgus stāvokli vai darbības ietekmi. Tādējādi tās ietver apgrozījumu, kas iegūts no visām dalībnieku darbības jomām, un šīm jomām veltītos resursus, un nevis tikai apgrozījumu un resursus, kas tieši iesaistīti koncentrācijā. Apvienošanās regulas 1. pants nosaka robežvērtības, kas izmantojamas, lai noteiktu koncentrāciju ar "Kopienas mērogu", bet 5. pants paskaidro, kā jāaprēķina apgrozījums. 5. Tas, ka Apvienošanās regulas 1. pantā noteiktās robežvērtības ir tīri kvantitatīvas, jo tās ir balstītas tikai uz apgrozījuma aprēķinu un nevis tirgus daļu vai citiem kritērijiem, norāda, ka to mērķis ir nodrošināt vienkāršu un objektīvu mehānismu, ko apvienošanās sabiedrības var izmantot, lai noteiktu, vai to darījumam ir Kopienas mērogs un vai tāpēc par to ir jāziņo. 6. Apvienošanās regulas 1. panta izšķirošais aspekts ir noteikt attiecīgo uzņēmumu ekonomisko spēku, kā to atspoguļo to attiecīgie apgrozījuma skaitļi, neatkarīgi no nozares, kurā šāds apgrozījums tika sasniegts, un no tā, vai konkrētais darījums ietekmēs šīs nozares. Tādējādi Apvienošanās regula dod priekšroku kopējo ekonomisko un finanšu resursu noteikšanai, kas tiek apvienoti apvienošanās rezultātā, lai izlemtu, vai apvienošanās ir Kopienas interesēs. 7. Šajā kontekstā ir skaidrs, ka apgrozījumam pēc iespējas precīzi jāatspoguļo darījumā iesaistīto uzņēmumu ekonomiskais spēks. Tas ir Apvienošanās regulas 5. pantā ietverto noteikumu mērķis, kas ir paredzēti, lai nodrošinātu, ka iegūtie dati ir patiess ekonomiskās realitātes atspoguļojums. 8. Komisijas 1. un 5. panta interpretācija attiecībā uz apgrozījuma aprēķināšanu neierobežo interpretācijas, ko sniedz Eiropas Kopienu Tiesa vai Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa. I. APGROZĪJUMA NOTEIKŠANA GRĀMATVEDĪBAS IZPRATNĒ 1. Apgrozījums kā uzņēmējdarbības apjoma rādītājs 1.1. Apgrozījuma jēdziens 9. Apgrozījuma jēdziens Apvienošanās regulas 5. panta nozīmē skaidri attiecas uz "summām, kas iegūtas no ražojumu pārdošanas un pakalpojumu sniegšanas". Tādējādi noiets kā uzņēmuma darbības atspoguļojums ir būtisks kritērijs apgrozījuma aprēķināšanai gan ražojumiem, gan pakalpojumu sniegšanai. "Summas, kas iegūtas no pārdošanas" parasti tiek uzrādītas uzņēmumu pārskatos postenī "apgrozījums". 10. Attiecībā uz ražojumiem apgrozījumu var noteikt bez grūtībām, proti, identificējot katru tirdzniecības darījumu, kas ietver īpašumtiesību nodošanu. 11. Attiecībā uz pakalpojumiem faktori, kas jāņem vērā, aprēķinot apgrozījumu, ir daudz sarežģītāki, jo tirdzniecības darījums ietver "vērtības" nodošanu. 12. Pamatā apgrozījuma aprēķināšanas metode pakalpojumu gadījumā neatšķiras no tās, ko izmanto ražojumu gadījumā: Komisija ņem vērā kopējo pārdošanas apjomu. Ja sniegto pakalpojumu tā sniedzējs tieši pārdod pircējam, attiecīgā uzņēmuma apgrozījums sastāv no kopīgā pārdošanas apjoma pakalpojumu sniegšanai iepriekšējā finanšu gadā. 13. Pakalpojumu nozares sarežģītības dēļ šo vispārīgo principu var nākties pielāgot sniegtā pakalpojuma īpašajiem apstākļiem. Tādējādi atsevišķās darbības nozarēs (piemēram, tūrisma un reklāmas nozarē) pakalpojumu var pārdot ar starpnieka vai citu piegādātāju starpniecību. Šādu nozaru daudzpusības dēļ var rasties dažādas situācijas. Piemēram, pakalpojumu sniedzēja uzņēmuma, kas darbojas kā starpnieks, apgrozījums var sastāvēt tikai no tā saņemto komisijas naudu apjoma. 14. Tāpat tehniskas problēmas apgrozījuma aprēķināšanā rodas tādās jomās kā kredīta, finanšu pakalpojumi un apdrošināšana, kas apskatītas III iedaļā. 1.2. Pamatdarbība 15. 5. panta 1. punkts nosaka, ka apgrozījuma aprēķinā iekļautajām summām jāatbilst attiecīgo uzņēmumu "pamatdarbībai". 16. Kas attiecas uz atbalstu, ko uzņēmumiem piešķir valsts iestādes, jebkurš ar attiecīgā uzņēmumu pamatdarbību saistīts atbalsts ir iekļaujams apgrozījuma aprēķinā, ja uzņēmums pats ir atbalsta saņēmējs un ja atbalsts ir tieši saistīts ar uzņēmuma pārdotajām precēm un sniegtajiem pakalpojumiem un tāpēc tiek atspoguļots cenā [5]. Piemēram, atbalsts, kura mērķis ir veicināt preces patēriņu, ļauj ražotājam to pārdot par augstāku cenu nekā cenu, ko maksā patērētāji. 17. Attiecībā uz pakalpojumiem Komisija ņem vērā uzņēmuma pamatdarbību, kas nodrošina pakalpojuma sniegšanai nepieciešamos resursus. Lēmumā Accor/Wagons-Lits lietā [6] Komisija nolēma ņemt vērā posteni "citi darbības ieņēmumi", kas bija iekļauts Wagons-Lits peļņas un zaudējumu aprēķinā. Komisija uzskatīja, ka šī posteņa sastāvdaļas, kas ietvēra peļņu no automašīnu izīrēšanas darbībām, tika iegūtas no Wagons-Lits preču pārdošanas un pakalpojumu sniegšanas un bija uzņēmuma pamatdarbības daļa. 2. "Tīrais" apgrozījums 18. Vērā ņemamais apgrozījums ir "tīrais" apgrozījums, kad ir atņemta virkne komponentu, kas noteikti Regulā. Komisijas mērķis ir noregulēt apgrozījumu tā, lai tā varētu spriest par reālo uzņēmuma ekonomisko nozīmību. 2.1. Atlaižu un nodokļu atskaitīšana 19. 5. panta 1. punkts paredz "tirdzniecības atlaižu, pievienotās vērtības nodokļa un citu ar apgrozījumu tieši saistītu nodokļu atskaitīšanu". Tādējādi atskaitījumi ir saistīti ar uzņēmējdarbības komponentiem (tirdzniecības atlaides) un nodokļu komponentiem (pievienotās vērtības nodoklis un citi ar apgrozījumu tieši saistīti nodokļi). 20. "Tirdzniecības atlaides" nozīmē visas atlaides, ko uzņēmums piešķir saviem pircējiem uzņēmējdarbības pārrunu laikā un kurām ir tieša ietekme uz pārdošanas apjomu. 21. Kas attiecas uz nodokļu atskaitījumu, Apvienošanās regula min PVN un "citus tieši ar apgrozījumu saistītus nodokļus". PVN atskaitīšana parasti nerada nekādas problēmas. Jēdziens "ar apgrozījumu tieši saistīti nodokļi" ir skaidra norāde uz netiešo aplikšanu ar nodokļiem, jo tā ir tieši saistīta ar apgrozījumu, piemēram, alkoholisko dzērienu aplikšana ar nodokli. 2.2. "Iekšējā" apgrozījuma atskaitīšana 22. 5. panta 1. punkta pirmā daļa nosaka, ka "attiecīgā uzņēmuma kopējā apgrozījumā neietilpst ražojumu pārdošana vai pakalpojumu sniegšana tiem uzņēmumiem, kas minēti 4. punktā", t.i., tiem, kas ir saistīti ar attiecīgo uzņēmumu (galvenokārt mātessabiedrības vai meitasuzņēmumi). 23. Šī noteikuma mērķis ir izslēgt ieņēmumus no tirdzniecības darījumiem grupas ietvaros, lai varētu izvērtēt katras vienības reālo ekonomisko nozīmību. Tādējādi "summas", ko ņem vērā Apvienošanās regula, atspoguļo tikai darījumus, kas notikuši starp uzņēmumu grupu, no vienas puses, un trešajām pusēm, no otras puses. 3. Apgrozījuma aprēķināšanas noteikumu piemērošana dažādiem darbību veidiem 3.1. Vispārīgais noteikums 24. Saskaņā ar Apvienošanās regulas 5. panta 1. punktu kopējais apgrozījums sastāv no summām, ko attiecīgie uzņēmumi iepriekšējā finanšu gadā ieguvuši no ražojumu pārdošanas un pakalpojumu sniegšanas. Tādējādi pamatprincips ir, ka vērā ņemamais katra attiecīgā uzņēmuma apgrozījums ir uzņēmuma apgrozījums finanšu gadā, kas ir vistuvākais darījuma datumam. 25. Šis nosacījums rāda, ka, tā kā parasti auditēti pārskati par gadu, kas noslēdzies dienu pirms darījuma, nav pieejami, visprecīzāk konkrētā uzņēmuma darbības gadu atspoguļo pēdējā finanšu gada apgrozījuma dati. 26. Komisija cenšas balstīties uz visprecīzākajiem un uzticamākajiem pieejamiem skaitļiem. Tāpēc parasti Komisija izmanto auditētus vai citus galīgus pārskatus. Tomēr gadījumos, ja tiek novērotas būtiskas atšķirības starp Kopienas grāmatvedības standartiem un standartiem, ko izmanto trešā valsts, Komisija var uzskatīt par nepieciešamu attiecībā uz apgrozījumu pārveidot šos pārskatus atbilstoši Kopienas standartiem. Jebkurā gadījumā Komisija nelabprāt paļaujas uz vadības sniegtajiem vai citiem provizorisko pārskatu veidiem, izņemot ārkārtas apstākļus (skat. nākamo punktu). Ja koncentrācija tiek izveidota gada pirmajos mēnešos un auditēti pārskati par visnesenāko finanšu gadu vēl nav pieejami, ņem vērā datus par iepriekšējo gadu. Ja starp abiem pārskatiem pastāv būtiska novirze un, jo īpaši, ja ir pieejami visnesenāko gadu galīgie provizoriskie skaitļi, Komisija var nolemt ņemt vērā šos provizoriskos skaitļus. 27. Neatkarīgi no 26. punkta, vienmēr jāveic korekcijas, lai uzskaitītu iegūšanu un pārdošanu, kas notikusi pēc pārskatu auditēšanas datuma. Tas ir nepieciešams, ja ir jāidentificē reālie koncentrācijā iesaistītie resursi. Tādējādi, ja sabiedrība pārdod sava uzņēmuma daļu jebkurā brīdī pirms galīgā nolēmuma parakstīšanas vai publiskās izsoles paziņošanas, vai kontrolpaketes iegūšanas, kas rada koncentrāciju, vai ja šāda pārdošana vai slēgšana ir darbības priekšnosacījums [7], apgrozījuma daļa, kas attiecināma uz šo uzņēmuma daļu, ir jāatņem no ziņojošās puses apgrozījuma, kas norādīts tās pēdējos auditētajos pārskatos. Turpretim apgrozījums, kas attiecināms uz aktīviem, pār kuriem kontrole iegūta pēc visnesenākā auditētā pārskata sagatavošanas, jāpieskaita sabiedrības apgrozījumam paziņošanas nolūkā. 28. Citus faktorus, kas var uz laiku ietekmēt apgrozījumu, piemēram, ražojuma pasūtījumu samazināšanās vai ražošanas procesa palēnināšanās laikā pirms darījuma, aprēķinot apgrozījumu, neņem vērā. Galīgajos pārskatos netiek izdarītas korekcijas, lai iekļautu šos faktorus. 29. Attiecībā uz ģeogrāfisku apgrozījuma sadalījumu, tā kā auditēti pārskati bieži nesniedz ģeogrāfisku iedalījumu, kā to pieprasa Apvienošanās regula, Komisija paļaujas uz labākajiem pieejamiem skaitļiem, ko sabiedrības sniegušas saskaņā ar Apvienošanās regulas 5. panta 1. punktā paredzēto noteikumu (skat. II iedaļas 1. punktu). 3.2. Sabiedrību daļu iegūšana 30. Apvienošanās regulas 5. panta 2. punkts paredz, ka, "ja koncentrācija ir viena vai vairāku uzņēmumu daļu iegūšana neatkarīgi no tā, vai tām ir vai nav juridiskas personas statuss, attiecībā uz pārdevēju vai pārdevējiem ņem vērā tikai to apgrozījumu, kas attiecas uz daļām, kas ir darījuma priekšmets". 31. Šis noteikums paredz, ka, ja ieguvējs neiegādājas visu grupu, bet tikai vienu tās uzņēmumu vai daļu, neatkarīgi no tā, vai tas ir meitasuzņēmums, apgrozījuma aprēķinā iekļaujams tikai iegūtās daļas apgrozījumus. Faktiski, lai gan juridiski pārdevējs kā viens veselums (ar visiem tā meitasuzņēmumiem) ir būtiska darījuma puse, jo bez viņa nevar noslēgt pirkšanas-pārdošanas līgumu, tiklīdz līgums ir īstenots, viņa loma beidzas. Darījuma iespējamā ietekme uz tirgu ir atkarīga tikai no ekonomisko un finanšu resursu, kas ir īpašuma nodošanas priekšmets, un ieguvēja resursu kombinācijas un nevis no pārdevēja, kas saglabā neatkarību, atlikušās uzņēmējdarbības. 3.3. Dalītas darbības 32. Dažkārt secīgi darījumi ir tikai atsevišķi soļi plašākas stratēģijas ietvaros starp vienām un tām pašām pusēm. Ja katrs darījums tiek apskatīts atsevišķi, pat lai tikai noteiktu piekritību, tā būtu ekonomiskās realitātes ignorēšana. Tajā pašā laikā, lai gan dažas no šīm dalītajām darbībām var būt šādā veidā iecerētas, jo tā tās labāk atbilst pušu vajadzībām, citas darbības var būt šādi strukturētas, lai izvairītos no Apvienošanās regulas piemērošanas. 33. Apvienošanās regula šādus scenārijus paredz 5. panta 2. punkta otrajā daļā, kas nosaka, ka "viens vai vairāki darījumi pirmā apakšpunkta izpratnē, kas notiek divu gadu laikā starp vienām un tām pašām personām vai uzņēmumiem, tiek uzskatītas par vienu un to pašu koncentrāciju, kas radusies ar pēdējā darījuma datumu". 34. Praktiski šis noteikums nozīmē, ka, ja sabiedrība A nopērk sabiedrības B meitasuzņēmumu, kas veido 50 % no kopējās B darbības, un gadu vēlāk A iegūst otru meitasuzņēmumu (palikušos B sabiedrības 50 %), abus darījumus uzskata par vienu. Pieņemot, ka katra meitasuzņēmuma apgrozījums Kopienā bija tikai 200 miljoni ECU, par pirmo darījumu nebūtu jāziņo, ja vien darbība ir izpildījusi 1. panta 3. punkta nosacījumus. Tomēr, tā kā otrs darījums notiek divu gadu laikā, par abiem darījumiem jāziņo kā par vienu darījumu, kad ir noticis otrais darījums. 35. Svarīgākais šajā noteikumā ir, tas, ka par iepriekšējiem darījumiem (divu gadu laikā) ir jāziņo kopā ar nesenāko darījumu, tiklīdz kopīgi tiek sasniegtas robežvērtības. 3.4. Grupu apgrozījums 36. Ja attiecīgais uzņēmums koncentrācijā Apvienošanās regulas 1. panta nozīmē [8] pieder grupai, lai noteiktu, vai ir sasniegtas robežvērtības, jāņem vērā grupas kā viena veseluma apgrozījums. Arī te mērķis ir noteikt kopējo ekonomisko resursu apjomu, kas tiek apvienoti darbības rezultātā. 37. Apvienošanās regula nesniedz abstraktu grupas jēdziena definīciju, bet, lai noteiktu, kuras no sabiedrībām, kam ir tieša vai netieša saistība ar attiecīgo uzņēmumu, uzskatāmas par grupas daļu, koncentrējas uz to, vai sabiedrībām ir tiesības pārvaldīt uzņēmuma lietas. 38. Apvienošanās regulas 5. panta 4. punkts paredz: "Neskarot 2. punktu [daļu iegūšana], kopējo apgrozījumu attiecīgajam uzņēmumam 1. panta 2. un 3. punkta izpratnē aprēķina, saskaitot apgrozījumu: a) attiecīgajā uzņēmumā; b) tajos uzņēmumos, kuros attiecīgajam uzņēmumam tieši vai netieši: - pieder vairāk nekā puse sabiedrības kapitāla vai uzņēmējdarbības aktīvu, vai - ir tiesības izmantot vairāk nekā pusi balsstiesību, vai - ir tiesības iecelt vairāk nekā pusi uzraudzības padomes, administratīvās valdes vai institūciju locekļu, kas juridiski pārstāv uzņēmumus, vai - ir tiesības pārvaldīt uzņēmumu lietas; c) tajos uzņēmumos, kuriem attiecīgajā uzņēmumā ir tiesības un pilnvaras, kas uzskaitītas b) apakšpunktā; d) tajos uzņēmumos, kuros uzņēmumam, kā minēts c) apakšpunktā, ir tiesības un pilnvaras, kas uzskaitītas b) apakšpunktā; e) tajos uzņēmumos, kuros diviem vai vairākiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, kopīgi pieder tiesības vai pilnvaras, kas uzskaitītas apakšpunktā b)." Tas nozīmē, ka sabiedrības, kas ir tieši iesaistīta darījumā (a) apakšpunkts), apgrozījumam jāietver tās meitasuzņēmumi (b) apakšpunkts), mātessabiedrības (c) apakšpunkts), citi tās mātessabiedrību meitasuzņēmumi (d) apakšpunkts) un jebkurš cits uzņēmums, ko kopīgi kontrolē divas vai vairākas grupā ietilpstošas sabiedrības (e) apakšpunkts). Shematiski tas izskatītos šādi: Attiecīgais uzņēmums un tā grupa: +++++ TIFF +++++ a: Attiecīgais uzņēmums b: Tā meitasuzņēmumi un to meitasuzņēmumi (b1 un b2) c: Tā mātessabiedrības un to mātessabiedrības (c1) d: Citi attiecīgā uzņēmuma mātessabiedrību meitasuzņēmumi e: Sabiedrības, ko kopīgi kontrolē divas (vai vairākas) grupas sabiedrības Piezīme: šie burti atbilst 5. panta 4. punkta attiecīgajiem apakšpunktiem. No šīs shēmas var izdarīt vairākus secinājumus: 1. Ja kontroles kritērijs b) apakšpunkta izpratnē ir izpildīts, ņem vērā visu attiecīgā meitasuzņēmuma apgrozījumu, neskatoties uz kontrolējošās sabiedrības reālo līdzdalību. Konkrētajā piemērā aprēķinā iekļauj attiecīgā uzņēmuma (a) trīs meitasuzņēmumu (b) kopējo apgrozījumu. 2. Ja kāda no sabiedrībām, kas pieder grupai, kontrolē vēl citas sabiedrības, arī tās jāiekļauj aprēķinā. Konkrētajā piemērā vienam no a meitasuzņēmumiem (b) ir pašam savi meitasuzņēmumi b1 un b2. 3. Ja divas vai vairākas sabiedrības kopīgi kontrolē attiecīgo uzņēmumu (a) tā, ka uzņēmuma lietu pārvaldīšanai nepieciešama katras un visu sabiedrību piekrišana, aprēķinā iekļauj visu šo sabiedrību apgrozījumu [9]. Konkrētajā piemērā ņem vērā attiecīgā uzņēmuma (a) divas mātessabiedrības (c), kā arī viņu mātessabiedrības (c1 piemērā). Lai gan Apvienošanās regula skaidri neparedz šādu noteikumu gadījumiem, kad attiecīgais uzņēmums faktiski ir kopuzņēmums, to var secināt no 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta formulējuma, kurā, atsaucoties uz mātessabiedrībām, ir lietots daudzskaitlis. Komisija konsekventi piemēro šādu interpretāciju. 4. Ienākumi no pārdošanas grupas iekšienē jāatskaita no grupas apgrozījuma (skat. 22. punktu). 39. Apvienošanās regula apskata arī īpašo situāciju, kas rodas, ja divi vai vairāki darījuma attiecīgie uzņēmumi realizē kopīgu kontroli pār citu sabiedrību. Saskaņā ar 5. panta 5. punkta a) apakšpunktu apgrozījums, kas rodas no ražojumu pārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas starp kopuzņēmumu un katru no attiecīgajiem uzņēmumiem vai jebkuru citu sabiedrību, kas saistīta ar kādu no tiem 5. panta 4. punkta izpratnē, ir jāizslēdz. Šī noteikuma mērķis ir izvairīties no dubultās skaitīšanas. Attiecībā uz kopuzņēmuma apgrozījumu, kas radies no darījumiem ar trešajām pusēm, 5. panta 5. punkta b) apakšpunkts nosaka, ka tas ir vienlīdzīgi jāsadala starp attiecīgajiem uzņēmumiem, lai atspoguļotu kopīgo kontroli [10]. 40. Pēc analoģijas ar 5. panta 5. punkta b) apakšpunktā noteikto principu attiecīgo uzņēmumu un trešo pušu kopuzņēmumu gadījumā Komisijas prakse ir attiecināt uz katru attiecīgo uzņēmumu apgrozījumu, kas vienlīdzīgi sadalīts starp visām kopuzņēmumu kontrolējošām sabiedrībām. Tomēr visos šajos gadījumos nepieciešams realizēt kopīgu kontroli. Prakse rāda, ka šajā paziņojumā nav iespējams apskatīt visus iespējamos scenārijus, kas varētu rasties saistībā ar apgrozījuma aprēķināšanu kopuzņēmumiem vai kopīgas kontroles gadījumos. Gadījumos, kad rodas neskaidrības, novērtējumā vienmēr priekšroka dodama vispārējiem principiem par izvairīšanos no dubultās skaitīšanas un par darījumā iesaistīto uzņēmumu ekonomiskā spēka iespējami precīzu atspoguļošanu [11]. 41. Jāatzīmē, ka 5. panta 4. punkts attiecas tikai uz grupām, kas darījuma laikā jau pastāv, t.i., katra darbībā iesaistītā attiecīgā uzņēmuma grupu, un nevis jaunajām struktūrām, kas rodas koncentrācijas rezultātā. Piemēram, ja sabiedrības A un B kopā ar to attiecīgajiem meitasuzņēmumiem gatavojas apvienoties, tad attiecīgie uzņēmumi būs A un B un nevis jaunais uzņēmums, un tas nozīmē, ka apgrozījums katrai no abām grupām jāaprēķina atsevišķi. 42. Tā kā šī noteikuma mērķis ir apgrozījuma aprēķināšanas nolūkā identificēt sabiedrības, kas pieder pie pastāvošajām grupām, 5. panta 4. punktā minētais kritērijs par tiesībām pārvaldīt uzņēmuma lietas [12] atšķiras no kontroles kritērija, kas noteikts 3. panta 3. punktā, kas attiecas uz kontroles iegūšanu ar pārbaudāmā darījuma palīdzību. Pirmo kritēriju ir vienkāršāk un vieglāk pierādīt, pamatojoties uz faktiskiem pierādījumiem, bet otrs kritērijs prasa dziļāku izpēti, jo, ja nenotiek kontroles iegūšana, koncentrācija nerodas. 3.5. Valstij piederošu sabiedrību apgrozījums 43. 5. panta 4. punkts, kas nosaka metodi, lai noteiktu, kuram ekonomiskajam grupējumam attiecīgais uzņēmums pieder apgrozījuma aprēķināšanas nolūkā, jālasa kopā ar Regulas Nr. 4064/89 12. apsvērumu attiecībā uz valstij piederošiem uzņēmumiem. Apsvērums nosaka, ka, lai izvairītos no diskriminācijas starp valsts un privāto sektoru, jāņem vērā "uzņēmumi, kas veido saimniecisku vienību ar neatkarīgām lēmējtiesībām, neskatoties uz to, kam pieder to kapitāls, vai administratīvās uzraudzības noteikumiem, kas tiem piemērojami". Tādējādi tikai tas, ka divas sabiedrības pieder valstij, automātiski neļauj secināt, ka tās ir grupas daļa 5. panta izpratnē. Drīzāk ir jāapsver, vai pastāv iemesli, lai uzskatītu, ka katra sabiedrība veido neatkarīgu saimniecisku vienību. 44. Tādējādi, ja valstij piederoša sabiedrība nav kopīgas rūpnieciskas kontrolakciju sabiedrības daļa, un tā nav pakļautakoordinācijai ar citām valsts kontrolētām kontrolakciju sabiedrībām, to jāuzskata par neatkarīgu grupu 5. panta izpratnē, un citu šai valstij piederošu sabiedrību apgrozījums nav jāņem vērā. Tomēr, ja dalībvalsts intereses ir apvienotas kontrolakciju sabiedrībās vai tās tiek kopā vadītas, vai, ja citu iemeslu dēļ ir skaidrs, ka valstij piederošas sabiedrības ietilpst "ekonomiskā vienībā ar neatkarīgām lēmējtiesībām", šo uzņēmumu apgrozījums jāuzskata par attiecīgā uzņēmuma grupas daļu 5. panta izpratnē. II. ĢEOGRĀFISKS APGROZĪJUMA SADALĪJUMS 1. Vispārīgs noteikums 45. Robežvērtības, izņemot tās, kas noteiktas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā un 1. panta 3. punkta a) apakšpunktā, norāda uz gadījumiem, kuros ir pietiekams apgrozījums Kopienas iekšienē, lai pastāvētu Kopienas intereses, un kuriem galvenokārt ir pārrobežu raksturs. Šie apstākļi nosaka, ka apgrozījums jāsadala ģeogrāfiski. 5. panta 1. punkta otrā daļa paredz, ka apgrozījuma atrašanās vietu nosaka pēc patērētāja atrašanās vietas darījuma brīdī: "Apgrozījumu Kopienā vai dalībvalstī veido pārdotie ražojumi un sniegtie pakalpojumi uzņēmumiem vai patērētājiem Kopienā vai šajā dalībvalstī." 46. Norāde uz "pārdotajiem ražojumiem" un "sniegtajiem pakalpojumiem" nav paredzēta, lai nošķirtu preces un pakalpojumus, koncentrējoties uz vietu, kur notiek pārdošana preču gadījumā, bet uz vietu, kur tiek sniegts pakalpojums (kas var nebūt vieta, kur pakalpojums tika pārdots) pakalpojumu gadījumā. Abos gadījumos apgrozījums jāattiecina uz to vietu, kur atrodas patērētājs, jo lielākajā daļā gadījumu tā ir vieta, kur tiek noslēgts darījums, kur veidojas attiecīgā piegādātāja apgrozījums un kur notiek konkurence ar citiem piegādātājiem [13]. 5. panta 1. punkta otrā daļa neuzsver to, kur prece vai pakalpojums tiek patērēti vai kur tiek gūta peļņa no preces vai pakalpojuma. Pārvietojamas preces gadījumā automašīnas pircējs var ar to pārvietoties cauri visai Eiropai, taču automašīna tika nopirkta tikai vienā vietā – piemēram, Parīzē, Berlīnē vai Madridē. Tas attiecas arī uz tiem pakalpojumiem, kur iespējams nodalīt pakalpojuma iegādi no pakalpojuma sniegšanas. Tādējādi ceļojuma kompleksa gadījumā konkurence attiecībā uz ceļojumu pārdošanu ar ceļojumu aģentūru starpniecību notiek uz vietas, līdzīgi kā mazumtirdzniecībā, lai gan pakalpojumi tiek sniegti vairākās attālās vietās. Tomēr apgrozījums tiek nopelnīts uz vietas un nevis vietā, kur notiek ceļojums. 47. Tas attiecas arī uz gadījumiem, kad daudznacionāla sabiedrība izmanto Kopienas iepirkumu stratēģiju un iegūst visas savas preces un pakalpojumus no vienas atrašanās vietas. Tas, ka komponenti pēc tam tiek izmantoti desmit dažādās rūpnīcās dažādās dalībvalstīs, neko nemaina apstāklī, ka darījums ar grupā neietilpstošu sabiedrību notika tikai vienā valstī. Sekojošā izplatīšana uz citām vietām ir attiecīgā uzņēmuma iekšējs jautājums. 48. Tomēr dažās nozarēs attiecībā uz ģeogrāfisku apgrozījuma sadalījumu rodas īpašas problēmas (skat. III iedaļu). 2. Apgrozījuma pārrēķināšana ECU 49. Pārrēķinot apgrozījuma skaitļus ECU, īpaši jāuzmanās ar izmantoto valūtas maiņas kursu. Sabiedrības gada apgrozījums jāpārrēķina, ņemot vērā vidējo attiecīgo divpadsmit mēnešu maiņas kursu. Informāciju par vidējo kursu var iegūt no Komisijas. Auditētos gada apgrozījuma skaitļus nedrīkst sadalīt ceturkšņa, mēneša vai nedēļas komponentos, kurus atsevišķi pārrēķina, izmantojot attiecīgo vidējo ceturkšņa, mēneša vai nedēļas kursu, tad saskaitot skaitļus EUR izteiksmē, lai iegūtu kopsummu gadā. 50. Ja sabiedrībai ir apgrozījums vairākās valūtās, procedūra nemainās. Auditētajos konsolidētajos pārskatos minēto kopīgo apgrozījumu, kas norādīts valūtā, ko sabiedrība izmantoto savos pārskatos, pārrēķina EUR saskaņā ar vidējo divpadsmit mēnešu kursu. Apgrozījumu vietējā valūtā nav uzreiz jāpārrēķina ECU, jo šie skaitļi nav no sabiedrības auditētajiem konsolidētajiem pārskatiem. III. KREDĪTIESTĀDES UN CITAS FINANŠU IESTĀDES UN APDROŠINĀŠANAS UZŅĒMUMI 1. Definīcijas 51. Apvienošanās regula formāli atzīst banku un apdrošināšanas darbību īpašo raksturu, ietverot īpašus noteikumus saistībā ar apgrozījuma aprēķināšanu šajās nozarēs [14]. Lai gan Apvienošanās regula nedefinē terminu "kredītiestādes un citas finanšu iestādes" 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta izpratnē, Komisija savā praksē konsekventi pieturas pie definīcijām, kas minētas Pirmajā un Otrajā banku darbības direktīvā: - "Kredītiestāde ir uzņēmums, kura uzdevums ir pieņemt noguldījumus vai citus atmaksājamus līdzekļus no plašas sabiedrības un piešķirt kredītus uz sava rēķina [15] . - "Finanšu iestāde ir uzņēmums, kas nav kredītiestāde un kura galvenā darbība ir iegādāties kapitāla daļas vai veikt vienu vai vairākas darbības, kas uzskaitītas pielikuma 2. līdz 12. punktā [16] . 52. No iepriekšminētās "finanšu iestādes" definīcijas izriet, ka, no vienas puses, kontrolakciju sabiedrības ir uzskatāmas par finanšu iestādēm, un, no otras puses, ka uzņēmumi, kas regulāri kā galveno darbību veic vienu vai vairākas darbības, kas minētas iepriekšminētā pielikuma 2. līdz 12. punktā, arī uzskatāmas par finanšu iestādēm Apvienošanās regulas 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Šīs darbības ir šādas: - aizdevuma izsniegšana (cita starpā, patēriņa kredīts, hipotekārais kredīts, faktūrkreditēšana, …), - finanšu noma, - naudas pārskaitījuma pakalpojumi, - maksāšanas instrumentu izlaide un vadība (kredītkartes, ceļojumu čeki un bankas pārvedu vekseļi), - garantijas un saistības, - tirdzniecība uz sava vai pircēju rēķina ar naudas tirgus instrumentiem, ārvalstu valūtām, standartizētiem finanšu nākotnes līgumiem un iespēju līgumiem, maiņas kursa un procentu likmes instrumentiem un vērtspapīriem, - dalība akciju emisijā un ar šādu emisiju saistīto pakalpojumu sniegšana, - uzņēmumu konsultēšana par kapitāla struktūru, darbības stratēģiju un ar to saistītiem jautājumiem un padomi un pakalpojumi saistībā ar uzņēmējsabiedrību apvienošanu un uzņēmumu pirkšanu, - starpniecība naudas darījumos, - vērtspapīru portfeļa pārvaldība un konsultācijas, - vērtspapīru glabāšana un pārvaldīšana. 2. Apgrozījuma aprēķināšana 53. Apgrozījuma aprēķināšanas metodes kredītiestādēm un citām finanšu iestādēm un apdrošināšanas uzņēmumiem ir aprakstītas Apvienošanās regulas 5. panta 3. punktā. Šis iedaļas mērķis ir sniegt atbildes uz papildu jautājumiem, kas saistīti ar apgrozījuma aprēķināšanu iepriekšminētajiem uzņēmumu veidiem un kas radās Apvienošanas regulas piemērošanas pirmajos gados. 2.1. Kredītiestādes un citas finanšu iestādes (izņemot finanšu līdzdalības sabiedrības) 2.1.1. Vispārīgas piezīmes 54. Parasti bankas ienākumu kritērija piemērošana, lai noteiktu kredītiestāžu un citu finanšu iestāžu apgrozījumu pasaulē, nerada nekādas grūtības. Grūtības var rasties, nosakot apgrozījumu Kopienas ietvaros un arī atsevišķās dalībvalstīs. Šim nolūkam atbilstošais kritērijs ir filiāles vai nodaļas atrašanās vieta, kā to nosaka Apvienošanās regulas 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta v) punkta otrā daļa. 2.1.2. Izpirkumnomas sabiedrību apgrozījums 55. Pastāv būtiska atšķirība starp finanšu nomu un operatīvo nomu. Finanšu nomas termiņš parasti ir garāks nekā operatīvās nomas termiņš, un nomas termiņa beigās īpašuma tiesības parasti nodod nomniekam, izmantojot nomas līgumā paredzētās pirkuma tiesības. Turpretim operatīvās nomas gadījumā nomas termiņa beigās īpašuma tiesības netiek nodotas nomniekam, un nomātā aprīkojuma uzturēšanas, remonta un apdrošināšanas izmaksas ir iekļautas nomas maksā. Tāpēc finanšu noma darbojas kā iznomātāja aizdevums, kas ļauj nomniekam iegādāties konkrēto lietu. Tādējādi finanšu izpirkumnomas sabiedrība ir finanšu iestāde 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta izpratnē, un tās apgrozījums jāaprēķina, piemērojot īpašos noteikumus, kas attiecas un kredītiestāžu un citu finanšu iestāžu apgrozījuma aprēķināšanu. Tā kā operatīvās nomas darbībām nav šādas aizdevuma funkcijas, tās neuzskata par finanšu iestāžu veiktām darbībām, vismaz ne attiecībā uz galvenajām darbībām, un tāpēc uz tām attiecas vispārīgie apgrozījuma aprēķināšanas noteikumi, kas minēti 5. panta 1. punktā [17]. 2.2. Apdrošināšanas uzņēmumi 2.2.1. Bruto parakstītās prēmijas 56. Bruto parakstīto prēmiju jēdziena kā apdrošināšanas uzņēmumu apgrozījuma mērauklas piemērošana ir izraisījusi papildu jautājumus, neatkarīgi no definīcijas, ko paredz Apvienošanās regulas 5. panta 3. punkta b) apakšpunkts. Šajā sakarā ir sniedzami šādi paskaidrojumi: - "bruto" parakstītās prēmijas ir saņemto prēmiju summa (kas var ietvert arī saņemtās pārapdrošināšanas prēmijas, ja attiecīgais uzņēmums veic darbības pārapdrošināšanas jomā). Cedētās pārapdrošināšanas prēmijas, t.i., visas attiecīgā uzņēmuma samaksātās vai maksājamās summas, lai iegūtu pārapdrošināšanu, jau ir ietvertas bruto parakstītajās prēmijās Apvienošanās regulas nozīmē, - visur, kur lietots vārds "prēmijas" (bruto prēmijas, neto (nopelnītās) prēmijas, cedētās pārapdrošināšanas prēmijas, utt.), šīs prēmijas attiecas ne tikai uz jauniem apdrošināšanas līgumiem, kas noslēgti attiecīgajā pārskata gadā, bet arī uz visām prēmijām, kas saistītas ar iepriekšējos gados noslēgtiem līgumiem un kas ir spēkā attiecīgajā laika periodā. 2.2.2. Apdrošināšanas uzņēmumu ieguldījumi 57. Lai izveidotu atbilstošas rezerves atlīdzību izmaksai, apdrošināšanas uzņēmumiem, ko uzskata arī par institucionālajiem ieguldītājiem, parasti pieder liels ieguldījumu portfelis akcijās, procentus pelnošos vērtspapīros, zemē un īpašumā un citos aktīvos, kas nodrošina ikgadējus ieņēmumus, kurus neuzskata par apdrošināšanas uzņēmumu apgrozījumu. 58. Attiecībā uz Apvienošanās regulas piemērošanu skaidri jānošķir tīri finanšu ieguldījumi, kur apdrošināšanas uzņēmums nav iesaistīts to uzņēmumu vadībā, kuros izdarīti ieguldījumi, un tie ieguldījumi, kas rada līdzdalības iegūšanu, kas piešķir kontroli konkrētajā uzņēmumā, tādējādi ļaujot apdrošināšanas uzņēmumam realizēt izšķirošu ietekmi uz attiecīgā meitasuzņēmuma vai saistītās sabiedrības uzņēmējdarbību. Šādos gadījumos ir piemērojams Apvienošanās regulas 5. panta 4. punkts, un, lai noteiktu Apvienošanās regulā minētās robežvērtības, meitasuzņēmuma vai saistītās sabiedrības apgrozījums jāpieskaita apdrošināšanas uzņēmuma apgrozījumam [18]. 2.3. Finanšu līdzdalības sabiedrības [19] 59. Finanšu līdzdalības sabiedrība ir finanšu iestāde, un tāpēc, aprēķinot tās apgrozījumu, jāvadās pēc kritērijiem, kas noteikti 5. panta 3. punkta a) apakšpunktā saistībā ar apgrozījuma aprēķināšanu kredītiestādēm un citām finanšu iestādēm. Tomēr, tā kā finanšu līdzdalības sabiedrības galvenais mērķis ir iegūt un pārvaldīt līdzdalību citos uzņēmumos, 5. panta 4. punkts (tāpat kā apdrošināšanas uzņēmumiem) attiecas arī uz to līdzdalību, kas ļauj finanšu līdzdalības sabiedrībai realizēt izšķirošu ietekmi uz konkrētā uzņēmuma uzņēmējdarbību. Tādējādi finanšu līdzdalības sabiedrības apgrozījumu aprēķina saskaņā ar 5. panta 3. punktu, bet var izrādīties nepieciešami pieskaitīt arī to uzņēmumu apgrozījumu, kuri ietilpst 5. panta 4. punktā minētajās kategorijās ("5. panta 4. punkta sabiedrības"). Praksē vispirms jāņem vērā finanšu līdzdalības sabiedrības apgrozījums (nekonsolidēts). Tad jāpieskaita 5. panta 4. punkta sabiedrību apgrozījums, ņemot vērā, ka jāatņem dividendes un citi ienākumi, ko šīs sabiedrības izmaksājušas finanšu līdzdalības sabiedrībām. Šāda veida aprēķins parādīts zemāk sniegtajā piemērā: Miljoni ECU | 1. | Apgrozījums saistībā ar finanšu darbībām (no nekonsolidēta peļņas un zaudējumu aprēķina) | 3000 | 2. | Apgrozījums saistībā ar apdrošināšanas 5. panta 4. punkta sabiedrībām (bruto parakstītās prēmijas) | 300 | 3. | Apgrozījums no rūpnieciskām 5. panta 4. punkta sabiedrībām | 2000 | 4. | Atņemtās dividendes un citi ienākumi no 5. panta 4. punkta sabiedrībām 2 un 3 | 200 | 5. | Kopējais finanšu līdzdalības sabiedrības un tās grupas apgrozījums | 5100 | 60. Var gadīties, ka šādos aprēķinos jāņem vērā dažādi grāmatvedības noteikumi, jo īpaši tie, kas saistīti ar konsolidēto pārskatu sagatavošanu, kuri Kopienas ietvaros zināmā mērā ir saskaņoti, bet nav identiski. Lai gan šis apsvērums attiecas uz jebkuru attiecīgo uzņēmumu veidu saskaņā ar Apvienošanās regulu, tas ir īpaši svarīgs finanšu līdzdalības sabiedrību gadījumā [20], ja kontrolēto uzņēmumu skaits un dažādība un līdzdalības sabiedrības kontroles pakāpe pār meitasuzņēmumiem, saistītām un citām sabiedrībām, kurās tai pieder akciju daļas, prasa rūpīgu pārbaudi. 61. Iepriekš aprakstītā finanšu līdzdalības sabiedrību apgrozījuma aprēķināšana praksē var izrādīties apgrūtinoša. Tāpēc šīs metodes stingra un detalizēta piemērošana ir nepieciešama tikai gadījumos, kad šķiet, ka finanšu līdzdalības sabiedrības apgrozījums būs tuvu Apvienošanās regulas robežvērtībām; citos gadījumos var būt acīmredzami, ka apgrozījums ir tālu no Apvienošanās regulas robežvērtībām, un tāpēc publicētie pārskati ir pietiekami piekritības noteikšanai. [1] OV L 395, 30.12.1989., 1. lpp.; labotais variants OV L 257, 21.9.1990., 13. lpp. [2] OV L 180, 9.7.1997., 1. lpp. [3] OV C 385, 31.12.1994., 21. lpp. [4] Skat. Paziņojumu par koncentrācijas jēdzienu. [5] Skat. Lietu IV/M.156 - Cereol/Continentale Italiana, 1991. gada 27. novembris. Šajā lietā Komisija izslēdza Kopienas atbalstu no apgrozījuma aprēķina, jo atbalsts nebija paredzēts, lai atbalstītu viena no apvienošanās iesaistītā uzņēmuma ražojumu pārdošanu, bet gan izejvielu (graudu) ražotājus, ko izmantoja uzņēmums, kas specializējās graudu smalcināšanā. [6] Lieta IV/M.126 - Accor/Wagons-Lits, 1992. gada 28. aprīlis. [7] Skat. Pirmās instances tiesas spriedumu Lietā T-3/93, Air France v Commission, [1994] ECR II-21. [8] Skat. Komisijas paziņojumu par attiecīgā uzņēmuma jēdzienu. [9] Skat. Komisijas paziņojumu par attiecīgā uzņēmuma jēdzienu (26.-29. punkts). [10] Piemēram, sabiedrība A un sabiedrība B izveido kopuzņēmumu C. Abas mātessabiedrības vienlaicīgi realizē kopīgu kontroli pār sabiedrību D, lai gan A pieder 60 % un B pieder 40 % kapitāla. Aprēķinot A un B apgrozījumu brīdī, kad tie izveidoja jauno kopuzņēmumu C, D un trešo pušu apgrozījumu attiecina uz A un B vienādās daļās. [11] Skat., piemēram, Lietu IV/M.806 - BA/TAT, 1996. gada 26. augusts. [12] Skat., piemēram, Lietu IV/M.126 - Accor/Wagons-Lits, 1992. gada 28. aprīlis, un Lietu IV/M.940 - UBS/Mister Minit, 1997. gada 9. jūlijs. [13] Ja vieta, kur preču vai pakalpojumu iegādes brīdī atradās patērētājs, un vieta, kur vēlāk notika rēķina apmaksa, ir dažādas, apgrozījumu attiecina uz pirmo. [14] Skat. Apvienošanās regulas 5. panta 3. punktu. [15] Padomes 1977. gada 12. decembra Pirmās Direktīvas 77/780/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu (OV L 322, 17.12.1977., 30. lpp.), 1. pants." [16] Padomes 1989. gada 15. decembra Otrās Direktīvas 89/646/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu (OV L 386, 30.12.1989., 1. lpp.), 1. panta 6. punkts." [17] Skat. Lietu IV/M.234 - GECC/Avis Lease, 1992. gada 15. jūlijs. [18] Skat. Lietu IV/M.018 - AG/AMEV, 1990. gada 21. novembris. [19] Šajā daļā noteiktos principus finanšu līdzdalības sabiedrībām var zināmā mērā attiecināt uz fondu pārvaldīšanas sabiedrībām. [20] Skat., piemēram, Lietu IV/M.166 - Torras/Sarrió, 1992. gada 24. februāris, Lietu IV/M.213 - Hong Kong and Shanghai Bank/Midland, 1992. gada 21. maijs, Lietu IV/M.192 - Banesto/Totta, 1992. gada 14. aprīlis. --------------------------------------------------