ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

Pēc neplānota pārpalikuma 2004. gadā, kas rāda, ka ieņēmumi, arī tie, kas radušies vienreizīgu faktoru un dažu budžetā paredzētu izdevumu samazinājuma dēļ, bijuši lielāki par plānotajiem, atjauninājuma stratēģijā, sākot no 2005. gada, paredzēts mazs un visumā stabils deficīts. Programmas īstenošanas laikā gan izdevumu, gan ienākumu koeficientam ir tendence samazināties, lai arī izdevumi 2005. gadā nesenu budžeta pasākumu dēļ palielināsies. Reizē notiek svarīga valsts investīciju programmas īstenošana, un tālab kopējā valsts investīciju likme programmas īstenošanas laikā vidēji ir mazliet zem 4 % no IKP (tā līdzinās apjomam, mazliet mazākam par 5 % no NKP). Ja cikla lēsto ietekmei koriģē, izmantojot parasto metodiku, cikliski koriģētā bilance visā laikā, uz ko attiecas plānošana, ir ar pārpalikumu, neņemot vērā mazu deficītu 2005. gadā. Tomēr ir jāņem vērā, ka Īrijas ekonomikas īpatnību dēļ budžeta rezultātu starpības un tādēļ arī cikliski koriģēto bilanču aplēsēm piemīt neparasti liela nenoteiktība. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu, pašreizējā atjauninājumā paredzēta spēcīgāka valsts budžeta bilance labvēlīgāka makroekonomiskā scenārija apstākļos.
(12)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (10) Padome ieteica Dānijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Dānijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Pamatojoties uz Eurostat validētajiem datiem 2021. gadā Dānijas vispārējās valdības budžeta bilance uzlabojās no deficīta 0,2 % apmērā no IKP 2020. gadā līdz pārpalikumam 2,3 % apmērā no IKP 2021. gadā, ko sekmēja vienreizēji nodokļu ieņēmumi. Dānijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs palielinājās no 2,6 % no IKP 2020. gadā līdz 4,0 % no IKP. Dānijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Dānijas vispārējās valdības parāds samazinājās no 42,1 % no IKP 2020. gadā līdz 36,7 % no IKP 2021. gadā.
(43)

Eiropas Parlaments 2022. gada 16. februārī pieņēma rezolūciju par Eiropas spēju stiprināšanu cīņai pret vēzi – ceļā uz visaptverošu un koordinētu stratēģiju. Tajā tika ņemts vērā arī Īpašās komitejas attiecībā uz vēža uzveikšanu 2020. gada 27. oktobra darba dokuments “Īpašās komitejas attiecībā uz vēža uzveikšanu ieguldījums, lai ietekmētu gaidāmo Eiropas Vēža uzveikšanas plānu” (“Inputs of the Special Committee on Beating Cancer to influence the future Europe’s Beating Cancer Plan”). Rezolūcijā pausts atbalsts jaunās ES atbalstītās vēža skrīninga shēmas uzsākšanai, kā paziņots Eiropas Vēža uzveikšanas plānā.
(13)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Igaunijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Igaunijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Igaunijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 5,6 % no IKP 2020. gadā līdz 2,4 % no IKP 2021. gadā. Igaunijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs pieauga no 2,3 % no IKP 2020. gadā līdz 2,7 % 2021. gadā. Igaunijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir galvenokārt pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tajā pašā laikā daži no diskrecionārajiem pasākumiem, ko valdība pieņēma 2020.–2021. gadā, nebija ne pagaidu, ne arī saskaņoti ar kompensējošiem pasākumiem; šie pasākumi galvenokārt bija pensiju palielināšana, mērķtiecīgi algu palielinājumi (skolotājiem, medicīnas, kultūras un policijas darbiniekiem) un izdevumu programmas veselības aprūpes, pētniecības un izstrādes, militārajā un IKT jomā. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Igaunijas vispārējās valdības parāds samazinājās no 19,0 % no IKP 2020. gadā līdz 18,1 % no IKP 2021. gadā.
(14)

2020. gada 20. jūlija ieteikumā (11) Padome ieteica Grieķijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret Covid-19 pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Grieķijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Grieķijas vispārējās valdības budžeta deficīts samazinājās no 10,2 % no IKP 2020. gadā līdz 7,4 % no IKP 2021. gadā. Grieķijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas pasākumu apmērs samazinājās no 7,6 % no IKP 2020. gadā līdz 7,2 % 2021. gadā. Grieķijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilda Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi ir pagaidu pasākumi vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Grieķijas vispārējās valdības parāds samazinājās no 206,3 % no IKP 2020. gadā līdz 193,3 % no IKP 2021. gadā.
c)

individuālo tiesību uz apmācību “pārnesamība” nozīmē, ka pēc šādu tiesību piešķiršanas tās paliek attiecīgās personas rīcībā, tostarp pārejas laikā, piemēram, pārejot no vienas darbvietas uz citu, no darba uz apmācību, no nodarbinātā statusa uz bezdarbnieka statusu, kā arī no strādājošā uz nestrādājošā statusu;
(6)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot ar 2021. gada 18. novembri, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu, īpašās pārvaldes apgabalu un citu administratīvi teritoriālo vienību iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas I pielikumā Padomes ieteikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(15)

Horvātija 2021. gada konverģences programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 2,6 % no IKP, galvenokārt pateicoties ievērojamajam ieņēmumu pieaugumam un tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 82,5 % no IKP. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts, ka 2022. gadā būs lielāka deficīta un parāda attiecība, proti, attiecīgi 3,2 % no IKP un 82,9 % no IKP, un atšķirība lielā mērā ir saistīta ar bāzes efektu no 2021. gada. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, – ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -2,4 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 1,5 procentpunktu no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,8 procentpunktiem no IKP.
(15)

Polija 2021. gada konverģences programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 4,2 % no IKP galvenokārt tāpēc, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā samazināsies līdz 59,2 % no IKP. Šīs prognozes pārsniedz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un izriet no pieņēmuma par lielākiem izdevumiem – cita starpā starppatēriņam un sociālajiem pārvedumiem, tostarp Covid-19 pandēmijas ierobežošanas pasākumiem. Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs +0,1 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme palielināsies par 0,1 procentpunktiem no IKP. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,2 procentpunktiem no IKP.
(8)

Krīzes gadījumos dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paļauties uz ES solidaritāti koordinētas palīdzības veidā, tostarp no visām četrām kiberkopienām, t. i., no civilās, tiesībaizsardzības (12), diplomātijas un attiecīgā gadījumā aizsardzības kopienas. Vienas vai vairāku kopienu dalībnieku iesaistīšanās pakāpe var būt atkarīga no liela mēroga incidenta vai krīzes rakstura un attiecīgi no to pretpasākumu veida, kas būs vajadzīgi, lai uz to reaģētu. Labi apmācīti eksperti un tehniskais aprīkojums, saskaroties ar kiberdraudiem, incidentiem un krīzēm, ir būtiski aktīvi, kas var palīdzēt izvairīties no nopietna kaitējuma un efektīvi atgūties. Tāpēc Kopējās kibervienības centrā būs skaidri noteiktas tehniskās un operatīvās spējas, galvenokārt eksperti un aprīkojums, kas vajadzības gadījumā ir gatavs nosūtīšanai uz dalībvalstīm. Minētajā platformā dalībniekiem būs unikāla iespēja attīstīt un koordinēt šādas spējas, izmantojot ES kiberdrošības ātrās reaģēšanas komandas, vienlaikus nodrošinot pienācīgu sinerģiju ar jau esošajiem kiberdrošības projektiem, ko īsteno PESCO satvarā.
(17)

Luksemburga 2021. gada stabilitātes programmā plāno, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2022. gadā samazināsies līdz 1,3 % no IKP, galvenokārt pateicoties lielākiem valdības ieņēmumiem un sociālo izdevumu samazinājumam saistībā ar to, ka tiks izbeigti 2020. un 2021. gadā veiktie pagaidu atbalsta pasākumi. Plānots, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā palielināsies līdz 28,0 % no IKP. Komisijas 2021. gada pavasara prognozē paredzēts zemāks budžeta deficīts (0,1 %) un parāda attiecība (26,8 %). Balstoties uz Komisijas 2021. gada pavasara prognozi un pamatojoties uz konkrētu metodiku, kas atspoguļo iepriekš minētos izaicinājumus, tiek lēsts, ka vispārējā fiskālā nostāja, ietverot no valsts un Savienības budžeta, jo īpaši Atveseļošanas un noturības mehānisma, finansēto investīciju ietekmi uz kopējo pieprasījumu 2022. gadā –, būs -0,2 % no IKP (6). Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem Savienības fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme saglabāsies nemainīga. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām būs bremzējoša ietekme, kas atbilst 0,1 procentpunktam no IKP (7). Plānots, ka valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus) būs ekspansīva ietekme, kas atbilst 0,4 procentpunktiem no IKP.
(4)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2021. gada 28. janvāra, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(6)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2021. gada 3. jūnija, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(4)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 22. oktobra, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(12)

Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma 1,5 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2019. gadā uz deficītu 4,7 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 0,2 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 176,6 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 188,8 %, 2021. gadā atkal samazinoties līdz 176,8 %. Budžeta prognožu pamatā ir riski, proti, nepabeigtā tiesvedība un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumi. Covid-19 pandēmijas dēļ makroekonomisko un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība.
(13)

Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju – un atbilstoši saskaņotai Savienības mēroga pieejai –, Īrija ir laikus noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu savas veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 2,0 % no IKP. Pasākumi ietver nodarbinātības un bezdarba atbalstu divpadsmit nedēļu periodam (aptuveni 1,4 % no IKP) un papildu izdevumus veselības aprūpes sistēmas kapacitātes un pieejamības palielināšanai (aptuveni 0,6 % no IKP). Turklāt Īrija ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, neradot tiešu ietekmi uz budžetu, palīdzēs nodrošināt likviditātes atbalstu uzņēmumiem; saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmas prognozi tie sasniegs apmēram 0,3 % no IKP. Minētie pasākumi ietver kredītgarantijas un dažādas aizdevumu shēmas, procentu un soda naudu apturēšanu par konkrētiem darba devēju novēlotiem maksājumiem, parādu piedziņas darbību apturēšanu un uzņēmējdarbības aizdevumu maksājumu pārtraukšanu uz laiku līdz trim mēnešiem. Valdība 2020. gada 2. maijā paziņoja par jaunu tādu parāda un pašu kapitāla atbalsta pasākumu kopumu uzņēmumiem aptuveni 2 % apmērā no IKP, kuri nebija iekļauti ne 2020. gada stabilitātes programmā, ne Komisijas prognozē. Kopumā Īrijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas 2020. gada 13. marta paziņojumā. Minēto ārkārtas pasākumu un fiskālo atbalsta pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.
(4)

Robežkontrole ir ne tikai tās dalībvalsts interesēs, pie kuras ārējām robežām to veic, bet arī visu to dalībvalstu interesēs, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pie ārējām robežām veiktie pasākumi tiek koordinēti, lai nodrošinātu labu Šengenas zonas darbību. Šajā nolūkā dalībvalstīm, sākot no 2020. gada 16. jūlija, būtu koordinētā veidā jāturpina atcelt pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecībā uz to trešo valstu iedzīvotājiem, kuras uzskaitītas Padomes ieteikuma I pielikumā, kas grozīts ar šo ieteikumu.
(6)

Austrija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu. Valdība savā 2019. gada stabilitātes programmā prognozē, ka nominālā bilance uzlabosies – pārpalikums, kas 2018. gadā bija 0,1 % no iekšzemes kopprodukta (IKP), sasniegs 0,3 % no IKP 2019. gadā un tad pamazām samazināsies līdz līdzsvarotam budžeta stāvoklim 2023. gadā. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (6), vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – joprojām tiek pārsniegts visā programmas periodā. Saskaņā ar stabilitātes programmu ir sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP pakāpeniski samazināsies no 73,8 % no IKP 2018. gadā līdz 59,8 % no IKP 2023. gadā. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir labvēlīgs. Ar vidēja termiņa budžeta plānošanu saistītie riski šķiet mēreni un galvenokārt attiecas uz paziņoto valsts pārvaldes izmaksu ietaupījumu īstenošanu, ko paredzēts izmantot, lai finansētu darbinieku un uzņēmumu ienākuma nodokļa plānoto reformu.
36.

Lai arī šeit nav iespējams izsmeļoši uzskaitīt šādus apstākļus – it īpaši tāpēc, ka brīvības, drošības un tiesiskuma telpu reglamentējošās Savienības tiesību normas mainās un attīstās, – valsts tiesa pieteikumu par steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedības piemērošanu varētu plānot iesniegt, piemēram, LESD 267. panta ceturtajā daļā minētajā gadījumā, kad persona ir apcietināta vai tai ir atņemta brīvība, ja atbilde uz uzdoto jautājumu ir noteicoša, lai izvērtētu šīs personas tiesisko stāvokli, vai strīdā par vecāku varu vai mazgadīgu bērnu aizgādību, jo tostarp pamatlietas iznākums ir atkarīgs no atbildes uz prejudiciālo jautājumu un parastās tiesvedības piemērošana varētu nopietni vai pat neatgriezeniski kaitēt attiecībām starp bērnu un viņa vecākiem vai kādu no viņa vecākiem, viņa attīstībai, kā arī integrēšanai ģimenes un sociālajā vidē. Turpretim vienkāršas ekonomiskas intereses, lai cik svarīgas un leģitīmas tās būtu, tiesiska nenoteiktība par pamatlietas pušu vai citu līdzīgu lietu pušu situāciju, liels to personu vai juridisko situāciju skaits, ko potenciāli ietekmētu nolēmums, kurš iesniedzējtiesai jāpieņem pēc prejudiciālo jautājumu uzdošanas Tiesai, vai arī liels to lietu skaits, kuras var skart Tiesas nolēmums, paši par sevi nav uzskatāmi par apstākļiem, kas varētu pamatot steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedības piemērošanu.
(6)

Nīderlande šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. Valdība savā 2019. gada stabilitātes programmā plāno samazināt vispārējās valdības budžeta pārpalikumu, proti, no 1,5 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) 2018. gadā līdz 0,0 % no IKP 2022. gadā. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (6), vidēja termiņa budžeta mērķis – strukturālais deficīts 0,5 % apmērā no IKP – visā programmas periodā būs pārsniegts. Saskaņā ar 2019. gada stabilitātes programmu prognozējams, ka valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies no 52,4 % no IKP 2018. gadā līdz 44,6 % no IKP 2022. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Balstoties uz Komisijas 2019. gada pavasara prognozi, paredzams, ka strukturālās bilances pārpalikums samazināsies no 0,8 % no IKP 2018. gadā līdz 0,7 % no IKP 2019. gadā un 0,2 % no IKP 2020. gadā, kas ir virs vidēja termiņa budžeta mērķa. Prognozēts, ka vispārējās valdības parāds turpināsies stabili samazināties. Kopumā Padome uzskata, ka saskaņā ar prognozēm Nīderlande 2019. un 2020. gadā atbildīs Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Tomēr vienlaikus būtu svarīgi, nepārkāpjot vidēja termiņa budžeta mērķi, izmantot fiskālo un strukturālo politiku, lai atbalstītu ieguldījumu palielināšanos.
(6)

Igaunija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā. 2019. gada stabilitātes programma tika iesniegta, pamatojoties uz nemainīgas politikas scenāriju. Programmā tiek paredzēts pāriet no vispārējās valdības budžeta deficīta, kas 2018. gadā bija 0,6 % apmērā no iekšzemes kopprodukta (IKP), uz deficītu 0,2 % apmērā no IKP 2019. gadā, 0,3 % apmērā no IKP 2020. gadā un līdz 2022. gadam reģistrēt deficītu 0,7 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci (6), vidējā termiņa budžeta mērķi, kas strukturālā izteiksmē noteikts kā deficīts 0,5 % apmērā no IKP, nav plānots sasniegt laikposmā, uz kuru attiecas 2019. gada stabilitātes programma. Tiek prognozēts, ka līdz 2022. gadam vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP samazināsies līdz 5,3 % no IKP. Makroekonomikas scenārijs, kas ir minēto budžeta prognožu pamatā, ir labvēlīgs. Nav precizēti pasākumi, kas vajadzīgi plānoto deficīta mērķu sasniegšanas atbalstam, un tas rada risku pieņēmumiem par ieņēmumiem.
Pārsūtīšana.

:
(5)

Padome Lēmumā (ES) 2017/984 pieprasīja Spānijai līdz 2018. gadam novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju un jo īpaši samazināt vispārējās valdības budžeta deficītu 2016. gadā līdz 4,6 % no IKP, 2017. gadā – līdz 3,1 % no IKP un 2018. gadā – līdz 2,2 % no IKP. Pamatojoties uz Komisijas atjaunināto 2016. gada pavasara prognozi, šis vispārējās valdības bilances uzlabojums tika uzskatīts par atbilstošu strukturālās bilances pasliktinājumam par 0,4 % no IKP 2016. gadā un uzlabojumam par 0,5 % no IKP gan 2017., gan 2018. gadā. 2017. gadā Spānijas nominālais deficīts bija 3,1 % no IKP, kā noteikts Padomes Lēmumā (ES) 2017/984. Saskaņā ar Komisijas 2018. gada pavasara prognozi paredzams, ka nominālais deficīts 2018. gadā samazināsies līdz 2,6 % no IKP, kas par 0,4 % no IKP pārsniedz 2018. gada stabilitātes programmā paredzēto un Padomes noteikto nominālā deficīta mērķi. Salīdzinājumā ar 2018. gada stabilitātes programmu Komisijas 2018. gada pavasara prognozē ir paredzēts mazāks valdības ieņēmumu pieaugums un nedaudz lielāki izdevumi. Saskaņā ar Komisijas 2018. gada pavasara prognozi ir paredzams, ka, ņemot vērā deficītu palielinošos pasākumus, kas iekļauti parlamentam 3. aprīlī iesniegtajā 2018. gada budžeta likumprojektā, strukturālā bilance 2018. gadā pasliktināsies par 0,3 % no IKP un tikai nedaudz uzlabosies 2019. gadā. Tādējādi nav paredzams, ka 2018. gadā tiks nodrošināts fiskālais stimuls un kumulatīvie pasākumi laikposmā no 2016. līdz 2018. gadam. Kaut gan ekonomikas ekspansija atbalsta deficīta samazināšanu, tā netiek izmantota, lai strukturāli stiprinātu publiskās finanses. Tādējādi Komisija atzinumā par atjaunināto Spānijas 2018. gada budžeta plāna projektu secina, ka plāns kopumā atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem, jo Komisijas 2018. gada pavasara prognozē ir paredzēts, ka pārmērīgais budžeta deficīts tiks savlaicīgi novērsts, taču ir ekspansīvs.