LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 203/31

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2015/1321

(2010. gada 23. jūnijs)

par valsts atbalstu C 38/07 (ex NN 45/07), ko Francija piešķīrusi Arbel Fauvet Rail SA

(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4112)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savas piezīmes saskaņā ar minētajiem pantiem (2),

tā kā:

1. PROCEDŪRA

1.1. Procedūra Komisijā

(1) Komisija ar sūdzību tika informēta par atsevišķiem atbalsta pasākumiem, ko Francija īstenojusi par labu uzņēmumam Arbel Fauvet Rail (turpmāk tekstā “AFR”). Francija iesniedza papildu informāciju 2006. gada 28. janvārī, 2006. gada 25. oktobrī, 2007. gada 30. janvārī un 2007. gada 6. jūnijā.

(2) Komisija 2007. gada 12. septembra vēstulē informēja Franciju par savu lēmumu uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz šo atbalstu.

(3) Francija savus apsvērumus iesniedza ar 2007. gada 12. oktobra un 2007. gada 18. un 19. decembra vēstulēm.

(4) Komisijas lēmums uzsākt formālo izmeklēšanas procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus par attiecīgo atbalstu.

(5) No ieinteresētajām pusēm Komisija nav saņēmusi nevienu apsvērumu.

(6) Komisija 2008. gada 2. aprīlī attiecībā uz konkrētajiem pasākumiem pieņēma negatīvu lēmumu (4) ar atgūšanas rīkojumu (turpmāk “sākotnējais lēmums par AFR”).

(7) Sākotnējo AFR lēmumu 2008. gada 9. jūlijā apstrīdēja Ziemeļu-Padekalē (Nord-Pas-de-Calais) reģions (T-267/08) un 2008. gada 17. jūlijā – Douaisis aglomerācijas kopiena (Communauté d'Agglomération du Douaisis) (T-279/08). Viens no prasītāju pušu izvirzītajiem anulēšanas pamatojumiem bija tas, ka nepastāvēja iemesli atbalsta elementa aprēķināšanai. Prasītājas puses arī norādīja, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu novērtēšanas kļūdu, kļūdaini klasificējot AFR kā grūtībās nonākušu uzņēmumu.

1.2. Spriedums Biria

(8) Sākotnējā lēmumā AFR, ko pieņēma 2008. gada 2. aprīlī, atbalsta summas aprēķināšanas pamatā bija formula, kas noteikta Komisijas iepriekšējā lēmumā lietā C 38/2005 Biria group (turpmāk “Biria lēmums”) (5).

(9) Vēršoties tiesā (6)2007. gada 5. aprīlī (T-102/07) un 2007. gada 16. aprīlī (T-120/07), lēmumu lietā Biria attiecīgi apstrīdēja iestāde, kas bija piešķīrusi atbalstu, un atbalsta saņēmēju likumīgais tiesību pārņēmējs. Pirmās instances tiesa 2010. gada 3. martā (7) atcēla lēmumu lietā Biria.

(10) Lai gan Pirmās instances tiesa apstiprināja Komisijas argumentāciju, lēmums tomēr tika atcelts, jo nebija pamatojuma attiecībā uz vienu īpašu punktu. Tiesa uzskatīja, ka Komisija nevarēja tikai izmantot vienkāršu atsauci uz Komisijas 1997. gada paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodi (8) (turpmāk “1997. gada paziņojums par atsauces likmi”) argumentācijā par risku prēmiju aprēķināšanu, kad tā nosaka atbalsta elementa summu, kas ietverta aizdevumā grūtībās nonākušam uzņēmumam.

1.3. Atsaukšana

(11) Sākotnējā lēmumā AFR ir tieša atsauce uz apsvērumu lēmumā lietā Biria, kas pamatoja šā lēmuma atcelšanu Pirmās instances tiesā. Argumentācija lēmumā lietā Biria un sākotnējā lēmumā AFR, kas attiecas uz ieturamo riska prēmiju, balstās uz līdzīgiem elementiem.

(12) Tādējādi Komisija konstatē, ņemot vērā spriedumu lietā Biria, ka 2008. gada 2. aprīļa sākotnējais lēmums AFR nav juridiski pietiekami pamatots attiecībā uz ieturamās riska prēmijas līmeni. Šis lēmums nav kļuvis galīgs, un tātad tas ir jāatsauc un ir jāpieņem jauns lēmums.

2. ATBALSTA APRAKSTS

2.1. Atbalsta saņēmējs

(13) AFR ir ritekļu būves uzņēmums, kas specializējas preču vagonu un konteineru cisternu ražošanā. Tas ir viens no nozīmīgākajiem dzelzceļa ritošā sastāva ražotājiem Eiropas tirgū. Uzņēmums atrodas Douai (Ziemeļfrancijas departamentā), un tajā 2008. gadā strādāja aptuveni 265 darbinieki.

(14) 2005. gadā AFR pilnībā piederēja uzņēmumam Arbel SA. (9) un tajā strādāja aptuveni 330 darbinieki.

(15) AFR darbība vairākus gadus nesa zaudējumus. Uzņēmuma ekonomiskās grūtības kļuva izteiktākas, sākot no 2001. gada. Laikposmā no 2002. gada līdz 2005. gadam šī tendence tikai pastiprinājās. Nākamajā tabulā sniegts pārskats par AFR darbības galvenajiem rādītājiem laikposmā līdz atbalsta piešķiršanai. 31.12.2004. 31.12.2003. 31.12.2002. 31.12.2001. Apgrozījums, EUR 22 700 000 42 700 000 42 000 000 70 000 000 Neto peļņa, EUR – 11 589 620 – 14 270 634 – 2 083 746 – 10 500 000 Pašu kapitāls, EUR – 21 090 000 – 23 000 000 – 8 700 000 – 6 600 000

2.2. Atbalsta pasākumi

(16) Ziemeļu-Padekalē reģions un Douaisis aglomerācijas kopiena 2005. gada 4. jūlijā piešķīra AFR kopīgu atmaksājamu aizdevumu katrs 1 miljona euro apmērā, t. i., kopā 2 miljonus euro.

(17) Saskaņā ar Francijas iestāžu sniegto informāciju aizdevumu nosacījumi bija šādi: — reģions atmaksājamo aizdevumu piešķīra ar gada procentu likmi 4,08 % (tā atbilst Kopienas atsauces likmei, kas bija spēkā piešķiršanas brīdī), ar nosacījumu, ka tiks pabeigts sagatavošanā esošais AFR finansēšanas plāns. Aizdevums jāatmaksā trīs gadu laikā no 2006. gada 1. janvāra, veicot maksājumus ik pēc sešiem mēnešiem, — Douaisis aglomerācijas kopiena aizdevumu piešķīra ar gada procentu likmi 4,08 % apmērā (tā atbilst piešķiršanas brīdī spēkā esošajai Kopienu atsauces likmei) ar nosacījumu, ka reģions atmaksājamo aizdevumu izmaksā ar tādiem pašiem nosacījumiem, un ar papildu nosacījumu iesniegt pierādījumus par AFR un Lormafer (cits Arbel SA kontrolē esošs uzņēmums) galīgu apvienošanos. Šis aizdevums arī jāatmaksā trīs gadu laikā no 2006. gada 1. janvāra, veicot maksājumus ik pēc sešiem mēnešiem.

3. FORMĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS IEMESLI

(18) Formālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas lēmumā Komisija pauda viedokli, ka atmaksājamie aizdevumi uzskatāmi par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Komisija īpaši norādīja, ka minētie aizdevumi sniedz AFR priekšrocības, jo, ņemot vērā šā uzņēmuma finansiālo situāciju, tam nebūtu bijis iespējams ar tikpat izdevīgiem nosacījumiem līdzekļus iegūt finanšu tirgū.

(19) Komisija arī uzskatīja, ka AFR ir grūtībās nonācis uzņēmums Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (turpmāk tekstā – “pamatnostādnes”) (10) nozīmē un ka līdz ar to uzņēmumam piešķirtā valsts atbalsta saderība ar kopējo tirgu jāvērtē, ņemot vērā minētās pamatnostādnes. Komisija uzskatīja, ka, ņemot vērā pamatnostādnes, ir pamats apšaubīt attiecīgā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu.

4. FRANCIJAS KOMENTĀRI

(20) Francijas iestādes uzsvēra, ka, lai gan laikā, kad atmaksājamie aizdevumi tika piešķirti un izmaksāti (attiecīgi 2005. gada jūlijā un otrajā pusgadā), AFR atradās sarežģītā situācijā, uzņēmums tomēr visu laiku saglabāja savu klientu un banku uzticību.

(21) Lai pamatotu šos apgalvojumus, Francijas iestādes minēja šādus argumentus, ko tās dēvē par klientu un banku “uzticības zīmēm” attiecībā uz AFR: — banka […] (11) palielināja AFR norēķinu konta virslimita kredītu par 2 miljoniem euro (galvotājs: […]), — AFR no klientiem saņēma avansa maksājumus 7 miljonu euro apmērā (galvotājs: […]), kam vēl jāpieskaita 2006. gada janvārī saņemtās papildu avansa maksājumus 4 miljonu euro apmērā, — tajā pašā laikposmā uzņēmumam bija “piegādātāju” galvojumi 4 miljonu euro apmērā, ko nodrošināja […].

(22) Francijas iestādes savus komentārus pamatoja ar dokumentiem, no kuriem jo īpaši izriet, ka: — virslimita kredīta procentu likme 2005. gada 1. jūlijā bija 4,4199 %, — uzņēmumam AFR […] sniegto dažādo galvojumu (piegādātāju, iepirkuma, finanšu galvojumi) kopsumma 2005. gada 6. maijā bija 29 miljoni euro.

(23) Francijas iestādes arī norādīja, ka AFR ir plānojusi pasākumus, lai “atveseļotu AFR pasūtījumu sastāvu, uzņēmējdarbību, darbības efektivitāti un uzskaiti”. Šie pasākumi, ko Francijas iestādes sauca par “pārstrukturēšanas plānu” ietver trīs virzienus: a) jauna tirdzniecības stratēģiju (kas paredz AFR produktu labāku izvietojumu); darbinieku skaita samazināšanu un c) finansējuma un rekapitalizācijas plānu. Šo pasākumu īstenošana sākot no 2004. gada ir devusi pozitīvus rezultātus, proti, apgrozījuma palielināšanos (no 22,6 miljoniem euro 2004. gadā uz 45 miljoniem euro 2005. gadā) un neto peļņas palielināšanos, kas tomēr joprojām ir negatīva (no –11,9 miljoniem euro 2004. gadā sasniedzot –8,1 miljonu euro 2005. gadā).

(24) Tāpat ir jānorāda, ka iesniegtajās prasībās pret sākotnējo AFR lēmumu 7. apsvērumā minētās prasītāju puses apgalvoja, ka AFR atbalsta piešķiršanas brīdī nebija grūtībās nonācis uzņēmums. Šajā saistībā tās norāda, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu novērtēšanas kļūdu, pietiekami neņemot vērā AFR “atveseļošanas” pasākumus (kas minēti 23. apsvērumā), kuru pozitīvie rezultāti (kas jo īpaši redzami tajā, ka AFR ir noslēgusi virkni piegādes līgumu 2004. gadā un 2005. gada pirmajā pusgadā) atspēko Komisijas minētos argumentus, uz ko balstās secinājums, ka AFR bija grūtībās nonācis uzņēmums.

5. ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, ŅEMOT VĒRĀ LĪGUMA 107. PANTU

5.1. Valsts atbalsta esība

5.1.1. Valsts līdzekļi

(25) LESD 107. panta 1. punktā paredzēts, ka, ja vien Līgums neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

(26) Attiecībā uz atmaksājamajiem aizdevumiem Komisija ir konstatējusi turpmāk izklāstīto.

(27) LESD 107. pants attiecas ne vien uz dalībvalstu valdību piešķirto atbalstu, bet arī uz atbalstu, ko sniedz tādas teritoriālās vienības kā Ziemeļu-Padekalē reģions vai Douaisis aglomerācijas kopiena. Šo teritoriālo vienību līdzekļi ir uzskatāmi par valsts līdzekļiem, un to lēmumi piešķirt attiecīgos aizdevumus AFR ir piedēvējami valstij.

5.1.2. Atbalsts, kas rada priekšrocības konkrētiem uzņēmumiem

(28) Aizdevumi tika piešķirti laikā, kad AFR atradās sarežģītā finansiālajā situācijā. Procedūras uzsākšanas lēmumā Komisija atzina, ka, ņemot vērā AFR ekonomisko situāciju, kas atspoguļota šā lēmuma 15. apsvērumā, AFR atbalsta piešķiršanas laikā bija grūtībās nonācis uzņēmums pamatnostādņu nozīmē. Komisija arī norādīja, ka aizdevumi tikuši piešķirti, nesaņemot nekādu nodrošinājumu, kas garantētu aizdevumu atmaksāšanu, taču piemērotās procentu likmes uzskatāmas par tādām, kas atbilst aizdevumiem “ar parastu nodrošinājumu” (12). Līdz ar to Komisija uzskata, ka, ņemot vērā AFR finansiālo situāciju, ir izslēgts, ka uzņēmums būtu varējis ar tikpat izdevīgiem nosacījumiem līdzekļus iegūt kredītu tirgū. Tādējādi attiecīgie aizdevumii ir uzskatāmi par AFR piešķirtām priekšrocībām.

(29) Šajā saistībā ir jānorāda, ka Francijas iestādes, pamatojoties uz 24. apsvērumā minētajiem piemēriem, apgalvoja, ka AFR atbalsta piešķiršanas laikā joprojām baudīja savu banku un klientu uzticību. Komisija šos apsvērumus interpretē tā, ka Francija apstrīd, ka AFR nebūtu spējīgs šos līdzekļus ar līdzīgiem nosacījumiem iegūt kredītu tirgū (kas būtībā nozīmē apstrīdēt to, ka atmaksājamie aizdevumi būtu AFR radījuši kādas priekšrocības) un, vēl jo vairāk, ka AFR atmaksājamo aizdevumu piešķiršanas laikā būtu bijis uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu pamatnostādņu nozīmē.

(30) Tomēr Francijas komentāri nemaina procedūras uzsākšanas lēmumā sniegto analīzi turpmāk minēto iemeslu dēļ.

(31) Francijas iestāžu minētie aizdevumu piemēri (īpaši norēķinu konta virslimita kredīts un klientu avansa maksājumi) nav salīdzināmi ar attiecīgajiem atmaksājamajiem aizdevumiem. Norēķinu konta virslimita kredīts ir aizdevums ar ļoti īsu termiņu, savukārt atmaksājamie aizdevumi izsniegti uz trim gadiem. Līdz ar to kreditori šiem atšķirīgajiem aizdevuma veidiem nepiemēro vienādu riska analīzi, un tas, ka debitors ir spējīgs iegūt īstermiņa kredītu, neļauj spriest par tā spēju saņemt aizdevumu ar ilgāku termiņu, jo šāda aizdevuma atmaksāšana būs atkarīga no debitora kredītspējas.

(32) Attiecībā uz klientu avansa maksājumiem Komisija konstatē, ka par tām galvoja […], kas ir neatkarīga institūcija, un tas nozīmē, ka klientus un piegādātājus neskāra ar AFR finansiālo situāciju saistītie riski un ka tiem līdz ar to nebija iemesla pirms avansa maksājumu veikšanas analizēt uzņēmuma finanšu stabilitāti tādā veidā, kā to darītu kreditors, kas domātu par nenodrošināta aizdevuma izsniegšanu.

(33) Secinājums ir tāds, ka no Francijas komentāriem nav iespējams konstatēt, ka AFR būtu varējis ar līdzīgiem nosacījumiem līdzekļus iegūt kredītu tirgū.

5.1.3. Grūtībās nonācis uzņēmums

(34) Attiecībā uz AFR atzīšanu par grūtībās nonākušu uzņēmumu pamatnostādņu nozīmē Komisija ir konstatējusi turpmāk izklāstīto.

(35) No pamatnostādņu 10. punkta a) apakšpunkta izriet, ka uzņēmums ir nonācis grūtībās, ja ir zudusi vairāk nekā puse tā statūtkapitāla un vairāk nekā ceturtdaļa no šā kapitāla ir zaudēta pēdējos 12 mēnešos. Šis noteikums atspoguļo pieņēmumu, ka uzņēmums, kuram ir ievērojami statūtkapitāla zudumi, nespēs apturēt zaudējumu turpināšanos, un tas uzņēmumu īstermiņā vai vidējā termiņā novedīs pie gandrīz drošas iznīkšanas. Komisija uzskata, ka ir loģiski spriest, ka šis pieņēmums vēl jo vairāk attiecas uz tādu uzņēmumu, kurš ir zaudējis visu statūtkapitālu un kura pašu kapitāls ir negatīvs.

(36) Kā izriet no 15. apsvērumā sniegtajiem finanšu datiem (ko Francija formālās izmeklēšanas procedūras laikā nav apstrīdējusi), AFR pašu kapitāls ir bijis negatīvs kopš 2001. gada, un atbalsta piešķiršanas laikā uzņēmums nebija spējīgs apturēt šo tendenci un panākt to, ka pašu kapitāls kļūst pozitīvs. Ņemot vērā šos apstākļus, Komisija uzskata, ka atbalsta piešķiršanas laikā AFR bija grūtībās nonācis uzņēmums pamatnostādņu 10. punkta a) apakšpunkta nozīmē.

(37) Turklāt Pirmās instances tiesa spriedumā Biria lietā arī apstiprināja, ka kapitāla būtisks samazinājums norāda par grūtībām un ka Komisija ir pareizi secinājusi, ka uzņēmums, kura paša kapitāls ir negatīvs, ir grūtībās nonācis uzņēmums, neraugoties uz pamatnostādņu ļoti specifiskajiem noteikumiem.

(38) Pakārtoti Komisija norāda, ka atbalsta piešķiršanas laikā AFR atbilda arī grūtībās nonākuša uzņēmuma definīcijai, kas sniegta pamatnostādņu 11. punktā, kurš paredz, ka pat tad, ja neviens no gadījumiem, kas norādīti pamatnostādņu 10. punktā, nepastāv, uzņēmumu tomēr var uzskatīt par grūtībās esošu uzņēmumu, jo īpaši, ja novērojamas parastās grūtībās nonākuša uzņēmuma pazīmes, tādas kā zaudējumu pieaugums un apgrozījuma samazināšanās. Tomēr pamatnostādņu 11. punkts paredz, ka grūtībās nonācis uzņēmums uz attiecīgo atbalstu var pretendēt tikai tad, ja ir skaidri redzams, ka tas nespēj atgūties ar savu resursu palīdzību vai ar līdzekļiem, ko tas iegūst no saviem īpašniekiem/akcionāriem vai no tirgus avotiem. Tādējādi šis noteikums atgādina, ka uzņēmuma atzīšana par grūtībās nonākušu uzņēmumu veicama, ņemot vērā visas būtiskās pazīmes, tomēr kā izšķirīgu faktoru vērtējot uzņēmuma spēju atgūties bez valsts vai pašvaldību iestāžu iejaukšanās. Komisija arī atgādina, ka saskaņā ar iedibināto judikatūru (13) šādas “pazīmes” nav ne kumulatīvas, ne visaptverošas un ka nav pazīmju minimālais skaits, kas nosaka atbilstību šim kritērijam.

(39) Attiecībā uz minēto Komisija konstatē (kā tas izriet no 15. apsvērumā iekļautās tabulas), ka kopš 2001. gada AFR apgrozījums ir nemitīgi samazinājies un uzņēmums visu laiku strādājis ar zaudējumiem. Tās ir raksturīgas grūtībās nonākuša uzņēmuma pazīmes pamatnostādņu 11. punkta nozīmē. Formālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas lēmumā Komisija jau minēja šīs pazīmes, pamatojot savu sākotnējo secinājumu, ka AFR ir grūtībās nonācis uzņēmums. Turklāt par AFR finansiālās situācijas negatīvo tendenci liecina arī fakts, ka uzņēmums kopš 2004. gada janvāra nespēja laikus nokārtot sociālo iemaksu un nodokļu parādus 4,3 miljonu euro apmērā, un līdz ar to tam nācās kompetentajām iestādēm lūgt moratoriju un iesniegt parādu nokārtošanas plānu.

(40) Galvenie Francijas minētie fakti, kas varētu liecināt par pretējo, ir uzņēmumam AFR piešķirtie aizdevumi (konta virslimita kredīts un avansa maksājumi), kā arī tas, ka […] uzņēmumam bija sniedzis dažādus galvojumus. Komisija uzskata, ka šie fakti ir jāņem vērā, atbilstoši pamatnostādņu 11. punktam vērtējot uzņēmuma spēju atgūties ar finanšu tirgū pieejamo līdzekļu palīdzību. Šajā saistībā Komisija konstatē, ka: — ņemot vērā to, ka AFR pašu kapitāls bija negatīvs, uzņēmums nespētu savas grūtības pārvarēt, izmantojot paša uzņēmuma resursus, — Francijas iestādes bija norādījušas, ka AFR akcionārs, uzņēmums Arbel SA, neraugoties uz tā sniegto ieguldījumu AFR atbalstam, nespētu saviem spēkiem vien nodrošināt sava meitasuzņēmuma ekonomisko atgūšanos, — attiecībā uz tirgū pieejamajiem finanšu avotiem Francijas minētie aizdevumi un galvojumi liecina lielākais par to, ka AFR joprojām zināmā mērā bija spējīgs iegūt ierobežota lieluma īstermiņa aizdevumus. Tomēr, ņemot vērā AFR grūtību apmērus un jo īpaši tā nepieciešamību pēc pašu kapitāla, ar minētajiem aizdevumiem nepietiek, lai konstatētu, ka AFR būtu spējis savas grūtības pārvarēt, izmantojot no tirgus avotiem gūtu finansējumu. Turklāt tieši šā iemesla dēļ bija finansiāli jāiesaistās reģionam un kopienai.

(41) Attiecībā uz atveseļošanas pasākumiem, ko AFR īstenojis kopš 2004. gada, Komisija vispirms atzīmē, ka pārstrukturēšanas pasākumi ir nosacījums atbalsta atbilstībai pamatnostādnēm, ja pamatnostādnēm atbilst arī šie pasākumi. Taču tos neņem vērā, nosakot, vai uzņēmums ir nonācis grūtībās; to nosaka, ņemot vērā saņēmēja finansiālo stāvokli atbalsta piešķiršanas brīdī. Šo analīzi galvenokārt veic, balstoties uz jaunākajiem uzņēmuma grāmatvedības datiem. Šajā situācijā tie ir dati par 2004. uzskaites gadu, kuru analīze iepriekš minēto iemeslu dēļ liek secināt, ka atbalsta piešķiršanas brīdī AFR bija grūtībās nonācis uzņēmums.

(42) Francijas iestādes (un prasītājas puses, kas iesniedza prasību pret sākotnējo lēmumu) norādīja, ka AFR atveseļošanas pasākumi ir devuši pozitīvus rezultātus mēnešos pirms atmaksājamu aizdevumu piešķiršanas. Komisija tomēr konstatē, ka rezultāti, kas minēti šā argumenta pamatojumam, ir nelieli, nenoteikti un attiecas uz relatīvi īsu periodu. Turklāt uzņēmumam joprojām bija lieli neto zaudējumi.

(43) Salīdzinot ar elementiem, kas norāda par lielām grūtībām, kas īstermiņā vai vidējā termiņā apdraud uzņēmuma dzīvotspēju, jo īpaši tas, kas AFR paša kapitāls ir negatīvs kopš 2001. gada (tas ir loti spēcīgs rādītājs un attiecas uz ilgu periodu), Francijas iestāžu minētās tendences nevar tikt uzskatītas par nopietnām pazīmēm par AFR finanšu situācijas atveseļošanu. Šīs tendences nevar tātad atspēkot ļoti spēcīgās pazīmes tam, ka AFR bija grūtībās nonācis uzņēmums.

(44) Tādējādi ir jāsecina, ka atbalsta piešķiršanas laikā uzņēmumam AFR bija nopietnas finansiālās grūtības, kas apdraudēja tā izdzīvošanu īstermiņā vai vidējā termiņā un ko tas nespēja novērst bez valsts vai pašvaldību iestāžu iejaukšanās.

(45) Tāpēc Komisija uzskata, ka, ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus un jo īpaši finanšu rezultātus, kas norādīti 15. apsvērumā esošajā tabulā, atmaksājamo aizdevumu piešķiršanas laikā AFR bija grūtībās nonācis uzņēmums pamatnostādņu 10. punkta un, pakārtoti, 11. punkta nozīmē. Ņemot vērā grūtības, kādās bija nonācis AFR, Komisija uzskata, ka uzņēmums nebūtu spējis ar tikpat izdevīgiem nosacījumiem līdzekļus iegūt kredītu tirgū. Tādējādi attiecīgie aizdevumi AFR piešķīra priekšrocības, dodot uzņēmumam iespēju iegūt finansējumu ar izdevīgākiem nosacījumiem, nekā tas būtu bijis iespējams kredītu tirgū.

5.1.4. Ietekme uz tirdzniecību un konkurenci

(46) Atmaksājamie aizdevumi rada AFR priekšrocības salīdzinājumā ar citiem līdzīgā situācijā esošiem uzņēmumiem, jo šie aizdevumi ir paredzēti vienīgi AFR.

(47) Dzelzceļa ritošā sastāva būves nozari raksturo vairāku Eiropas uzņēmumu darbība un tirdzniecība Kopienas līmenī. Tādējādi uzņēmumam AFR piešķirtās priekšrocības draud radīt konkurences izkropļojumus un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

5.1.5. Secinājums

(48) Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija uzskata, ka uzņēmumam AFR piešķirtie atmaksājamie aizdevumi ir uzskatāmi par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

5.2. Atbalsta summa

(49) Ja atbalsts grūtībās nonākušam uzņēmumam piešķirts aizdevuma veidā, atbalsta elements ir starpība starp faktiski piemērotajiem procentiem un tiem procentiem, kādi atbalsta saņēmējam uzņēmumam par to pašu aizdevumu būtu bijuši jāmaksā privātajā tirgū.

(50) Saskaņā ar 1997. gada paziņojumu par atsauces likmi Komisija nosaka atsauces likmes, kurām ir jāatspoguļo vidējās procentu likmes tirgū, kas tiek noteiktas vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumiem; šie aizdevumi tiek piešķirti ar parastu nodrošinājumu. Minētajā paziņojumā ir arī uzsvērts, ka atsauces likme ir minimālā likme, kuru var palielināt īpaša riska gadījumos, piemēram, ja uzņēmums ir nonācis grūtībās vai ja netiek saņemtsnodrošinājums, kādu parasti prasa bankas. Šādos gadījumos palielinājums var būt 400 bāzes punkti vai pat vairāk. Komisijas 1997. gada paziņojumā par atsauces likmi nav precizēts, vai dažādas risku prēmijas var tikt skaitītas kopā, ja tiek ņemti vērā dažādi riski. Lai gan šāda dažādu risku prēmiju kumulācija nav izslēgta, Komisijai savā lēmumā ir jāpamato metode, kas izmantota, lai saskaitītu dažādās riska prēmijas, veicot finanšu tirgu praktisku analīzi (14).

(51) Revidentu birojs Deloitte&Touche Wirtschaftsprüfungsgesellschaft GmbH 2004. gadā Komisijas uzdevumā sagatavoja pētījumu (15) (turpmāk “pētījums”). Pamatojoties uz empīrisku izpēti, pētījumā ir noteiktas tirgū novērojamās prēmijas dažādām risku kategorijām saistībā ar uzņēmumiem vai ar darījumiem (ar mainīgiem nodrošinājumiem). Pētījums skaidri parāda, ka vienlaicīga dažādu riska faktoru (aizņēmēja kredītspēja, nodrošinājums) esība tiek ņemta vērā un ir atspoguļota palielinājumu veidā, kas pievienojami bāzes likmei.

(52) Pēc šā pētījuma Komisijas pieeja attiecībā uz atbalsta elementa aprēķinu aizdevumos tikai precizēta 2008. gada paziņojumā par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (16) (turpmāk “2008. gada paziņojums par atsauces likmi”). Šis paziņojums atspoguļo pētījumā ieteikto metodi un paredz vairāku palielinājumu pievienošanu bāzes likmei, gan ņemot vērā uzņēmuma kredītspēju, gan piedāvātos nodrošinājumus.

(53) Tātad ir jākonstatē, ka atbalsta elementa noteikšana pasākumos ir saistīta ar valsts atbalsta jēdzienu, un kā tas pastāvīgi norādīts Tiesas judikatūrā, “valsts atbalsta jēdziens faktiski atbilst objektīvai situācijai, kas izvērtējama datumā, kurā Komisija pieņem lēmumu” (17).

(54) Līdz ar to Komisija uzskata, ka atbalsta elementa noteikšanai piemērota metode ir metode, kas ietverta 2008. gada paziņojumā par atsauces likmi, un plāno izskatīt attiecīgos pasākumus, ņemot vērā šo paziņojumu.

(55) Komisijas 2008. gada paziņojumā par atsauces likmi paredzēts, ka palielinājums, kas ļauj izslēgt valsts atbalsta esību gadījumā, kad grūtībās nonācis uzņēmums sniedz zemu nodrošinājuma līmeni, ir 1 000 bāzes punkti.

(56) Kā tas ir norādīts 5.1.3. iedaļā, Komisija uzskata, ka AFR bija grūtībās nonācis uzņēmums laikā, kad tika piešķirti (atbalsta) pasākumi. Komisija ņem vērā, ka turklāt nav sniegts nekāds nodrošinājums attiecībā uz atmaksājamiem aizdevumiem un ka tādējādi nodrošinājuma līmenis var tikt uzskatīts kā zems.

(57) Līdz ar to, principā, atbalsta elements ir līdzvērtīgs starpībai starp bāzes likmi, kas palielināta par 1 000 punktiem, un likmi, ar kādu ir piešķirts pasākums. Tomēr, ņemot vērā, ka Komisija savā sākotnējā 2008. gada 2. aprīļa lēmumā uzskatīja, ka piemērojamais palielinājums ir 800 bāzes punkti, ka atbalsta saņēmējs nav apstrīdējis šo lēmumu un ka neviens no saņēmēja konkurentiem arī nav izteicis šaubas par šā sākotnējā lēmuma likumību, un ņemot vērā visus šā gadījuma apstākļus, Komisija uzskata, ka šajā konkrētajā gadījumā palielinājums nav jāpalielina.

(58) Komisija secina, ka atbalsta elements ir līdzvērtīgs starpībai starp atsauces likmi, kas palielināta ar 800 bāzes punktiem, un procentu likmi, ar kādu pasākums ir piešķirts.

5.3. Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu

(59) Ņemot vērā AFR ekonomisko situāciju atbalsta piešķiršanas laikā saskaņā ar 15. apsvērumā iekļauto tabulu (darbība vairākus gadus nesusi zaudējumus, pašu kapitāls bijis negatīvs un apgrozījums samazinājies), Komisija uzskata, ka AFR atmaksājamo aizdevumu piešķiršanas laikā bija grūtībās nonācis uzņēmums pamatnostādņu nozīmē. Iepriekš 41.–44. apsvērumā minēto iemeslu dēļ Francijas komentāri nedod pamatu mainīt šo vērtējumu.

(60) Tā ir taisnība, ka AFR 2005. gadā bija grupā, ko kontrolēja kontrolakciju sabiedrība Arbel SA. Papildus darbībai dzelzceļa nozarē (kurā darbojās AFR un Lormafer) otrs grupas darbības veids bija būvniecība – vairāki specializēti uzņēmumi nodarbojās ar logu ražošanu izmantošanai būvniecības nozarē. Tomēr no informācijas, ko Francijas iestādes sniedza sarakstē pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras sākuma, izriet, ka grupas kontekstā AFR grūtības bija individuālas, jo tā darbībai nebija nekāda sakara ar grupas būvniecības uzņēmumiem. Turklāt Komisija konstatēja, ka AFR grūtības, šķiet, bija pārāk lielas, lai tās būtu iespējams atrisināt grupas ietvaros, ņemot vērā grupas vājos darbības rezultātus. Tādējādi Komisija uzskata, ka pamatnostādņu 13. punkts nav šķērslis AFR atzīšanai par uzņēmumu, kam ir tiesības uz glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu, lai gan šis uzņēmums piederēja pie grupas.

(61) Līdz ar to atbalsta saderība ar kopējo tirgu ir jāvērtē, ņemot vērā pamatnostādnes.

(62) Komisija konstatē, ka pamatnostādnēs paredzētie pārstrukturēšanas atbalsta saderības nosacījumi nav izpildīti, ņemot vērā turpmāk uzskaitītos elementus.

(63) Francijas iestādes tai nav iesniegušas pārstrukturēšanas plānu saskaņā ar pamatnostādņu 34.–37. punktu; pārstrukturēšanas pasākumi, kas minēti 24. apsvērumā un ko Francijas iestādes aprakstīja kā “pārstrukturēšanas plānu”, kas īstenots sākot no 2004. gada (skatīt 24. apsvērumu), to piešķiršanas brīdī neatbilda pārstrukturēšanas plānam, par ko uzņemas saistības attiecīgā dalībvalsts (pamatnostādņu 35. punkts). Pretēji tam, ko paredz pamatnostādnes, dokumentā, kas ir sniegts kā plāns, nav norādes par tirgus pētījumu. Šāds pētījums ir pieprasīts, lai pārbaudītu izredzes atjaunot ilgtermiņa dzīvotspēju, kā arī pārstrukturēšanas iekšējos pasākumus (pamatnostādņu 35. punkts). Turklāt 2005. gada jūnijā nekas neliecina par to, ka pastāv pārstrukturēšanas plāns, kas aprakstītu “apstākļus, kas izraisījuši uzņēmuma problēmas” un kas būtu izmantojams, lai “novērtētu, vai ieteiktie pasākumi ir piemēroti” (Pārstrukturēšanas pamatnostādņu 36. punkts). Visbeidzot, šajā iespējamajā plānā nav neviena kompensācijas pasākuma, kas tomēr ir pieprasīti pamatnostādņu 38. punktā.

(64) Ņemot vērā iemeslus, kas minēti iepriekšējā apsvērumā, Komisija uzskata, ka tai nav iesniegts neviens pārstrukturēšanas plāns, kas atbilst pamatnostādnēm.

(65) Šķiet, ka atbalsts neatbilst arī pamatnostādnēs paredzētajiem glābšanas atbalsta saderības nosacījumiem, jo aizdevumi tika piešķirti uz laiku, kas pārsniedz sešus mēnešus (sk. pamatnostādņu 25. punktu).

(66) Secinājums – konkrētais atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

6. SECINĀJUMS

(67) Komisija konstatē, ka Francija attiecīgo atbalstu ir piešķīrusi pretlikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. Tā kā attiecīgais atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, Francijai tas ir jāpārtrauc un jāatgūst atbalsta saņēmējam jau piešķirtās summas,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Komisijas 2008. gada 2. aprīļa Lēmums C(2008) 1089 galīgā redakcija, lietā C 38/2007 ir atsaukts.

2. pants

Valsts atbalsts, ko Francija nelikumīgi ir piešķīrusi Arbel Fauvet Rail SA, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

3. pants

1. Francijai ir pienākums panākt, lai saņēmējs tai atmaksā 2. pantā minēto atbalstu.

2. Par atgūstamajām summām aprēķina procentus, sākot no datuma, kad tās tika izsniegtas saņēmējam, līdz to faktiskās atgūšanas dienai.

3. Procentu likmi aprēķina atbilstīgi V nodaļas nosacījumiem Komisijas Regulā (EK) Nr. 794/2004 (18).

4. Francija no šā lēmuma paziņošanas dienas atceļ visus 2. pantā minētā atbalsta vēl neizmaksātos maksājumus.

4. pants

1. Atbalsta atgūšana, kas minēta 1. pantā, ir tūlītēja un efektīva.

2. Francijai jānodrošina šā lēmuma īstenošana četru mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.

5. pants

1. Divu mēnešu laikā pēc tam, kad par šo lēmumu paziņots, Francija Komisijai nosūta šādu informāciju:

a) kopējo summu (pamatsumma un procenti), kas jāatgūst no saņēmēja;

b) sīku aprakstu par pasākumiem, kas jau veikti un paredzēti, lai izpildītu šo lēmumu;

c) dokumentus, kas pierāda, ka saņēmējs ir brīdināts par atbalsta atmaksāšanu.

2. Francija informē Komisiju par šā lēmuma īstenošanai veikto valsts pasākumu norisi, līdz 1. pantā minētais atbalsts ir pilnībā atgūts. Ja Komisija to pieprasa, Francija nekavējoties sniedz visu informāciju par šā lēmuma izpildes nolūkā veiktajiem un plānotajiem pasākumiem, kā arī sīkas ziņas par atbalsta summām un procentiem, kas jau ir atgūti no atbalsta saņēmēja.

6. pants

Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

Briselē, 2010. gada 23. jūnijā Komisijas vārdā – priekšsēdētāja vietnieks Joaquín ALMUNIA

(1) No 2009. gada 1. decembra EK līguma 87. un 88. pants kļuva attiecīgi par Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 107. un 108. pantu. Abi noteikumu kopumi būtībā ir identiski. Šajā lēmumā atsauces uz LESD 107. un 108. pantu pēc vajadzības jāsaprot kā atsauces uz attiecīgi EK līguma 87. un 88. pantu.

(2) OV C 249, 24.10.2007., 17. lpp.

(3) Skatīt 2. zemsvītras piezīmi.

(4) Komisijas 2008. gada 2. aprīļa Lēmums C(2008) 1089 galīgā redakcija (OV L 238, 5.9.2008., 27. lpp.).

(5) Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmums C(2007) 130 galīgā redakcija (OV L 183, 13.7.2007., 27. lpp.).

(6) Abas lietas tika apvienotas ar priekšsēdētāja 2008. gada 24. novembra lēmumu.

(7) Apvienotās lietas T-102/07, Freistaat Sachsen/Komisija un T 120/07 MB Immobilien and MB System/Komisija, vēl nav publicētas Krājumā.

(8) OV C 273, 9.9.1997., 3. lpp.

(9) 2007. gada 29. jūnijā uzņēmumu AFR pārņēma uzņēmums IGF Industries. Tā nosaukums tika mainīts uzIGF Industries – Arbel Fauvet Rail.

(10) OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.

(11) Dati, uz kuriem attiecas dienesta noslēpums, turpmāk tiek norādīti ar zīmi […].

(12) Sk. Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodi (OV C 273, 9.9.1997., 3. lpp.).

(13) Skatīt Pirmās instances tiesas 2004. gada 14. jūlija spriedumu lietā Corsica Ferries, T-349/03, ECR II-2197, 191. punkts; Komisijas 2003. gada 13. maija lēmumu lietā C 62/2000, Kahla (OV L 227, 11.9.2003., 12. lpp.), 117. apsvērums un Komisijas 2004. gada 14. jūlija lēmumu lietā C 5/2003, MobilCom (OV L 116, 4.5.2005., 55. lpp.), 148.–164. apsvērums; skatīt arī minēto spriedumu Biria, 133.–135. punktu.

(14) Skatīt spriedumu Biria apvienotajās lietās T-102 un 120/07 Freistaat Sachsen MB Immobilien Verwaltungs GmbH MB System GmbH/Komisija, vēl nav publicēts Krājumā, 218.–222. punkts.

(15) Study by Deloitte & Touche GmbH in relation to the updating of the reference rates of interest applied to State aid control in the EU, 2004. gada oktobris. http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf

(16) OV C 14, 19.1.2008., 6. lpp.

(17) Skatīt Tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedumu Chronopost, apvienotās lietas C-341/06 P un C-342/06 P, ECR, I-4777. lpp., 95. punkts.

(18) Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.).