Oficiālais Vēstnesis L 087 , 27/03/1985 Lpp. 0008 - 0035

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 11 Lpp. 0185

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 02 Sējums 13 Lpp. 0104

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 11 Lpp. 0185

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 02 Sējums 13 Lpp. 0104



Padomes Lēmums (1985. gada 7. marts) par triju Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas pielikumu akceptēšanu Kopienas vārdā (85/204/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu, tā kā saskaņā ar Lēmumu 75/199/EEK [1] Kopiena ir Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas līgumslēdzēja puse; tā kā Kopiena var akceptēt minētās konvencijas pielikumus par ievešanu nodošanai patēriņam, galīgo izvešanu un ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu; tā kā tomēr šis akcepts papildināms ar dažām atrunām, lai ņemtu vērā muitas ūnijas īpašās vajadzības un pašreizējo muitas likumu saskaņotības stāvokli, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo, ievērojot norādītās atrunas, Kopienas vārdā tiek akceptēti šādi Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas pielikumi: - pielikums B.1 par muitošanu nodošanai patēriņam (šā lēmuma I pielikums) ar vispārēju atrunu un atrunām attiecībā uz 28. standartu un 19. un 52. ieteicamās prakses punktu, - pielikums C.1 par galīgu izvešanu (šā lēmuma II pielikums) ar vispārēju atrunu un atrunām attiecībā uz 21. standartu un 10. ieteicamo prakses punktu, - pielikums F.6 par ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu (šā lēmuma III pielikums) ar vispārēju atrunu un atrunu attiecībā uz 7. standartu punktu. 2. pants Padomes priekšsēdētājs nosaka, kura persona ir pilnvarota informēt Muitas sadarbības padomes ģenerālsekretāru par to, ka Kopiena akceptējusi šā lēmuma 1. pantā minētos pielikumus ar minētajā pantā norādītajām atrunām. Briselē, 1985. gada 7. martā Padomes vārdā — priekšsēdētājs A. Biondi [1] OV L 100, 21.4.1975., 1. lpp. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS PIELIKUMS B.1 PIELIKUMS PAR MUITOŠANU NODOŠANAI PATĒRIŅAM Ievads Preces, kas izmantošanai vai patēriņam tiek galīgi ievestas muitas teritorijā, jādeklarē nodošanai patēriņam. Nodošanai patēriņam tās var deklarēt vai nu tieši ievedot, vai arī pēc citām tādām muitas procedūrām kā uzglabāšana, ievešana uz laiku vai muitas tranzīts. Galvenie deklarētāja pienākumi, lai panāktu preču nodošanu patēriņam, ir iesniegt preču deklarāciju kopā ar apliecinošiem dokumentiem (ievešanas atļauja, izcelsmes apliecība utt.) un samaksāt varbūtējos ievedmuitas nodokļus un maksājumus. Dažos gadījumos ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksu var atlikt. Vajadzības gadījumā muita var prasīt nodrošinājumu, lai garantētu to, ka ievedmuitas nodokļi un maksājumi tiks samaksāti. Muitojot preces, muitas dienesti izdara šādas darbības: pārbauda preču deklarāciju un pavaddokumentus, pārbauda preces, novērtē un iekasē ievedmuitas nodokļus un maksājumus un izlaiž preces. Saskaņā ar administratīvo valsts praksi šīs darbības var veikt citādā secībā nekā še aprakstīts. Muitas dienesta pienākumā var būt iegūt ziņas, kas vajadzīgas tirdzniecības statistikai, un gādāt par to, lai tiktu piemērotas citas tiesību normas attiecībā uz ievesto preču kontroli. Citas kompetentās iestādes attiecībā uz precēm, kas deklarētas nodošanai patēriņam, var izdarīt arī atsevišķu veidu kontroli (veterināro, sanitāro, fitopatoloģisko u. tml.). Šā pielikuma noteikumi attiecas uz dažādām formalitātēm un pasākumiem (muitas formalitātēm), kas saistīti ar preču muitošanu nodošanai patēriņam, neatkarīgi no tā, kā tās ievestas. Šis pielikums neattiecas uz tādu preču muitošanu nodošanai patēriņam, kuras ievestas, izmantojot pastu, vai ceļotāju bagāžā. Definīcijas Šajā pielikumā: a) "muitošana nodošanai patēriņam" ir muitas procedūra, kas nodrošina, ka ievestās preces pastāvīgi var palikt muitas teritorijā. Šī procedūra paredz uzliekamo ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksu un visu vajadzīgo muitas formalitāšu izpildi; b) "ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi nodokļi, maksa vai atlīdzība, ko iekasē, ievedot preces vai saistībā ar preču ievešanu, neieskaitot maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas; c) "preču deklarācija" ir paziņojums muitas noteiktajā formā, kurā attiecīgās personas norāda to muitas procedūru, kas precēm jāpiemēro, un sniedz sīkas ziņas, ko muitas dienesti lūdz norādīt šās procedūras veikšanai; d) "deklarētājs" ir persona, kas paraksta preču deklarāciju vai kuras vārdā tā tiek parakstīta; e) "preču deklarācijas pārbaude" ir darbības, ko izdara muitas dienests, lai pārliecinātos, ka preču deklarācija ir pareizi sastādīta, ka pievienoti prasītie apliecinošie dokumenti un ka tie atbilst nosacījumiem, kas izvirzīti to autentiskumam un derīgumam; f) "preču pārbaude" ir fiziska preču apskate, ko muitas dienests izdara, lai pārliecinātos, ka to veids, izcelsme, stāvoklis, daudzums un vērtība saskan ar datiem preču deklarācijā; g) "ievedmuitas nodokļu un maksājumu novērtēšana" ir iekasējamo ievedmuitas nodokļu un maksājumu noteikšana; h) "izlaišana" ir darbība, ar kuru muitas dienests ļauj muitošanai pakļautās preces nodot attiecīgo personu rīcībā; ij) "nodrošinājums" ir tas, kas muitai atzītā veidā nodrošina, ka tiks pildītas saistības pret muitu. Nodrošinājumu sauc par "vispārēju", ja tas nodrošina ar vairākām darbībām radušos saistību izpildi; k) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz ko citu. Principi 1. Standarts Muitošanu nodošanai patēriņam regulē šis pielikums. 2. Standarts Valsts likumos precizē nosacījumus, kas izpildāmi, un muitas formalitātes, kas izpildāmas attiecībā uz preču muitošanu nodošanai patēriņam. Piezīmes 1. Valsts likumos var būt aizliegumi un ierobežojumi attiecībā uz dažu veidu preču ievešanu. 2. Pie pienākumiem, kas pildāmi attiecībā uz preču muitošanu nodošanai patēriņam, pieskaitāms pienākums iesniegt preču deklarāciju, uzrādīt apliecinošos dokumentus un samaksāt attiecīgos ievedmuitas nodokļus un maksājumus. Kompetentās muitas iestādes 3. Standarts Muita norāda muitas iestādes, kurās preces var muitot nodošanai patēriņam. Nosakot šo iestāžu kompetenci un darba laiku, cita starpā ņem vērā arī īpašas prasības attiecībā uz tirdzniecību, ražošanu un pārvadāšanu. Piezīmes 1. Muita var atļaut uzrādīt preces muitas iestādēm muitas teritorijas iekšienē. 2. Dažu muitas iestāžu kompetenci var ierobežot vai nu attiecībā uz preču piegādei izmantotā transporta veidu, vai arī attiecībā uz dažu kategoriju precēm, kas paredzētas kādam iepriekš noteiktam reģionam (piemēram, pierobežas zonai vai rūpniecības zonai). 3. Muita var prasīt, lai dažu kategoriju preces nodošanai patēriņam tiktu muitotas īpaši šim nolūkam izraudzītās muitas iestādēs. 4. Ieteicamā prakse Ja atbilstīgās muitas iestādes atrodas uz kopējas robežas, abu attiecīgo valstu muitas dienestiem būtu jāsaskaņo šo iestāžu darba laiks un kompetence. Deklarētājs a) Personas, kas ir tiesīgas būt par deklarētāju 5. Standarts Valsts likumi nosaka, ar kādiem nosacījumiem persona ir tiesīga būt par deklarētāju. Piezīme Deklarētājam nav jābūt preču īpašniekam; deklarētājs var būt, piemēram, transportētājs, ekspeditors, preču saņēmējs vai muitas atzīts mākleris. 6. Ieteicamā prakse Katrai personai, kuras rīcībā var būt preces, jābūt tiesībām būt par deklarētāju. Piezīme Muitas dienesti var likt deklarētājam pierādīt tiesības rīkoties ar precēm. b) Deklarētāja pienākumi 7. Standarts Deklarētājs muitas dienestu priekšā atbild par to, lai preču deklarācijā sniegtās ziņas būtu precīzas un lai ievedmuitas nodokļi un maksājumi tiktu samaksāti. b) Deklarētāja tiesības 8. Standarts Pirms preču deklarācijas iesniegšanas deklarētājs atbilstīgi muitas dienestu noteiktajiem nosacījumiem var, a) pārbaudīt preces; b) paņemt paraugus. 9. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem nebūtu jāprasa, lai atsevišķa preču deklarācija tiktu iesniegta paraugiem, kuru ņemšana atļauta muitas dienesta uzraudzībā, ar nosacījumu, ka minētie paraugi ir iekļauti preču nodošanai patēriņam paredzētajā deklarācijā attiecībā uz attiecīgo sūtījumu, no kura tie ņemti, un ka šī deklarācija iesniegta paredzētajā termiņā. 10. Ieteicamā prakse Īpašu grūtību gadījumā un pēc deklarētāja pieprasījuma muitas dienestiem būtu jāgādā, lai tam būtu pieejama to rīcībā esošā vajadzīgā informācija, lai tas varētu aizpildīt preču deklarāciju nodošanai patēriņam. Preču deklarācija nodošanai patēriņam a) Preču deklarācijas veidlapa un saturs 11. Standarts Preču nodošanai patēriņam paredzēto deklarāciju veidlapa atbilst oficiālajam paraugam, ko noteikušas kompetentās iestādes. Savas prasības attiecībā uz ziņām, kas jāsniedz preču deklarācijā, kompetentajām iestādēm ir pienākums attiecināt vienīgi uz ziņām, ko uzskata par vajadzīgām ievedmuitas nodokļu un maksājumu novērtēšanai un iekasēšanai, statistikas apkopošanai un pārējo normatīvo un administratīvo aktu piemērošanai, kuri muitas dienestiem ir jāpiemēro. Piezīmes 1. Muitas dienesti parasti prasa: a) ziņas attiecībā uz personām: - deklarētāja vārds vai nosaukums un adrese, - ievedēja vārds un adrese, - nosūtītāja vārds un adrese; b) ziņas par transportu: - transporta veids, - transportlīdzekļa identifikācija; c) ziņas par precēm: - preču nosūtīšanas valsts un preču izcelsmes valsts, - iepakojumu apraksts (skaits, veids, marķējumi un numuri, svars), - preču tarifa apraksts; d) ziņas ievedmuitas nodokļu un maksājumu novērtēšanai (katram preču aprakstam): - tarifa pozīcija, - ievedmuitas nodokļu un maksājumu likmes, - bruto svars, neto svars, daudzums, - ar nodokli apliekamā vērtība; e) citas ziņas: - statistikas pozīcijas numurs, kas piemērojams katram preču veidam, - apgabals, no kura preces nosūtītas, vai norāde uz tiem tiesību aktu noteikumiem, kuri ir piemērojami (gadījumā, kad tiek pieprasīts preferenciāls režīms), - norāde uz dokumentiem, kas iesniegti kopā ar deklarāciju; f) vieta, datums un deklarētāja paraksts. 2. Līgumslēdzējas puses, kas vēlas grozīt esošās veidlapas vai izstrādāt jaunas veidlapas preču nodošanai patēriņam paredzētajām deklarācijām, var izmantot veidlapas formu šā pielikumā I papildinājumā un ņemt vērā norādes II papildinājumā. 12. Ieteicamā prakse Gadījumā, kad tādu iemeslu dēļ, ko muitas dienesti uzskata par pamatotiem, deklarētāja rīcībā nav visu vajadzīgo ziņu, lai izveidotu preču deklarāciju nodošanai patēriņam, būtu jābūt iespējai iesniegt pagaidu vai nepilnīgu deklarāciju ar noteikumu, ka tajā ir ziņas, ko muitas dienesti uzskata par vajadzīgām, un ka tas apņemas aizpildīt to noteiktā laika posmā. Ja muitas dienesti pieņem pagaidu vai nepilnīgu deklarāciju, attiecīgajām precēm noteiktajam tarifu režīmam nevajadzētu atšķirties no tā, kas tiktu piemērots, ja pirmajā instancē būtu iesniegta pilnīga un precīzi aizpildīta deklarācija. Piezīme Ja preces izlaiž, iekams iesniegtas visas vajadzīgās ziņas, no deklarētāja var prasīt nodrošinājumu tam, ka tiks samaksātas summas, kas varētu kļūt iekasējamas. b) Iesniedzamo eksemplāru skaits 13. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem pēc iespējas būtu jāsamazina preču nodošanai patēriņam paredzēto deklarāciju eksemplāru skaits, kas deklarētājam ir jāiesniedz. 14. Ieteicamā prakse Ja preču deklarācija nodošanai patēriņam vajadzīga vairākos eksemplāros, būtu jādod iespēja deklarētājam tos visus aizpildīt vienā reizē. c) Dokumenti, kas iesniedzami kopā ar deklarāciju 15. Standarts Līdz ar preču deklarāciju muitas dienesti prasa tikai tos dokumentus, ko uzskata par vajadzīgiem, lai varētu izdarīt darbības kontroli un nodrošināt, ka ir ievērotas visas prasības attiecībā uz ierobežojumu un citu paredzēto noteikumu piemērojumu. Piezīme Muitas dienesti bieži prasa, lai kopā ar preču deklarāciju nodošanai patēriņam tiktu uzrādīti šādi dokumenti: ievešanas atļauja, dokumentārs izcelsmes apliecinājums, veterinārās ekspertīzes apliecība vai fitopatologa izziņa, faktūra, pārvadājuma dokumenti. 16. Ieteicamā prakse Gadījumā, kad preču deklarācijas iesniegšanas brīdī nevar iesniegt dažus apliecinošus dokumentus un kad deklarētājs norāda uz iemesliem, ko muitas dienesti uzskata par attaisnojošiem, šīm iepriekš minētajām dienestiem būtu tam jāatļauj šos dokumentus uzrādīt noteiktā termiņā. Piezīme Ja preces izlaiž, pirms uzrādīti trūkstošie dokumenti, no deklarētāja var prasīt nodrošinājumu tam, ka tiks samaksātas summas, kas varētu kļūt iekasējamas. 17. Ieteicamā prakse Ja dokumenti, kas uzrādīti kopā ar preču deklarāciju, izdoti valodā, kas nav ievešanas valsts valoda, muitas dienestiem nebūtu vienmēr jāprasa norādes minētajos dokumentos pārtulkot. d) Preču deklarācijas labojums 18. Standarts Muitas dienesti ļauj deklarētājam labot iesniegtu preču deklarāciju, ar nosacījumu, ka prasības iesniegšanas brīdī tās nav sākušas ne deklarācijas pārbaudi, ne preču pārbaudi. 19. Ieteicamā prakse Preču deklarācijas labojuma prasību, ko deklarētājs iesniedzis pēc tam, kad sākta deklarācijas pārbaude vai preču pārbaude, muitas dienestiem būtu jāpieņem gadījumā, kad iemesli, uz ko norādījis deklarētājs, tiek uzskatīti par attaisnojošiem. Piezīme Preču nodošanai patēriņam paredzētās deklarācijas labojums neliedz muitas dienestiem veikt vajadzīgos pasākumus, ja deklarācijas vai preču pārbaudes laikā atklāts pārkāpums. e) Preču deklarācijas atsaukšana 20. Ieteicamā prakse Deklarētājam būtu jābūt iespējai atsaukt savu preču deklarāciju nodošanai patēriņam un lūgt cita muitas režīma piemērošanu ar nosacījumu, ka prasība muitai iesniegta pirms preču izlaišanas un uzrādītos iemeslus tā uzskata par attaisnojošiem. Piezīme Preču nodošanai patēriņam paredzētās deklarācijas atsaukums neliedz muitai veikt vajadzīgos pasākumus, ja deklarācijas vai preču pārbaudes laikā atklājies pārkāpums. Preču deklarācijas iesniegšana a) Muitošanas iestādes izvēle 21. Standarts Preču deklarāciju nodošanai patēriņam iesniedz kompetentajā muitas iestādē, kur uzrāda preces. Piezīme Muita var noteikt, ka preču deklarācija iesniedzama konkrētā muitas iestādē, gadījumā, ja pirms deklarācijas uzrādīšanas piešķirta pastāvīga atļauja preču izlaišanai. b) Deklarācijas iesniegšanai atvēlētais laiks 22. Standarts Ja valsts likumos paredzēts, ka preču deklarācija nodošanai patēriņam iesniedzama kādā kompetentās muitas iestādes noteiktā laika posmā, šo laika posmu nosaka tā, lai deklarētājs varētu iegūt vajadzīgās ziņas deklarācijas un vajadzīgo apliecinošo dokumentu iegūšanai. Piezīmes 1. Valsts likumos var noteikt, ka paredzētie laika posmi preču deklarācijas iesniegšanai aprēķināmi, piemēram, no brīža, kad preces tiek izkrautas, uzrādītas muitas iestādē vai izlaistas. 2. Ja preču deklarācija nav iesniegta noteiktajā laika posmā, muitas dienesti var veikt par vajadzīgiem atzītos pasākumus, jo īpaši, lai aizsargātu valsts ieņēmumu intereses. 23. Ieteicamā prakse Pēc deklarētāja lūguma, nolūkiem, ko muitas dienesti atzīst par vērā ņemamiem, iepriekš minētajiem dienestiem būtu jāpagarina preču deklarāciju iesniegšanai noteiktais laika posms. 24. Ieteicamā prakse Deklarētājam jābūt atļauts iesniegt preču deklarāciju nodošanai patēriņam kādā kompetentā muitas iestādē pirms preču piegādes minētajā iestādē. Piezīme Atļauju deklarācijas iesniegšanai var dot arī pirms preču ievešanas muitas teritorijā. c) Regulāra deklarāciju iesniegšana 25. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem būtu jāatļauj gadījumos, kad viena un tā pati persona bieži ieved preces, ar vienu preču deklarāciju aptvert attiecīgos ievedumus, ko šī persona izdara kādā noteiktā periodā. Piezīmes 1. Muitas dienesti var uz šās iespējas piešķiršanu attiecināt nosacījumu, ka ievedējs veic regulāru komercdarbības uzskaiti (piemēram, izmantojot datorus) un ka var tikt veikti vajadzīgie kontroles pasākumi. 2. Ja muitas dienesti piešķir šo iespēju, tie var prasīt no deklarētāja, lai tas ikreiz, kad tiek ievestas preces, uzrādītu kādu komerciāla rakstura vai administratīvu dokumentu (faktūru, pavadzīmi, kravas zīmi u.tml.), kurā būtu galvenie dati par konkrēto sūtījumu. d) Preču deklarācijas iesniegšana ārpus muitas iestādes darba laika 26. Standarts Preču deklarācija iesniedzama kompetentās muitas iestādes darba laikā. 27. Ieteicamā prakse Pēc deklarētāja lūguma nolūkiem, ko muitas dienesti uzskata par vērā ņemamiem, iepriekš minētajiem dienestiem pēc iespējas būtu jāļauj preču deklarācijas iesniegt ārpus kompetentās muitas iestādes darba laika; var prasīt, lai visus izdevumus šajā sakarā segtu deklarētājs. Preču deklarācijas pieņemšana 28. Standarts Preču deklarācija uzskatāma par pieņemtu, kad muitas iestāde, kurā preču deklarācija iesniegta, ir pārliecinājusies, ka deklarācijā ir visas vajadzīgās ziņas un ka pievienoti visi vajadzīgie dokumenti. 29. Standarts Ja muitas dienesti nevar pieņemt kādā muitas iestādē iesniegto preču deklarāciju nodošanai patēriņam, tās paziņo iemeslus deklarētājam. Piezīme Preču deklarāciju var noraidīt, piemēram, tad, kad attiecīgajai muitas iestādei nav vajadzīgo pilnvaru vai kad dažu iztrūkstošu dokumentu uzrādīšanu uzskata par būtisku. Preču deklarācijas pārbaude 30. Standarts Preču deklarāciju nodošanai patēriņam pārbauda iespējami drīz pēc tam, kad deklarācija pieņemta. 31. Standarts Preču deklarācijas pārbaudes nolūkā muitas dienesti veic tikai tādas darbības, kādas tās uzskata par būtiskām, lai nodrošinātu to, ka tiek ievēroti tie normatīvo vai administratīvo tiesību aktu noteikumi, kurus muitas dienestiem uzticēts īstenot. Piezīme Parasti muita veic šādas darbības: - tā pārliecinās, ka norādītā tarifa pozīcija atbilst preču aprakstam un ka norādītā ievedmuitas nodokļu un maksājumu likme ir tā, kas ir spēkā, - pārbauda, vai ziņas preču deklarācijā sakrīt ar tām, kas ir uzrādītajos dokumentos, jo īpaši attiecībā uz iepakojumu identificējumu, deklarēto preču daudzumu un vērtību, - pārbauda kopā ar deklarāciju iesniegto dokumentu autentiskumu un derīgumu. Preču pārbaude a) Preču pārbaudes veikšanai paredzētais laiks 32. Standarts Ja muitas dienesti nolemj pārbaudīt nodošanai patēriņam deklarētās preces, šo pārbaudi izdara pēc iespējas drīz pēc preču deklarācijas pieņemšanas. 33. Ieteicamā prakse Vispirms pārbauda dzīvus dzīvniekus, preces, kas ātri bojājas, un citus steidzamus sūtījumus. 34. Ieteicamā prakse Ja preces ir pakļaujamas arī kādai pārbaudei, ko izdara citas kompetentās iestādes (veterinārās, sanitārās, fitopatoloģiskās un citas pārbaudes), muitai sava pārbaude pēc iespējas būtu jāizdara tajā pašā laikā, kad cita iestāde izdara savas pārbaudes. Piezīme Muita var prasīt, lai preces, kas pārbaudāmas citās kompetentajās iestādes, tiktu deklarētas muitas iestādēs, kas izraudzītas šim nolūkam. b) Preču pārbaude ārpus muitas iestādes darba laika 35. Standarts Pēc deklarētāja pieprasījuma un nolūkiem, ko muitas dienesti uzskata par vērā ņemamiem, iepriekš minētajām iestādēm pēc iespējas būtu jāļauj, ka nodošanai patēriņam deklarētās preces pārbauda ārpus muitas iestādes darba laika; var prasīt, lai visus izdevumus šajā sakarā segtu deklarētājs. Piezīme Pārbaudi ārpus muitas iestādes darba laika var noorganizēt, piemēram, precēm, kas bojājas, dzīviem dzīvniekiem un citiem steidzamiem sūtījumiem. c) Preču pārbaude ārpus muitas iestādes 36. Standarts Pēc deklarētāja lūguma nolūkiem, ko muitas dienesti uzskata par vērā ņemamiem, iepriekš minētajām iestādēm pēc iespējas būtu jāļauj, ka nodošanai patēriņam deklarētās preces pārbauda citā vietā, kas nav tās muitas iestādes atrašanās vieta, kur iesniegta preču deklarācija; var prasīt, lai visus izdevumus šajā sakarā segtu deklarētājs. Piezīmes 1. Preču pārbaudi attiecīgā gadījumā var izdarīt attiecīgās personas telpās, telpās ar attiecīgām iekārtām, jebkurā vietā muitas uzraudzības zonā vai muitas iestādē, kura nav tā, kurā iesniegta preču deklarācija. 2. Pārbaudi kādā vietā, kas nav tās muitas iestādes atrašanās vieta, kur iesniegta preču deklarācija, jo īpaši var atļaut šādos gadījumos: - preces, ko nevar viegli pārbaudīt citādi kā vien brīdī, kad tās galamērķī tiek izkrautas (piemēram, ar kuģiem vai liellaivām ievesti kvieši, nafta vai rūdas; neiepakotu nesaistītu daļu sūtījumi konteineros; dzīvesvietas maiņas gadījumā ievestas mēbeles un mājsaimniecības priekšmeti), - preces, ko nevar pārbaudīt bez attiecīga aprīkojuma (piemēram, tumšās kameras vai saldēšanas iekārtas), - preces, kuras nav prasīts uzrādīt kādā muitas iestādē (piemēram, pa īsāko maršrutu ievesti produkti, kas iegūti, izmantojot robežjoslas zemes vai raktuves netālu no robežas). d) Deklarētāja klātbūtne preču pārbaudes brīdī 37. Standarts Deklarētājam ir tiesības sekot preču pārbaudei vai šim nolūkam izraudzīt pārstāvi. Ja muitas dienesti uzskata to par vajadzīgu, tās var prasīt, lai deklarētājs sekotu preču pārbaudei vai izraudzītu pārstāvi šim nolūkam, gadījumā, kad viņa palīdzība var būt vajadzīga muitas dienestiem, lai atvieglinātu pārbaudi. Piezīmes 1. No deklarētāja var prasīt, lai tas sagrupē iepakojumus, atver tos, sašķiro preces pēc apraksta un uzskaita tos. 2. Ja nodošanai patēriņam deklarētās preces ir bīstamas, maigas vai trauslas, no deklarētāja var prasīt, lai tas nodrošinātu ekspertu atbalstu muitas dienestiem. 3. No deklarētāja var arī prasīt, lai tas nodod muitas dienestu rīcībā ievesto preču tehniskās specifikācijas. e) Preču pārbaudes veids 38. Standarts Preču deklarācijas pārbaudes nolūkā muitas dienesti veic tikai tādas darbības, kādas uzskata par būtiskām, lai nodrošinātu to, ka tiek ievēroti normatīvo vai administratīvo tiesību aktu noteikumi, kurus muitas dienestiem uzticēts īstenot. Piezīmes 1. Preču pārbaude var būt vai nu vispārēja, vai detalizēta. Vispārējas pārbaudes gadījumā muitas dienesti var izdarīt dažas turpmāk nosauktās pārbaudes, kuras visas izdarīt nav obligāti: iepakojumu uzskaite, marķējuma un numuru pārbaude un preču veida noskaidrošana. Detalizētai pārbaudei vajadzīga pilnīga preču apskate, lai pēc iespējas precīzi noteiktu to sastāvu, daudzumu, tarifa pozīciju, vērtību un, vajadzības gadījumā, izcelsmi. 2. Detalizēta preču pārbaude jo īpaši vajadzīga, ja muitas dienesti nav droši par to, ka visi dati, kas norādīti deklarācijā vai kopā ar to iesniegtajos apliecinošajos dokumentos, ir precīzi. 3. Arī preces, par ko maksājami augsti ievedmuitas nodokļi un/vai maksājumi, regulāri var pakļaut detalizētai pārbaudei. 39. Ieteicamā prakse Pēc iespējas vairāk gadījumos muitas dienestiem attiecībā uz precēm, kas deklarētas nodošanai patēriņam, vajadzētu izdarīt vispārējo pārbaudi. Piezīme Vispārējo pārbaudi var uzskatīt par pietiekamu, piemēram, gadījumā, kad viena nosaukuma preces bieži ieved persona, ko muitas dienestos pazīst kā uzticamu, vai kad deklarācijas datu precizitāti var pārbaudīt, izmantojot apliecinošo dokumentu vai citu pierādījumu kontroli, vai arī gadījumā, kad attiecīgie ievedmuitas nodokļi un maksājumi nav augsti. 40. Ieteicamā prakse Gadījumā, kad muitas dienesti izdara detalizētu pārbaudi deklarācijā norādītām precēm no sūtījuma, ko veido daudzi iepakojumi un ko aptver iepakojumu saraksts vai tamlīdzīgs dokuments, šāda pārbaude parasti būtu izdarāma izlases kārtā. Piezīme Muitas dienesti var pieņemt lēmumu, vērā ņemot personāla pieejamību, ka nodošanai patēriņam deklarētās preces pakļauj detalizētai pārbaudei izlases kārtā. f) Paraugu ņemšana, ko izdara muitas dienesti 41. Standarts Paraugus ņem vienīgi tad, kad muitas dienesti to uzskata par vajadzīgu, lai noteiktu nodošanai patēriņam deklarēto preču veidu un vērtību vai nodrošinātu, ka tiek piemēroti citi valsts tiesību aktu noteikumi. Preču daudzumus, ko ņem paraugam, samazina līdz minimumam. Deklarācijā pieļautās kļūdas 42. Standarts Ja muitas dienesti konstatē, ka preču deklarācijā vai ievedmuitas nodokļu un maksājumu novērtējumā pieļauto kļūdu dēļ ievedmuitas nodokļus un maksājumus uzliks lielākā apjomā nekā noteikts attiecīgajos tiesību aktos, kas ir piemērojami, vai ka tie jau tā ir iekasēti, tos atmaksā vai atskaita atlikuma summu, vai informē deklarētāju attiecīgi par to, ka viņš var izlabot deklarāciju vai iesniegt prasību par atmaksājumu vai atlaišanu. 43. Standarts Ja muitas dienesti konstatē, ka sakarā ar preču deklarācijas aizpildīšanas brīdī pieļautajām kļūdām var prasīt, lai tiktu samaksāta papildu ievedmuitas nodokļu un maksājumu summa, lai tiktu uzrādīti citi apliecinoši dokumenti vai lai tiktu piemēroti citi normatīvo vai administratīvo tiesību aktu noteikumi, un ka nav pierādījumu, ka tas noticis ar nolūku, tās tūlīt informē deklarētāju. Kad tās pārliecinājušās, ka konstatētās kļūdas pieļautas neviļus un ka deklarētāja nevērība nav bijusi tik liela, lai sauktu pie atbildības, tās ļauj šim iepriekš minētajam deklarētājam izlabot savu deklarāciju un izpildīt papildu formalitātes bez soda uzlikšanas. 44. Standarts Valsts likumos nosaka, ka gadījumā, kad sakarā ar preču deklarācijā vai ievedmuitas nodokļu un maksājumu novērtēšanā konstatētajām kļūdām vai nu jāiekasē papildu ievedmuitas nodokļi un maksājumi apmērā, ko uzskata par niecīgu, vai arī jāatmaksā šāda niecīga summa, muitas dienesti neiekasē vai neatmaksā šo summu. Ievedmuitas nodokļu un maksājumu novērtēšana a) Dati, kas jāņem vērā 45. Standarts Valsts likumos nosaka datus, uz kuru pamata novērtē ievedmuitas nodokļus un maksājumus, un nosacījumus, pēc kuriem tiek noteikti šie dati. Piezīmes 1. Dati, uz kuru pamata novērtē ievedmuitas nodokļu un maksājumus, parasti ir šādi: - tarifa klasifikācija, - vērtība vai daudzums, ar ko saskaņā piemērojamie ievedmuitas nodokļi un maksājumi ir procentuāli vai īpaši, - izcelsmes valsts vai nosūtīšanas valsts gadījumā, kad par precēm muitā maksājamā summa atšķiras atkarībā no izcelsmes valsts vai nosūtīšanas valsts. 2. Likumi, kas jāievēro, lai noteiktu tarifa klasifikāciju, ar nodokli apliekamo vērtību vai daudzumu, var būt kompetento iestāžu sagatavoto skaidrojošo piezīmju priekšmets. b) Ievedmuitas nodokļu un maksājumu likmes 46. Standarts Ievedmuitas nodokļus un maksājumus, ko piemēro preču nodošanai patēriņam, norāda oficiālos tarifos, kas tiek pietiekami publiskoti. 47. Standarts Valsts likumos norāda brīdi, kas jāņem vērā, lai noteiktu likmes ievedmuitas nodokļiem un maksājumiem, kas uzliekami par nodošanai patēriņam deklarētajām precēm. Piezīme Piemērojamo likmju noteikšanai paredzētais brīdis var būt, piemēram, preču ievešanas brīdis, brīdis, kad iesniegta preču deklarācija, brīdis, kad deklarāciju pieņēmuši muitas dienesti, brīdis, kad ievedmuitas nodokļi un maksājumi ir samaksāti vai brīdis, kad preces tiek izlaistas. Ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa a) Pieņemtās maksāšanas metodes 48. Standarts Valsts likumos nosaka metodes, ko var izmantot, lai samaksātu uzliekamos ievedmuitas nodokļus un maksājumus. 49. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem būtu jāpieļauj, ka samaksu izdara citādi nekā skaidrā naudā. Piezīmes 1. Papildus maksājumiem skaidrā naudā citi atļautie maksāšanas veidi jo īpaši var būt bankas vai pasta čeki, maksājumi vai pārvedumi. 2. Ja pieņem ārvalstu bankās izrakstītus čekus, var prasīt, lai minētajām bankām ievešanas valstī būtu birojs. b) Maksājuma diena un vieta 50. Standarts Muitas dienesti nosaka dienu, kad jāizdara uzliekamo ievedmuitas nodokļu un maksājumu summas samaksa, un vietu, kur maksājums izdarāms. Piezīmes 1. Ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksu parasti izdara muitas iestādē, kur iesniegta preču deklarācija. To var izdarīt arī citā kompetento iestāžu izraudzītā dienestā vai iestādē. 2. Ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa parasti jāizdara brīdī, kad tiek iesniegta vai pieņemta preču deklarācija, vai pirms preču izlaišanas. Dažos gadījumos samaksu var atlikt. c) Atlikta ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa 51. Ieteicamā prakse Personām, kas regulāri uzrāda muitai preces nodošanai patēriņam, būtu jābūt iespējai atlikt ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksu bez procentu uzrēķina. Piezīmes 1. Personām, kam atvēl šīs iespējas, var prasīt, lai tās dotu nodrošinājumu muitas dienestu noteiktā apmērā. 2. Katrai personai, kura vēlas atlikt samaksu, var prasīt, lai tā iesniegtu rakstveida pieprasījumu muitas dienestos. 52. Ieteicamā prakse Ja nodrošinājums tiek prasīts, lai varētu izmantot samaksas atlikšanu, personām, kuras regulāri uzrāda preces nodošanai patēriņam dažādās muitas iestādēs vienā un tajā pašā muitas teritorijā, būtu jābūt iespējai iesniegt vispārēju nodrošinājumu. 53. Ieteicamā prakse Nodrošinājuma summai, kas iemaksājama atliktas samaksas nolūkā, nevajadzētu pārsniegt ievedmuitas nodokļu un maksājumu apjomu, kas varētu būt uzliekams attiecībā uz precēm, kuras ievestas laika periodā, par kuru atlikta ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa. Piezīme Muitas dienesti var noteikt nodrošinājuma apjomu, pamatojoties uz ievedmuitas nodokļu un maksājumu apjomu, kāds samaksāts iepriekšējā tāda paša ilguma periodā. Gadījumā, kad, piemēram, mainījušās piemērojamās likmes vai ievedumu apjoms, nodrošinājumu var attiecīgi koriģēt. 54. Standarts Personai, kurai jādod nodrošinājums, lai varētu izmantot samaksas atlikšanu, jābūt iespējai no valsts tiesību aktos paredzētajām nodrošinājuma formām izvēlēties to, kura tai ir izdevīgāka. 55. Ieteicamā prakse Laikam, uz kādu var atlikt ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksu, būtu jābūt vismaz 14 dienas pēc dienas, kad pretējā gadījumā būtu jāizdara uzliekamo ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa. Piezīmes 1. Var noteikt atšķirīgus termiņus atšķirīgiem maksājumu veidiem. 2. Muitas dienesti var piekrist, ka ievedmuitas nodokļi un maksājumi attiecībā uz ievedumiem kādā konkrētā periodā maksājami kādā noteiktā dienā. d) Pierādījums tam, ka samaksa ir izdarīta 56. Standarts Kad ievedmuitas nodokļu un maksājumi samaksāti, maksātājam tiek izdota kvīts, kas ir pierādījums tam, ka izdarīta samaksa. Piezīme Kvīti var izdot deklarētāja deklarācijas eksemplārā. e) Laika ierobežojums ievedmuitas nodokļu un maksājumu iekasēšanai 57. Standarts Valsts likumos nosaka termiņu, kurā muitas dienesti var izdarīt to ievedmuitas nodokļu un maksājumu piedziņu, kuri nav samaksāti noteiktajā termiņā. f) Procenti par kavējumiem 58. Standarts Valsts likumos nosaka likmes procentiem, kas iekasējami par laikus nesamaksātām ievedmuitas nodokļu un maksājumu summām, un to piemērošanas nosacījumus. Preču izlaišana 59. Standarts Nodošanai patēriņam deklarētās preces izlaiž, tiklīdz muitas dienesti tās pārbaudījuši vai nolēmuši nepārbaudīt, ar noteikumu, ka nav atklāti pārkāpumi un ka uzliekamie ievedmuitas nodokļi un maksājumi samaksāti vai veikta attiecīga darbība, lai nodrošinātu to iekasēšanu. 60. Ieteicamā prakse Ja muitas dienesti ir pārliecināti, ka deklarētājs vēlāk izpildīs visas formalitātes attiecībā uz muitošanu nodošanai patēriņam, tiem preces jāizlaiž ar noteikumu, ka deklarētājs uzrāda tirdzniecības vai oficiālu dokumentu, kurā ir galvenās ziņas par attiecīgo sūtījumu un kurš ir pieņemams muitas dienestiem. Piezīmes 1. Muitas iestādes var noteikt, ka preces izlaižamas ar nosacījumu, ka uzrādīti par obligātiem uzskatāmie apliecinošie dokumenti un kompetentās iestādes izdarījušas pārbaudes, kas paredzētas valsts likumos (veterinārās, sanitārās, fitopatoloģiskās un citādas pārbaudes). 2. No deklarētāja var prasīt, lai tas dotu nodrošinājumu tam, ka tiek ievērotas saistības attiecībā pret muitu. 61. Ieteicamā prakse Kad preču pārbaudi nevar izdarīt ātri, jo īpaši, kad jāuzaicina eksperti vai preces jāanalizē specializētās laboratorijās, un pārbaudi var izdarīt, pamatojoties uz paraugiem vai detalizētu tehnisku dokumentāciju, muitas dienestiem būtu preces jāizlaiž, negaidot pārbaudes beigas. Piezīme Muitas dienesti var atļaut izlaišanu ar nosacījumu, ka ir dots nodrošinājums visu to papildu ievedmuitas nodokļu un maksājumu iekasēšanai, kas varētu kļūt uzliekami. 62. Ieteicamā prakse Ja preču deklarācijas vai pavaddokumentu pārbaudes vai preču pārbaudes laikā ir atklāts pārkāpums, muitas dienestiem būtu tās jāizlaiž, negaidot pārkāpuma izlabošanu, ar noteikumu, ka deklarētājs dod nodrošinājumu tam, ka tiks iekasēti papildu ievedmuitas nodokļi un maksājumi un maksājamās soda naudas, un ka preces nav jākonfiscē. Preču iznīcināšana vai atteikšanās no tām 63. Ieteicamā prakse Ar nosacījumu, ka deklarācijas vai preču pārbaudes laikā nav atklāti pārkāpumi, no deklarētāja vai ieinteresētās personas nebūtu jāprasa ievedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa, un tai būtu jābūt tiesīgai saņemt atmaksu: - ja nodošanai patēriņam deklarētās preces pēc viņa pieprasījuma nav izlaistas un viņš no tām ir atteicies par labu valstij vai tās ir iznīcinātas vai muitas uzraudzībā padarītas komerciāli bezvērtīgas, atbilstīgi muitas dienestu lēmumam. Šāda atteikšanās vai iznīcināšana nedrīkst radīt izmaksas ieņēmumu dienestam, - ja nodošanai patēriņam deklarētas preces negadījuma vai nepārvaramas varas dēļ gājušas bojā vai neatgriezeniski zaudētas, ar noteikumu, ka šāda bojāeja vai zaudējums piedzīvots pirms preču izlaišanas un pienācīgi konstatēts muitai pieņemamā veidā. Jebkādām preču atliekām un lūžņiem, kas palikuši pāri pēc iznīcināšanas, ja tos nodod patēriņam, uzliek ievedmuitas nodokļus un maksājumus, ko šādām atliekām un lūžņiem uzliktu gadījumā, ja tos ievestu šajā valstī. Piezīme Gadījumā, ja atklājies pārkāpums, muitas dienesti var atļaut izmantot šo iespēju pēc tam, kad samaksāts valsts likumos paredzētais sods. 64. Ieteicamā prakse Ja muitas dienesti pārdod preces, kas nav deklarētas paredzētajā laikā vai nav bijušas izlaižamas, lai gan nekāds pārkāpums nav atklāts, tad pārdošanas ieņēmumus, atskaitot ievedmuitas nodokļus un maksājumus un visus citus maksājumus un radušos izdevumus, vai nu nodod personai(-ām), kas tiesīga(-as) šādus ieņēmumus saņemt, ja tas ir iespējams, vai arī uz noteiktu laiku patur muitas rīcībā. Piezīme Šo procedūru jo īpaši var piemērot tad, kad preču deklarācija pieņemta, bet deklarētājs nav spējis samaksāt ievedmuitas nodokļus un maksājumus un nav lūdzis preces nodot citā muitas procedūrā. Ziņas par nodošanu patēriņam 65. Standarts Muitas dienesti gādā, lai visa attiecīgā informācija par procedūru preču nodošanai patēriņam būtu viegli pieejama ikvienai ieinteresētai personai. -------------------------------------------------- I papildinājums pielikumam B.1 VEIDLAPAS FORMA preču nodošanai patēriņam paredzētajai deklarācijai +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- II papildinājums pielikumam B.1 Piezīmes 1. Veidlapas formas lielums ir ISO lielums A4 (210 × 297 mm jeb 8,27 × 11,69 collas). Veidlapas augšējā mala ir 10 mm, un iesiešanai paredzētā kreisā mala ir 20 mm. Rindstarpu pamatā ir 4,24 mm (1/6 collas), horizontālo atstarpju — 2,54 mm (1/10 collas) daudzkārtņi. Veidlapai jāatbilst Eiropas Ekonomikas komisijas (UNECE) veidlapas formai, kuras paraugs ir I papildinājumā. Minimālas novirzes, piemēram, no aiļu precīzā lieluma vajadzības gadījumā pieļaujamas īpašu izdevējā valstī pastāvošu iemeslu dēļ, piemēram, nemetriskas mērvienību sistēmas pastāvēšana, vienotu valsts dokumentu sistēmu īpatnības u.tml. 2. Valstis var noteikt standartus attiecībā uz 1 papīra m2 svaru un gijošēta fona izmantošanu, lai novērstu viltojumus. 3. Standartizācija attiecas vienīgi uz izmēriem un izkārtojumu; norādījumi katrā veidlapas ailē norāda vienīgi uz to, kādām ziņām attiecīgās vietās jāparādās. Tādējādi katra valsts var brīvi savā veidlapā aizstāt šīs norādes ar izteikumiem, ko tā uzskata par labāk piemērotiem, ar noteikumu, ka nemainās veidlapas formā paredzēto ziņu raksturs. 4. Bez tam iestādes savā veidlapā var izlaist tās veidlapas formas pozīcijas, kuras tām nav vajadzīgas. Tādējādi atbrīvotās vietas var izmantot administratīvām vajadzībām. 5. Iestāžu papildus paredzētas pozīcijas, kuru nav veidlapas formā, var izvietot laukumos "brīvs izmantojums". -------------------------------------------------- II PIELIKUMS PIELIKUMS C.1 PIELIKUMS PAR GALĪGO IZVEŠANU Ievads Preču galīgai izvešanai jāizpilda relatīvi vienkāršas muitas formalitātes. Lai gan parasti vajadzīga preču deklarācija, dažos gadījumos pietiek, ja izvedējs uzrāda muitai tirdzniecības dokumentu, kurā ir vajadzīgās ziņas par precēm, ko paredzēts izvest. Atsevišķos gadījumos izvedējs var saņemt atļauju iesniegt vienu vienīgu preču deklarāciju vai konsolidētu pārskatu, kas aptver visus viņa izvedumus konkrētā periodā. Papildus izvedmuitas nodokļu un maksājumu iekasēšanai muitas kontroles uzdevumi jo īpaši ir nodrošināt to, ka tiek piemēroti valsts likumi attiecībā uz izvešanas aizliegumiem un ierobežojumiem, un pārbaudīt datus, ko izmanto, lai noteiktu iekšējo nodokļu un maksājumu summu, uz ko varbūtēji var attiecināt atmaksājumu vai atbrīvojumu. Turklāt muita parasti atbild par to, lai tiktu savākta informācija, kas vajadzīga ārējās tirdzniecības statistikas izveidei. Preces, ko paredzēts izvest, var pakļaut arī īpašām kontrolēm, ko izdara citas kompetentās iestādes, kas nav muitas dienesti, piemēram, veterināra, fitopatologa un citām veselības pārbaudēm. Šā pielikuma noteikumi attiecas uz dažādām formalitātēm un pasākumiem (muitas formalitātēm), kas saistīti ar preču galīgu izvešanu neatkarīgi no transporta veida. Saskaņā ar "galīgas izvešanas" definējumu, šis pielikums neattiecas uz precēm, kas izvestas, piemērojot nodokļu atmaksas procedūru vai apstrādes procedūru vai atmaksājot ievedmuitas nodokļus un maksājumus. Tas neattiecas arī uz precēm, ko pārvadā, izmantojot pasta pakalpojumus, vai ko transportē ceļotāju bagāžā. Definīcijas Šajā pielikumā: a) "galīgā izvešana" ir muitas procedūra, ko piemēro precēm brīvā apgrozībā, kuras atstāj muitas teritoriju un kurām paredzēts pastāvīgi palikt ārpus tās, izņemot preces, kas izvestas, piemērojot nodokļu atmaksas procedūru vai apstrādes procedūru, vai atmaksājot ievedmuitas nodokļus un maksājumus; b) "preces brīvā apgrozībā" ir preces, ko var izmantot bez muitas ierobežojumiem; c) "muitas teritorija" ir teritorija, kurā pilnā apjomā piemēro kādas valsts muitas noteikumus; d) "izvedmuitas nodokļi un maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi nodokļi, maksa vai atlīdzība, ko iekasē, izvedot preces vai saistībā ar preču izvešanu, neieskaitot maksu un atlīdzību, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas; e) "preču deklarācija" ir deklarācija muitas noteiktajā formā, kurā attiecīgās personas norāda to muitas procedūru, kas precēm jāpiemēro, un sniedz sīkas ziņas, ko muitas dienesti lūdz norādīt šās procedūras veikšanai; f) "preču pārbaude" ir fiziska preču apskate, ko muita izdara, lai pārliecinātos, ka preču veids, izcelsme, stāvoklis, daudzums un vērtība saskan ar datiem, kas sniegti preču deklarācijā; g) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz ko citu. Principi 1. Standarts Galīgo izvešanu regulē noteikumi šajā pielikumā. 2. Standarts Valsts likumos precizē nosacījumus, kā arī muitas formalitātes, kas ir jāizpilda galīgai izvešanai. Piezīmes 1. Valsts likumos jo īpaši var noteikt aizliegumus vai ierobežojumus attiecībā uz atsevišķu kategoriju preču izvešanu. 2. Galvenie pienākumi, kas jāizpilda preču galīgai izvešanai, ir pavaddokumenta iesniegšana un uzliekamo izvedmuitas nodokļu un maksājumu samaksa. Kompetentās muitas iestādes 3. Standarts Muitas dienesti norāda muitas iestādes, kurās preces var uzrādīt muitai galīgas izvešanas nolūkā. Nosakot šo iestāžu kompetenci un darba laiku, cita starpā ņem vērā arī īpašas prasības attiecībā uz tirdzniecību, ražošanu un pārvadāšanu. Piezīmes 1. Dažu muitas iestāžu kompetenci var ierobežot vai nu attiecībā uz preču piegādei izmantotā transporta veidu, vai attiecībā uz dažu kategoriju precēm, kas nāk no kāda iepriekš noteikta reģiona (piemēram, pierobežas zonas vai rūpniecības zonas). 2. Muitas dienesti var prasīt, lai atsevišķu tādu kategoriju preču galīgā izvešana, uz kurām attiecībā piemērojami īpaši kontroles pasākumi (piemēram, dimanti, antikvāri priekšmeti, mākslas darbi) vai kontroles, ko izdara citas kompetentās iestādes, tiktu izdarītas muitas iestādēs, kas īpaši izraudzītas šim nolūkam. 4. Standarts Muitas dienesti atļauj galīgai izvešanai domātas preces uzrādīt muitas iestādēm muitas teritorijas iekšienē. Piezīmes 1. Ja apstākļi to attaisno, muitas dienesti var atļaut muitas posteņa izveidi tirdzniecības uzņēmuma telpās. 2. Ja preces jāpārbauda, šo pārbaudi izdara iekšzemes muitas iestādē, kur preces deklarētas galīgai izvešanai. 3. Muitas dienesti var prasīt, lai preces, kas galīgai izvešanai deklarētas iekšzemes muitas iestādē, līdz izvešanas vietas iestādei nogādātu muitas tranzītā. 5. Standarts Ja atbilstīgās muitas iestādes atrodas uz kopīgas robežas, abu attiecīgo valstu muitas dienestiem būtu jāsaskaņo šo iestāžu darba laiks un kompetence. Preču muitošana ārpus muitas iestādes darba laika 6. Standarts Pēc deklarētāja lūguma, nolūkiem, ko muitas dienesti uzskata par vērā ņemamiem, iepriekš minētās iestādes pieļauj, ja vien to neliedz administratīvā iestāde, ka galīgai izvešanai paredzētās preces muito ārpus muitas iestādes darba laika; var prasīt, lai visus izdevumus šajā sakarā segtu deklarētājs. Deklarētājs 7. Standarts Valsts likumos precizē nosacījumus, ar kādiem persona ir tiesīga būt par deklarētāju, tās pienākumu apjomu un tiesības. Dokumenti, kas ir jāiesniedz galīgas izvešanas nolūkā a) Preču deklarācijas veidlapa un saturs 8. Standarts Preču galīgai izvešanai paredzētās deklarācijas veidlapa atbilst oficiālajam paraugam, ko noteikuši muitas dienesti. Muitas dienesti prasa tikai tādas ziņas, ko uzskata par vajadzīgām, lai novērtētu un iekasētu varbūtēji piemērojamos izvedmuitas nodokļus un maksājumus, nodrošinātu iekšējo nodokļu un maksājumu atmaksājumu vai varbūtēju atbrīvojumu no tiem, izveidotu statistiku un piemērotu citus tos normatīvo un administratīvo tiesību aktu noteikumus, par kuru piemērošanu muita atbild. Piezīme Muitas dienesti parasti prasa: a) ziņas attiecībā uz personām: - deklarētāja vārds vai nosaukums un adrese, - izvedēja vārds vai nosaukums un adrese, - saņēmēja vārds vai nosaukums un adrese; b) ziņas par transportu: - transporta veids, - transportlīdzekļa identifikācija; c) ziņas par precēm: - galamērķa valsts, - iepakojumu apraksts (marķējumi un numuri, skaits un veids), - preču apraksts, - bruto svars, - neto svars vai daudzums, - vērtība; d) ziņas uzliekamo izvešanas nodokļu un maksājumu novērtēšanai: - tarifa pozīcija, - izvedmuitas nodokļu un maksājumu likmes, - izvedmuitas nodokļu un maksājumu summa; e) citas ziņas: - statistikas pozīcijas numurs, kas piemērojams katram preču veidam, - atsauce uz iesniegtajiem dokumentiem (piemēram, izvešanas atļaujas, veselības vai citādu izziņu); f) vieta, datums un deklarētāja paraksts. 9. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem, kas plāno grozīt pastāvošās veidlapas vai izstrādāt jaunas preču galīgai izvešanai paredzētās deklarācijas veidlapas, pēc iespējas būtu jāizmanto pamatveidlapa šā pielikuma I papildinājumā saskaņā ar piezīmēm II papildinājumā. b) Tirdzniecības dokumenta pieņemšana administratīvas veidlapas vietā 10. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem pēc iespējas būtu jāparedz, ka preču deklarēšanu var izdarīt, nevis izmantojot oficiālu veidlapu, bet iesniedzot tirdzniecības dokumentu (piemēram, rēķinu), kurā ir vajadzīgās ziņas par precēm, ko paredzēts izvest. Piezīmes 1. Muitas dienestiem parasti pietiek ar to, ka tiek iesniegts tirdzniecības dokuments, ja par precēm, ko paredzēts izvest, nav jāmaksā izvedmuitas nodokļi un maksājumi un uz tām neattiecas iekšējo nodokļu un maksājumu atmaksājums vai atbrīvojums no tiem, un preču deklarāciju neizmanto statistikas apkopošanai. 2. Ieteikums attiecībā uz vienotu starptautiskās tirdzniecības rēķina veidlapas formu ir pieņemts Eiropas Ekonomikas komisijā (UNECE). Šī veidlapas forma aplūkojama III papildinājumā. 3. Muitas dienesti var pieņemt komerciālus dokumentus, kas izveidoti, izmantojot automātiskas datu apstrādes metodes. 11. Ieteicamā prakse Muitas dienesti, vienojoties ar pārējām iestādēm, kas ir kompetentas ārējās tirdzniecības jautājumos, gādā par to, lai visi dokumenti, kas vajadzīgi sakarā ar galīgo izvešanu, būtu vienas ārējās tirdzniecības dokumentu standarta sērijas dokumenti. Piezīme Izmantojot vienu ārējās tirdzniecības dokumentu standarta sēriju, kas pielāgota (vai ir atbilstīga) parauga veidlapai, kas izstrādāta Eiropas Ekonomikas komisijā, šiem dokumentiem kopīgo informāciju var nokopēt ar vienu ierakstu iespiestās vai tukšās veidlapās. c) Iesniedzamo eksemplāru skaits 12. Ieteicamā prakse Muitas dienestiem pēc iespējas būtu jāsamazina iesniegšanai paredzētās preču deklarācijas vai tirdzniecības dokumenta eksemplāru skaits. d) Dokumenti, kas iesniedzami kopā ar preču deklarāciju vai tirdzniecības dokumentu 13. Standarts Papildus preču deklarācijai vai tirdzniecības dokumentam, ko deklarētājam ir pienākums iesniegt, muitas dienesti prasa tikai tos dokumentus, ko uzskata par vajadzīgiem, lai varētu izdarīt darbības pārbaudi un nodrošināt to, ka tiek izpildītas prasības saistībā ar attiecīgo ierobežojumu un citu noteikumu piemērojumu. Piezīme Vajadzības gadījumā muitas dienesti var prasīt, lai tiktu uzrādīta izvešanas apliecība un fitopatologa vai citāda veselības apliecība. e) Regulāra preču deklarācijas vai tirdzniecības dokumentu iesniegšana 14. Standarts Gadījumos, kad viena un tā pati persona bieži izdara preču izvešanu, muitas dienesti saskaņā ar nosacījumiem, ko tās var noteikt, pieļauj, ka vienā preču deklarācijā vai īsā pārskatā var aptvert visus izvedumus, ko šī persona veic kādā noteiktā periodā. Piezīmes 1. Muitas dienesti var piešķirt šo iespēju ar nosacījumu, ka izvedējs kārto regulāru tirdzniecības uzskaiti un ka var veikt vajadzīgos pārbaudes pasākumus. 2. Muitas dienesti var prasīt no deklarētāja, lai tas uzrādītu pārvadājuma dokumenta vai kāda cita apliecinoša dokumenta novilkumu. 3. Muitas dienesti var pieņemt īsus pārskatus, kas izveidoti, piemērojot automātiskās datu apstrādes metodes. Preču pārbaude a) Pārbaudes apjoms 15. Standarts Muitas dienesti pārbauda preces vienīgi tad, kad uzskata, ka šī pārbaude ir vajadzīga, lai nodrošinātu atbilstību tiem normatīvo un administratīvo tiesību aktu noteikumiem, par kuru piemērojumu atbild muita. Piezīme Kad muitas dienesti pārbauda preces, parasti šajā pārbaudē vienīgi saskaita iepakojumus un pārbauda preču nosaukumus un izvedamos daudzumus. b) Preču pārbaude ārpus muitas iestādes 16. Standarts Kad muitas dienesti pārbauda preces, pēc deklarētāja pieprasījuma un nolūkiem, ko uzskata par vērā ņemamiem, tie pieļauj, ka šo pārbaudi izdara ārpus muitas iestādes; ar šo pārbaudi saistītās izmaksas var uzlikt deklarētājam. Piezīme Pārbaudi var izdarīt ieinteresētās personas teritorijā brīdī, kad preces iekrauj konteinerā vai transportlīdzeklī. c) Paraugu ņemšana, ko izdara muita 17. Standarts Kad paraugi jāņem, lai nodrošinātu valsts tiesību normu piemērošanu, paraugam ņemto preču daudzumus samazina līdz minimumam. Uzliekamo izvedmuitas nodokļu un maksājumu novērtējums un samaksa 18. Standarts Valsts likumos paredz noteikumus, kas jāievēro, formalitātes, kas jāizpilda, un iespējas sakarā ar uzliekamo izvedmuitas nodokļu un maksājumu novērtēšanu un samaksu gadījumā, kad preces tiek izvestas galīgi. Preču izvešana a) Atļauja izvest 19. Standarts Preču izvešanu atļauj, tiklīdz muita un citas kompetentās iestādes veikušas vajadzīgās pārbaudes, ar noteikumu, ka: - nav atklāts nekāds pārkāpums, - ir uzrādītas izvešanas apliecības un visi citi vajadzīgie dokumenti, un - ir samaksāti uzliekamie izvedmuitas nodokļi un maksājumi vai veikts attiecīgs pasākums, lai nodrošinātu to iekasēšanu. Piezīmes 1. Preces, ko neizved tūlīt, kad saņemta atļauja, var nodot muitas pārraudzībā līdz faktiskās izvešanas brīdim. 2. Valstis šim nolūkam var norādīt muitas ceļus, t.i., sauszemes ceļus, dzelzceļus, ūdensceļus un citus ceļus (cauruļvadus utt.), kuri jāizmanto preču izvešanai. 20. Ieteicamā prakse Preču izvešanu nevajadzētu aizkavēt sakarā ar to, ka preču deklarācija ir nepilnīga vai ka dokumentos pieļautas sīkas nepareizības, ja vien tas neskar ne valsts ieņēmumu intereses, ne svarīgu pārbaužu vai izvešanai noteiktu spēkā esošu aizliegumu vai ierobežojumu piemērošanu. b) Apliecinājums tam, ka preces nonākušas galamērķa vietā 21. Standarts Parasti muitas dienesti neprasa apliecinājumu tam, ka preces nonākušas kādā ārvalstī. Piezīmes 1. Parasti šo apliecinājumu prasa vienīgi attiecībā uz precēm, kam nav pieejams citāds apliecinājums izvešanai un par kurām var izmantot ievērojamas summas iekšējo nodokļu vai maksājumu atmaksājumu vai atbrīvojumu no tiem, un ir iemesls uzmanīt, lai preces netiktu izmantotas ļaunprātīgi, vai arī attiecībā uz dažu veidu precēm, kuras pārbauda īpaši (piemēram, ieroči un munīcija). 2. Ja vajadzīgs šāds apliecinājums, tas var būt paziņojums, ko sniedzis saņēmējs un ko apliecinājušas galamērķa valsts muitas dienesti. c) Iekšējo nodokļu vai maksājumu atmaksājums vai atbrīvojums no tiem 22. Standarts Valsts likumos paredz noteikumus, kas jāievēro, un formalitātes, kas jāizpilda attiecībā uz iekšējo nodokļu vai maksājumu atmaksāšanu vai atbrīvošanu no tiem. 23. Ieteicamā prakse Attiecībā uz precēm, kam sakarā ar to, ka tās tiek galīgi izvestas, var piemērot iekšējo nodokļu vai maksājumu atmaksāšanu vai atbrīvošanu no tiem, šis atmaksājums vai atbrīvojums būtu īstenojams iespējami drīz pēc to izvešanas. Ziņas par galīgo izvešanu 24. Standarts Muitas dienesti gādā, lai informācija par procedūru preču galīgai izvešanai būtu viegli pieejama ikvienai ieinteresētai personai. -------------------------------------------------- Pielikuma C.1 I papildinājums VEIDLAPAS FORMA attiecībā uz galīgai izvešanai paredzēto preču deklarāciju +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- Pielikuma C.1 II papildinājums Piezīmes 1. Veidlapas formas lielums ir ISO lielums A4 (210 × 297 mm jeb 8,27 × 11,69 collas). Veidlapas augšējā mala ir 10 mm, un kreisā, iesiešanai paredzētā, mala ir 20 mm. Rindstarpu pamatā ir 4,24 mm (1/6 collas), horizontālo atstarpju — 2,54 mm (1/10 collas) daudzkārtņi. Veidlapai jāatbilst Eiropas Ekonomikas komisijas (UNECE) veidlapas formai, kuras paraugs dots I papildinājumā. Minimālas novirzes, piemēram, no aiļu precīzā izmēra, vajadzības gadījumā ir pieļaujamas īpašu izdevējā valstī pastāvošu iemeslu dēļ, piemēram, nemetriskās mērvienību sistēmas pastāvēšana, vienotu valsts dokumentu sistēmu īpatnības u.tml. 2. Valstis var noteikt standartus attiecībā uz to, cik sver 1 m2 papīra un kā izmantojams gijošēts fons, lai novērstu viltojumus. 3. Standartizācija attiecas vienīgi uz izmēriem un noformējumu; norādījumi katrā veidlapas ailē norāda vienīgi to, kādām ziņām tur jāparādās. Tādējādi katra valsts var brīvi savā veidlapā aizstāt šīs norādes ar izteikumiem, ko uzskata par labāk piemērotiem, ar noteikumu, ka nemainās veidlapas formā paredzēto ziņu raksturs. 4. Bez tam iestādes savā veidlapā var izlaist tās veidlapas formas pozīcijas, kuras tām nav vajadzīgas. Tādējādi atbrīvotās vietas var izmantot administratīvām vajadzībām. 5. Papildu iestāžu paredzētas pozīcijas, kuras nav paredzētas veidlapas formā, var izvietot laukumos "brīvs izmantojums". -------------------------------------------------- Pielikuma C.1 III papildinājums VEIDLAPAS FORMA faktūrai +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- III PIELIKUMS PIELIKUMS F.6 PIELIKUMS PAR IEVEDMUITAS NODOKĻU UN MAKSĀJUMU ATMAKSĀŠANU IEVADS Var gadīties, ka laikā, kad tiek muitotas nodošanai patēriņam deklarētās preces, pats ievedējs vai muitas dienesti konstatē, ka bāze, pēc kuras aprēķināti muitas nodokļi, bijusi kļūdaina, jo īpaši kādu muitas dienestu, deklarētāja vai citas personas (piem., nosūtītāja) pieļautas kļūdas dēļ, un ka šā iemesla dēļ uzliktie vai uzliekamie ievedmuitas nodokļi vai maksājumi pārsniedz pareizi uzliekamās summas. Var gadīties arī tā, ka preces negadījuma vai nepārvaramas varas dēļ ir sabojātas, gājušas bojā vai neatgriezeniski zudušas, jo īpaši pirms izlaišanas nodošanai patēriņam; arī šajā gadījumā uzliktos ievedmuitas nodokļus un maksājumus taisnības labad var pilnīgi vai daļēji atmaksāt. Pēc faktu pārbaudes ieinteresētajai personai jābūt iespējai panākt pārmaksāto ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksājumu vai, ja tā maksājumu vēl nav veikusi, to nodokļu un maksājumu atlaišanu, kuri pārsniedz faktiski uzliekamo summu. Ir svarīgi, lai tad, kad pārmaksājums radies muitas dienestu pieļautas kļūdas dēļ vai tādu apstākļu dēļ, kuri nav atkarīgi ne no ievedēja, ne citu ieinteresēto personu gribas, atmaksāšanu izdarītu iespējami drīz un ar minimālām formalitātēm. Tomēr dažos gadījumos var būt vajadzība uz atmaksāšanu attiecināt dažus nosacījumus vai īpašus drošības pasākumus pret krāpšanu vai ļaunprātīgu izmantošanu. Šā pielikuma noteikumi neattiecas uz atmaksājumiem, kas izdarīti saskaņā ar nodokļu atmaksas procedūru, un uz tādu iemaksu atmaksājumam, kas pieņemti ievedmuitas nodokļu un maksājumu maksājuma nodrošinājumam. Definīcijas Šajā pielikumā: a) "ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksājums" ir tādu ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksājums pilnīgi vai daļēji, kuri samaksāti par nodošanai patēriņam deklarētām precēm, un šādu nodokļu un maksājumu atlaišana pilnīgi vai daļēji gadījumā, kad maksājums nav izdarīts; b) "ievedmuitas nodokļi un maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi maksājumi, maksa vai cita atlīdzība, ko iekasē, vai nu ievedot preces, vai saistībā ar preču ievešanu, neieskaitot maksu un atlīdzību, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas; c) "izlaišana" ir darbība, ar kuru muitošanai pakļautās preces muita atļauj nodot attiecīgo personu rīcībā; e) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz ko citu. Princips 1. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu regulē šā pielikuma noteikumi. Darbības joma 2. Standarts Valsts likumos paredz gadījumus un apstākļus, kādos tad, kad ievedmuitas nodokļi un maksājumi samaksāti vai novērtēti maksājuma veikšanas nolūkā un kad to summa pārsniedz likumīgi iekasējamo summu, izdarāma ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšana. Piezīme Saskaņā ar citiem noteikumiem atmaksātu vai atmaksājamu ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu neizdara. Gadījumi, kad jāizdara ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšana Kļūdas novērtējumā 3. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu izdara, ja konstatēts, ka pārmaksājums radies, novērtējot šos nodokļus un maksājumus. Preces, kuru vērtība ir zemāka par deklarēto vērtību 4. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu izdara, ja konstatēts, ka ievedmuitas nodokļi un maksājumi novērtēti, pamatojoties uz vērtību, kas ir augstāka nekā muitas vērtība, ar noteikumu, ka faktus konstatē atbilstoši muitas dienestu prasībām. Nepareiza tarifa klasifikācija 5. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu izdara, ja konstatēts pārmaksājums deklarēto preču nepareizas tarifa klasifikācijas dēļ, ar noteikumu, ka faktus konstatē atbilstoši muitas dienestu prasībām. Bojātas, iznīcinātas vai zaudētas preces 6. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu izdara attiecībā uz precēm, kas ir sabojātas, gājušas bojā vai neatgriezeniski zaudētas negadījuma vai nepārvaramas varas dēļ pirms preču izlaišanas, ar noteikumu, ka fakti pienācīgi konstatēti muitas dienestiem pieņemamā veidā. 7. Standarts Ja preces, kam paredzēts pilnīgs vai daļējs atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un maksājumiem sakarā ar īpašu izmantojumu, kam tās paredzētas, ir sabojātas, gājušas bojā vai neatgriezeniski zaudētas negadījuma vai nepārvaramas varas dēļ pēc to izlaišanas brīvai apgrozībai, ievedmuitas nodokļu un maksājumu summu, uz ko attiecībā noteikts atbrīvojums, atlaiž ar noteikumu, ka to, ka šīs preces ir sabojātas, gājušas bojā vai zaudētas, pienācīgi konstatē muitas dienestiem pieņemamā veidā. Piezīme Paliekas no precēm, kas paredzētas 6. un 7. standartā, var a) nodot patēriņam tādā pašā stāvoklī, it kā tās tā būtu ievestas; b) izvest atpakaļ; c) bez kādām izmaksām nodot par labu valstij vai d) muitas uzraudzībā padarīt komerciāli bezvērtīgas, neradot izdevumus ieņēmumu dienestam, atbilstīgi muitas dienestu lēmumam. Preces, kas neatbilst apstiprinātajām pazīmēm 8. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu izdara attiecībā uz ievestām precēm, kuras ievešanas brīdī atzītas par bojātām vai par tādām, kas citādi neatbilst apstiprinātajām pazīmēm, un kuras laikus izvestas atpakaļ ar nolūku tās nogādāt atpakaļ ārvalstu piegādātājam vai citai piegādātāja izraudzītai personai, ievešanas valstī neveicot ne apstrādi, ne labošanu, ne arī izmantojot tās. Preču izmantojums neliedz izdarīt atmaksājumu, ja tas bija vajadzīgs, lai atklātu bojājumus vai citus apstākļus, kuru dēļ preces izvestas atpakaļ. Alternatīva preču atkalizvešanai ir atteikšanās no precēm par labu valstij vai iznīcināšana muitas uzraudzībā, vai padarīšana par komerciāli bezvērtīgām saskaņā ar muitas dienestu lēmumu. Šāda nodošana vai iznīcināšana nedrīkst radīt izmaksas ieņēmumu dienestam. Piezīme Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu attiecībā uz šā standarta pirmajā teikumā paredzētajām precēm var noteikt, ievērojot 4. un 5. standartu, ja šādas preces netiek izvestas atpakaļ. Iztrūkumi 9. Standarts Ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu izdara attiecībā uz precēm, kas deklarētas kā kāda sūtījuma daļa, ja atbilstoši muitas dienestu prasībām konstatēts, ka šīs preces īstenībā nav ievestas muitas teritorijā. Muitas režīma maiņa 10. Ieteicamā prakse Ja muitas dienesti pieļauj, ka nodošanai patēriņam deklarētas preces pakļauj citam muitas režīmam, varbūtēja pārmaksājuma gadījumā ievedmuitas nodokļi un maksājumi būtu jāatmaksā. Atmaksāšanas procedūra 11. Standarts Procedūrai, kas noteikta, lai pieprasītu ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu, jābūt pēc iespējas vienkāršai. Piezīme Atmaksāšanas procedūru var sākt vai nu pēc ieinteresētās personas pieprasījuma, vai pēc muitas iniciatīvas. 12. Standarts Lēmumu par atmaksāšanas prasījumu pieņem un attiecīgajai personai rakstveidā dara zināmu bez nepamatotas kavēšanās, un pārmaksājuma atmaksāšanu izdara iespējami drīz pēc tam, kad prasījums pārbaudīts. 13. Standarts Gadījumā, kad muitas dienesti konstatējušas, ka pārmaksa notikusi tādas kļūdas dēļ, ko pieļāvusi muita, novērtējot ievedmuitas nodokļus un maksājumus, atmaksāšanu izdara prioritāri. Laika ierobežojums 14. Ieteicamā prakse Ja noteikti termiņi, kuri jāievēro, lai ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanas prasījumus varētu pieņemt, šādiem termiņiem ir jābūt pietiekamiem, lai ņemtu vērā dažādus to gadījumu apstākļus, kad var noteikt šo nodokļu un maksājumu atmaksāšanu. Ziņas par atmaksāšanu 15. Standarts Muitas dienesti gādā par to, lai visa vajadzīgā informācija attiecībā uz noteikumiem par ievedmuitas nodokļu un maksājumu atmaksāšanu būtu bez grūtībām pieejama katrai ieinteresētajai personai. --------------------------------------------------