(7)

Ogļūdeņražu izpētes un ieguves operācijām ar lielpatēriņa hidropārrāvumu metodi piemērojami gan Savienības vispārīgie, gan vides tiesību akti. Padomes Direktīva 89/391/EEK (2) par darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību paredz pasākumus, lai sekmētu darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzības uzlabojumus darbā; Padomes Direktīva 92/91/EEK (3) par minerālu ieguvi urbumos paredz drošības un veselības aizsardzības prasību minimumu darba ņēmējiem, kuri strādā minerālu ieguves rūpniecības nozarēs, kur izmanto urbšanu; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/22/EK (4) par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei paredz, ka atļaujas piešķir bez diskriminācijas; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/60/EK (5), ar ko izveido ūdens resursu politikas sistēmu, paredz, ka ir jāsaņem atļauja ūdens ieguvei, un aizliedz piesārņotājus tieši novadīt pazemes ūdeņos; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/42/EK (6), ar ko paredz noteikumus par stratēģisku vides novērtējumu, nosaka, ka ir jānovērtē plāni un programmas tādās jomās kā enerģētika, rūpniecība, atkritumu apsaimniekošana, ūdeņu apsaimniekošana, transports un zemes izmantojums; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/35/EK (7) par atbildību vides jomā attiecas uz profesionālo darbību, kas ietver tādas darbības kā atkritumu apsaimniekošana un ūdens ieguve; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/21/EK (8) par ieguves rūpniecības atkritumu apsaimniekošanu reglamentē to virszemes un apakšzemes atkritumu apsaimniekošanu, kas radušies no ogļūdeņražu izpētes un ieguves ar lielpatēriņa hidropārrāvumu metodi; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/118/EK (9) par gruntsūdeņiem uzliek dalībvalstīm pienākumu ieviest pasākumus, kas nepieļauj vai ierobežo piesārņotāju nonākšanu pazemes ūdeņos; Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (10) par ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 528/2012 (11) par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu attiecas uz tādu ķīmisku vielu un biocīdu lietošanu, ko var izmantot hidropārraušanā; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (12) par atkritumiem paredz nosacījumus, kas piemērojami to šķidrumu atkārtotai izmantošanai, kas nonāk virszemē pēc tam, kad izmantoti lielpatēriņa hidropārraušanas un ieguves laikā; Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 525/2013 (13) par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārraudzībai un ziņošanai un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums 406/2009/EK (14) par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcefekta gāzu samazināšanai līdz 2020. gadam attiecas uz difūzajām metāna emisijām; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (15) par rūpnieciskajām emisijām attiecas uz iekārtām, kurās notiek minētās direktīvas I pielikumā minētās darbības; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES (16), ar ko paredz noteikumus par ietekmes uz vidi novērtējumu, nosaka, ka par projektiem, kas ietver naftas un dabasgāzes ieguvi komerciāliem mērķiem, ja iegūtais naftas daudzums pārsniedz 500 t dienā un iegūtais gāzes daudzums pārsniedz 500 000 m3 dienā, jāveic ietekmes uz vidi novērtējums, bet par dziļurbumu projektiem un naftas un gāzes ieguves virszemes iekārtām – katra gadījuma pārbaudes; Padomes Direktīva 96/82/EK (17) par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas, un – no 2015. gada 1. jūnija – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/18/ES (18) nosaka, ka tādu uzņēmumu operatoriem, kuros atrodas bīstamas vielas tādās koncentrācijas, kas pārsniedz minēto direktīvu I pielikumā noteiktos ierobežojumus, jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu lielas avārijas un ierobežotu to sekas attiecībā uz cilvēka veselību un vidi. Tas cita starpā attiecas uz ķīmiskas un termiskas apstrādes operācijām un attiecīgo glabāšanu saistībā ar minerālu ieguvi raktuvēs un karjeros un pazemes gāzes glabātavām uz sauszemes.