EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/19
IV PIELIKUMS
PIEŅEMTĀS REZOLŪCIJAS
Lappuse
—Par problēmām, nodrošinot dažādu etn isko grupu, kultūru un reliģiju demokrātisku līdzāspastā­
vēšanu 
ĀKK 
un 
ES 
valstīs (ACP-E U/100.460/09/fin.) 19
—Par
 ekonomisko
 partnerattiecību
 nolīgumiem
 (EPN)
  un to ietek mi
 ĀKK
 valstīs (ACP-
EU/100.463/09/fin.) 24
—Par
 klimata
 pārmaiņ u
 izraisītajām sociālajām un ek oloģiskajām
 sekām
 ĀKK valstīs (ACP-
EU/100.383/09/fin.) 31
—Par
 Kotonū
 nolīguma
 nozīmi
 pārtikas
 nodrošinājuma un fin anšu
 krīzes
 risināšanā
 ĀKK
 valstīs 
(ACP-EU/100.440/09/fin.) 38
—Par
 miera, drošīb as,
 stabilitātes
 un pārvaldes nodrošināšan u
 un veicināšan u
 Somālijā (ACP-
EU/100.569/09/fin.) 43
REZOLŪCIJA
(1) Pieņemta ĀK K un ES Apvienotajā parlamentārajā asamblejā 2009.  gada 9. aprīlī Prāg ā (Čehijas Repub lika). (1)
par problēmām, nodrošinot dažādu  
etnisko gru pu, 
kultūru 
un 
reliģiju 
demokrātisku  
līdzāspastāvēšanu  
ĀKK 
un 
ES valstīs
ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja,
—kuras 
sanāksme 
notika 
Prāgā 
(Čehijas Repub lika) 
no 2009. 
gada 
6. līdz 9. aprīlim, 
—ņemot 
vērā Apvien otās 
parlamentārās 
asamblejas 
Reglamenta 
17. panta 
1. punktu,
 
—ņemot 
vērā UNESCO 1970. g ada 
Konvenciju 
par kultūras 
īpašuma n elikumīga 
importa, ek sporta 
un 
īpa­
šumtiesību 
nodošanas 
aizliegšanas 
un 
novēršanas 
pasākumiem,
 
—ņemot 
vērā 1978. g ada 
Amerikas 
Cilvēktiesību 
konvenciju,
 
—ņemot 
vērā 1945. gada 
26. jūnijā
 parakstītos 
Apvienoto 
Nāciju Org anizāc
ijas Statūtus un  
Starptautisk ās 
Tiesas 
izveidi, 
—ņemot
 vērā Vispārējo cilvēk tiesību
 deklarāciju,
 ko
 1948. gada
 10. decemb rī 
pieņēma
 ANO Ģen erālā
 
asambleja,
 
—ņemot 
vērā 1985. g ada 
Āfrikas 
(Bandžulas) 
Cilvēktiesību 
un 
tautu tiesību hartu un  
Āfrikas 
Cilvēktiesību 
un 
tautu tiesīb u 
tiesas izveidi 2004. g adā,
 
—ņemot 
vērā ANO Dek larāciju 
par to person u 
tiesībām, 
kas 
pieder pie n acion
ālajām vai etn iskajām, 
reliģiskajām 
un 
lingvistiskajām 
minoritātēm, 
ko 1992. 
gada 
18. decemb rī
 pieņēma 
Ģenerālā 
asambleja,
 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Padomes 1995. gada 
1. februāra
 Mazākumtautību 
aizsardzīb as 
pamatkonvenciju,
 
—ņemot 
vērā Durb anā 
1998. gadā 
notikušā 
Nepievien ošanās 
kustības 
XII 
sammita dek larācijas 
IV 
sadaļu,V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
—ņemot vērā Āfrik as Savienības 2000. gada Dibināšanas akta 30. pantu,  
—ņemot 
vērā Padomes 2000. gada 
29. jūnija
 Direktīvu 
2000/43/E K, 
ar ko 
ievieš vien ādas 
attieksmes 
prin­
cipu 
pret person ām 
neatkarīgi 
no 
rasu vai etn iskās 
piederības
(1) OV L 180, 19.7.2000., 22. lpp. (1), 
—ņemot 
vērā Vispārējo dek larāciju 
par kultūras 
daudzveidīb u, 
ko 2001. 
ga
da 2.  novembrī
 pieņēma 
UNESCO
 Ģenerālā 
konference,
 
—ņemot 
vērā 2001. g ada 
Pasaules k onferenci 
pret rasismu un  
2002. gada 
Pasaules sammitu par n oturīgu 
attīstību,
 
—ņemot 
vērā 2003. g ada 
Konvenciju 
par nemateriālo 
kultūras 
mantojumu,
 
—ņemot 
vērā Āfrik as 
Tiesas 2003. g ada 
protokolu,
 
—ņemot 
vērā rezolūciju par rasismu, disk rimināciju 
rases dēļ, k senofobi
ju un 
ar to saistīto n eiecietību, 
ko
2003. 
gada 
3. aprīlī Brazavillā pieņ ēma 
ĀKK 
un 
ES 
Apvienotā 
parlamentārā 
asambleja,
 
—ņemot 
vērā Parlamen ta 
rezolūciju par Starptautisk o 
Krimināltiesu, 
ko 
pieņēma 2003. 
gada 
3. aprīlī 
Brazavillā
(2) OV C 231, 26. 9.2003., 20. lpp. (2), 
—ņemot 
vērā Dakaras 
deklarāciju 
par ĀKK 
valstu kul
tūras un 
kultūras 
nozar
es veicināšanu, 
ko 
pieņēma 
ĀKK 
valstu 
kultūras 
ministru 
pirmajā san āksmē 2003. 
gada 
20. jūnijā
, 
—ņemot 
vērā 2003. gada 
24. jūnijā
 pieņemto 
Eiropas 
Padomes Rezolūciju Nr. 1334 par auton omo 
apga­
balu 
pozitīvo pieredzi, k as 
ir iedvesmas avots k onfliktu 
risināšanai 
Eir
opā, 
—ņemot 
vērā ANO Attīstīb as 
programmas 
2004. gada 
pārskatu 
par cilvēces attīstīb u “
Kultūras 
brīvība 
mūs­
dienu 
daudzveidīg ajā 
pasaulē”, 
—ņemot 
vērā UNESCO 2005.  g ada 
Konvenciju 
par kultūras 
izpausmju daudzveidīb as 
aizsardzīb u 
un 
veicināšanu,
 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Parlamenta 2005. 
gada 
8. jūnija
 rezolūciju par min ori
tāšu aizsardzīb u 
un 
diskrimi­
nācijas 
novēršanas 
politiku 
paplašinātajā 
Eiropā
(3) OV C 124 E , 25.5.2006., 405. lpp. (3), 
—ņemot 
vērā 2000. g ada 
jūnijā 
Kotonū 
parakstīto
(4) OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. (4) un 2005. gada jūnijā Luksemburgā pārskatīto
(5) OV L 209, 11.8.2005., 27. lpp. (5) Ko­
tonū 
nolīgumu, 
jo īpaši tā 33. pan tu “
Institucionālā 
attīstība 
un 
jaudas palielin āšana
”, kurā 
aicināts 
pilnīgi 
respektēt “
dažādību 
sabiedrībās 
un 
starp tām”, 
—ņemot 
vērā Āfrik as 
Demokrātijas, 
vēlēšanu 
un pārvaldības hartu, k o 2007
. gada 
30. janvārī
 Adisabebā 
pie­
ņēma 
Āfrikas 
Savienība
 
—ņemot 
vērā Deklarāciju 
par pamatiedzīvotāju tiesīb ām, 2007. 
gada 
13. septemb rī
 pieņēma 
ANO Ģen e­
rālā 
asambleja,
 
—ņemot 
vērā Starptautisk ās 
Darba 
organizācijas 
konvencijas,
 
—ņemot
 vērā Āfrik as
 Savienības
 2003. gada
 Maputu sammita lēmumu iek ļaut
 afrikāņu
 diasporu k ā
 tās 
6. reģionu,
 
—ņemot 
vērā Politik as 
lietu komitejas 
ziņojumu 
(ACP-EU/100.460/09/fin
.),V L 0 2 / 1 2 2 C
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/21
A. tā kā pasaules 200 valstīs dzīvo apmēram 5 000 etn iskās grupas un divās trešdaļās šo valstu dzīvo vismaz 
viena 
vērā ņemama 
etniskā 
vai reliģiskā 
minoritāte;
B. tā 
kā 
šī iemesla dēļ demok rātiskām 
valstīm ir jāveido tāda politik a, 
kas 
skaidri 
atzītu kultūru 
atšķirības, 
vienlaikus 
nodrošinot 
integrāciju, 
kā 
arī kopīgo 
saikņu 
un 
solidaritātes sajūtas stiprin āšanos, 
jo tas ir n e­
pieciešams 
demokrātiskas 
sabiedrības 
funkcionēšanai;
C. tā 
kā 
demokrātiskas 
pārvaldes veicin āšanai, 
daudzkultūru 
politikas 
izveidei un  
cilvēces attīstīb as 
sekmē­
šanai 
ir nepieciešams 
tiesisks 
regulējums, 
kas 
atzītu etnisko, 
reliģisk
o un 
lingvistisko 
grupu 
vienlīdzību;
D. tā 
kā 
kultūras 
daudzveidīb a 
ir vairumam ĀK K 
un 
ES 
valstu rak sturīga 
īpašība 
un 
pēdējo desmit g adu 
laikā 
globalizācijas 
ietekmes 
dēļ tā ir pastiprin ājusies; 
tā kā 
papildu kultūr
u, reliģiju 
un 
valodu līdzāspastāvēša­
nas 
nodrošināšana 
ir jauns 
uzdevums daudzu valstu sab iedrībām, 
jo īpaši Eiropā un  
ĀKK 
valstīs;
E. tā 
kā 
— lai globalizētajā 
pasaulē nepieļautu 
sociālos, etn iskos 
un 
reliģiskos 
konfliktus, 
cieņpilnas 
attieksme 
pret 
daudzveidīb u 
kļūst 
aizvien 
svarīgāka 
gan 
valstīm, g an 
starptautiskajai k opienai;
Politiskie 
un 
tiesiskie aspekti
1. uzsver, cik  
svarīgi 
ir ievērot reģ ionālos 
un 
starpreģionālos 
tiesisko
s instrumentus 
un 
struktūras 
un 
pievie­
noties 
tām, un 
norāda 
uz cilvēktiesību 
tiesu, kā 
arī Starptautisk ās 
Krimi
nāltiesas 
nozīmīgo 
lomu;
2. atzīst Vispārējās cilvēk tiesību 
deklarācijas 
nozīmi 
visu cilvēk u 
tiesību 
aizsardzīb ā 
un 
jebkāda 
veida disk ri­
minācijas 
novēršanā;
3. aicina 
visas ES 
un 
ĀKK 
dalībvalstis 
ratificēt un  
ieviest starptautisk ā
s un 
reģionālās 
cilvēktiesību 
konven­
cijas, 
tostarp specifisk us 
tiesiskos 
instrumentus 
minoritāšu 
tiesību 
aizsardzīb ai, 
un 
izstrādāt efek tīvus 
dis­
kriminācijas 
novēršanas 
tiesību 
aktus, 
kas 
būtu 
saskaņoti 
ar šīm starptautisk ajām 
konvencijām; 
šajā 
sakarībā 
vērš uzman ību 
uz nožēlojamo 
stāvokli, 
kurā 
atrodas to person u 
gr
upas, kam 
nepieciešamas 
at­
balsts, 
piemēram, cilvēk i, 
kas 
inficēti 
ar HIV/AIDS, 
albīni, 
iekšzemē 
pārvietotās person as, 
bēgļi 
un 
migrē­
jošie 
darba 
ņēmēji;
4. atzīst 
Starptautisk ās 
Darba 
organizācijas 
lomu tiesīb u 
aizsardzīb ā 
un 
visu strādājošo disk riminācijas 
no­
vēršanā 
un 
aicina 
ĀKK 
un 
ES 
dalībvalstis 
atbalstīt 
šīs tiesības;
5. aicina 
visas ES 
un 
ĀKK 
valstis nekavējoties 
ratificēt Starptautisk ās 
Darba 
organizācijas 
konvenciju 
Nr. 169 
par pamatiedzīvotājiem un  
cilšu iedzīvotājiem;
6. uzskata 
— ja daudzveidīb as 
dēļ izraisās vardarb īgi 
konflikti 
vai tādi var izraisīties, ir jāizveido pastāvīg i 
starpniecības 
mehānismi, 
kas 
palīdzētu risin āt 
konfliktus 
pirms to saasin āšanās;
7. aicina 
ES 
un 
ĀKK 
valstu valdīb as 
saskaņā 
ar Kotonū 
nolīguma 
8. pantu 
politiskajā 
dialogā 
iesaistīt pilso­
niskās 
sabiedrības 
organizācijas, 
tostarp tās, k uras 
pārstāv atstumtas min oritāšu 
grupas;
8. uzskata, 
ka 
sadarbība 
attīstības 
jomā starp reģ ionālajiem 
un 
vietējiem dalīb niekiem 
ir īpaši piemērota, lai 
apmainītos 
ar paraugpraksi 
daudzveidīb as 
nodrošināšanas 
jomā un 
lai atbildētu uz n oteiktu 
kopienu 
īpa­
šajām vajadzīb ām; 
tāpēc aicin a 
ES 
un 
ĀKK 
valstu valdības atb alstīt 
kopēja
s vietēja vai reģ ionāla 
līmeņa 
ini­
ciatīvas 
attīstības 
jomā un 
nodrošināt 
tām nepieciešamo 
politisko 
brīvī
bu, 
lai tās varētu attīstīties n eatkarīgi 
no 
valdību 
sadarbības;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
9. uzskata, ka vajadzētu veik t daudzpusēju salīdzin ošu vērtējumu līdzīgi Āfrik as salīdzinošā vērtējuma me­
hānisma 
procesam, lai n ovērtētu 
apstākļus 
valstīs un 
noteiktu 
standartu
s atšķirību 
demokrātiskas 
līdzā­
spastāvēšan as 
nodrošināšanai;
10. uzsver 
to, ka 
minoritāšu 
grupu 
demokrātiska 
pārstāvība, 
kā 
arī to spēja piedalīties politisk ās, 
sociālās un  
ar 
kultūras 
jautājumiem saistītās deb atēs 
ir būtiski 
nepieciešama, 
lai nodrošin ātu 
labas 
pārvaldes prin cipu 
īstenošanu;
11. uzsver 
— lai pilson is 
varētu izman tot 
visas civiltiesīb as 
un 
sociālās tiesīb as, 
viņam 
nevajag 
būt 
reliģiskas 
grupas 
loceklim;
Kultūras 
dimensija
12. atzīst — lai n odrošinātu 
dažādu kultūru 
līdzāspastāvēšan u, 
ir iespējami vairāk i 
politiskie 
virzieni 
un 
kon­
stitucionālie 
risinājumi; 
tomēr uzsk ata, 
ka 
daudzkultūru 
politikas 
izveidei pirmām k ārtām 
ir nepieciešams 
tiesisks 
regulējums, 
kas 
atzīst etnisko, 
reliģisko 
un 
lingvistisko 
grup
u vienlīdzību 
un 
aizsargā 
pilsoņus 
pret 
jebkāda 
veida disk rimināciju;
13. īpaši 
uzsver, ka 
visām ĀK K 
un 
ES 
valstīm ir jāievēro reliģ iskās 
pārliecības 
brīvība 
atbilstoši 
Vispārējās cil­
vēktiesību 
deklarācijas 
18. pantam, 
ANO Dek larācijas 
par to person u 
tiesībām, 
kas 
pieder pie n acionāla­
jām 
vai etniskajām, 
reliģiskajām 
un 
lingvistiskajām 
minoritātēm 
(Minor
itāšu deklarācijas) 
1. un 
2. pantam 
un 
citiem starptautisk ajiem 
cilvēktiesību 
nolīgumiem;
14. uzsver, 
ka 
kultūras 
paražās un  
reliģiskajā 
praksē 
jāievēro starptautisk ie 
cilvēktiesību 
standarti, 
tostarp mi­
noritāšu 
tiesības, 
sieviešu tiesīb as 
un 
bērnu 
tiesības, 
kā 
tas noteikts, 
piemēram, Vispārējās cilvēk tiesību 
dek­
larācijas 
5. pantā 
un 
16. panta 
2. punktā 
un 
Minoritāšu 
deklarācijas 
4. panta 2. pun ktā, 
un 
ka 
ir jānodrošina 
reliģisko 
un 
kultūras 
kopienu 
locekļu 
izvēles brīvība;
15. uzsver, 
ka 
vienas 
grupas 
tradicionālās, 
kultūras 
vai reliģiskās 
tiesības 
nedrīkst 
negatīvi 
ietekmēt 
starptau­
tiskajā 
līmenī 
pieņemtos 
cilvēktiesību 
standartus, 
kuri 
attiecas uz visām person ām;
16. atgādina, 
ka 
reliģiskā 
prakse 
ir personīga 
izvēle, kas 
attiecas uz dzīves privāto sfēru, un  
uzskata, 
ka 
daudz­
veidīgās 
sabiedrībās 
reliģiskajām 
organizācijām 
ir jābūt 
skaidri 
nodal
ītām no 
valsts iestādēm;
17. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis nodrošināt, 
ka 
tiek 
ievērotas visu mazāk uma 
lingvistisko 
grupu 
tiesības 
izmantot 
savu 
dzimto valodu atb ilstoši 
Vispārējās cilvēk tiesību 
deklarācijas 
2. pantam; 
atgādina 
par valstu pien ā­
kumu, 
kas 
izriet no 
Minoritāšu 
deklarācijas 
4. panta 
3. punkta, 
veikt 
piemērotus pasāk umus, 
lai, kad 
vien 
iespējams, 
pie minoritātes 
piederošām person ām 
būtu 
pienācīgas 
iespējas mācīties viņ u 
dzimto valodu vai 
lai norādes 
tiktu 
sniegtas 
viņu 
dzimtajā valodā, un  
nodrošināt, 
ka 
izglīt
ības 
sistēmā person as 
netiek 
no­
dalītas 
atbilstoši 
viņu 
etniskajai 
piederībai, 
reliģijai 
vai valodai; uzsver arī n epieciešamību 
veicināt 
šīs va­
lodas un 
nodrošināt 
to mācīšan u;
18. mudina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis sniegt 
ieguldījumu 
to izglītības 
sistēmās, jo tiesīb as 
saņemt 
izglītību 
ir vienas 
no 
pamattiesīb ām 
(Vispārējās cilvēk tiesību 
deklarācijas 
26. pants) 
un 
izglītība 
ir viens 
no 
efektīvākajiem 
instrumentiem 
tolerances 
un 
integrācijas 
veicināšanai 
(Minoritāšu 
deklarācijas 4. pan ta 
4. punkts); 
šajā sa­
karībā
 aicina
 Eiropas
 Komisiju
 ievērot tās apņ emšanos
 20 % no
 līdzekļiem
 attīstības
 sadarbības
 instru
­
menta 
ģeogrāfisko 
programmu 
ietvaros piešķ irt 
veselības 
aprūpes un  
izgl
ītības 
mērķiem, 
un 
aicina 
Komisiju 
paplašināt 
šo apņemšanos, 
to attiecin ot 
uz Eiropas 
Attīstības 
fondu;
19.
 aicina
 visas ĀK K
 un ES
 valstu valdīb as
 nodrošināt,
 ka
 saskaņā
 ar Vispārējās cilvēk tiesību
 dekl
arācijas 
19. pantu 
visiem pilsoņ iem 
ir piekļuve 
plašsaziņas 
līdzekļiem, 
lai viņi 
varētu piln īgi 
paust savu etn isko, 
reliģisko
 un lingvistisko
 identitāti,
 tostarp sn iedzot
 mērķtiecīgu
 atbalstu mazāk umtautību
 valodu 
plašsaziņas 
līdzekļiem, 
kā 
arī visu grupu 
taisnīgai 
un 
līdzsvarotai pārstāvīb ai 
sabiedrībā; 
dažādu viedok ļu 
aizstāvjiem 
vajadzētu b ūt 
spējīgiem 
izmantot 
šīs tiesības,
 proti, būt 
pienācīgi 
pārstāvētiem plašsaziņ as 
līdz­
ekļos 
un 
piekļūt 
plašsaziņas 
līdzekļiem, 
kas 
ir priekšrocība, 
dzīvojot demok rātiskā 
valstī; uzsver — lai n o­
drošinātu 
noteiktu 
informētības 
līmeni, 
svarīga 
ir vispārēja piek ļuve 
valsts mērog a 
plašsaziņas 
līdzekļiem;V L 2 2 / 1 2 2 C
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/23
20. uzskata — ja atstumtīb a un aizspriedumi k ļūst par nopietnu problēmu, ĀKK un ES sadarbības ietvaros 
jāatbalsta 
īpašas plašsaziņ as 
līdzekļu 
un 
izglītības 
sektora 
programma
s iecietības 
un 
sapratnes 
veicināšanai;
21. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis pieņ emt 
preventīvu 
politiku, 
lai veicinātu 
dažādu etn isko, 
kultūras 
un 
lingvisti­
sko 
grupu 
taisnīgu 
pārstāvību 
valsts iestādēs, vēlēšan u 
sistēmās, administrācijā, k ā 
arī policijas un  
drošī­
bas 
jomā, cīn oties 
pret jebkāda 
veida disk rimināciju 
un 
izstrādājot mērķtiecīg u 
darbā 
pieņemšanas 
politiku, 
tostarp nepieciešamības 
gadījumā 
īstenojot 
pozitīvu rīcīb u;
22. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis apsvērt jautājumu par vēlēšan u 
sistēmu pārveidošan u, 
lai nodrošinātu 
minoritā­
šu 
interešu 
taisnīgu 
pārstāvību, 
vienlaikus 
nepieļaujot, 
ka 
etniskā 
piederība 
kļūs 
par galveno 
sabiedrības 
šķelšanās 
iemeslu;
23. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis saistīb ā 
ar kultūras 
vērtību, 
kā 
arī kultūras 
un 
dabas 
mantojuma 
resursu apmaiņ u 
un 
nodošanu 
veicināt 
atbilstīgus 
intelektuālā 
īpašuma tiesīb u 
aktus, 
kā 
to noteikušas 
atzītas starptautisk ās 
organizācijas, 
piemēram, Pasaules I ntelektuālā 
īpašuma org anizācija;
Sociālie 
un 
ekonomikas jau tājumi
24. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis atzīt ek onomiskās 
diversifikācijas 
nozīmību 
un 
īstenot 
atbilstošu 
politiku, 
ņemot 
vērā, 
ka 
sociālie un  
ekonomiskie 
faktori 
var radīt un  
saasināt 
etnisko 
un 
kultūru saspīlējumu, k ā 
arī vei­
cināt 
reģionālo 
integrāciju 
attīstības 
labā;
25. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis veicin āt 
minoritāšu 
sociālo in tegrāciju 
un 
pieņemt 
aktīvu 
politiku, 
lai nodroši­
nātu 
vienlīdzīgu 
piekļuvi 
nodarbinātībai, 
izglītībai 
un 
sociālajiem pak alpojumiem;
26. aicina 
ES 
dalībvalstis 
īstenot 
to apņemšanos 
palīdzēt ĀK K 
valstīm izpildīt Tūk stošgades 
attīstības 
mērķu 
sasniegšanas 
uzdevumu;
27. atzīst, ka 
tādi faktori 
kā 
globalizācija, 
ar dabas 
resursiem saistīti k onflikti 
vai klimata 
pārmaiņas 
var radīt 
papildu mig rācijas 
plūsmas un  
uzskata, 
ka 
migrāciju 
ĀKK 
valstu starpā, k ā 
arī starp ĀK K 
un 
ES 
valstīm 
vajadzētu aplūk ot 
ne 
tikai 
no 
ekonomikas 
viedokļa, 
bet 
arī ņemot 
vērā politisk o, 
sociālo un  
kultūras 
ap­
maiņu; 
ir pārliecin āts, 
ka 
ir pilnībā 
jāievēro visu mig rantu 
tiesības 
un 
cieņa;
28. uzstāj, 
ka 
ienākumi 
no 
ĀKK 
un 
ES 
valstu dab as 
resursiem ir jāizman to 
šo valstu visu sab iedrības 
slāņu 
at­
tīstības
 labā;
 aicina
 valdības
 nodrošināt,
 ka
 ar visām k opienām
 notiek
 apspriedes, lai tās varētu g ūt
 la­
bumu 
no 
tirdzniecības 
ieņēmumiem 
un 
ka 
to bažas 
attiecībā 
uz vidi un  
kultūr
u tiktu 
ņemtas 
vērā; atzīst 
nepieciešamību 
izveidot mehān ismus, 
lai nodrošinātu 
šo labumu 
sadali;
Starptautiskā 
un 
reģionālā sadarbība u n 
attīstības politika
29. aicina 
ES 
un 
ĀKK 
valstu valdīb as, 
sagatavojot 
un 
pārskatot 
valstu un 
reģionu 
stratēģijas 
dokumentus, 
ana­
lizēt 
problēmas, 
kas 
saistītas ar etn isko, 
kult
ūras, reliģi
sko un 
nesen 
radušos min oritāšu 
integrāciju 
un 
vien­
līdzību, 
un 
apspriežu procesā iesaistīt attiecīg o 
grupu 
pārstāvjus; uzsver, k a 
ir jāizveido un  
jāfinansē 
īpašas 
programmas, 
kas 
veicina 
vienlīdzīgu 
piekļuvi 
sociālajiem pak alpojumie
m un 
politisko 
līdzdalību;
30. aicina 
ES 
dalībvalstis 
un 
Komisiju 
nodrošināt, 
ka 
minoritāšu, 
tostarp pamatiedzīvotāju un  
nesen 
radušos 
minoritāšu, 
tiesības 
tiek 
ņemtas 
vērā visās prog rammās 
un 
projektos, 
jo īpaši cilvēk tiesību, 
demokrātijas 
un 
pārvaldības 
jomā;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
31. atgādina par ES pozitīvo pieredzi saistīb ā ar minoritāšu tiesību aizsardzīb u un robežu konfliktu miermī­
līgu 
atrisināšanu;
32. aicina 
ĀKK 
un 
ES 
valstis atzīt pozitīvo ietek mi, 
kura 
ir Āfrikas 
Savienības 
Dibināšanas 
aktam, 
kurā 
no­
teikts, 
ka 
valdībām, 
kuras 
pie varas n onāk 
antikonstitucionālā 
veidā, ne
būs 
ļauts piedalīties Āfrik as 
Savie­
nības 
darbībā;
33. uzskata, 
ka 
Āfrikas 
salīdzinošā 
vērtējuma mehān isms 
efektīvi 
stiprina 
demokrātiskās 
iestādes, k uras 
vei­
cina 
daudzveidīb u 
un 
atbildīgu 
pārvaldību; 
mudina 
ĀKK 
reģionālās 
un 
apakšreģionālās 
organizācijas 
šādu 
mehānismu 
ietvaros lielāk u 
vērību 
pievērst ar min oritātēm 
saistītiem jautājumiem;
34. uzdod līdzpriek šsēdētājiem 
nosūtīt 
šo rezolūciju ĀK K 
un 
ES 
Ministru 
padomei, Āfrik as 
Savienības 
Komi­
sijai,
 Panāfrikas
 parlamen tam,
 valstu un reģ ionālajiem
 parlamen tiem,
 Eiropas K omisijai,
 ANO un 
reģionālajām 
organizācijām, 
kā 
arī ES 
un 
Āfrikas 
Savienības 
prezidentva
lstīm.
REZOLŪCIJA
(1) Pieņemta ĀK K un ES Apvienotajā parlamentārajā asamblejā 9. aprīlī Prāg ā (Čehijas Repub lika). (1)
par ekonomisko partnerattiecību  
nolīgumiem 
(EPN) un 
to ietekmi ĀKK valstīs
ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja,
—kuras 
sanāksme 
notika 
Prāgā 
(Čehijas Repub lika) 
no 2009. 
gada 
6. aprīlim līdz 9., 
—ņemot 
vērā Apvien otās 
parlamentārās 
asamblejas 
(APA) Reg lamenta 
17. panta 
1. punktu,
 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Kopienas 
dibināšanas 
līguma 
178. pantu,
 
—ņemot 
vērā 2000. gada 
23. jūnijā
 Kotonū 
noslēgto 
Partnerattiecību 
nolīg
umu starp Āfrik as, 
Karību 
jūras 
reģiona 
un 
Klusā 
okeāna 
valstu grupas 
locekļiem, 
no 
vienas 
puses, un 
Eirop
as Kopienu 
un 
tās dalībval­
stīm, 
no 
otras puses (K otonū 
nolīgums)
(2) OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. (2), 
—ņemot 
vērā Āfrik as 
Savienības 
asamblejas 
valstu un 
valdību 
vadītāju 11. k ārtējās 
sesijas Lēmumu par ek o­
nomisko
 partnerattiecību
 nolīgumiem
(3) AU/Dec. 197(XI ). (3), kurš pieņemts asamblejas sanāksmē Šarm eš Šeihā, Ē ģiptē,
2008. 
gada 
30. jūnijā
 un 1. 
jūlijā, 
—ņemot 
vērā Āfrik as 
Savienības 
asamblejas 
valstu un 
valdību 
vadītāju 10. k ārtējās 
sesijas Dek larāciju 
par 
ekonomisko 
partnerattiecību 
nolīgumiem, 
kura 
pieņemta 
asamblejas 
sanā
ksmē 
Adisabebā 
no 2008. 
gada 
31. 
janvāra
 līdz 2. februārim
, 
—ņemot 
vērā 2008. gada 
3. oktobrī
 ĀKK 
valstu un 
valdību 
vadītāju 6. aug stāk
ā līmeņa 
sanāksmē 
pieņemto 
Akras 
deklarāciju
(4) ACP/28/025/08. (4), 
—ņemot 
vērā Komisijas 2005. 
gada 
12. aprīļa paziņ ojumu 
Padomei, E iropas 
Parlamentam 
un 
Eiropas 
Eko­
nomikas 
un 
sociālo lietu k omitejai “
Attīstības 
politiku 
saskaņotība 
– kā
pināt 
progresu, 
lai sasniegtu 
Tūk­
stošgades 
attīstības 
mērķus
”
(5) COM(2005)0134 g alīgā redakcija. (5),V L 4 2 / 1 2 2 C