Oficiālais Vēstnesis L 086 , 03/04/2003 Lpp. 0023 - 0044



I PIELIKUMS Protokols par grozījumiem starptautiskajā konvencijā par muitas procedūru vienkāršošanu un harmonizēšanu (Briselē, 1999. gada 26. jūnijā) &2Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un harmonizēšanu (parakstīta Kioto 1973. gada 18. maijā, stājusies spēkā 1974. gada 25. septembrī), še turpmāk "Konvencija", kas tapusi Muitas sadarbības padomes, še turpmāk "Padome", aizbildnībā, Līgumslēdzējas puses, ŅEMOT VĒRĀ, ka, lai sasniegtu šādus mērķus: - novērstu atšķirības Līgumslēdzēju pušu muitas procedūrās un praksē, kas var kavēt starptautisko tirdzniecību un citus starptautiskus maiņas darījumus, - izpildītu starptautiskās tirdzniecības un muitas prasības pēc muitas procedūru un prakses veicināšanas, vienkāršošanas un harmonizēšanas, - piemērotu atbilstošus muitas kontroles standartus, un - sekmētu muitu ievērot būtiskas izmaiņas uzņēmējdarbībā un administratīvajās metodēs un tehnikā, Konvencija ir jāgroza, ŅEMOT VĒRĀ arī, ka grozītā Konvencija: - nodrošinās, ka pamatprincipi šādai vienkāršošanai un harmonizēšanai ir obligāti grozītās Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm, - nodrošinās muitu ar efektīvām procedūrām, kuras papildina atbilstošas un efektīvas kontroles metodes, un - veicinās augsta līmeņa muitas procedūru un prakses vienkāršošanas un harmonizēšanas sasniegšanu, kas ir Padomes galvenais mērķis, tādējādi veicot lielāko ieguldījumu starptautiskās tirdzniecības veicināšanā, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO. 1. pants Konvencijas preambulu un pantus groza saskaņā ar šeit minētā Protokola I papildinājuma tekstu. 2. pants Konvencijas pielikumus aizvieto ar Vispārējo pielikumu, kas iekļauts šeit minētā Protokola II papildinājumā un ar īpašajiem pielikumiem, kas iekļauti šeit minētā Protokola III papildinājumā. 3. pants 1. Katra Konvencijas Līgumslēdzēja puse var izteikt savu piekrišanu būt saistītai ar šo Protokolu un tā I un II papildinājumu: a) parakstot to bez atrunas par ratifikāciju; b) parakstot to ar atrunu par ratifikāciju un pēc parakstīšanas iesniedzot ratifikācijas instrumentu; vai c) pievienojoties tam. 2. Šis Protokols ir atklāts parakstīšanai visām Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm Padomes galvenajā mītnē Briselē līdz 2000. gada 30. jūnijam. Pēc šī datuma tam varēs pievienoties. 3. Šis Protokols ar tā I un II papildinājumu stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad četrdesmit Līgumslēdzējas puses to ir parakstījušas bez atrunas par ratifikāciju vai iesniegusi savu ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu. 4. Pēc tam, kad četrdesmit Līgumslēdzējas puses ir izteikušas savu piekrišanu būt saistītām ar šo Protokolu saskaņā ar pirmo punktu, Konvencijas Līgumslēdzējas puses pieņem Konvencijas grozījumus, tikai kļūstot par šī Protokola pusi. Šādai Līgumslēdzējai pusei Protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad tā paraksta šo Protokolu bez atrunas par ratifikāciju vai iesniedz ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu. 4. pants Ikviena Konvencijas Līgumslēdzēja puse, kad tā izsaka savu nodomu būt saistītai ar šo Protokolu, var pieņemt jebkuru no īpašajiem pielikumiem vai to nodaļām, kas ietvertas Protokola III papildinājumā. Tā paziņo Padomes ģenerālsekretāram par šādu pieņemšanu un par rekomendētajām praksi, attiecībā uz kuru tā izdara atrunas. 5. pants Pēc šā Protokola stāšanās spēkā Padomes ģenerālsekretārs nepieņem nevienu ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu Konvencijai. 6. pants Šī Protokola Pušu attiecībās Protokols ar tā pielikumiem būs ar augstāku spēku nekā Konvencija. 7. pants Padomes ģenerālsekretārs ir šī Protokola depozitārs. Tas pilda funkcijas, kas paredzētas Protokola I papildinājuma 19. pantā. 8. pants Šis Protokols būs atvērts Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm parakstīšanai Padomes galvenajā mītnē Briselē no 1999. gada 26. jūnija. 9. pants Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu 102. pantu šo Protokolu un tā pielikumus reģistrē Apvienoto Nāciju Organizācijas sekretariāts pēc Padomes ģenerālsekretāra lūguma. To apliecinot, apakšā parakstījušies, šim nolūkam pienācīgi pilnvaroti pārstāvji, ir parakstījuši šo Protokolu. Parakstīts Briselē tūkstoš deviņsimt deviņdesmit devītā gada divdesmit sestajā jūnijā angļu un franču valodā, abiem tekstiem esot vienlīdz autentiskiem, vienā oriģināleksemplārā, ko deponē Padomes ģenerālsekretārs, kas izplatīs apstiprinātas kopijas visām iestādēm, kas minētas šā Protokola I papildinājuma 8. panta 1. punktā. -------------------------------------------------- I pielikuma I papildinājums Starptautiska konvencija par muitas procedūru vienkāršošanu un harmonizēšanu (grozīta) PREAMBULA Pašreizējās Konvencijas, kas tapusi Muitas sadarbības padomes aizbildnībā, Līgumslēdzējas puses, CENŠOTIES dzēst atšķirības Līgumslēdzēju pušu nacionālajās muitas procedūrās un praksē, kas var kavēt starptautisko tirdzniecību un citus starptautiskus maiņas darījumus, VĒLOTIES efektīvi darboties, lai attīstītu šādu tirdzniecību un maiņas darījumus, vienkāršojot un harmonizējot muitas procedūras un praksi, kā arī sekmējot starptautisko sadarbību, ATZĪMĒJOT, ka starptautiskās tirdzniecības atvieglošanas nozīmīgākais guvums nevar tikt sasniegts bez muitas kontroles atbilstošu standartu saskaņošanas, ATZĪSTOT, ka šāda vienkāršošana un harmonizācija ir sasniedzama, galvenokārt, piemērojot šādus principus: - ieviešot programmas, kuru mērķis ir nepārtraukta muitas procedūru un prakses modernizēšana, tādējādi paaugstinot efektivitāti, - piemērojot muitas procedūras un praksi iepriekš paredzamā, vienveidīgā un caurskatāmā veidā, - nodrošinot visas ieinteresētās personas ar nepieciešamo informāciju par normatīvajiem aktiem, administratīviem aktiem, procedūrām un praksi muitas jomā, - ieviešot modernas tehnoloģijas, tādas kā riska analīze un pēc-muitošanas pārbaude, un maksimāli pielietojot informācijas tehnoloģiju, - iespējami plaši sadarbojoties ar citām valsts institūcijām, muitas administrācijām un tirdzniecības apvienībām, - ieviešot attiecīgus starptautiskus standartus, - nodrošinot iesaistītajām personām viegli pieejamu informāciju par administratīvo un tiesas procesu, PĀRLIECINĀTAS, ka starptautisks instruments, kurā būtu iestrādāti augstāk minētie mērķi un principi, kurus Līgumslēdzējas puses apņemas piemērot, novestu pie augsta muitas procedūru un prakses vienkāršošanas un harmonizēšanas līmeņa, kas ir Padomes galvenais mērķis un tādējādi veicot būtisku ieguldījumu starptautiskās tirdzniecības veicināšanā, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO. I NODAĻA Definīcijas 1. pants Šajā Konvencijā: a) "standarts" nozīmē normu, kuras ieviešana uzskatāma par nepieciešamu, lai sasniegtu muitas procedūru un prakses vienkāršošanu un harmonizāciju; b) "pārejas standarts" nozīmē standartu vispārējā pielikumā, kura ieviešanai ir atļauts ilgāks laika posms; c) "rekomendētā prakse" nozīmē īpašā pielikuma noteikumus, kuri veicina, kā uzskata, muitas procedūru un prakses vienkāršošanas un harmonizēšanas progresu; d) "valsts tiesību akti" nozīmē likumus, noteikumus un citus aktus, kurus izdevusi Līgumslēdzējas puses kompetentā iestāde un kuri piemērojami visā attiecīgās Līgumslēdzējas puses teritorijā, kā arī spēkā esošus līgumus, kuri ir saistoši attiecīgai Pusei; e) "vispārējais pielikums" nozīmē noteikumu kopumu, kas piemērojams visām muitas procedūrām un praksēm, kas minētas šajā Konvencijā; f) "īpašais pielikums" nozīmē noteikumu kopumu, kas piemērojams vienai vai vairākām muitas procedūrām un praksēm, kas minētas šajā Konvencijā; g) "pamatnostādnes" nozīmē vispārīgā pielikuma, īpašo pielikumu un tajos esošo nodaļu noteikumu skaidrojumu kopumu, kas norāda dažus no iespējamiem darbības veidiem, kuriem jāseko, piemērojot standartus, pārejas standartus un rekomendēto praksi, it īpaši aprakstot labākās prakses un iesakot efektīvākās darbības piemērus; h) "Pastāvīgā tehniskā komiteja" nozīmē Padomes Pastāvīgo tehnisko komiteju; ij) "Padome" nozīmē organizāciju, kuru izveidota saskaņā ar Konvenciju par Muitas sadarbības padomes izveidošanu, kas parakstīta 1950. gada 15. decembrī; k) "muitas vai ekonomiskā savienība" nozīmē savienību, kuru ir radījušas un kura sastāv no valstīm un kas ir pilnvarota pieņemt pati savus noteikumus, kas ir saistoši valstīm attiecībā uz jautājumiem, kurus regulē šī Konvencija, un tā saskaņā ar iekšējo procedūru ir pilnvarota lemt par parakstīšanu, ratifikāciju vai pievienošanos šai Konvencijai. II NODAĻA DARBĪBAS JOMA UN STRUKTŪRA Konvencijas darbības joma 2. pants Ikviena Līgumslēdzēja puse apņemas veicināt muitas procedūru vienkāršošanu un harmonizāciju un, lai to veiktu saskaņā ar šīs Konvencijas noteikumiem, ievērot standartus, pārejas standartus un rekomendēto praksi šīs Konvencijas pielikumos. Tomēr nekas nevar atturēt Līgumslēdzēju pusi piešķirt lielākus atvieglojumus kā tos, kas noteikti šeit, un katrai Līgumslēdzējai pusei ir ieteikts piešķirt pēc iespējas lielākus atvieglojumus. 3. pants Konvencijas noteikumi nekavē nacionālās likumdošanas piemērošanu attiecībā uz aizliegumiem vai ierobežojumiem uz precēm, kas pakļautas muitas kontrolei. Konvencijas struktūra 4. pants 1. Konvencija sastāv no ievada, vispārīgā pielikuma un īpašajiem pielikumiem. 2. Šīs Konvencijas vispārīgais Pielikums un katrs īpašais pielikums sastāv no nodaļām, kas sadala pielikumu un ietver sevī: a) definīcijas; un b) standartus, no kuriem vispārīgajā pielikumā daži ir pārejas standarti. 3. Katrs īpašais pielikums satur arī rekomendētās prakses. 4. Katram pielikumam ir savs pamatnostādnes, kuru teksts nav saistošs Līgumslēdzējām pusēm. 5. pants Šīs Konvencijas mērķiem katrs īpašais pielikums(-i) vai tā nodaļa(-as), kura ir saistoša Līgumslēdzējai pusei, ir uzskatāma par neatņemamu Konvencijas sastāvdaļu, un attiecībā uz šo Līgumslēdzēju pusi katra atsauce uz Konvenciju ir izskatāma arī kā atsauce uz attiecīgo(-iem) pielikumu(-iem) vai nodaļu(-ām). III NODAĻA KONVENCIJAS DARBĪBAS UZRAUDZĪBA Pārvaldības komiteja 6. pants 1. Izveidotā pārvaldības komiteja lemj par šīs Konvencijas ieviešanu, pasākumiem, kas nodrošinātu interpretācijas vienveidību un piemērošanu un par ierosinātajiem grozījumiem. 2. Līgumslēdzējas puses ir pārvaldības komitejas locekles. 3. Kompetentā administrācija ikvienā valstī, kas ir tiesīga kļūt par šīs Konvencijas Līgumslēdzēju pusi saskaņā ar 8. panta noteikumiem, vai ikvienas Pasaules tirdzniecības organizācijas locekles kompetentā administrācija ir tiesīga apmeklēt pārvaldības komitejas sesijas kā novērotājs. Tāda novērotāja statusu un tiesības nosaka Padomes Lēmums. Minētās tiesības nevar izmantot pirms Lēmuma stāšanās spēkā. 4. Pārvaldības komiteja var ielūgt starpvaldību un starptautisko nevalstisko organizāciju pārstāvjus apmeklēt pārvaldības komitejas sesijas kā novērotājiem. 5. Pārvaldības komiteja: a) iesniedz Līgumslēdzējām pusēm priekšlikumus par: i) grozījumiem šās Konvencijas kopumā; ii) grozījumiem vispārīgajā pielikumā, īpašajos pielikumos un to nodaļās, kā arī jaunu nodaļu iestrādāšanu vispārīgajā pielikumā; un iii) jaunu īpašu pielikumu un īpašo pielikumu jaunu nodaļu iestrādāšanu; b) var lemt par grozījumu izdarīšanu rekomendētās praksēs vai jaunu rekomendēto prakšu iestrādāšanu īpašajos pielikumos vai to nodaļās saskaņā ar 16. pantu; c) lemj par Konvencijas noteikumu ieviešanu saskaņā ar 13. panta 4. punktu; d) pārskata un papildina pamatnostādnes; e) lemj par citiem jautājumiem, kas attiecas uz Konvenciju; f) informē Pastāvīgo tehnisko komiteju un Padomi par saviem lēmumiem. 6. Līgumslēdzēju pušu kompetentās administrācijas sniedz Padomes ģenerālsekretāram priekšlikumus saskaņā ar šī panta piektā punkta a), b), c) vai d) apakšpunktu un priekšlikumu pamatojumus, vienlaikus lūdzot šos jautājumus iekļaut pārvaldības komitejas sesijas darba kārtībā. Padomes ģenerālsekretārs iepazīstina ar priekšlikumiem Līgumslēdzējas puses vai novērotāju kompetentās administrācijas saskaņā ar šī panta otro, trešo un ceturto daļu. 7. Pārvaldības komiteja tiekas vismaz reizi gadā. Ik gadus tā ievēl priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku. Padomes ģenerālsekretārs nosūta ielūgumu un darba kārtību Līgumslēdzēju pušu kompetentām administrācijām un novērotājiem saskaņā ar šī panta 2., 3. un 4. punktu vismaz 6 nedēļas pirms pārvaldības komitejas tikšanās. 8. Ja nevar pieņemt vienprātīgu lēmumu, lietas pirms pārvaldības komitejas lēmuma izšķir, balsojot klātesošajām Līgumslēdzējām pusēm. Priekšlikumus saskaņā ar šī panta 5. punkta a), b) vai c) apakšpunktu pieņem, ja par tiem balso divas trešdaļas klātesošo. Pārējās lietas izlemj Menedžmenta Komiteja ar nodoto balsu vairākumu. 9. Ja piemēro šīs Konvencijas 8. panta piekto punktu, muitas vai ekonomiskās savienības, kas ir Līgumslēdzējas puses, balsošanas gadījumā iegūs tikai tik balsu, cik atbilst kopīgajam balsu skaitam, kas piešķirtas to locekļiem, kas ir Līgumslēdzējas puses. 10. Pirms sesijas noslēgšanas pārvaldības komiteja sagatavo ziņojumu. Ziņojumu iesniedz Padomei, Līgumslēdzējām pusēm un novērotājiem, kas minēti 2., 3. un 4. punktā. 11. Ja šajā pantā nav atrunāti attiecīgi noteikumi, ir piemērojami Padomes procedūras noteikumi, ja vien pārvaldības komiteja nelemj savādāk. 7. pants Balsošanas mērķiem pārvaldības komitejā pastāv atsevišķa balsošana par katru īpašo pielikumu un katru īpašā pielikuma nodaļu. a) Ikviena Līgumslēdzēja puse ir pilnvarota balsot par lietām, kas attiecas uz Konvencijas kopuma un vispārīgā pielikuma interpretāciju, piemērošanu vai grozīšanu. b) Attiecībā uz jautājumiem, kas skar īpašo pielikumu vai īpašā pielikuma nodaļu, kas jau ir spēkā, ir tiesīgas balsot tikai tās Līgumslēdzējas puses, kas ir pieņēmušas konkrēto īpašo pielikumu vai īpašā pielikuma nodaļas. c) Ikviena Līgumslēdzēja puse ir tiesīga balsot par jauniem īpašiem pielikumiem vai īpašo pielikumu jaunu nodaļu projektiem. IV NODAĻA LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES Konvencijas ratifikācija 8. pants 1. Ikviens Padomes Loceklis un ikviens Apvienoto Nāciju Organizācijas vai tās specializētās aģentūras loceklis var kļūt par šīs Konvencijas Līgumslēdzēju pusi: a) parakstot to bez ratifikācijas atrunas; b) parakstot to ar atrunu par ratifikāciju un pēc parakstīšanas iesniedzot ratifikācijas instrumentu; c) pievienojoties tai. 2. Šī Konvencija ir atvērta parakstīšanai šī panta pirmajā punktā minētajiem locekļiem līdz 1974. gada 30. jūnijam Padomes galvenajā mītnē Briselē. Pēc tam šie locekļi tai var pievienoties. 3. Ikviena Līgumslēdzējas puse šīs Konvencijas parakstīšanas, ratificēšanas vai pievienošanās laikā norāda īpašos pielikumus vai to nodaļas, kurus tā pieņem, ja vispār pieņem. Arī pēc tam tā var paziņot depozitāram, ka pieņem vienu vai vairākus īpašos pielikumus vai to nodaļas. 4. Līgumslēdzējas puses, kas pieņem jaunu īpašo pielikumu vai īpašā pielikuma nodaļu, paziņo depozitāram saskaņā ar šī panta trešo punktu. 5. a) Ikviena muitas vai ekonomiskā savienība saskaņā ar šī panta 1., 2. un 3. punktu var kļūt par šīs Konvencijas Līgumslēdzēju pusi. Tāda muitas vai ekonomiskā savienība ziņo depozitāram par savu kompetenci attiecībā uz jautājumiem, kurus regulē Konvencija. Tāda muitas vai ekonomiskā savienība arī ziņo depozitāram par būtiskām izmaiņām tās kompetences apjomā. b) Muitas vai ekonomiskā savienība, kas ir šīs Konvencijas Līgumslēdzēja puse, savas kompetences ietvaros realizē savā vārdā tiesības un veic pienākumus, kurus Konvencija piešķir tādas savienības locekļiem, kas ir Konvencijas Līgumslēdzējas puses. Tādā gadījumā šādas savienības locekļiem nav tiesību individuāli realizēt šīs tiesības, tai skaitā tiesības balsot. 9. pants 1. Ikvienai Līgumslēdzējai pusei, kas ratificē šo Konvenciju vai pievienojas tai, ir saistoši šīs Konvencijas grozījumi, ieskaitot vispārīgo pielikumu, kas stājies spēkā ratifikācijas vai pievienošanās instrumenta iesniegšanas dienā. 2. Ikvienai Līgumslēdzējai pusei, kas pieņem īpašo pielikumu vai tā nodaļu, ir saistoši jebkuri grozījumi standartos, kas iekļauti īpašajā pielikumā vai nodaļā, kas stājušies spēkā dienā, kad tā paziņo depozitāram par to pieņemšanu. Ikvienai Līgumslēdzējai pusei, kas pieņem īpašo pielikumu vai tā nodaļu, ir saistoši visi grozījumi rekomendētās praksēs, kas tur iekļauti un kas stājušies spēkā dienā, kad tā paziņo par pieņemšanu depozitāram, ja vien tā neizdara atrunas attiecībā uz vienu vai vairākām rekomendētām praksēm saskaņā ar šīs Konvencijas 12. pantu. Konvencijas piemērošana 10. pants 1. Ikviena Līgumslēdzēja puse Konvencijas parakstīšanas ar piebildi par ratifikāciju vai ratifikācijas vai pievienošanās instrumenta iesniegšanas brīdī vai jebkurā citā laikā pēc tam var paziņot ar notifikāciju depozitāram, ka šī Konvencija tiks paplašināta līdz visām vai konkrētām teritorijām, par kuru starptautiskajām attiecībām tā ir atbildīga. Tāda notifikācija stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad to ir saņēmis depozitārs. Tomēr šī Konvencija nav piemērojama teritorijās, kas nosauktas notifikācijā pirms šī Konvencija stājas spēkā attiecīgajai Līgumslēdzējai pusei. 2. Ikviena Līgumslēdzēja puse, kas saskaņā ar šī panta pirmo punktu ir ar notifikāciju paziņojusi par Konvencijas piemērošanas paplašināšanu jebkurām teritorijām, par kuru starptautiskām attiecībām tā ir atbildīga, var saskaņā ar šīs Konvencijas 19. pantu paziņot depozitāram, ka konkrētā teritorija vairāk nepiemēros šo Konvenciju. 11. pants Šīs Konvencijas piemērošanas nolūkā muitas vai ekonomiskā savienība, kas ir Līgumslēdzēja puse, paziņo Padomes ģenerālsekretāram par teritorijām, kas veido muitas vai ekonomisko savienību, un šīs teritorijas uzskatāmas par vienu teritoriju. Noteikumu pieņemšana un atrunu izdarīšana 12. pants 1. Visām Līgumslēdzējām pusēm ir saistošs vispārīgais pielikums. 2. Līgumslēdzējas puse var pieņemt vienu vai vairākus īpašos pielikumus vai vienu vai vairākas tā nodaļas. Līgumslēdzējai pusei, kas pieņem īpašo pielikumu vai tā nodaļu(-as), ir saistoši tā standarti. Līgumslēdzējai pusei, kas pieņem īpašo pielikumu vai tā nodaļu(-as), ir saistošas visas tā rekomendētās prakses, ja vien pieņemšanas vai jebkurā citā laikā pēc tam tā nepaziņo depozitāram par rekomendētām praksēm, attiecībā uz kurām tā izdara atrunas, norādot pastāvošās pretrunas valsts likumdošanā un konkrētās rekomendētās prakses noteikumos. Ikviena Līgumslēdzēja puse, kas ir izdarījusi atrunas, var tās atcelt pilnībā vai tikai daļēji jebkurā laikā, par to paziņojot depozitāram un norādot dienu, kad šāda atcelšana stājas spēkā. 3. Ikviena Līgumslēdzēja puse, kurai ir saistošs īpašais pielikums vai tā nodaļa(-as), pārbauda iespēju atcelt jebkuras atrunas par rekomendētām praksēm, kas izdarītas saskaņā ar šī panta 2. punktu un paziņo Padomes ģenerālsekretāram par pārbaudes rezultātiem katra trīsgadu perioda beigās, skaitot no dienas, kad konkrētai Līgumslēdzējai pusei šī Konvencija stājās spēkā, un norādot valsts likumdošanas noteikumus, kuri ir pretrunā ar atrunu atcelšanu. Noteikumu ieviešana 13. pants 1. Ikviena Līgumslēdzēja puse ievieš vispārīgā pielikuma standartus un standartus īpašajā(-os) pielikumā(-os) vai tā nodaļā(-ās), kuru tā ir pieņēmusi, 36 mēnešu laikā pēc tam, kad pielikums(-i) vai nodaļa(-as) ir stājušies spēkā attiecīgajā Līgumslēdzējā pusē. 2. Ikviena Līgumslēdzēja puse ievieš vispārīgā pielikuma pārejas standartus 60 mēnešu laikā no dienas, kad vispārīgais pielikums stājies spēkā attiecīgajā Līgumslēdzējā pusē. 3. Ikviena Dalībvalsts ievieš īpašā(-o) pielikuma(-u) rekomendētās prakses, ko tā ir pieņēmusi, 36 mēnešu laikā pēc tam, kad īpašais(-ie) pielikums(-i) ir stājies spēkā attiecīgajā Līgumslēdzējā pusē, ja vien attiecībā uz kādu rekomendēto praksi nav izdarītas atrunas. 4. a) Ja šī panta 1. un 2. punktā noteiktie periodi praksē izrādītos nepietiekoši, lai Līgumslēdzējas puses ieviestu vispārīgā pielikuma noteikumus, Līgumslēdzēja puse pirms šī panta 1. un 2. punktā noteiktā perioda beigām var lūgt pārvaldības komiteju piešķirt perioda pagarinājumu. Lūgumā Līgumslēdzēja puse norāda vispārīgā pielikuma noteikumu(-us), attiecībā uz kuru lūdz perioda pagarinājumu un šī lūguma iemeslus. b) Izņēmuma gadījumos pārvaldības komiteja var lemt par šāda pagarinājuma piešķiršanu. Ikviens pārvaldības komitejas lēmums par pagarinājuma piešķiršanu norāda īpašos apstākļus, kuri attaisno lēmumu, un šāds pagarinājums nekādā gadījumā nevar pārsniegt vienu gadu. Pagarinājuma perioda beigās Līgumslēdzēja puse paziņo depozitāram par noteikumu ieviešanu, attiecībā uz kuriem bija piešķirts pagarinājums. Strīdu izšķiršana 14. pants 1. Ikviens strīds starp divām vai vairākām Līgumslēdzējām pusēm par Konvencijas piemērošanu vai interpretāciju pēc iespējas izšķirams sarunu ceļā. 2. Strīdu, kas nav atrisināts sarunu ceļā, strīdā iesaistītās Līgumslēdzējas puses nodod pārvaldības komitejai, kas izlemj strīdu un iesaka tā risināšanas veidus. 3. Strīdā iesaistītās Līgumslēdzējas puses var iepriekš norunāt, ka tās pārvaldības komitejas ieteikumus uzskatīs par saistošiem. Konvencijas grozīšana 15. pants 1. Katru grozījumu tekstu, ko pārvaldības komiteja ieteikusi Līgumslēdzējām pusēm saskaņā ar 6. panta 5. punkta a) daļas, i) un ii) apakšpunktu, Padomes ģenerālsekretārs nosūta visām Līgumslēdzējām pusēm un tiem Padomes locekļiem, kas nav Līgumslēdzējas puses. 2. Konvencijas kopuma grozījumi stājas spēkā visām Līgumslēdzējām pusēm divpadsmit mēnešus pēc tam, kad pārvaldības komitejas sesijā, kurā tika ieteikti grozījumi, klātesošās Līgumslēdzējas puses iesniedz savus pievienošanās instrumentus un divpadsmit mēnešu laikā no dienas, kad šādi grozījumi nosūtīti, Līgumslēdzējas puses neizvirza nekādus iebildumus. 3. Vispārīgā pielikuma vai īpašo pielikumu vai to nodaļu ieteiktie grozījumi uzskatāmi par pieņemtiem sešus mēnešus pēc dienas, kad ieteiktie grozījumi tika nosūtīti Līgumslēdzējām pusēm, ja vien: a) Līgumslēdzēja puse vai īpašā pielikuma vai nodaļas gadījumā — Līgumslēdzēja puse, kurai ir saistošs attiecīgais īpašais pielikums vai tā nodaļa, nav izvirzījušas iebildumus; vai b) Līgumslēdzēja puse neinformē Padomes ģenerālsekretāru, ka, lai arī tā ir nolēmusi pieņemt ieteikto grozījumu, vēl nav izpildīti pieņemšanai nepieciešamie nosacījumi. 4. Ja Līgumslēdzēja puse nosūta Padomes ģenerālsekretāram paziņojumu saskaņā ar šī panta 3. punkta b) apakšpunktu, tā var tik ilgi, kamēr nav paziņojusi Padomes ģenerālsekretāram par ieteikto grozījumu pieņemšanu, iesniegt iebildumus par šiem grozījumiem astoņpadsmit mēnešu laikā no šī panta trešajā punktā minētā sešu mēnešu perioda beigām. 5. Ja iebildumi par ieteiktiem grozījumiem ir nosūtīti saskaņā ar šī panta 3. punkta a) apakšpunkta un 4. punkta noteikumiem, grozījumi uzskatāmi par nepieņemtiem, un tie nestājas spēkā. 6. Ja kāda Līgumslēdzēja puse ir nosūtījusi paziņojumu saskaņā ar šī panta 3. punkta b) apakšpunktu, grozījums ir uzskatāms par pieņemtu, sākot ar agrāko no šīm dienām: a) diena, līdz kurai visas Līgumslēdzējas puses, kas nosūtījušas šādu paziņojumu, ir notificējušas Padomes ģenerālsekretāru par ieteikto grozījumu pieņemšanu, ar nosacījumu, ka tas izdarīts pirms sešu mēnešu perioda beigām saskaņā ar šī panta 3. punktu, šī diena uzskatāma par minētā sešu mēnešu perioda beigu dienu; b) diena, kad izbeidzies šī panta 4. punktā minētais astoņpadsmit mēnešu periods. 7. Ikviens vispārīgā pielikuma vai īpašo pielikumu grozījums, kas uzskatāms par pieņemtu, stājas spēkā vai nu sešus mēnešus pēc datuma, kad tas uzskatāms par pieņemtu, vai, ja ieteiktajos grozījumos ir noteikts atšķirīgs periods, šī perioda beigās pēc datuma, kad šie grozījumi uzskatāmi par pieņemtiem. 8. Padomes ģenerālsekretārs pēc iespējas īsā laikā paziņo Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm par visiem iebildumiem uz ieteiktiem grozījumiem, kas izteikti saskaņā ar šī panta 3. punkta a) apakšpunktu un par visiem paziņojumiem, kas saņemti saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu. Padomes ģenerālsekretārs tad informē Līgumslēdzējas puses par to, vai Līgumslēdzēja puse vai puses, kas ir nosūtījušas šādu paziņojumu, ceļ iebildumus pret ieteiktiem grozījumiem vai tos pieņem. 16. pants 1. Neatkarīgi no grozījumu procedūras, kas aprakstīta šīs Konvencijas 15. pantā, pārvaldības komiteja saskaņā ar 6. pantu var lemt par rekomendētās prakses grozīšanu vai par jaunas rekomendētās prakses iestrādāšanu jebkurā īpašajā pielikumā vai tā nodaļā. Padomes ģenerālsekretārs aicina katru Līgumslēdzēju pusi uz pārvaldības komitejas rīkotajām pārrunām. Jebkuru šādi nolemtu grozījumu vai jaunu rekomendēto prakšu tekstu Padomes ģenerālsekretārs nosūta šīs Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm un Padomes locekļiem, kas nav šīs Konvencijas Līgumslēdzējas puses. 2. Ikviens grozījums vai jaunas rekomendētās prakses iestrāde saskaņā ar šī panta 1. punktu stājas spēkā sešus mēnešus pēc tam, kad par tiem paziņojis Padomes ģenerālsekretārs. Ikviena Līgumslēdzēja puse, kurai ir saistošs īpašais pielikums vai tā nodaļa, kurā iekļauts grozījumu priekšmets vai jauna rekomendētā prakse, uzskata šos grozījumus vai jaunu rekomendēto praksi par pieņemtu, ja vien tā neizdara atrunas saskaņā ar šīs Konvencijas 12. pantā noteikto kārtību. Pievienošanās ilgums 17. pants 1. Šai Konvencijai nav ierobežots darbības ilgums, bet ikviena Līgumslēdzēja puse var to denonsēt jebkurā laikā pēc tās spēkā stāšanās dienas saskaņā ar Konvencijas 18. pantu. 2. Par denonsēšanu paziņo ar rakstisku instrumentu, ko iesniedz depozitāram. 3. Denonsēšana stājas spēkā sešus mēnešus pēc tam, kad depozitārs ir saņēmis denonsēšanas instrumentu. 4. Šī panta 2. un 3. punkta noteikumus piemēro arī attiecībā uz īpašajiem pielikumiem un to nodaļām, kuru pieņemšanu katra Līgumslēdzēja puse var atcelt jebkurā laikā pēc to stāšanās spēkā. 5. Ja kāda līgumslēdzēja puse atsauc visu pielikumu pieņemšanu, tad uzskata, ka tā ir denonsējusi Konvenciju.. V NODAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI Konvencijas spēkā stāšanās 18. pants 1. Konvencija stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad piecas no 8. panta 1. un 5. punktā minētajām valstīm un valstiskiem veidojumiem ir parakstījušas Konvenciju ar piebildi par ratifikāciju vai iesniegušas ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu. 2. Ikvienai Līgumslēdzējai pusei šī Konvencija stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad tā ir kļuvusi par Līgumslēdzēju pusi saskaņā ar 8. panta noteikumiem. 3. Ikviens šīs Konvencijas īpašais pielikums vai tā nodaļa stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad piecas Līgumslēdzējas puses ir pieņēmušas attiecīgo īpašo pielikumu vai tā nodaļu. 4. Pēc tam, kad ikviens īpašais pielikums vai tā nodaļa ir stājusies spēkā saskaņā ar šī panta 3. punktu, šis īpašais pielikums vai tā nodaļa ikvienai Līgumslēdzējai pusei stājas spēkā trīs mēnešus pēc tam, kad tā ir paziņojusi par tā pieņemšanu. Neviens īpašais pielikums vai tā nodaļa Līgumslēdzējā pusē tomēr nestājas spēkā pirms Konvencijas stāšanās spēkā attiecībā uz šo Līgumslēdzēju pusi. Konvencijas depozitārs 19. pants 1. Šī Konvenciju, visus parakstus ar vai bez piebildes par ratifikāciju un visus pievienošanās vai ratifikācijas instrumentus nodod Padomes Ģenerālsekretāram. 2. Depozitārijs: a) saņem un tur savā uzraudzībā Konvencijas oriģināltekstus; b) sagatavo Konvencijas oriģināltekstu sertificētas kopijas un nodod tās Līgumslēdzēju pusēm un Padomes locekļiem, kas nav Līgumslēdzējas puses, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram; c) saņem visus parakstus ar vai bez piebildes par ratifikāciju un visus Konvencijas pievienošanās vai ratifikācijas instrumentus un tur savā uzraudzībā notifikācijas un paziņojumus, kas saistīti ar Konvenciju; d) pārbauda, vai paraksts, visi instrumenti, notifikācijas vai paziņojumi, kas saistīti ar Konvenciju, ir pienācīgā un atbilstošā kārtībā noformēti un neatbilstības gadījumā par to informē attiecīgo Līgumslēdzēju pusi; e) paziņo Līgumslēdzēju pusēm, Padomes locekļiem, kas nav Līgumslēdzējas puses, un Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram par: - parakstiem, ratifikācijām, pievienošanos un Pielikumu un Nodaļu pieņemšanu saskaņā ar šīs Konvencijas 8. pantu, - vispārīgā pielikuma jaunām nodaļām un jauniem speciālajiem pielikumiem vai to nodaļām, par kuru iestrādāšanu Konvencijā lemj pārvaldības komiteja, - šīs Konvencijas, vispārīgā pielikuma un katra speciālā pielikuma vai tā nodaļas spēkā stāšanās dienu saskaņā ar šīs Konvencijas 18. pantu, - notifikācijām, kas saņemtas saskaņā ar šīs Konvencijas 8.,10.,11.,12. un 13. pantu, - Līgumslēdzēju pušu atteikumiem pieņemt pielikumus/nodaļas, - denonsēšanu saskaņā ar šīs Konvencijas 17. pantu, - jebkuriem grozījumiem, kas pieņemti saskaņā ar šīs Konvencijas 15. pantu un spēkā stāšanās dienu. 3. Ja parādās kādas nesaskaņas starp Līgumslēdzēju pusēm un depozitāriju attiecībā uz depozitārija funkciju pildīšanu, depozitārijs vai konkrētā Līgumslēdzēja puse vērš uz šo jautājumu citu Līgumslēdzēju pušu vai parakstītāju, atkarībā no gadījuma, arī pārvaldības komitejas vai Padomes uzmanību. Reģistrācija un autentiskie teksti 20. pants 1. Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu 102. pantu šo Konvenciju reģistrē Apvienoto Nāciju Organizācijas Sekretariātā pēc Padomes ģenerālsekretāra pieprasījuma. 2. Par pierādījumu kalpojot, apakšā parakstījušies, būdami atbilstoši pilnvaroti, ir parakstījuši šo Konvenciju. 3. Parakstīta Kioto tūkstoš deviņi simti septiņdesmit trešā gada astoņpadsmitā maijā angļu un franču valodās, abiem tekstiem esot vienādi autentiskiem, vienā oriģinālā, kuru nodod Padomes ģenerālsekretāram, kurš tālāk nodod sertificētas kopijas visām valstīm un valstiskiem veidojumiem, kas minēti Konvencijas 8. panta 1. daļā. -------------------------------------------------- II pielikuma I papildinājums VISPĀRĪGAIS PIELIKUMS SATURA RĀDĪTĀJS 1. nodaļa: Vispārīgie principi 2. nodaļa: Definīcijas 3. nodaļa: Muitošana un citas muitas formalitātes 4. nodaļa: Maksājumi A. Maksājumu lieluma noteikšana, iekasēšana un samaksa B. Muitas maksājumu samaksas atlikšana C. Muitas maksājumu atmaksāšana 5. nodaļa: Galvojums 6. nodaļa: Muitas kontrole 7. nodaļa: Informācijas tehnoloģijas pielietošana 8. nodaļa: Muitas un trešo personu attiecības 9. nodaļa: Muitas sniegtā informācija, muitas pieņemtie lēmumi un akti A. Vispārīgi pielietojama informācija B. Īpaša rakstura informācija C. Lēmumi un akti 10. nodaļa: Pārsūdzība muitas lietās A. Pārsūdzības tiesības B. Pārsūdzības forma un pamatojums C. Pārsūdzības izskatīšana 1 NODAĻA VISPĀRĪGIE PRINCIPI 1.1. Standarts Šī pielikuma definīcijas, standartus un pārejas standartus piemēro muitas procedūrām un praksēm, kas norādītas šajā pielikumā un, ciktāl iespējams, arī procedūrām un praksēm speciālajos pielikumos. 1.2. Standarts Izpildāmie nosacījumi un aizpildāmās muitas formalitātes procedūrām un praksēm šajā pielikumā un speciālajos pielikumos norādāmi nacionālajā likumdošanā, un tiem jābūt pēc iespējas vienkāršiem. 1.3 Standarts Muita nodibina un uztur formālas konsultatīvas attiecības ar tirdzniecības pārstāvjiem, lai uzlabotu sadarbību un veicinātu piedalīšanos visefektīvāko darba metožu ieviešanā atbilstoši nacionālajiem noteikumiem un starptautiskiem līgumiem. 2. NODAĻA DEFINĪCIJAS Šī Konvencijas pielikuma izpratnē: E1./F23. | "Pārsūdzība" nozīmē darbību, ar kuru persona, kuru ir tieši ietekmējis muitas pieņemtais lēmums vai nolaidība un kura tā ietekmē uzskata sevi par cietušu, meklē kompensāciju pie kompetentas varas iestādes; | E2./F19. | "Muitas maksājumu lieluma noteikšana" nozīmē maksājamo muitas maksājumu lieluma noteikšana; | E3./F4. | "Pēc-muitošanas pārbaude" nozīmē pasākumus, ar kuriem muita pārliecinās par deklarāciju precizitāti un autentiskumu, pārbaudot attiecīgu grāmatvedības uzskaiti, oficiālus dokumentus, biznesa sistēmu un tirdzniecības informāciju, kas ir attiecīgās personas pārvaldījumā; | E4./F15. | "Preču deklarācijas pārbaude" nozīmē darbību, ko veic muita, lai pārliecinātos, ka preču deklarācija ir precīzi aizpildīta un pieprasītie pavaddokumenti atbilst norādītajiem nosacījumiem; | E5./F9. | "Muitošana" nozīmē nepieciešamo muitas formalitāšu nokārtošanu, lai preces varētu pieteikt brīvam apgrozījumam, izvešanai vai citai muitas procedūrai; | E6./F10. | "Muita" nozīmē valsts pārvaldes dienestu, kas ir atbildīgs par muitas likuma administrēšanu un muitas maksājumu iekasēšanu un kas ir arī atbildīgs par citu likumu un noteikumu, kas saistīti ar preču ievešanu, izvešanu, uzglabāšanu un pārvietošanu, piemērošanu; | E7./F3. | "Muitas kontrole" nozīmē pasākumus, kurus piemēro muita, lai nodrošinātu atbilstību muitas likumam; | E8./F11. | "Muitas nodoklis" nozīmē nodokli, kuru nosaka muitas tarifs, kurš piemērojams precēm, kuras ienāk vai atstāj muitas teritoriju; | E9./F16. | "Muitas formalitātes" nozīmē visas darbības, kas jāveic attiecīgai personai un Muitai, lai piemērotu Muitas likumu; | E10./F18. | "Muitas likums" nozīmē ar likumu noteiktas imperatīvas normas, kas attiecas uz preču ievešanu, izvešanu, uzglabāšanu un pārvietošanu, un kura administrēšana un ieviešana ir muitas pārziņā un muitas izdotos noteikumus – ar likumu noteiktajās pilnvarās; | E11./F2. | "Muitas iestāde" nozīmē muitas administratīvo vienību, kuras pārziņā ir muitas formalitāšu veikšana un telpas vai cita platība, kuru apstiprinājusi kompetenta institūcija šim nolūkam; | E12./F25. | "Muitas teritorija" nozīmē teritoriju, kurā piemērojams Līgumslēdzējas puses muitas likums; | E13./F6. | "Lēmums" nozīmē individuālu aktu, ar kuru muita lemj par jautājumu, kas saistīts ar muitas likumu; | E14./F7. | "Deklarētājs" nozīmē personu, kura aizpilda preču deklarāciju, vai kuras vārdā šādu deklarāciju aizpilda; | E15./F5. | "Termiņš" nozīmē dienu, kad maksājami muitas maksājumi; | E16./F12. | "Muitas maksājumi" nozīmē ievedmuitas maksājumus un/vai izvedmuitas maksājumus; | E17./F27. | "Preču pārbaude" nozīmē muitas veiktu fizisku preču apskati, lai pārliecinātos, ka preču īpašības, izcelsme, stāvoklis, daudzums un vērtība atbilst ziņām, kas sniegtas preču deklarācijā; | E18./F13. | "Izvedmuitas (eksporta) maksājumi" nozīmē muitas nodokli un citus nodokļus, kā arī citus maksājumus, kurus iekasē par vai saistībā ar preču izvešanu, bet neiekļaujot maksājumus, kuru summa ir ierobežota līdz aptuvenām izmaksām par pakalpojumiem, ko muita sniedz vai saņem no citām valsts varas iestādēm; | E19./F8. | "Preču deklarācija" nozīmē paziņojumu, kas veikts muitas noteiktā veidā, ar ko attiecīga persona norāda muitas procedūru, kas piemērojama precēm un sniedz ziņas, kuras muita pieprasa tās piemērošanai; | E20./F14. | "Ievedmuitas (importa) maksājumi" nozīmē muitas nodokli un citus nodokļus, kā arī citus maksājumus, kurus iekasē par vai saistībā ar preču ievešanu, bet neiekļaujot maksājumus, kuru summa ir ierobežota līdz aptuvenām izmaksām par pakalpojumiem, ko Muita sniedz vai saņem no citām valsts varas iestādēm; | E21./F1. | "Savstarpēja administratīva palīdzība" nozīmē Muitas administrācijas darbību citas Muitas administrācijas labā vai sadarbībā ar citu Muitas administrāciju Muitas likuma atbilstošai piemērošanai un Muitas pārkāpumu novēršanai, izmeklēšanai un apspiešanai; | E22./F21. | "Nolaidība" nozīmē darbības neveikšanu vai lēmuma nesniegšanu par muitai piekritīgu jautājumu saprātīgā laika periodā, ja to par pienākumu muitai uzliek muitas likums; | E23./F22. | "Persona" nozīmē gan juridisku, gan fizisku personu, ja vien konteksts neparedz savādāk; | E24./F20. | "Preču izlaišana" nozīmē muitas rīcību, atļaujot attiecīgai personai, kas preces nomuitojusi, ar tām rīkoties; | E25./F24. | "Atmaksāšana" nozīmē pilnīgu vai daļēju samaksāto muitas maksājumu atmaksāšanu un daļēja vai pilnīga atbrīvojuma no muitas maksājumu samaksas piešķiršanu; | E26./F17. | "Galvojums" nozīmē līdzekli, ar kuru Muita nodrošinās, ka personas saistības pret muitu tiks izpildītas. Galvojums ir "vispārējs", ja tas nodrošina, ka saistības, kas izriet no vairākām operācijām, tiks izpildītas. | E27./F26. | "Trešā persona" nozīmē personu, kas tieši sadarbojas ar muitu kādas citas personas vārdā vai labā attiecībā uz preču ievešanu, izvešanu, uzglabāšanu un pārvietošanu. | 3. NODAĻA MUITOŠANA UN CITAS MUITAS FORMALITĀTES Kompetentas muitas iestādes 3.1. Standarts Muita nosaka muitas iestādes, kurās preces var uzrādīt vai muitot. Nosakot šo iestāžu kompetenci, atrašanās vietu un darba laiku, īpaši ņem vērā tirdzniecības prasības. 3.2. Standarts Pēc ieinteresētās personas lūguma, ja viņa norāda, pēc muitas ieskatiem, pamatotus iemeslus, muita, ņemot vērā savas iespējas, var veikt funkcijas, kas nepieciešamas muitas procedūru piemērošanai, arī ārpus muitas iestāžu darba laika un telpām. Muitas iekasējamā samaksa ir samērīga sniegtajiem pakalpojumiem. 3.3. Standarts Ja muitas iestādes atrodas uz kopējas robežpārejas, attiecīgās muitas administrācijas saskaņo darba laiku un šo iestāžu kompetenci. 3.4. Pārejas standarts Kopējās robežpārejās attiecīgās muitas administrācijas pēc iespējas veido vienoto kontroli. 3.5. Pārejas standarts Ja muita vēlas izveidot jaunu muitas iestādi vai pārveidot esošo, kas atrodas uz kopējas robežpārejas, tā pēc iespējas sadarbojas ar kaimiņos esošo muitu, lai nodibinātu kopēju muitas iestādi, tādējādi veicinot vienoto kontroli. Deklarētājs a) Personas, kuras ir pilnvarotas rīkoties kā deklarētāji 3.6. Standarts Nacionālā likumdošana paredz noteikumus, saskaņā ar kuriem persona ir pilnvarota rīkoties kā deklarētājs. 3.7. Standarts Persona, kurai ir tiesības rīkoties ar precēm, var būt deklarētājs. b) Deklarētāja atbildība 3.8. Standarts Deklarētājs atbild muitai par preču deklarācijā sniegto ziņu patiesumu un muitas maksājumu samaksu. c) Deklarētāja tiesības 3.9. Standarts Pirms deklarācijas iesniegšanas deklarētājam muitas noteiktos apstākļos ir tiesības: a) veikt preču pārbaudi; un b) ņemt preču paraugus. 3.10. Standarts Muita neprasa atsevišķu preču deklarāciju par muitas uzraudzībā ņemtajiem paraugiem, ar noteikumu, ka šādi paraugi ir iekļauti preču deklarācijā par attiecīgo sūtījumu. Preču deklarācija a) Preču deklarācijas forma un saturs 3.11. Standarts Preču deklarācijas saturu nosaka muita. Preču deklarācijas rakstiska forma ir Apvienoto Nāciju forma (UN –layout key). Automatizētiem muitošanas procesiem elektroniski iesniegtās preču deklarācijas forma ir balstīta uz elektroniskās informācijas apmaiņas starptautiskiem standartiem saskaņā ar Muitas sadarbības padomes rekomendācijām par informācijas tehnoloģiju. 3.12. Standarts Muita ierobežo informācijas daudzumu, kas sniedzams preču deklarācijā, līdz ziņām, kas nepieciešamas muitas maksājumu noteikšanai un iekasēšanai, statistikas vākšanai un muitas likuma piemērošanai. 3.13. Standarts Ja personas rīcībā nav visa informācija, kas nepieciešama preču deklarācijas sastādīšanai un persona norāda, pēc muitas ieskatiem, pamatotus šādas situācijas iemeslus, viņa var iesniegt pagaidu vai nepilnu preču deklarāciju, ar noteikumu, ka tā satur visas ziņas, kas nepieciešamas muitai un ka deklarētājs apņemas to aizpildīt noteiktā laika periodā. 3.14. Standarts Ja muita reģistrē pagaidu vai nepilno deklarāciju, piemērojamais tarifu režīms ir tāds pats, kā gadījumā, ja persona jau sākumā iesniegtu pilnu un precīzu preču deklarāciju. Preču izlaišanu nevar aizkavēt, ja ir iesniegts galvojums, kas pieprasīts, lai nodrošinātu piemērojamo muitas maksājumu iekasēšanu. 3.15. Standarts Muita pieprasa Preču deklarācijas oriģināla un tikai minimāla skaita nepieciešamo kopiju iesniegšanu. b) Preču deklarācijas pavaddokumenti 3.16. Standarts Preču deklarācijas papildināšanai muita pieprasa tikai tos dokumentus, kas ļautu veikt operācijas kontroli un nodrošinātu, ka visas prasības attiecībā uz muitas likuma piemērošanu ir izpildītas. 3.17. Standarts Ja kādus pavaddokumentus nevar iesniegt ar preču deklarāciju tāda iemesla dēļ, kas pēc muitas ieskatiem ir attaisnojošs, tos ļauj iesniegt noteiktā laika periodā. 3.18. Pārejas standarts Muita ļauj pavaddokumentus iesniegt elektroniski. 3.19. Standarts Muita neprasa pavaddokumentā ietverto ziņu tulkojumu, izņemot, ja nepieciešams noformēt preču deklarāciju. Preču deklarācijas iesniegšana, reģistrēšana un pārbaude 3.20. Standarts Muita ļauj iesniegt preču deklarāciju jebkurā norādītā muitas iestādē. 3.21. Pārejas standarts Muita ļauj iesniegt preču deklarāciju elektroniski. 3.22. Standarts Preču deklarāciju iesniedz muitas noteiktajā laikā. 3.23. Standarts Ja nacionālā likumdošana nosaka laika periodu preču deklarācijas iesniegšanai, atvēlētajam laikam jābūt pietiekošam, lai deklarētājs varētu aizpildīt preču deklarāciju un iegūt pieprasītos pavaddokumentus. 3.24. Standarts Pēc deklarētāja lūguma, ja pēc muitas ieskatiem tas ir pamatots, tā ļauj pagarināt preču deklarācijas iesniegšanas laika periodu. 3.25. Standarts Nacionālā likumdošana paredz preču deklarācijas un pavaddokumentu iesniegšanas un reģistrēšanas vai pārbaudes noteikumus pirms preču ierašanās. 3.26. Standarts Ja muita nevar reģistrēt preču deklarāciju, tai jāpamato šāds lēmums. 3.27. Standarts Muita ļauj deklarētājam izdarīt grozījumus tādā preču deklarācijā, kas ir jau iesniegta, ar nosacījumu, ka brīdī, kad lūgums ir saņemts, muita vēl nav sākusi pārbaudīt preču deklarāciju vai veikt preču apskati. 3.28. Pārejas standarts Muita ļauj deklarētājam izdarīt grozījumus preču deklarācijā, ja šāds lūgums ir saņemts pēc tam, kad preču deklarācijas pārbaude ir sākusies, ja šādas rīcības iemeslus muita uzskata par pamatotiem. 3.29. Pārejas standarts Deklarētājs var atcelt preču deklarāciju un pieteikt preces citai muitas procedūrai, ar nosacījumu, ka šāds lūgums muitai ir izteikts pirms preces ir izlaistas un ka iemeslus muita uzskata par pamatotiem. 3.30. Standarts Preču deklarācijas pārbaudi veic tajā pašā laikā vai cik drīz vien iespējams pēc preču deklarācijas reģistrēšanas. 3.31. Standarts Lai veiktu preču deklarācijas pārbaudi, muita veic tikai tādas darbības, kuras tā uzskata par būtiskām, lai nodrošinātu muitas likuma izpildi. Speciāli pasākumi pilnvarotām personām 3.32. Pārejas standarts Pilnvarotām personām, kas atbilst muitas noteiktiem kritērijiem, tai skaitā, kurām ir atbilstošs dokuments, kas apstiprina atbilstību muitas noteiktiem kritērijiem un kurām ir apmierinoša tirdzniecības uzskaites sistēma, muita ļauj: - izlaist preces, apmierinoties ar minimālu informāciju, kas nepieciešama, lai identificētu preces un vēlāk aizpildītu noslēguma preču deklarāciju, - preču muitošanu deklarētāja telpās vai citā muitas atļautā vietā, - un papildus, pēc iespējas veikt arī citus pasākumus, tādus kā: - izmantot vienu preču deklarāciju visām ievešanas un izvešanas procedūrām noteiktā laika periodā, ja preces ieved vai izved regulāri, un to dara viena un tā pati persona, - izmantot pilnvarotās personas tirdzniecības uzskaiti, lai viņa pati noteiktu savas muitas maksājumu saistības un, ja nepieciešams, nodrošinātu atbilstību muitas prasībām, - iesniegt preču deklarāciju, informāciju ievadot pilnvarotās personas uzskaites reģistros un vēlāk iesniedzot papildu preču deklarāciju. Preču apskate a) Laiks, kas nepieciešams preču apskates veikšanai 3.33. Standarts Ja muita nolemj, ka deklarētās preces ir jāapskata, apskate notiek iespējami ātri pēc preču deklarācijas reģistrēšanas brīža. 3.34. Standarts Kad nosaka preču apskates laikus, priekšroka dodama dzīviem dzīvniekiem un precēm, kas bojājas, kā arī citām precēm, kurām nepieciešams steidzams muitas apstiprinājums. 3.35. Standarts Ja preces pārbauda citas kompetentas varas iestādes un arī muita vēlas preces apskatīt, muita nodrošina, ka abas apskates saskaņo, un, ja iespējams, tās veic vienlaikus. b) Deklarētāja klātbūtne preču apskates laikā 3.36. Standarts Muita ņem vērā deklarētāja lūgumu būt klāt vai tikt pārstāvētam preču apskates laikā. Šāds lūgums ir apmierināms, ja vien nepastāv ārkārtēji apstākļi. 3.37. Standarts Ja muita to uzskata par nepieciešamu, tā var lūgt deklarētāju būt klāt vai tikt pārstāvētam preču apskates laikā, lai sniegtu nepieciešamo palīdzību apskates atvieglošanā. c) Muitas veiktā paraugu ņemšana 3.38. Standarts Paraugus var ņemt tikai tad, ja muita to uzskata par nepieciešamu, lai noteiktu tarifa aprakstu un/vai deklarēto preces vērtību vai nodrošinātu citu nacionālo likumdošanas noteikumu piemērošanu. Ņemtajiem paraugiem jābūt pēc iespējas mazākiem. Kļūdas 3.39. Standarts Muita nenosaka reālus sodus par kļūdām, ja tā ir pārliecināta, ka šīs ir neuzmanības kļūdas un ka nav bijis kontrabandas nolūks vai rupja nolaidība. Ja Muita uzskata, ka ir nepieciešams novērst šādu kļūdu atkārtošanos, tā var noteikt sodu, bet tam jābūt samērīgam ar nodarījumu. Preču izlaišana 3.40. Standarts Deklarētās preces izlaiž tiklīdz Muita ir tās apskatījusi vai nolēmusi tās neapskatīt, ar nosacījumu, ka: - nav atklāti nekādi pārkāpumi, - ievešanas vai izvešanas licence vai cits nepieciešamais dokuments ir saņemts, - visas atļaujas, kas attiecas uz konkrēto procedūru, ir saņemtas, un - jebkuri muitas maksājumi ir samaksāti vai ir veiktas atbilstošas darbības, lai nodrošinātu to iekasēšanu. 3.41. Standarts Ja muita piekrīt, ka deklarētājs vēlāk aizpilda visas muitošanas formalitātes, tā izlaiž preces ar nosacījumu, ka deklarētājs uzrāda tirdzniecības vai oficiālu dokumentu, kurā ir galvenās ziņas par attiecīgo sūtījumu un kurš ir pieņemams muitai, kā arī iesniedz galvojumu, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu muitas maksājumu iekasēšanu. 3.42. Standarts Ja muita uzskata, ka tai ir nepieciešama paraugu laboratoriskā analīze, detalizēti dokumenti vai ekspertu viedoklis, tā izlaiž preces pirms šādu pārbaužu rezultāti ir zināmi, ar noteikumu, ka nepieciešamais galvojums ir iesniegts, un muita ir pārliecinājusies, ka preces nav pakļautas aizliegumiem vai ierobežojumiem. 3.43. Standarts Ja ir atklāts pārkāpums, muita izlaiž preces līdz administratīvā vai tiesas procesa beigām, ar nosacījumu, ka preces nav pakļautas konfiskācijai vai arī tās nebūs vajadzīgas kā pierādījums vēlākā procesa stadijā un deklarētājs samaksā visus muitas maksājumus, kā arī iesniedz galvojumu, kas nodrošinātu jebkādu papildu muitas maksājumu samaksu un uzlikto sodu izpildi. Atteikšanās par labu valstij vai preču iznīcināšana 3.44. Standarts Ja preces vēl nav izlaistas brīvam apgrozījumam vai tās ir pieteiktas citai muitas procedūrai ar nosacījumu, ka nav atklāti pārkāpumi, attiecīgai personai nepieprasa samaksāt muitas maksājumus vai viņai ir tiesības saņemt muitas maksājumu atmaksu, ja: - tā vēlas atteikties no šīm precēm par labu valstij vai iznīcināt, vai atdot preces bez tirdzniecības vērtības muitas kontrolei (piemērojamo veidu izlemj muita). Jebkādus radušos izdevumus sedz attiecīgā persona, - šādas preces ir iznīcinātas vai neatgriezeniski zudušas negadījuma vai nepārvaramas varas rezultātā, ar nosacījumu, ka iznīcināšanas vai pazušanas faktu muita ir pienācīgi konstatējusi, - precēm to īpašību dēļ ir trūkumi un šādus trūkumus pienācīgi ir konstatējusi muita. Jebkurus atkritumus un lūžņus, kas radušies iznīcināšanas rezultātā, ja tos pēc tam izlaiž brīvam apgrozījumam vai izved (eksportē), apliek ar muitas maksājumiem, kas būtu maksājami par tādiem atkritumiem un lūžņiem, ja tos ievestu vai izvestu no šīs valsts. 3.45. Pārejas standarts Ja muita pārdod preces, kas nav deklarētas atļautajā laika periodā vai preces, kuras nevar izlaist, kaut arī nekādi pārkāpumi nav atklāti, ieņēmumi no realizācijas pēc visu muitas maksājumu un citu radušos izdevumu atskaitīšanas, piešķirami personām, kas tos ir tiesīgas saņemt, vai ja tas nav iespējams – jāpatur savā rīcībā noteiktu laika periodu. 4. NODAĻA MUITAS MAKSĀJUMI A. Muitas maksājumu lieluma noteikšana, iekasēšana un samaksa 4.1. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka gadījumus, kad maksājami muitas maksājumi. 4.2. Standarts Laika periodu, kurā nosaka piemērojamo muitas maksājumu lielumu, paredz nacionālā likumdošana. Tam jānotiek pēc iespējas drīz, kad preču deklarācija ir iesniegta vai saistības tos samaksāt ir radušās savādāk. 4.3. Standarts Faktorus, uz kuriem balstās muitas maksājumu lieluma noteikšana un noteikumus, pēc kuriem tos nosaka, paredz nacionālā likumdošanā. 4.4. Standarts Muitas maksājumu likmes publicē oficiālā laikrakstā. 4.5. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka brīdi, kas ņemams vērā, nosakot muitas maksājumu likmes. 4.6. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka metodes, ar kurām maksājami muitas maksājumi. 4.7. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka personu(-as), kas atbildīga(-s) par muitas maksājumu samaksu. 4.8. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka termiņu un vietu, kurā veicami maksājumi. 4.9. Standarts Ja nacionālā likumdošana paredz, ka samaksas termiņš var būt pēc preču izlaišanas, šim termiņam ir jābūt vismaz desmit dienas pēc preču izlaišanas. Nekādi procenti nav iekasējami par periodu starp preču izlaišanas dienu un samaksas dienu. 4.10. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka laikposmu, kurā muita var uzsākt tiesiskas darbības, lai iekasētu muitas maksājumus, kas nav samaksāti noteiktā termiņā. 4.11. Standarts Nacionālā likumdošana nosaka procentu likmi, kas maksājama par muitas maksājumiem, kas nav samaksāti noteiktā termiņā un šādu procentu piemērošanas noteikumus. 4.12. Standarts Ja muitas maksājumi ir samaksāti, kvīts, kas kalpo kā samaksas pierādījums, izsniedzama maksātājam, ja vien nav cits samaksas pierādījums. 4.13. Pārejas standarts Nacionālā likumdošana nosaka minimālo vērtību un/vai minimālo muitas maksājumu summu, zem kuras muitas maksājumi nav iekasējami. 4.14. Standarts Ja muita konstatē, ka kļūdas preču deklarācijā vai muitas maksājumu lieluma noteikšanā radīs vai ir radījušas muitas maksājumu summas, kas mazāka par likumīgi maksājamo, iekasēšanu vai atlīdzināšanu, tā izlabo kļūdas un iekasē nesamaksāto summu. Tomēr ja minētā summa ir mazāka par nacionālā likumdošanā noteikto minimālo summu, muita neiekasē, kā arī neatlīdzina šo summu. B. Muitas maksājumu samaksas atlikšana 4.15. Standarts Ja nacionālā likumdošana paredz muitas maksājumu samaksas atlikšanu, tā izvirza arī noteikumus, kurus izpildot ir atļauta šādas iespējas izmantošana. 4.16. Standarts Atliktais maksājums, cik iespējams, ir jāļauj bez procentu piemērošanas. 4.17. Standarts Muitas maksājumu samaksas atlikšanas periods ir vismaz četrpadsmit dienas. C. Muitas maksājumu atmaksāšana 4.18. Standarts Atmaksāšana ir piešķirama, ja konstatē, ka muitas maksājumi ir pārmaksāti to kļūdaina lieluma noteikšanas rezultātā. 4.19. Standarts Atmaksāšanu piešķir ievestām vai izvestām precēm, kuras atzīst par bojātām vai kuras citādā veidā neatbilst līgumā noteiktām specifikācijām ievešanas vai izvešanas laikā un tās atgriež piegādātājam vai citai piegādātāja nozīmētai personai saskaņā ar šādiem noteikumiem: - preces nav apstrādātas, remontētas vai lietotas ievešanas valstī un ir atpakaļizvestas (re-eksportētas) saprātīgā laikposmā, - preces nav apstrādātas, remontētas vai lietotas valstī, uz kuru tās ir izvestas un ir atpakaļievestas (re-importētas) saprātīgā laikposmā. Preču izmantošana tomēr netraucē atmaksāšanu, ja tā ir nepieciešama, lai atklātu bojājumus vai citus apstākļus, kuri izraisījuši preču atpakaļievešanu vai atpakaļizvešanu. Kā alternatīvu atpakaļievešanai vai atpakaļizvešanai var izmantot, pēc muitas izvēles, atteikšanos par labu valstij, preču iznīcināšanu vai preču bez tirgus vērtības nodošanu muitas kontrolei. Šāda atteikšanās vai iznīcināšana nedrīkst radīt valstij zaudējumus. 4.20. Pārejas standarts Ja muita izsniedz atļauju precēm, kas sākotnēji deklarētas muitas procedūrai, kuru piemērojot maksājami muitas maksājumi, pieteikt citai muitas procedūrai, atmaksāšana veicama par visiem muitas maksājumiem, kas iekasēti papildus summai, kas maksājami par jauno procedūru. 4.21. Standarts Lēmumus par atmaksāšanas prasību apmierināšanu rakstiski paziņo ieinteresētajām personām bez nepamatotas kavēšanās, un pārmaksāto summu atmaksāšana veicama iespējami īsā laikā pēc prasību pārbaudes. 4.22. Standarts Ja muita konstatē, ka pārmaksāšana ir kļūdas, ko muita pieļāvusi, nosakot muitas maksājumu lielumu, rezultāts, atmaksāšana veicama prioritārā kārtībā. 4.23. Standarts Ja ir noteikts laika periods, pēc kura atmaksāšanas prasības vairs nepieņem, šāds periods ir pietiekoši ilgs, lai ņemtu vērā atšķirīgos apstākļus, kas attiecas uz katru gadījumu, kad tiek piešķirta atmaksāšana. 4.24. Standarts Atmaksu nepiešķir, ja summa ir mazāka par minimālo summu, kas noteikta nacionālā likumdošanā. 5. NODAĻA GALVOJUMS 5.1. Standarts Nacionālā likumdošana uzskaita gadījumus, kuros galvojums ir nepieciešams un nosaka formas, kādās galvojums iesniedzams. 5.2. Standarts Muita nosaka galvojuma apmēru. 5.3. Standarts Ikviena persona, kura iesniedz galvojumu, var izvēlēties jebkuru galvojuma sniegšanas formu, kuru muita uzskata par pieņemamu. 5.4. Standarts Ja nacionālā likumdošana paredz, muita nepieprasa galvojumu, ja tā ir pārliecināta, ka saistības pret muitu tiks izpildītas. 5.5. Standarts Ja galvojumu pieprasa, lai nodrošinātu, ka tiek izpildītas no muitas procedūras izrietošas saistības, muita pieņem vispārējo galvojumu, īpaši no deklarētājiem, kuri regulāri deklarē preces dažādās iestādēs muitas teritorijā. 5.6. Standarts Ja pieprasa galvojumu, iesniedzamā galvojuma summa ir pēc iespējas mazāka un attiecībā uz muita maksājumu samaksu nepārsniedz iespējami maksājamo summu. 5.7. Standarts Ja galvojums ir iesniegts, tā saistības izbeidzas iespējami drīz pēc tam, kad muita ir pārliecinājusies, ka saistības, kuru izpildei pieprasīts galvojums, ir pienācīgi izpildītas. 6. NODAĻA MUITAS KONTROLE 6.1. Standarts Visas preces, tai skaitā, transporta līdzekļi, kas ienāk vai atstāj muitas teritoriju, neatkarīgi no tā, vai tie ir pakļauti muitas maksājumu samaksai, atrodas muitas kontrolē. 6.2. Standarts Muitas kontrole ir noteikta tādā mērā, cik nepieciešams, lai nodrošinātu muitas likuma normu izpildi. 6.3. Standarts Muitas kontroles piemērošanā muita izmanto riska vadību. 6.4. Standarts Muita izmanto riska analīzi, lai noteiktu, kuras personas un kuras preces, tai skaitā, transporta līdzekļi ir pārbaudāmi un to pārbaudes apjomu. 6.5. Standarts Muita pieņem saskaņotu pasākumu programmu, lai atbalstītu riska vadību. 6.6. Standarts Muitas kontroles sistēma sevī ietver arī pēc-muitošanas pārbaudi. 6.7. Standarts Muita cenšas sadarboties ar citām muitas administrācijām un slēdz savstarpējus administratīvas palīdzības līgumus, lai stiprinātu muitas kontroli. 6.8. Standarts Muita cenšas sadarboties ar tirdzniecības operāciju dalībniekiem un slēdz saprašanās memorandus, lai stiprinātu muitas kontroli. 6.9. Pārejas standarts Muita pēc iespējas vairāk izmanto informācijas tehnoloģiju un elektroniskos sakarus, lai stiprinātu muitas kontroli. 6.10. Standarts Muita novērtē klientu tirdzniecības sistēmas, ja tām ir ietekme uz muitas darbību, lai nodrošinātu to atbilstību muitas prasībām. 7. NODAĻA INFORMĀCIJAS TEHNOLOĢIJAS PIELIETOŠANA 7.1. Standarts Muita pielieto informācijas tehnoloģiju, lai uzturētu muitas darbību, ja tas ir rentabli un produktīvi muitai un tirdzniecības operācijām. Muita paredz noteikumus tās pielietošanai. 7.2. Standarts Ieviešot datoru lietošanu, muita izmanto atbilstošus starptautiski pieņemtus standartus. 7.3. Standarts Informācijas tehnoloģijas ieviešanu veic, pēc iespējas konsultējoties ar tieši iesaistītajām pusēm. 7.4. Standarts Jauna vai grozīta nacionālā likumdošana paredz: - elektroniskās tirdzniecības metodes kā alternatīvu papīra dokumentiem, - elektroniskās un papīra autentifikācijas metodes, - tiesības muitai paturēt informāciju pašu lietošanai un, ja nepieciešams, veikt informācijas apmaiņu ar citām muitas administrācijām un visām citām tiesiski apstiprinātām pusēm, izmantojot elektronisko sakaru tehniku. 8. NODAĻA MUITAS UN TREŠO PERSONU ATTIECĪBAS 8.1. Standarts Attiecīgās personas var izvēlēties, vai kārtot darījumus ar muitu tieši vai nozīmējot trešo personu, kas rīkosies viņu vārdā. 8.2. Standarts Nacionālā likumdošana izvirza noteikumus, saskaņā ar kuriem persona var rīkoties citas personas labā un citas personas vārdā attiecībās ar muitu un paredz trešo personu atbildību muitas priekšā par muitas maksājumu samaksu un par jebkādām nekārtībām. 8.3. Standarts Darījumi ar muitu, kuros attiecīgā persona izvēlas kārtot lietas pati, nevar tikt uztverti mazāk labvēlīgi vai tikt pakļauti stingrākām prasībām, kā tie darījumi, kurus veic attiecīgās personas pārstāvis (trešā puse). 8.4. Standarts Personai, kas nozīmēta par trešo pusi, ir tādas pašas tiesības jautājumos, kas saistīti ar darījumu veikšanu ar muitu, kā personai, kas viņu nozīmējusi. 8.5. Standarts Muita paredz trešajām pusēm iespēju piedalīties muitas un tirdzniecības operāciju dalībnieku formālās konsultācijās. 8.6. Standarts Muita nosaka apstākļus, kuros tā nav gatava kārtot darījumus ar trešo pusi. 8.7. Standarts Muita sniedz rakstisku paziņojumu trešajai pusei par lēmumu nekārtot darījumus. 9. NODAĻA MUITAS SNIEGTĀ INFORMĀCIJA, MUITAS PIEŅEMTIE LĒMUMI UN AKTI A. Vispārīgi pielietojama informācija 9.1. Standarts Muita nodrošina, ka būtiskā, vispārīgi pielietojamā informācija, kas saistīta ar muitas likumu, ir vienmēr pieejama jebkurai ieinteresētai personai. 9.2. Standarts Ja vispārēji pieejama informācija ir labojama saskaņā ar grozījumiem muitas likumā, administratīvajā kārtībā vai prasībās, muita jauno informāciju rada pieejamu samērīgu laika periodu pirms grozījumu stāšanās spēkā, lai ieinteresētās personas varētu to izvērtēt, izņemot gadījumus, ja iepriekšējs paziņojums nav iespējams. 9.3. Pārejas standarts Muita izmanto informācijas tehnoloģiju, lai veicinātu informācijas apriti. B. Īpaša rakstura informācija 9.4. Standarts Pēc ieinteresētās personas pieprasījuma muita pēc iespējas ātri un precīzi sniedz informāciju par īpašiem jautājumiem, kas radušies ieinteresētai personai un kas attiecas uz muitas likumu. 9.5. Standarts Muita sniedz ne tikai īpaši prasīto informāciju, bet arī jebkuru citu, pēc muitas uzskatiem, ieinteresētai personai svarīgu informāciju. 9.6. Standarts Kad muita sniedz informāciju, tā nodrošina ar muitu vai trešajām personām saistītu privātu vai konfidenciālu ziņu neizpaušanu, ja vien to izpaušanu nepieprasa vai nepieļauj nacionālā likumdošana. 9.7. Standarts Ja muita nevar nodrošināt personas ar bezmaksas informāciju, maksa par tām ir ierobežota līdz aptuvenām sniegto pakalpojumu izmaksām. C. Lēmumi un akti 9.8. Standarts Pēc attiecīgās personas rakstiska lūguma muita par savu lēmumu rakstiski paziņo nacionālā likumdošanā noteiktā laikposmā. Ja lēmums ir attiecīgai personai nelabvēlīgs, ir norādāmi tā pieņemšanas iemesli un pārsūdzības iespēja. 9.9. Standarts Muita izdod saistošus aktus pēc ieinteresētās personas lūguma, ar nosacījumu, ka muitai ir visa nepieciešamā informācija. 10. NODAĻA PĀRSŪDZĪBA MUITAS LIETĀS A. Pārsūdzības tiesība 10.1. Standarts Nacionālā likumdošana nodrošina lēmumu pārsūdzības tiesības muitas jautājumos. 10.2. Standarts Ikviena persona, kuru ir tieši ietekmējis muitas lēmums vai rīcība, ir tiesīga šādu lēmumu vai rīcību pārsūdzēt. 10.3. Standarts Ikvienai personai, kuru ir tieši ietekmējis muitas lēmums vai rīcība, ja viņa iesniedz lūgumu muitā, sniedz šāda lēmuma vai rīcības iemeslus nacionālā likumdošanā noteiktā laikposmā. Persona pēc savas izvēles var tomēr šādu rīcību vai lēmumu pārsūdzēt. 10.4. Standarts Nacionālā likumdošana paredz sākotnēju pārsūdzības iespēju muitā. 10.5. Standarts Ja sūdzību muitā noraida, personai ir tālākas pārsūdzības tiesības no muitas administrācijas neatkarīgā institūcijā. 10.6. Standarts Pēdējā instancē personai ir pārsūdzības tiesības tiesā. B. Sūdzības forma un pamatojums 10.7. Standarts Sūdzību noformē rakstiski un tā satur iesniegšanas pamatojumu. 10.8. Standarts Ir nosakāms laika periods, kurā iespējams pārsūdzēt muitas lēmumu, un tas ir tāds, kas atvēl personai pietiekamu laiku strīdīgā jautājuma izpētei un sūdzības sagatavošanai. 10.9. Standarts Ja lēmumu pārsūdz muitā, tā kā pašsaprotamu nepieprasa papildu pierādījumu iesniegšanu kopā ar sūdzību, bet atbilstošos apstākļos atļauj šādu pierādījumu iesniegšanu saprātīgā laika periodā. C. SŪDZĪBAS IZSKATĪŠANA 10.10. Standarts Muita pēc iespējas īsā laikā rakstiski paziņo personai savu lēmumu par sūdzību. 10.11. Standarts Ja muita noraida sūdzību, tā rakstiski sniedz šāda lēmuma pamatojumu un informē personu par tiesībām to tālāk pārsūdzēt administratīvā vai neatkarīgā institūcijā un par laikposmu, kurā veicama šāda pārsūdzība. 10.12. Standarts Ja sūdzība ir apmierināta, muita neatkarīgas vai tiesu institūcijas lēmumu vai spriedumu realizē iespējami īsā laikā, izņemot gadījumus, ja muita pārsūdz lēmumu. -------------------------------------------------- II PIELIKUMS INFORMĀCIJA Konvencijas, kas grozīta ar grozījumu protokolu, 8. panta 5. punkta a) apakšpunkta nolūkā Eiropas Kopiena ar šo informē Konvencijas depozitāri par to, ka Eiropas Komisija ir kompetenta visos jautājumos, ko reglamentē Konvencijas galvenā daļa un vispārējais pielikums, izņemot tos jautājumus, kas nav tās ekskluzīvā tiešā vai netiešā kompetencē, kā noteikts Eiropas Kopienas dibināšanas līgumā un tā grozījumos un sekundārajos Kopienas tiesību aktos. -------------------------------------------------- III PIELIKUMS PAZIŅOŠANA Pārskatītās Kioto Konvencijas 11. panta nolūkā Eiropas Kopiena kā minētās konvencijas depozitāre ar šo paziņo Muitas sadarbības padomes ģenerālsekretāram, ka Kopienas muitas teritorija ir vienota teritorija, un tā ietver: - Beļģijas Karalistes teritoriju, - Dānijas Karalistes teritoriju, izņemot Farēru salas un Grenlandi, - Vācijas Federatīvās Republikas teritoriju, izņemot Helgolandes salu un Bīzingenes teritoriju (Vācijas Federatīvās Republikas un Šveices Konfederācijas 1964. gada 23. novembra Līgums), - Spānijas Karalistes teritoriju, izņemot Seūtu un Meliļu, - Grieķijas Republikas teritoriju, - Francijas Republikas teritoriju, izņemot aizjūras teritorijas, Senpjēru un Mikelonu un Majotu, - Īrijas teritoriju, - Itālijas Republikas teritoriju, izņemot Livinjo un Kampione d'Italias pašvaldības un Itālijas teritoriālos Lugāno ezera ūdeņus starp krastu un apgabala no Pontetrēzas līdz Porto Čerezio politisko robežu, - Luksemburgas Lielhercogistes teritoriju, - Nīderlandes Karalistes teritoriju Eiropā, - Austrijas Republikas teritoriju, - Portugāles Republikas teritoriju, - Somijas Republikas teritoriju, - Zviedrijas Karalistes teritoriju, - Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes teritoriju, Normandijas salas un Menas salu. Lai gan Monako Firstistes teritorija atrodas ārpus Francijas Republikas teritorijas, tā atbilstīgi definīcijai 1963. gada 18. maijā Parīzē parakstītajā Muitas konvencijā (1963. gada 27. septembra Francijas Republikas Oficiālais Vēstnesis, 8679. lpp.) saskaņā ar minēto konvenciju arī tiek uzskatīta par Kopienas muitas teritorijas daļu. Kopienas muitas teritorijā ietilpst dalībvalstu teritoriālie ūdeņi, iekšējie jūras ūdeņi un gaisa telpa, kā arī iepriekšminētās teritorijas, izņemot to teritoriju teritoriālos ūdeņus, iekšējos jūras ūdeņus un gaisa telpu, kas saskaņā ar iepriekšminēto nav Kopienas muitas teritorijas daļa. --------------------------------------------------