C 415/26

Komisijas atbildes uz jautājumiem, uz kuriem jāatbild rakstiski

(2018/C 415/06)

1.–11. jautājums

2. JAUTĀJUMS / COM 1

Michela Giuffrida

Temats: ĀKK un ES attiecības

Mūsu partnerība ir stabila un būtiska gan ĀKK, gan arī ES izaugsmei, taču es vēlos atgādināt, ka mūsu attiecībās galvenais akcents tiek likts galvenokārt uz ekonomisko aspektu. Tādi jutīgi jautājumi kā cilvēktiesību ievērošana, tiesiskums, demokrātija, migrācijas plūsmu pārvaldība, ilgtspējīga attīstība un nabadzības mazināšana nereti tiek uzskatīti par mazāk svarīgiem nekā ekonomiskie jautājumi.

Tādēļ vēlos jautāt, vai Komisija apsvērs vajadzību pēc plašāka nolīguma, kurā ne vien pievērsta uzmanība ekonomikas izaugsmei, bet arī vairāk uzsvērti iepriekš minētie jautājumi, piemērojot nosacījumu ievērošanas principu?

ATBILDE UZ 2. JAUTĀJUMU / COM 1

Jaunais nolīgums ir iecerēts kā visaptverošs nolīgums, kas aptver ES un 79 ĀKK valstu attiecību vairākus aspektus, un ekonomiskā dimensija ir viens no tiem.

Jautājumi, kas saistīti ar cilvēktiesībām, pamatbrīvībām, demokrātiju, tiesiskumu un labu pārvaldību, kā arī migrāciju un mobilitāti, arī turpmāk būs svarīgākie jautājumi partnerības jomā – to parāda ES sarunu mandāts, kurā tie minēti kā stratēģiskās prioritātes.

Mēs uzskatām, ka jaunajā nolīgumā būtu jāiekļauj noteikumi, ar ko Puses atkārtoti apliecinās apņemšanos veicināt, aizsargāt un īstenot cilvēktiesības un pamatbrīvības, kas ir vispārējas un nedalāmas, kā arī veicināt demokrātijas, labas pārvaldības un tiesiskuma vērtības un nediskriminācijas, vienlīdzības un solidaritātes principus. Puses arī apņemsies izmantot migrācijas un mobilitātes sniegtās iespējas un kopā risināt problēmas šajā jomā.

3. JAUTĀJUMS / COM 2

Sabine Lösing

Temats: ekonomisko partnerattiecību nolīgumu jaunā struktūra un īstenošana

Ekonomisko partnerattiecību nolīgumi (EPN) ir būtisks elements Kotonū nolīgumā, kas noslēgts starp ES un ĀKK valstīm. Taču EPN noteikumi sekmē ES intereses un nereti kaitē partnervalstu ekonomikai. Lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību, ir ļoti svarīgi īstenot godīgus tirdzniecības noteikumus, kas veicina vietējo piegādes ķēžu veidošanos, radot pievienoto vērtību ĀKK valstīs. Vēsturiski neviena valsts nav attīstījusies, pamatojoties uz tādu tirdzniecības liberalizācijas veidu, kādu pieprasa ES.

Vai Komisija centīsies pārskatīt EPN izstrādes un īstenošanas satvaru, lai nodrošinātu godīgus tirdzniecības noteikumus ĀKK valstīm?

ATBILDE UZ 3. JAUTĀJUMU / COM 2

Kotonū nolīgumā noteikti vispārēji mērķi izskaust nabadzību un veicināt ilgtspējīgu attīstību, kā arī demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma būtiski elementi. Kotonū nolīgums paredz arī veicināt sadarbību, tostarp sniegt tirdzniecības atbalstu. Komisija ir ierosinājusi, lai šie elementi arī turpmāk veidotu ekonomisko partnerattiecību nolīgumu satvaru.

Komisijai un ĀKK valstīm un reģioniem ir kopīgi mērķi, proti, palielināt piegādes spēju un radīt lielāku pievienoto vērtību. Ekonomisko partnerattiecību nolīgumi veicina šo mērķu sasniegšanu, radot tirdzniecības un ieguldījumu iespējas, paredzot elastīgus izcelsmes noteikumus un sniedzot mērķtiecīgu attīstības atbalstu. Taču, pat ja tirdzniecības nolīgumi var piedāvāt atbilstīgus stimulus, tie paši par sevi nevar radīt saimniecisko darbību. Tādēļ saskaņā ar jauno Eiropas Konsensu par attīstību un atjaunināto ES tirdzniecības atbalsta stratēģiju valstu un reģionu līmenī tiek izstrādāta visaptveroša pieeja ilgtspējīgiem ieguldījumiem un darbvietu radīšanai.

Lai novērotu šo mērķu sasniegšanu, Komisija uzrauga ekonomisko partnerattiecību nolīgumu īstenošanu. Ir spēkā arī noteikumi par ekonomisko partnerattiecību nolīgumu regulāru pārskatīšanu, lai pārbaudītu to īstenošanu. Šādas pārbaudes ar ieinteresēto personu līdzdalību veic mūsu partnervalstis.

7. JAUTĀJUMS / COM 3

Jo Leinen

Temats: Ķīnas iniciatīva “Viena josla, viens ceļš” un ES un ĀKK attiecības

Patlaban, kad kļūst skaidrāka Ķīnas iniciatīvas “Viena josla, viens ceļš” struktūra un mērķi, Eiropas Komisija kā atbildi uz to izstrādā “Stratēģiju savienojamībai ar Āziju”.

Tā kā Ķīnas iniciatīva “Viena josla, viens ceļš” nepārprotami ir vērsta arī uz Āfrikas valstīm un tādējādi ietekmēs ĀKK un ES attiecības, vai Komisija plāno izstrādāt līdzīgu stratēģiju attiecībā uz Āfriku? Ja jā, kādi ir tās mērķi?

Ja nē, kādi pasākumi tiek veikti, lai mazinātu vai izmantotu Ķīnas iniciatīvas “Viena josla, viens ceļš” radīto ietekmi attiecīgajās valstīs?

ATBILDE UZ 7. JAUTĀJUMU / COM 3

ES globālajā stratēģijā (1) tika atzīta Āzijas arvien pieaugošā ekonomiskā ietekme un pausts aicinājums piemērot saskaņotu pieeju Ķīnas savienojamības centieniem rietumu virzienā.

ES veic darbu, lai izstrādātu ES stratēģiju Eiropas un Āzijas tuvināšanai, – vispirms tika pieņemts paziņojums, un tad vajadzētu sekot Padomes secinājumiem.

Stratēģijā tiks izklāstīts Eiropas redzējums par savienojamību un partnerību ar reģionu un skarti jautājumi no regulējuma līdz politiskajam dialogam un no tehniskās līdz finansiālai palīdzībai tādās jomās kā transports, elektrotīkli, sadarbība digitālajā jomā un cilvēku tieši personiski kontakti. Tās mērķis ir panākt ilgtspējīgu savienojamību, palīdzot valstīm sasniegt ilgtspējīgas attīstības mērķus un Parīzes klimata nolīgumā noteiktos mērķrādītājus.

Lai sasniegtu minētos mērķus, tiks izveidoti finanšu mehānismi, apvienojot politisko dialogu ar publiskā sektora finanšu stimuliem un privātā kapitāla mobilizāciju.

Ģeogrāfiskā ziņā kopīgais paziņojums būs vērsts uz Eiropu un Āziju, taču tam būs plašāka ietekme pasaulē, proti, labākai ekonomikas pārvaldībai un ilgtspējīgākiem ieguldījumiem būs pozitīva ietekme visā pasaulē.

Ķīnas iniciatīva “Viena josla, viens ceļš” rosināja lielas cerības Āfrikā kā iespējamais atspēriena punkts vairākiem vērienīgiem infrastruktūras projektiem atbilstīgi Āfrikas Savienības programmai laikposmam līdz 2063. gadam, lai veicinātu kontinenta attīstību.

Tā kā trūkst pārredzama satvara un informācijas par Ķīnas iesaistīšanos Āfrikā, joprojām ir sarežģīti izvērtēt Ķīnas iniciatīvas “Viena josla, viens ceļš” ietekmi Āfrikā un panākt, lai Ķīna iesaistītos izveidotajos koordinēšanas mehānismos. ES stiprina partnerību ar dažādiem dalībniekiem, lai uzlabotu uz sadarbību vērstas pieejas savienojamībai un lai piedāvātu jaunus mehānismus, kas mazina, piemēram, parādu riskus un dod iespēju veikt ieguldījumu projektu ietekmes novērtējumus.

Vienlaikus ES īsteno konstruktīvu divpusēju sadarbību ar Ķīnu, veidojot iecerēto dialogu par attīstības jautājumiem, kā arī ir atsākusi dialogu par Āfriku. Tas nodrošina padziļinātu informācijas apmaiņu par attiecīgajām pieejām, ko piemēro attīstībai un Āfrikai.

1. JAUTĀJUMS / COM 4

Thierry Cornillet

Temats: nepieciešamība uzlabot komunikāciju par ES finansējumu un nodrošināt vietējo ieinteresēto personu apmācību projektu pieteikumu sagatavošanā

Darba dokumenti, ko Komisija sagatavojusi, veicot ārējo finansēšanas instrumentu termiņa vidusposma pārskatīšanu, parāda, ka liela daļa atvēlētā finansējuma vēl nav izmaksāta. Lai gan ir veikti vairāki optimizācijas pasākumi, procedūras joprojām ir apgrūtinošas. Šāda situācija var mazināt uzticību ES – mūsu partneri reizēm uzskata, ka mēs ar nolūku neizmaksājam atvēlēto finansējumu.

Vai Komisija nākamajā daudzgadu finanšu shēmā varētu ierosināt saziņas un apmācības programmu, kura paredzēta vietējām ieinteresētajām personām un kurā galvenā vērība pievērsta pieteikumu sagatavošanai? Tādējādi šīs ieinteresētās personas varētu labāk izpildīt attiecīgos kritērijus, un šāda apmācība uzlabotu to izredzes iegūt projektu apstiprinājumu.

ATBILDE UZ 1. JAUTĀJUMU / COM 4

Komisijas ziņojumā par ārējo finansēšanas instrumentu termiņa vidusposma pārskatīšanu konstatēts, ka budžeta īstenošana ir efektīva. Dienestu darba dokumentā par Eiropas Attīstības fondu (EAF) norādīts, ka tā īstenošana atzīta par efektīvu, jo ir paredzētas saistības attiecībā uz 50 % no tā budžeta, par summu, kas atbilst 31 % no tā budžeta, ir noslēgti līgumi, savukārt 13 % no budžeta ir izmaksāti (2017. gada jūnija dati), turklāt jāņem vērā, ka 11. EAF pilnvērtīgu darbību uzsāka tikai 2016. gada beigās.

Īstenojot attīstības sadarbības instrumenta (ASI) tematisko programmu pilsoniskās sabiedrības organizācijām, ES delegācijas bieži organizē informatīvas sanāksmes galvenajiem vietējiem dalībniekiem par attiecīgajiem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, to mērķiem un pieteikumu iesniegšanas prasībām.

Šos pasākumus papildina īpaši pielāgotas apmācību sesijas. ES plāno turpināt šo centienus 2018.–2020. gada periodā.

Turklāt kopš 2018. gada 16. aprīļa Starptautiskās sadarbības un attīstības ĢD akadēmija (2) nodrošina bezmaksas piekļuvi apmācībai tiešsaistē par starptautisko sadarbību un attīstību, tostarp mācību kursus par finanšu un līgumsaistību pārvaldību.

Saistībā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu (DFS) Komisija pienācīgi ņem vērā sniegtos ieteikumus un izvērtēs un ierosinās efektīvākos risinājumus, lai uzlabotu informatīvo darbu, kā arī informēšanas un apmācības pasākumus, kas paredzēti vietējiem dalībniekiem partnervalstīs.

4. JAUTĀJUMS / COM 5

Nathalie Griesbeck

Temats: stabilitātes un attīstības nodrošināšana Sāhelas reģionā

Sāhelas jautājumam veltītajā augsta līmeņa konferencē, kas 2018. gada 23. februārī notika Briselē, 414 miljoni EUR tika atvēlēti, lai sniegtu palīdzību G5 Sāhelas apvienotajiem spēkiem. G5 spēku uzdevums ir panākt stabilitāti reģionā, apkarojot terorismu un organizēto noziedzību.

Kā mēs varam nodrošināt, lai šis finansiālais atbalsts veicinātu ne tikai drošību reģionā, bet arī ilgtspējīgu attīstību Sāhelā, kas ir piemērota vieta vardarbīgā ekstrēmisma ideoloģijas attīstībai?

ATBILDE UZ 4. JAUTĀJUMU / COM 5

ES jau patlaban ir ļoti ieinteresēta norisēs Sāhelas reģionā, un īpaša vērība tiek pievērsta nestabilām teritorijām un pārrobežu reģioniem. Kopējā ES attīstības palīdzība, kas piešķirta G5 Sāhelas valstīm, ir 3,8 miljardi EUR (2014.–2020. gadā), tostarp budžeta atbalsts 1,7 miljardu EUR apmērā. ES kopā ar tās dalībvalstīm reģionam sniegusi attīstības palīdzību 8 miljardu EUR apmērā.

Drošības situācija Sāhelas reģionā turpina pasliktināties – to apstiprina nesen, 2. martā, notikušais plaša mēroga teroristu uzbrukums Vagadugu centrālajā daļā, un regulārie uzbrukumi aizsardzības un drošības spēkiem triju robežu reģionā starp Burkinafaso, Mali un Nigēriju un operācijas Barkhane un misijas MINUSMA (Apvienoto Nāciju Organizācijas Daudzdimensionālās integrētās stabilizācijas misijas Mali) īstenotājiem. Lielās teritorijās Mali centrālajā un ziemeļu daļā, kā arī Burkinafaso ziemeļos valsts pārvalde joprojām nedarbojas. Vietējie iedzīvotāji nevar piekļūt pamata sociālajiem pakalpojumiem. Nestabilitātes galvenie iemesli, it īpaši vāja politiskā, finanšu un drošības pārvaldība, turpina pasliktināt situāciju.

Lai palīdzētu risināt šīs problēmas, ES pēdējos gados ir izstrādājusi visaptverošu pieeju un pēc tam arī integrētu pieeju, apvienojot drošības un attīstības aspektus. Īstenojot ES Sāhelas stratēģiju un tās reģionālo rīcības plānu, Sāhela patiešām ir bijusi izmēģinājumu vieta, lai izstrādātu integrētu ES politiku un stratēģiju, izmantojot instrumentus un darbības dažādās jomās, proti, diplomātijas, attīstības, stabilizācijas, humānās palīdzības un drošības politikas jomā.

ES ir ļoti gandarīta par paveikto Sāhelas konferencē, kas 2018. gada 23. februārī notika Briselē. Konference, kurā tika pausta apņemšanās 414 miljonus EUR novirzīt G5 Sāhelas apvienotajiem spēkiem, bija pavērsiena punkts mūsu integrētajos centienos mobilizēt atbalstu Sāhelai. ES piešķīra 100 miljonus EUR no Āfrikas Miera nodrošināšanas fonda G5 Sāhelas apvienoto spēku atbalstam.

Lai panāktu ilgtermiņa stabilitāti un ilgtspējīgu attīstību reģionā, ES mērķis ir papildināt drošības pasākumus ar pastāvīgiem centieniem attīstības jomā nolūkā atjaunot tiesiskumu un pamata sociālos pakalpojumus, jo īpaši nestabilos reģionos.

9. JAUTĀJUMS / COM 6

Alpha Ousmane (Burkinafaso)

Temats: Eiropas Attīstības fonda nākotne

Patlaban tiek izstrādāti trīs īpaši saprašanās memorandi ar ĀKK valstīm. Kas notiks ar Eiropas Attīstības fondu (EAF)?

Eiropas Savienības pieeja rada bažas saistībā ar šādiem trim jautājumiem:

1. Kas veidos reģionālo indikatīvo programmu (RIP) pamatu, un kā tās tiks pārvaldītas?

2. Vai ir izstrādāta RIP, ko pārvalda Āfrikas Savienība visu valstu interesēs, vai arī katrs reģions īstenos savu RIP?

3. Kā tiks risināta situācija Magrebā, kas ir noslēgusi īpašu nolīgumu ar Eiropas Savienību, taču nav izstrādājusi RIP?

ATBILDE UZ 9. JAUTĀJUMU / COM 6

Komisija nesen pieņēma priekšlikumu daudzgadu finanšu shēmai (DFS) laikposmam pēc 2020. gada un 14. jūnijā pieņems nozaru priekšlikumus ārējai darbībai.

Ārējās darbības jomā, ietverot attīstības sadarbību, Eiropas Komisija ir iecerējusi vērienīgu vienkāršošanu, lai panāktu saskaņotību un efektivitāti, neradot negatīvu ietekmi uz aspektu, kas ES un tās partneru sadarbību padara tik īpašu, proti, uz tās paredzamību, tās politisko pamatu un finansējuma līmeni.

Īstenojot šos vispārējos saskaņotības veicināšanas centienus, tiek ierosināts Eiropas Attīstības fondu (EAF) integrēt plašā kaimiņattiecību, attīstības un sadarbības instrumentā, kas iekļauts ES budžetā, un būtiskākie elementi būtu jāatbalsta šāda plaša instrumenta ietvaros.

Ierosinātajam plašajam instrumentam būtu dominējoša ģeogrāfiska komponente, kas tiktu sadalīta atbilstīgi pasaules reģioniem.

Finansējums reģionālajām darbībām, kas patlaban zināmas kā reģionālās indikatīvās programmas (RIP), tiks paredzēts plānošanas posmā.

Vēl nav zināms, kādas būs gaidāmās diskusijas un lēmumi, taču iespējams, ka reģionālā integrācija un partnervalstu sadarbība arī turpmāk tiks atbalstīta dažādos līmeņos. Jaunajā regulējumā paredzētajos komponentos, iespējams, varēs iestrādāt reģionālās programmas, vienlaikus attiecīgā gadījumā nodrošinot saskaņotību Āfrikas kontinentā.

Plašajā instrumentā uz Magrebu attiektos kaimiņattiecību komponents. Reģionālā plānošana ir galvenokārt plānošanas aspekts, ko nosaka vēlākā posmā.

10. JAUTĀJUMS / COM 7

Marlene Mizzi

Temats: ilgtspējīgas attīstības mērķi (IAM)

Ilgtspējīgas attīstības mērķi (IAM) ir mērķi, par ko vienojušās 193 valstis un kas ietver visu valstu apņemšanos sasniegt 17 mērķus, kas saistīti ar 169 mērķrādītājiem.

Ņemot to vērā, vai Komisija var darīt zināmas tās ieceres veikt ieguldījumus IAM īstenošanā gan ES, gan arī mūsu partnervalstīs?

Jautājums ir vēl jo svarīgāks tādēļ, ka šie mērķi attiecas ne tikai uz ekonomikas politiku, bet arī uz tādiem jautājumiem kā sociālā nevienlīdzība, zaļākas ekonomikas nepieciešamība un drošāka vide visām paaudzēm.

ATBILDE UZ 10. JAUTĀJUMU / COM 7

Lai panāktu IAM īstenošanu, Eiropas Komisija piemēro divu posmu pieeju, kas paredz: i) ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM) integrēt Eiropas politikas satvarā un Komisijas prioritātēs; ii) izvērtēt mūsu ilgtermiņa redzējumu un pievērsties nozaru politikai laikposmā pēc 2020. gada. Sagaidāms, ka diskusiju dokuments “Virzībā uz ilgtspējīgu Eiropu laikposmā līdz 2030. gadam” par turpmākiem pasākumiem saistībā ar ANO IAM, tostarp par Parīzes klimata nolīgumu, tiks publicēts 2018. gada otrajā pusē. Tas būs daļa no diskusijas par Eiropas nākotni, un tā pamatā būs virzības uz IAM analīze un ES sasniegumu IAM īstenošanā izvērtējums. Ir izveidota dažādu ieinteresēto personu platforma, lai sekotu līdzi IAM īstenošanai un apmainītos ar paraugpraksi šajā jomā, un pārskats par to līdzdalību un ieguldījumu tiks iekļauts pielikumā.

Saistībā ar IAM sasniegšanu, īstenojot attīstības sadarbību, ES un tās dalībvalstis 2017. gada jūnijā vienojās par jaunu Eiropas Konsensu par attīstību. Tas nodrošina jaunu kopīgu attīstības politikas satvaru ES iestādēm un dalībvalstīm, kurā uzsvars joprojām likts uz nabadzības izskaušanu, vienlaikus atzīstot saistību starp attīstības politiku un humānās palīdzības, vides, klimata pārmaiņu mazināšanas, migrācijas un drošības politiku. Tiks īstenoti mērķtiecīgi centieni, lai mazinātu nevienlīdzību nolūkā nodrošināt, lai neviens netiktu atstumts. Eiropas Konsenss jau ir izmantots kā pamats, sagatavojot priekšlikumus sarunu norādēm Padomei par partnerības atjaunošanu ar ĀKK valstīm.

Uzņemtajām politiskajām saistībām būtu jāseko ieguldījumiem. Šai sakarā IAM ievirza ES redzējumu attiecībā uz nākamo daudzgadu finanšu shēmu un jaunajiem instrumentiem. Komisija jau veic ieguldījumus, lai sasniegtu IAM partnervalstīs, īstenojot vairākas iniciatīvas. Pagājušajā gadā tika uzsākta ES un ANO iniciatīva Spotlight, kurā ES ieguldīja 500 miljonus EUR, lai izskaustu visus vardarbības veidus pret sievietēm un meitenēm. Sagaidāms, ka ES ārējo investīciju plāns līdz 2020. gadam ļaus piesaistīt vairāk nekā 44 miljardus EUR ieguldījumiem partnervalstīs Āfrikā un ES kaimiņvalstīs, un Eiropas Komisijas ieguldījums būs 4,1 miljards EUR. Turklāt Komisija ieguldīs 30 miljonus EUR jaunajā ANO kopīgajā fondā Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam īstenošanai.

Raugoties nākotnē, Eiropas Komisija ir apņēmusies stiprināt politisko dialogu ar partnervalstīm, pamatojoties uz IAM, un sniegt atbalstu partnervalstīm, lai palīdzētu tām īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam, tostarp lai valstu attīstības plānus pielāgotu IAM.

6. JAUTĀJUMS / COM 8

Catherine Bearder

Temats: savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīga tirdzniecība un ĀKK un ES attiecības

Komisija pirms diviem gadiem pieņēma Rīcības plānu savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai, kura 3.2. mērķis ir stiprināt globālās partnerības, iesaistot izcelsmes, tranzīta un tirgus valstis.

Kuras ĀKK valstis Komisija ir atzinusi par prioritārām, lai veidotu labāku dialogu un tehnisko sadarbību savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības jomā?

Kādi pasākumi veikti, lai šo jautājumu iekļautu augsta līmeņa sanāksmēs ar reģionālajām organizācijām, piemēram, Āfrikas Savienību, SADC un EAC?

Vai ir panākts progress virzībā uz tirdzniecības instrumentu izmantošanu, lai piespiestu īstenot darbības savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai? Vai šādi noteikumi ir iekļauti patlaban notiekošajās un plānotajās ĀKK un ES sarunās par brīvās tirdzniecības nolīgumu?

ATBILDE UZ 6. JAUTĀJUMU / COM 8

Īstenojot 2016. gada Rīcības plānu savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai, ES un tās dalībvalstis iegulda ievērojamus resursus, lai atbalstītu darbības nolūkā stiprināt partnerības, kurās iesaistītas izcelsmes, tranzīta un tirgus valstis. Piemēram, 2016. un 2017. gadā ārējai sadarbībai attīstības jomā tika atvēlēti aptuveni 340 miljoni EUR, un šis finansējums tieši veicina rīcības plāna mērķu sasniegšanu.

Tā kā savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīga tirdzniecība notiek visās ĀKK valstīs, piedāvājot dažādus produktus (ziloņkaulu, palisandra koku, zvīņnešus, bruņurupučus, putnus u. c.), visas valstis ir saņēmušas īpašu atbalstu šo noziegumu apkarošanai, taču prioritāte piešķirta galvenajiem piegādes reģioniem, un tie ir Madagaskara, Centrālā Āfrika, Austrumāfrika, Rietumāfrika un Dienvidāfrika.

Programmas, kas mobilizētas savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai, ietver atbalstu starptautiskajām organizācijām, kuras specializējas pret dzīvo dabu vērstu noziegumu apkarošanā, piemēram, Starptautiskajam pret dzīvo dabu vērstu noziegumu apkarošanas konsorcijam (ICCWC). Arī vietējo kopienu nozīmes veicināšana savvaļas dzīvnieku un augu aizsardzības jomā ir ES un tās dalībvalstu prioritāte. Tādējādi programmu īstenošanā ir iesaistīti dažādi partneri pasaules, reģionālā, valsts un vietējā līmenī, un tās aptver visu darbību spektru, tostarp aizsargāto teritoriju ilgtspējīgu apsaimniekošanu, vietējo kopienu dzīves apstākļu uzlabošanu, veicinot saimniecisko darbību un nodrošinot ekosistēmas pakalpojumus (ūdeni, enerģiju, videi draudzīgas darbvietas, medījamo dzīvnieku gaļu u. c.), un noziedznieku tīklu likvidēšanu.

ES ir ļoti aktīvi iesaistījusies norisēs ĀKK valstīs, tiekoties ar reģionālajiem dalībniekiem, piemēram, Āfrikas Savienību, Dienvidaustrumu Āzijas valstu apvienību, Dienvidāfrikas attīstības kopienu un Centrālās Āfrikas valstu ekonomikas kopienu, kā arī piedaloties forumos, piemēram, Kongo baseina mežu partnerībā. Arī reģionālās programmas, kas saistītas ar vidi un dzīvo dabu, ietver partnerības ar attiecīgajām reģionālajām iestādēm un to iesaistīšanos šajās partnerībās.

Jautājumi par vides aizsardzību un ilgtspēju ir iekļauti tirdzniecības un ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem veltītajās sarunās, kurās piedalās ES. Piemēram, ES nodrošina, lai arvien lielāka vērība tiktu pievērsta Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām ievērošanai.

5. JAUTĀJUMS / COM 9

György Hölvenyi

Temats: reliģisko kopienu nozīme konfliktu pārvarēšanā ĀKK valstīs

Reliģiskajām kopienām neapšaubāmi piemīt konfliktu pārvarēšanas potenciāls krīzes skartajās ĀKK valstīs. Reliģiskās kopienas un iestādes noteikti ir ieinteresētās personas, kas ne vien sniedz garīgo atbalstu, bet arī ar tām piemītošo vadīšanas spēju un leģitimitāti būtiski ietekmē sociālo stabilitāti – to pierāda nesenā pieredze, piemēram, Kongo katoļu bīskapu konferences kā galvenā starpnieka nozīme sarunās par politiskajām pārmaiņām Kongo Demokrātiskajā Republikā.

Kā Komisija nodrošina reliģisko kopienu līdzdalību ES konfliktu pārvarēšanas centienos? Vai Komisija ņem vērā to sniegtos ieteikumus ārējo darbību īstenošanā? Vai reliģiskās organizācijas ilgtermiņā tiks iesaistītas ES un ĀKK sadarbības struktūrās un politiskajā dialogā?

ATBILDE UZ 5. JAUTĀJUMU / COM 9

Reliģiskajām kopienām un reliģijai kopumā var būt liela nozīme konfliktu novēršanā, pārvarēšanā un atrisināšanā. Bieži vien tām ir unikāla garīga, morāla, sociāla un reizēm arī politiska ietekme, lai iesaistītos miera procesos.

Tādēļ EĀDD un Eiropas Komisijas dienesti nereti sadarbojas ar šīm kopienām, lai veicinātu konfliktu novēršanu, pārvarēšanu un atrisināšanu.

ĀKK valstīs Komisija sazinās ar daudzām un dažādām mediācijas atbalsta organizācijām, dalībniekiem un ieinteresētajām personām, tostarp tādām, kas veic darbu reliģiskajā jomā, piemēram, ar Reliģisko un tradicionālo miera nodibinātāju tīklu, Karaļa Abdullas bin Abdulaziza Starptautisko centru starpreliģiskā un starpkultūru dialoga veicināšanai (KAICIID), kā arī ar Islāma sadarbības organizāciju. Piemēram, mēs sadarbojamies ar Santegidio kopienu Centrālāfrikas Republikā.

Dažos gadījumos reliģiskajām kopienām, piemēram, katoļu bīskapu konferencei Kongo Demokrātiskajā Republikā, patiešām ir būtiska nozīme, lai panāktu vienošanos, savukārt citos gadījumos reliģisko līderu nozīme var tikt pārvērtēta vai pat izmantota neatbilstīgi.

Atkarībā no situācijas un vietējiem apstākļiem Eiropas Komisija var atbalstīt reliģisko kopienu dalību dialogos un apspriedēs. Tā var arī sniegt tehnisko atbalstu reliģiskajiem dalībniekiem, kuri iesaistīti miera veidošanas procesos.

Taču reliģiskais aspekts ir jāizvērtē, rūpīgi analizējot risināmās problēmas un iesaistītos dalībniekus. ES ir jānodrošina, lai veiktais novērtējums par reliģijas nozīmi būtu pietiekami sīki izstrādāts, ņemot vērā visu konflikta ierosinātāju sarežģītās attiecības, kā arī to mainīgo situāciju. Apvienoto Nāciju Organizācijas īpašais referents reliģijas vai ticības brīvības jautājumos 2015. gada ziņojumā uzsvēris, ka ir īpaši svarīgi izprast cilvēku rīcību, izmantojot reliģiju politiskos nolūkos.

Konkrētāk, īstenojot programmu “Starpkultūru dialogs un kultūra” (attīstības sadarbības instruments, ASI), atsevišķās ĀKK valstīs tiks veicināta kultūras daudzveidība un starpkultūru izpratne, tostarp par aspektiem, kas saistīti ar reliģiju vai ticību. Tika atlasīti pieci projekti par kopējo summu 10 miljoni EUR, un 2018. gada sākumā tos sāka īstenot.

Prioritāte tika piešķirta darbībām valstīs, kurās situācija ir nestabila vai kuras ietekmē pārvietoto personu vai neatbilstīgu migrantu lielas plūsmas; atlasītie priekšlikumi tiks īstenoti Beninā, Burkinafaso, Burundi, Kamerūnā, Kotdivuārā, Kongo Demokrātiskajā Republikā, Ēģiptē, Kenijā, Mali, Nigērā, Nigērijā, Ruandā, Senegālā, Dienvidsudānā, Tanzānijā, Togo, Ugandā un Zimbabvē, kā arī Sīrijā, Irākā un Libānā.

Īstenojot projektus, tiek izmantota reliģisko līderu ietekme, lai veicinātu kultūras daudzveidību un vienādu cieņu pret visiem vīriešiem un sievietēm, īstenojot starpticību un starpkultūru dialogu un sadarbību. Reliģiskie līderi un kopienas ir spēju veidošanas darbību mērķa grupas.

Turklāt Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta (EIDHR) izsludinātā uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus mērķis ir veicināt “personu ar atšķirīgu reliģisko piederību un personu, kas nav piederīgas nevienai reliģijai, savstarpējo izpratni un cieņu, veidojot iekļaujošas kopienas un sabiedrību, kas pieņem daudzveidību un spēj miermīlīgā veidā risināt iespējamos konfliktus”. Atbalstu var saņemt pilsoniskās sabiedrības darbības, kas vērstas uz ĀKK valstīm. Projekti tiks atlasīti 2018. gadā (aptuvenā atbalsta summa ir 5 miljoni EUR).

8. JAUTĀJUMS / COM 10

Laura Agea

Temats: plānotā KLP reforma un tās ietekme ĀKK valstīs

Dažādi pētījumi apstiprina, ka ES kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) ir tieša ietekme ĀKK valstīs. Diemžēl šī ietekme ne vienmēr ir pozitīva. ES kā lielākajai lauksaimniecības produktu importētājai no ĀKK valstīm ir būtiska nozīme starptautiskajā lauksaimniecības produktu tirgū un pasaules pārtikas nodrošinājumā. Mūsu būtiskākie uzdevumi ir pielāgot plānoto KLP reformu ES pasaules līmenī uzņemtajām saistībām ilgtspējīgas attīstības jomā (IAM, Parīzes nolīgums u. c.).

Kādi instrumenti ir paredzēti plānotās KLP struktūrā, lai palielinātu pozitīvo ietekmi uz jaunattīstības valstīm un lielākā mērā izpildītu mūsu saistības ilgtspējīgas attīstības un it īpaši pārtikas nodrošinājuma jomā?

ATBILDE UZ 8. JAUTĀJUMU / COM 10

Jaunais, 2017. gada jūnijā pieņemtais Eiropas Konsenss par attīstību apstiprināja, ka politikas saskaņotībai attīstībai (PCD) ir būtiska nozīme, lai sasniegtu IAM.

Lauksaimniecība ir cieši saistīta ar tādiem jautājumiem kā darbvietas, pārtika, gaiss, klimata pārmaiņas, ūdens, augsne un bioloģiskā daudzveidība, un tādēļ tai ir būtiska nozīme Ilgtspējīgas attīstības programmas 2030. gadam īstenošanā. Ilgstošais darbs, lai sasniegtu ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM) ir tikai sācies, un lauksaimniecības nozarei tiek dota iespēja parādīt, ka tā var būt daļa no risinājuma.

Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) secīgās reformas pēdējo 25 gadu laikā ir pakāpeniski palielinājušas KLP orientāciju uz tirgu (3), vienlaikus uzlabojot tās ietekmi vides un klimata jomā (4). Šajās reformās tika uzsvērti KLP galvenie mērķi, proti, nodrošināt dzīvotspējīgu pārtikas ražošanu, dabas resursu ilgtspējīgu pārvaldību un rīcību klimata politikas jomā, kā arī līdzsvarotu teritoriālo attīstību Eiropas Savienībā.

KLP pašreizējās pārskatīšanas mērķis ir arī palielināt devumu ES starptautisko saistību izpildē. Paziņojumā “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne”, ko pieņēma 2017. gada novembrī, tika noteikti plaši politikas virzieni (5), tostarp attiecībā uz KLP starptautisko dimensiju. Minētie politikas virzieni ir plašāk izklāstīti Komisijas nesen pieņemtajā tiesību akta priekšlikumā par kopējo lauksaimniecības politiku pēc 2020. gada.

ES ir acīmredzami ieinteresēta palīdzībā jaunattīstības valstīm integrēt to lauksaimniecības nozari pasaules tirdzniecības sistēmā un kopīgi izmantot globālās ekonomikas sniegtos ieguvumus (6). ES apzinās, ka to iespējams paveikt tikai tad, ja aktīvi iesaistās arī partnervalstis. ES patlaban sadarbojas ar vairāk nekā 60 partnervalstīm, risinot jautājumus saistībā ar ilgtspējīgu lauksaimniecību un pārtikas nodrošinājumu (7). Āfrikā uzsvars likts uz atbalstu politikas īstenošanai, atbildīgu ieguldījumu veicināšanu lauku apvidos un atbalstu lauksaimniecības pārtikas ražošanas nozarei, lai galu galā palīdzētu Āfrikas valstīm izmantot to lauksaimniecības nozares potenciālu un nodrošināt iedzīvotāju vajadzības.

Komisija aprīlī izveidoja darba grupu, kurā bija pārstāvēti ES un Āfrikas eksperti, lai sniegtu konsultācijas un ieteikumus nolūkā stiprināt ES un Āfrikas Savienības partnerību pārtikas un lauksaimniecības jomā un palielināt ES ietekmi Āfrikas ekonomikas attīstības veicināšanā, kas rada jaunas darbvietas lauksaimniecības, lauksaimniecības uzņēmējdarbības un lauksaimniecības produktu ražošanas nozarēs.

11. JAUTĀJUMS / COM 11

Neena Gill

Temats: humānā palīdzība Kongo Demokrātiskajai Republikai (KDR)

Humānās palīdzības apmērs Kongo Demokrātiskajai Republikai 2017. gadā bija vismazākais pēdējo desmit gadu laikā.

ES humānā palīdzība šai valstij pagājušajā gadā bija par 4 miljoniem EUR mazāka nekā 2016. gadā.

ANO 2017. gada oktobrī oficiāli izziņoja 3. līmeņa ārkārtas situāciju KDR, nosakot ģeogrāfisko darbības jomu Kasai, Tangjanikas un Dienvidu Kivu reģionos.

1. Kāds ir kopējais trūkstošā finansējuma apmērs humānās situācijas risināšanai KDR?

2. Vai Komisija ir veikusi pasākumus, lai kopš 2017. gada oktobra palielinātu humāno palīdzību KDR?

ATBILDE UZ 11. JAUTĀJUMU / COM 11

Ņemot vērā humanitārās situācijas pasliktināšanos Kongo Demokrātiskajā Republikā (KDR), 2018. gada 13. aprīlī Ženēvā pirmo reizi tika rīkota konference par humanitāro situāciju KDR. Konferenci kopīgi rīkoja ANO, ES un Nīderlande. Konferencē piedalījās 101 delegācija, tostarp 22 ES dalībvalstu delegācijas. Konferences noslēgumā tika doti solījumi un sniegti paziņojumi par 528,1 miljona USD piešķiršanu humanitārās situācijas risināšanai KDR 2018. gadā. Eiropas Komisija paziņoja, ka 2018. gadā sniegs palīdzību KDR 77,1 miljona EUR apmērā, un ES dalībvalstis paziņoja, ka piešķirs vēl 246 miljonus EUR, un tādējādi ES solītā summa veido divas trešdaļas no kopējās summas.

KDR humānās palīdzības reaģēšanas plāna īstenošanai 2018. gadā ir nepieciešami 1,68 miljardi USD, jo saskaņā ar ANO sniegto informāciju palīdzība ir vajadzīga 13,1 miljonam cilvēku.

Reaģēšanu uz 3. līmeņa ārkārtas situāciju, kas ir augstākais iespējamais reaģēšanas līmenis, ANO aktivizēja 2017. gada 20. oktobrī uz sešiem mēnešiem, nosakot ģeogrāfisko darbības jomu Dienvidu Kivu, Tangjanikas un Kasai provincēs. Trešā līmeņa statuss tika atcelts 2018. gada 20. aprīlī, un, kā norāda ANO, tas nozīmē, ka lielākoties ir izpildīti kritēriji starptautisko spēju efektīvai mobilizēšanai ar mērķi palielināt atbalstu humanitārajā jomā.

Eiropas Komisija atbalsta humanitārās darbības KDR kopš 1994. gada un turpinās to darīt. Tā atbalsta pamata humāno vajadzību nodrošināšanu, tostarp pārtikas palīdzību, uztura nodrošinājumu, veselības aprūpes pakalpojumus, aizsardzību, pajumti, ūdeni, asenizāziju un higiēnu, izglītošanu par rīcību ārkārtas situācijās, kā arī humānās palīdzības loģistiku un koordinēšanu. Sniegtās palīdzības jomas 2018. gadā tiks papildinātas ar mediāciju, samierināšanu un noturības veidošanas darbībām, kas tiks finansētas no citiem Eiropas Komisijas rīcībā esošajiem instrumentiem, papildinot jau tā ievērojamo finansējumu attīstībai KDR.

(1) https://europa.eu/globalstrategy/sites/globalstrategy/files/pages/files/eugs_review_web_13.pdf

(2) https://webgate.ec.europa.eu/devco-academy/

(3) Tie sasniegti, pēc iespējas ierobežojot pasākumus, kas rada ražošanas un tirgus izkropļojumus. Patlaban vairāk nekā 90 % no atbalsta, ko ES piešķir lauksaimniekiem, vairs nav saistīti ar daudzumu vai saražoto produktu un tādēļ nerada tirdzniecības izkropļojumus. Tirgus pasākumi ir ierobežoti līdz drošības tīkla līmenim krīzes situācijām, un kopš 2015. gada decembra ir atceltas eksporta kompensācijas.

(4) Īpašie KLP instrumenti, kas veicina ilgtspējīgu pārtikas ražošanu, ietver gan obligātos (savstarpējā atbilstība, zaļināšana), gan arī brīvprātīgos pasākumus (atbilstīgi lauku attīstības politikai). Tādējādi, piešķirot atbalstu ES lauksaimniekiem, tiek ņemti vērā viņu centieni un tādu pasākumu īstenošana, kas nodrošina lauksaimniecības ilgtspēju.

(5) Paziņojumā sniegta arī skaidra norāde par to, ka nākotnes KLP jānodrošina lielāks devums Valletas samita rezultātu īstenošanā, pievēršoties migrācijas pamatcēloņiem. Piemēram, nākotnes KLP ir uzdevums finansēt zināšanu ieguvi un inovāciju un padziļināt sadarbību lauksaimniecības pētniecības un inovācijas jomā, izvērst mācību un apmaiņas projektus un veicināt stratēģisko sadarbību politikas īstenošanā un dialogu ar Āfrikas Savienību par jautājumiem, kas saistīti ar lauksaimniecību un lauku attīstību.

(6) ES visām vismazāk attīstītajām valstīm nodrošina piekļuvi bez nodevu un kvotu ierobežojumiem, un ekonomisko partnerattiecību nolīgumi (EPN) dod iespēju partnervalstīm aizsargāt savus sensitīvos lauksaimniecības produktus pret liberalizāciju, izslēdzot tos pilnībā vai atļaujot piemērot stingrus aizsardzības pasākumus, ko var izmantot, lai nodrošinātu aizsardzību pret pēkšņu importa apjoma palielinājumu.

(7) Šim nolūkam 2014.–2020. gada periodā piešķirti 8,5 miljardi EUR no ES attīstības palīdzības.