ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Oficiālais Vēstnesis L 097 , 11/04/1989 Lpp. 0047 - 0047

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 3 Lpp. 0162

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 3 Lpp. 0162



Padomes Lēmums (1989. gada 5. aprīlis), ar ko groza Lēmumu 78/774/EEK par dažu trešo valstu darbībām jūras kravu pārvadājumu jomā (89/242/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 84. panta 2. punktu, ņemot vērā Komisijas iesniegto lēmuma projektu [1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3], tā kā ar Lēmumu 78/774/EEK [4] paredz informācijas sistēmas pamatu attiecībā uz dažu trešo valstu darbībām jūras kravu pārvadājumu jomā; tā kā minētā lēmuma 2. pantā ir paredzēts, ka lēmumi par informācijas sistēmas īstenošanu attiecībā uz trešo valstu flotēm jāpieņem vienprātīgi; tā kā šī procedūra ir jāgroza, ņemot vērā pārskatīto Līguma 84. panta 2. punktu, kurā paredzēts, ka lēmumu pieņemšana notiek ar kvalificētu balsu vairākumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants "1. Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem lēmumu par to, attiecībā uz kurām trešo valstu flotēm kopīgi piemēro informācijas sistēmu." 2. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Luksemburgā, 1989. gada 5. aprīlī Padomes vārdā — priekšsēdētājs M. Chaves Gonzalez [1] OV C 28, 3.2.1989., 10. lpp. [2] OV C 69, 20.3.1989. [3] OV C 71, 20.3.1989., 25. lpp. [4] OV L 258, 21.9.1978., 35. lpp. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 162 , 18/06/1986 Lpp. 0033 - 0033

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 11 Lpp. 0261

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 11 Lpp. 0261



Padomes lēmums (1986. gada 9. jūnijs) par Kopienas pievienošanos Starptautiskajai konvencijai par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā, kas grozīta ar Protokolu, kurš pievienots Nobeiguma aktam, ko 1984. gada 10. jūlijā Parīzē ir parakstījuši minētās konvencijas pušu pilnvarotie (86/238/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2], tā kā ir vajadzība pēc starptautiskiem noteikumiem tālu migrējošo sugu pārvaldībai un saglabāšanai Atlantijas okeānā un tam blakusesošajās jūrās; tā kā šajā sakarā 1966. gada 14. maijā ir parakstīta un 1969. gada 21. martā ir stājusies spēkā Starptautiskā konvencija par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā; tā kā 1984. gada 10. jūlijā pilnvaroto konferences beigās Starptautiskās konvencijas par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā puses ir parakstījušas Nobeiguma aktu, kuram ir pievienots Protokols, ar ko groza minēto konvenciju, lai Kopiena varētu tai pievienoties; tā kā visām Konvencijas līgumslēdzējām pusēm Protokols ir jāapstiprina, jāratificē vai jāakceptē; tā kā Protokols stāsies spēkā trīsdesmitajā dienā pēc tam, kad ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ģenerāldirektoram būs deponēts pēdējais apstiprināšanas, ratifikācijas vai akceptēšanas dokuments; tā kā Kopienai ir jāpievienojas Konvencijai, lai tā būtu šīs konvencijas līgumslēdzēja puse no Protokola spēkā stāšanās dienas, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo apstiprina Eiropas Ekonomikas kopienas pievienošanos Starptautiskajai konvencijai par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā, kas grozīta ar Protokolu, kurš pievienots Nobeiguma aktam, ko 1984. gada 10. jūlijā Parīzē ir parakstījuši minētās konvencijas pušu pilnvarotie. Konvencijas, Nobeiguma akta un tam pievienotā Protokola teksti ir pievienoti šim lēmumam. 2. pants Padomes priekšsēdētājs deponē pievienošanās dokumentu ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ģenerāldirektoram saskaņā ar Konvencijas XIV panta 2. un 4. punktu [3]. Luksemburgā, 1986. gada 9. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs G.M.V. van Aardenne [1] OV C 349, 31.12.1985., 1. lpp. [2] OV C 68, 24.3.1986., 166. lpp. [3] Konvencijas spēkā stāšanās datumu attiecībā uz Kopienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 025 , 31/01/1978 Lpp. 0058 - 0058

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 20 Lpp. 0036



Komisijas Lēmums (1977. gada 23. decembris) par atsevišķiem sīki izstrādātiem Direktīvas 64/432/EEK noteikumiem attiecībā uz mutes un nagu sērgu (78/78/EEK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu 64/432/EEK par veterinārsanitārajām problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 77/98/EKK [2], un īpaši tās 4.b panta pirmo un pēdējo daļu, tā kā, lai neizjauktu dažās dalībvalstīs jau sasniegto veselības līmeni, ar 4.b pantu uz laiku, kas jānosaka ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas procedūru, atļauj ieviest īpašus veselības nosacījumus dzīvnieku ievešanai to dalībvalstu teritorijā, kur ir noteikti apstākļi un kur to teritorijā jo īpaši nav atļauti vakcinēti dzīvnieki; tā kā dzīvniekiem, kas dzimuši pēc šī laika posma sākuma, ciktāl tas attiecas uz mutes un nagu sērgu, ir maksimālās garantijas, jo īpaši dalībvalstīm, kuras šīs slimības nav un kuras neatļauj vakcināciju veikt to teritorijā; tā kā iepriekš minētajā laika posmā jāsniedz pietiekamas veselības garantijas; tā kā vienu gadu varētu uzskatīt par pietiekami ilgu laika posmu; tā kā šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Direktīvas 64/432/EEK 4.b panta pirmajā daļā noteiktais laika posms, kurā dalībvalstis to teritorijā vairs oficiāli neatļauj veikt vakcināciju pret mutes un nagu sērgu, ir viens gads. 2. pants Dzīvniekus, kas dzimuši pēc 1. pantā minētā laika posma, var realizēt Kopienā, ievērojot minētās direktīvas 4.b panta A daļas 1. punktā paredzētos nosacījumus. 3. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 1977. gada 23. decembrī Komisijas vārdā — priekšsēdētāja vietnieks Finn Gundelach [1] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. [2] OV L 26, 31.1.1977., 81. lpp. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 295 , 18/11/1977 Lpp. 0007 - 0007

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 2 Sējums 2 Lpp. 0088

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0194

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 2 Sējums 2 Lpp. 0088

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0159

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0159



Padomes lēmums (1977. gada 28. oktobris) par Eiropas Līguma par apmaiņu ar reaģentiem audu grupu noteikšanai un tā papildprotokola noslēgšanu (77/715/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā Eiropas Līguma par apmaiņu ar reaģentiem audu grupu noteikšanai, kas izstrādāts pēc Eiropas Padomes iniciatīvas, 5. panta 1. punktā ir noteikts, ka līgumslēdzējām pusēm jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai reaģentus audu grupu noteikšanai, kurus to rīcībā nodevušas pārējās līgumslēdzējas puses, atbrīvotu no ievedmuitas; tā kā autonomas vai līgtas atkāpes no kopējā muitas tarifa ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē; tā kā papildprotokola, kas ļauj Eiropas Ekonomikas kopienai kļūt par minētā līguma līgumslēdzēju pusi, pievienošana šim līgumam ļauj Kopienai šo kompetenci izmantot; tā kā tādēļ ir jānoslēdz līgums un tā papildprotokols, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Eiropas Līgums par apmaiņu ar reaģentiem audu grupu noteikšanai un tā papildprotokols. Līguma un papildprotokola teksts ir pievienots šim lēmumam. 2. pants Ar šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personas, kam ir tiesības parakstīt līgumu un papildprotokolu, un piešķirt tām vajadzīgās pilnvaras, lai līgums un papildprotokols kļūtu saistošs Kopienai. Luksemburgā, 1977. gada 28. oktobrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs G. Spitaels --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 190 , 23/07/1975 Lpp. 0035 - 0035

Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 6 Lpp. 0091

Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 11 Sējums 7 Lpp. 0243

Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 6 Lpp. 0091

Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 8 Lpp. 0174

Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 8 Lpp. 0174



Padomes lēmums (1975. gada 15. jūlijs), ar ko tiek noslēgta vienošanās starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Indijas Republiku par niedru cukuru (75/456/EEK) EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 113. pantu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu, tā kā 3. protokols par ĀKK cukuru ietilpst ĀKK un EEK Lomes konvencijā, kas tika parakstīta 1975. gada 25. februārī; tā kā, kamēr konvencija nav stājusies spēkā, Kopiena un protokolā nosauktās ĀKK valstis ar 1975. gada 18. februārī vēstuļu apmaiņas ceļā noslēgtajiem līgumiem vienojušas par to, ka no tās pašas dienas tiks piemēroti iepriekš minētā protokola noteikumi; tā kā Kopīgajā deklarācijā, kur izteikta vēlme izveidot tirdzniecības attiecības ar Ceilonu, Indiju, Pakistānu, Malaiziju un Singapūru [1], kas ir pievienota Pievienošanās līguma nobeiguma aktam, norādīts, ka jautājumu par Indijas cukura izvedumiem uz Kopienu pēc tam, kad 1974. gada 31. decembrī spēku zaudēs Sadraudzības nolīgums par cukuru, ir jārisina Kopienai, jo īpaši ņemot vērā noteikumus, kas varētu tikt pieņemti attiecībā uz cukura ievedumiem no neatkarīgajām sadraudzības valstīm, kuras ir uzskaitītas 22. protokolā par Eiropas Ekonomiskās kopienas attiecībām ar Asociētajām Āfrikas valstīm un Madagaskaru, kā arī ar neatkarīgajām jaunattīstības sadraudzības valstīm, kuras atrodas Āfrikā, Indijas okeānā, Klusajā okeānā un Karību jūrā; tā kā saskaņā ar šo deklarāciju ir jānoslēdz vienošanās par niedru cukuru starp Eiropas Ekonomisko kopienu un Indijas Republiku, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU. 1. pants Ar šo Kopienas vārdā tiek noslēgta vienošanās starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Indijas Republiku par niedru cukuru. Vienošanās teksts ir pievienots šim lēmumam. 2. pants Padomes priekšsēdētāju ar šo pilnvaro iecelt personu, kam ir tiesības parakstīt šo vienošanos, un piešķirt tai vajadzīgās pilnvaras Kopienas saistību apstiprināšanai. Briselē, 1975. gada 15. jūlijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs M. Rumor [1] OV L 73, 27.3.1972., 195. lpp. --------------------------------------------------
(122)

Lai nostiprinātu uzraudzības pilnvaras un pasākumus, kas palīdz nodrošināt reālu atbilstību prasībām, šajā direktīvā būtu jāparedz minimāls to uzraudzības pasākumu un līdzekļu saraksts, ar kuriem kompetentās iestādes var uzraudzīt būtiskās un svarīgās vienības. Turklāt šajā direktīvā būtu jānosaka uzraudzības režīma nošķīrums starp būtiskajām un svarīgajām vienībām, lai nodrošinātu taisnīgu pienākumu līdzsvaru minētajām vienībām un kompetentajām iestādēm. Tādēļ būtiskajām vienībām būtu jāpiemēro visaptverošs ex ante un ex post uzraudzības režīms, savukārt svarīgajām vienībām būtu jāpiemēro viegls un tikai ex post uzraudzības režīms. Tāpēc svarīgajām vienībām nebūtu jāpiemēro prasība sistemātiski dokumentēt atbilstību kiberdrošības risku pārvaldības pasākumiem, savukārt kompetentajām iestādēm būtu jāīsteno reaģējoša ex post pieeja uzraudzībai, tādēļ tām nevajadzētu būt vispārējam pienākumam uzraudzīt minētās vienības. Svarīgo vienību ex post uzraudzību var izraisīt pierādījumi, norādes vai informācija, kas darīta zināma kompetentajām iestādēm un ko šīs iestādes uzskata par tādu, kas liecina par šīs direktīvas iespējamiem pārkāpumiem. Piemēram, tie varētu būt tādi pierādījumi, norādes vai informācija, ko kompetentajām iestādēm sniedz citas iestādes, vienības, iedzīvotāji, mediji vai citi avoti, publiski pieejama informācija vai kas varētu izrietēt no citām darbībām, kuras kompetentās iestādes veic, pildot savus uzdevumus.
(7)

Autoceļu transporta nodokļu līmenis Savienībā joprojām ievērojami atšķiras. Tādēļ daži ierobežojumi, kas netieši ietekmē arī transportlīdzekļu nomas pakalpojumu sniegšanas brīvību, joprojām ir pamatoti ar mērķi novērst fiskālus traucējumus. Tādēļ dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai ierobežot laikposmu, kurā to attiecīgajās teritorijās iedibināti uzņēmumi var izmantot nomātu transportlīdzekli, kas reģistrēts vai laists ekspluatācijā citā dalībvalstī. Ņemot vērā to, ka ar šo direktīvu nesaskaņo valstu transportlīdzekļu nodokļus un ka transportlīdzekļu reģistrācijas noteikumi ir saistīti ar transportlīdzekļu nodokļiem, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai pieprasīt nomātā transportlīdzekļa reģistrāciju ar noteikumu, ka transportlīdzekli ir atļauts ekspluatēt vismaz 30 dienas, pirms kļūst piemērojama šāda prasība. Dalībvalstīm vajadzētu būt arī atļautam ierobežot šādu transportlīdzekļu skaitu, ko var nomāt to attiecīgajās teritorijās iedibināts uzņēmums. Šim ierobežojumam nevajadzētu būt zemākam par noteiktu daļu no uzņēmuma rīcībā esošo transportlīdzekļu skaita, ko aprēķina, neskaitot transportlīdzekļus, kas nomāti citā dalībvalstī un nav reģistrēti uzņēmuma iedibinājuma dalībvalstī.
a)

saistībā ar akcīzes preču novirzīšanu no atliktās nodokļa maksāšanas režīma, kā minēts 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā: i) apstiprināts noliktavas turētājs, reģistrēts saņēmējs vai jebkura cita persona, kas novirza akcīzes preces no atliktās nodokļa maksāšanas režīma vai kuras uzdevumā tā to dara, vai, ja notiek nelikumīga novirzīšana no akcīzes preču noliktavas, jebkura cita šajā novirzīšanā iesaistīta persona; ii) ja ir izdarīts pārkāpums, pārvietojot akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, kā noteikts 9. panta 1., 2. un 4. punktā: apstiprināts noliktavas turētājs, reģistrēts nosūtītājs vai jebkura cita persona, kas sniedza maksājuma nodrošinājumu saskaņā ar 17. panta 1. un 3. punktu; vai jebkura persona, kas piedalījās nelikumīgā novirzīšanā un kura zināja vai kurai pamatoti būtu jāzina par to, ka novirzīšana bija nelikumīga;
(7)

Sešvērtīgo hromu (Cr(VI)) izmanto par pretkorozijas aģentu absorbcijas ledusskapju dzesēšanas sistēmās no oglekļa tērauda Ar to pārklāj tērauda cauruļu iekšējo virsmu, lai pasargātu tās no dzesēšanas šķīduma, kas satur korozīvu amonjaku.
(15)

Šī direktīva būtu jāpiemēro preču, tostarp tādu, kurām ir digitāli elementi, pārdošanas līgumiem gadījumos, kad precēs ietvertā vai ar tām savstarpēji saistītā digitālā satura vai digitālā pakalpojuma neesamības dēļ preces nevarētu pildīt savas funkcijas un kad šāds digitāls saturs vai digitāls pakalpojums tiek nodrošināts kopā ar precēm saskaņā ar šo preču pārdošanas līgumu. Tam, vai precēs iekļautā vai ar tām savstarpēji saistītā digitālā satura vai digitālā pakalpojuma piegāde ir iekļauta ar pārdevēju slēdzamajā pārdošanas līgumā, vajadzētu būt atkarīgam no šā līguma satura. Iepriekš minētajam būtu jāietver tāds precēs iekļauts vai ar tām savstarpēji saistīts digitāls saturs vai digitāli pakalpojumi, kuru piegāde ir skaidri prasīta līgumā. Tam būtu jāietver arī pārdošanas līgumi, kurus var uzskatīt par tādiem, kas aptver specifiska digitāla satura piegādi vai specifiska digitāla pakalpojuma sniegšanu, tāpēc, ka tie parasti ir ietverti tāda paša veida precēs un patērētājs tos varētu pamatoti sagaidīt, ņemot vērā preču veidu un jebkādu publisku paziņojumu, kuru sniedzis pārdevējs vai citas personas iepriekšējos darījumu ķēdes posmos, tostarp ražotājs, vai kurš sniegts pārdevēja vai šādu citu personu vārdā. Ja, piemēram, viedtelevizors tiktu reklamēts kā tāds, kuram ir īpaša videolietotne, tad minētā videolietotne būtu uzskatāma par daļu no pārdošanas līguma. Tas būtu jāpiemēro neatkarīgi no tā, vai digitālais saturs vai digitālais pakalpojums ir iepriekš uzstādīts pašā precē vai arī tas pēc tam ir lejupielādējams citā ierīcē un ir tikai savstarpēji saistīts ar konkrēto preci. Tā, piemēram, viedtālrunim varētu būt pievienota standartizēta iepriekš uzstādīta lietojumprogramma, ko nodrošina saskaņā ar pārdošanas līgumu, piemēram, modinātājpulksteņa lietojumprogramma vai fotoaparāta lietojumprogramma. Vēl viens iespējamais piemērs ir viedpulkstenis. Šādā gadījumā pats pulkstenis būtu uzskatāms par preci, kam ir digitāli elementi un kas var pildīt savas funkcijas tikai ar lietotnes palīdzību, kura tiek nodrošināta saskaņā ar pārdošanas līgumu, bet kura patērētājam ir jālejupielādē viedtālrunī; lietotne tad būtu ar preci savstarpēji saistītais digitālais elements. Tas būtu jāpiemēro arī gadījumos, kad precē ietverto vai ar to savstarpēji saistīto digitālo saturu vai digitālo pakalpojumu piegādā nevis pats pārdevējs, bet trešā persona saskaņā ar pārdošanas līgumu. Lai novērstu nenoteiktību gan pārdevējiem, gan patērētājiem, gadījumos, kad rodas šaubas par to, vai digitālais saturs vai digitālais pakalpojums ir iekļauts pārdošanas līgumā, būtu piemērojami šīs direktīvas noteikumi. Turklāt pārdevēja un patērētāja divpusēju līgumisku attiecību, kas paredz arī precē ietvertā vai ar to savstarpēji saistītā digitālā satura vai digitālā pakalpojuma piegādi, noteikšanu nevajadzētu ietekmēt vienkārši tam, ka patērētājam ir jāpiekrīt licences līgumam ar trešo personu, lai tam tiktu nodrošināts digitālais saturs vai digitālais pakalpojums.
(19)

Lai būtu pamudinājums aprūpes pienākumus vienlīdzīgāk dalīt starp sievietēm un vīriešiem un lai radītu apstākļus, kuros jau agri veidojas saikne starp tēvu un bērniem, būtu jāievieš tiesības tēvam vai – ja un ciktāl to atzīst valsts tiesību akti – līdzvērtīgam otram vecākam uz paternitātes atvaļinājumu. Šāds paternitātes atvaļinājums būtu jāņem ap bērna dzimšanas laiku un būtu skaidri jāsaista ar bērna piedzimšanu un aprūpes sniegšanu. Dalībvalstis var arī piešķirt paternitātes atvaļinājumu, ja bērns piedzimis nedzīvs. Dalībvalstu ziņā ir noteikt, vai atļaut daļu no paternitātes atvaļinājuma ņemt pirms bērna piedzimšanas vai pieprasīt to pilnībā izņemt pēc tam, termiņu, kurā būtu jāņem paternitātes atvaļinājums, un vai un ar kādiem nosacījumiem ļaut paternitātes atvaļinājumu ņemt uz nepilnu laiku, mijot atvaļinājuma un darba laiku, piemēram, uz vairākām secīgām dienām, starp kurām ir darba periods, vai citos elastīgos veidos. Dalībvalstis var precizēt, vai paternitātes atvaļinājumu izsaka darba dienās, nedēļās vai citās laika vienībās, ņemot vērā to, ka 10 darba dienas atbilst divām kalendārajām nedēļām. Lai ņemtu vērā atšķirības starp dalībvalstīm, tiesības uz paternitātes atvaļinājumu būtu jāpiešķir neatkarīgi no valsts tiesību aktos definētā ģimenes stāvokļa vai civilstāvokļa.
13)

direktīvas 369.g panta 1., 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem: “1. PVN deklarācijā norāda PVN identifikācijas numuru, kas minēts 369.d pantā, un par katru patēriņa dalībvalsti, kurā maksājams PVN, norāda kopējo vērtību bez PVN, piemērojamās PVN likmes, kopējo summu atbilstīgi katrai PVN likmei un kopējo maksājamo PVN par šādām taksācijas periodā veiktām piegādēm, uz kurām attiecas šis īpašais režīms: a) preču tālpārdošana Kopienas iekšienē; b) preču piegāde saskaņā ar 14.a panta 2. punktu, ja preču nosūtīšana vai transportēšana sākas un beidzas vienā un tajā pašā dalībvalstī; c) pakalpojumu sniegšana. PVN deklarācijā iekļauj arī labojumus attiecībā uz iepriekšējiem taksācijas periodiem, kā paredzēts šā panta 4. punktā. 2. Ja preces nosūta vai transportē no dalībvalstīm, kas nav identifikācijas dalībvalsts, tad PVN deklarācijā par katru dalībvalsti, no kuras šādas preces nosūta vai transportē, iekļauj arī kopējo vērtību bez PVN, piemērojamās PVN likmes, kopējo summu atbilstīgi katrai PVN likmei un kopējo maksājamo PVN par šādām piegādēm, uz kurām attiecas šis īpašais režīms: a) preču tālpārdošana Kopienas iekšienē, kas nav tā preču tālpārdošana Kopienas iekšienē, ko veic nodokļa maksātājs saskaņā ar 14.a panta 2. punktu; b) preču tālpārdošana un preču piegāde Kopienas iekšienē, ko veic nodokļa maksātājs saskaņā ar 14.a panta 2. punktu, ja šo preču nosūtīšana vai transportēšana sākas un beidzas vienā un tajā pašā dalībvalstī. Attiecībā uz a) apakšpunktā minētajām piegādēm PVN deklarācijā ietver arī individuālo PVN identifikācijas numuru vai nodokļa maksātāja numuru, ko piešķīrusi katra dalībvalsts, no kuras šādas preces nosūta vai transportē. Attiecībā uz b) apakšpunktā minētajām piegādēm PVN deklarācijā ietver arī individuālo PVN identifikācijas numuru vai nodokļa maksātāja numuru, ko piešķīrusi katra dalībvalsts, no kuras šādas preces nosūta vai transportē, ja tāds ir. PVN deklarācijā iekļauj šajā punktā minēto informāciju, kas sadalīta pa patēriņa dalībvalstīm. 3. Ja nodokļa maksātājam, kurš sniedz pakalpojumus, uz kuriem attiecas šis īpašais režīms, ir viena vai vairākas pastāvīgas iestādes dalībvalstī, kas nav identifikācijas dalībvalsts, no kuras sniedz pakalpojumus, PVN deklarācijā iekļauj arī kopējo vērtību bez PVN, piemērojamās PVN likmes, kopējo summu atbilstīgi katrai PVN likmei un kopējo maksājamo PVN par šādām piegādēm attiecībā uz katru dalībvalsti, kurā nodokļa maksātājam ir pastāvīga iestāde, līdz ar individuālo PVN identifikācijas numuru vai šīs iestādes nodokļa maksātāja numuru, dalījumā pa patēriņa dalībvalstīm.”;
(17)

Ņemot vērā izdarītāju un noziedzīgās darbībās iegūtu līdzekļu mobilitāti, kā arī kompleksās pārrobežu izmeklēšanas, kas ir nepieciešamas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanai, visām dalībvalstīm būtu jānosaka sava jurisdikcija, lai kompetentajām iestādēm ļautu šādas darbības izmeklēt un sākt kriminālvajāšanu. Dalībvalstīm ar to būtu jānodrošina, ka to jurisdikcijā ir gadījumi, kad nodarījums ar informācijas un komunikāciju tehnoloģiju palīdzību veikts no to teritorijas, neatkarīgi no tā, vai šādu tehnoloģiju izcelsme ir to teritorija.