23. aicina stiprināt institūcijas un to spēju uzlabot ūdens pārvaldību un apkarot korupciju, īstenojot tiesību
aktu un attiecīgās politikas reformas, attīstot cilvēkresursus, veicot apmācību un izveidojot savstarpējussakarus;
24. aicina ĀKK valstis, kam ir kopējs ūdens sateces baseins, uzlabot koordinācijas politiku un intervences
unūdens resursu apsaimniekošanas stratēģijas, jo īpaši, izveidojot un/vai pastiprinot to reģionālo orga-
nizāciju iespējas, kuras īsteno ūdens politiku, lai atrisinātu ar ūdens izmantošanu saistītos konfliktus un
sekmētu dalīšanās un savstarpēja atbalsta kultūras izveidošanos kopējo resursu atbildīgai pārvaldībai;aicina ES dalībvalstu valdības un starptautisko sabiedrību sniegt atbalstu ĀKK valstīm to centienos;
25. aicina dažādus ūdens resursu lietotājus vietējā, valstu un pārrobežu līmenī organizēt plašu apspriešanos
nolūkā izveidot efektīvu starpnozaru plānošanu, paredzēt ūdens rezervuāru atbilstošu apsaimnieko-
šanu, izveidot ūdens resursu datu bāzi, īstenot divpusējus projektus, sekmēt institūciju ilgtermi ņa mērķ-
sadarbību un augstākās izglītības iestāžu sadarbību, dalīties ar zināšanām vietējā mērogā un saglabāt
ekosistēmas;
26. uzdod līdzpriekšsēdētājiem nosūtīt šo rezolūciju ĀKK un ES Padomei, Eiropas Komisijai, ANO ģenerāl-
sekretāram, Āfrikas valstu savienībai un visām organizācijām, kas atbild par ūdens resursu
apsaimniekošanu.
REZOLŪCIJA (1)
par sarunu par ekonomisko partnerattiecību nolīgumu (EPN) pārskatīšanu
ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja,
— tiekoties no 2006. gada 20. līdz 23. novembrim Bridžtaunā (Barbadosa),
— ņemot vērā Reglamenta 17. panta 2. punktu,
— ņemot vērā savu 2002. gada 21. marta rezolūciju, ko pieņēma Keiptaunā (Dienvidāfrika) (2),
— ņemot vērā Kotonū nolīguma 37. panta 1. punktu, kas nosaka, ka sarunas par EPN notiek “sagatavo-
šanas laikposmā, kas beidzas vēlākais 2007. gada 31. decembrī”,
— ņemot vērā Āfrikas Savienības dalībvalstu tirdzniecības ministru deklarāciju, ko pieņēma Nairobi
(Kenija) 2006. gada 14. aprīlī,
— ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 23. marta rezolūciju par EPN ietekmi uz attīstību (3),
— ņemot vērā Vispārējo tarifu un tirdzniecības vienošanos (VVPT) un jo īpaši tās XXIV pantu,
— ņemot vērā lēmumus, rezolūcijas un deklarācijas, ko ĀKK Ministru padome pieņēma savā 83. sesijā,
kura notika Portmoresbijā no 2006. gada 28. līdz 31. maijam, jo īpaši Lēmumu Nr. 2 par ekonomisko
partnerattiecību nolīgumiem,
A. tā kāir jāveic EPN sarunu kritisks izvērtējums;
B. atzīmējot, ka lielākajā daļā reģionu sarunas par EPN ir pilnībā apstājušās, jo pastāv domstarpības par
to, kā jāsaprot “attīstības dimensija” , kurai jābūt sarunu par EPN galvenajam elementam;
C. tā kāno Eiropas puses līdz šim nav sniegta cieša un konkrēta apņemšanās attiecībā uz attīstības dimen-
sijas finansēšanu;30.12.2006. C 330/36 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis LV
(1)ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja pieņēma 2006. gada 23. novembrī Bridžtaunā (Barbadosa).
(2) ACP-EU/3397/02/galīgā redakcija.
(3) P6_TA(2006)0113 (2005/2162(INI)).
D. tā kāKotonū nolīgums risina jautājumu, kas saistīts ar atbalstu ekonomikas attīstībai un reģionālajai
sadarbībai ĀKK valstīs, jo īpaši tā 21., 22., 25., 29., 30., 33. un 35. pantā;
E. ņemot vērā bažas, kas parādās starp valstīm, kā arīpilsoniskajā sabiedrībā un privātajā sektorā, ievē-
rojot valstu un reģionālā līmenī veikto ietekmes novērtējumu secinājumus;
F. tā kāEPN galvenajam mērķim jābūt ilgtspējīgas sociālās un ekonomiskās attīstības sekmēšanai ĀKK
valstīs, veicinot lielāku pievienoto vērtību precēm un pakalpojumiem, ko ĀKK valstīs ražo un sniedz
nacionālajiem, reģionālajiem un starptautiskajiem tirgiem;
G. tā kālauksaimniecības nozare lielākajai daļai ĀKK valstu ir galvenais dzinējspēks, jo tā sniedz ievēro-
jamu ieguldījumu nacionālajā IKP un daudziem cilvēkiem ir galvenais nodarbinātības un ienākumu
avots;
H. tā kāEPN ir jānodrošina, lai straujākas tirdzniecības un saimnieciskās izaugsmes ieguvumi ļautu sama-
zināt nabadzību un tādējādi palīdzētu pildīt Kotonū nolīgumā noteiktās saistības;
I. tā kāiedzīvotāju izglītības un apmācības līmenis ir svarīgs konkurētspējas faktors un dažos ĀKK
reģionos to grauj pieaugošā HIV/AIDS krīze;
J. tā kā īsta reģionālā tirgus izveide muitas savienības robežās ir svarīgs pamats EPN īstenošanai;
K. tā kāEPN paredzēto starpreģionu tirdzniecības pieaugumu kavē vājā starpreģionu infrastruktūra un
liels skaits dažādu ar tarifiem nesaistītu tirdzniecības barjeru;
L. atzīstot Eiropas Savienības tiesības noteikt augstus fitosanitāros un citus veselības standartus un tāpēc
aicinot sniegt ĀKK valstīm lielāku palīdzību, lai tās varētu ievērot šos noteikumus un spēt eksportēt
savus produktus uz Eiropas Savienību;
M. tā kāsavstarpējā tirdzniecības brīvība starp Eiropas Savienības attīstītaj ām valstīm un ĀKK jaunattīs-
tības valstīm ir nopietns risks, līdz ĀKK valstis kļūst konkurētspējīgas;
N. tā kāEPN struktūra neatspoguļo pastāvošos reģionālās ekonomikas integrācijas pasākumus;
O. tā kā ĀKK ir jāatrisina jautājums, kas saistīts ar reģionālo grupu ACP savstarpējo pārklāšanos, un, lai
EPN būtu veiksmī gi un lai tos varētu īstenot, jāizveido ilgtermi ņa pamats reģionālajai saskaņošanai;
P. tā kābija paredzēts, ka atbrīvojums, ko PTO piešķīra Dohā 2001. gadā un kas atļāva atvieglotas tirdz-
niecības režīma attiecības starp ES un ĀKK valstīm, būs spēkā trīs gadus ilgāk (līdz 2007. gadam) nekā
Dohas kārtas sarunas (kas bija jābeidz 2004. gadā), kuras sāka tajā pašā laikā;
Q. tā kāneatrisinātā problēma, kas saistīta ar finan šu resursu pieejamību un savlaicīgu izmaksāšanu,
joprojām rada šķēršļus;
R. tā kāparalēli notiekošās sarunas par EPN un PTO kārtas sarunas pārtrauca Dohas kārtas apturēšana,
izraisot pamatotas bažas par saistībām, kas jāuzņemas sarunās par EPN;
S. izprotot ĀKK nevēlēšanos veikt sarunas —divpusējas vai citādas —par jautājumiem, kas no dienas
kārtības izslēgti daudzpusējā līmenī;
T. atzīstot, ka sarunu pozitīvs rezultāts varētu palīdzēt pārskatīt definīciju tam, no kā jāsastāv daudzpusēju
attīstības sarunu kārtai; atzīstot arī, ka EPN nav jābūt Dohas līgumu papildinošiem līgumiem vai alter-
natīvai;30.12.2006. C 330/37 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis LV
U. ņemot vērā EPN pielāgošanas mehānismu izveidi, lai pievērstos valsts ienākumu zaudēšanai, ko rada
EPN izraisītā tirdzniecības liberalizācija un strukturāli pielāgojumi, un lai sniegtu atbalstu ekonomikas
attīstībai un reģionālajai sadarbībai ĀKK valstīs;
V. tā kāKotonū nolīguma 2. pants paredz atšķirīgu attieksmi, ņemot vērā ĀKK valstu dažādos attīstības
līmeņus;
W. tā kāEPN ir jāveicina nevienlīdzības samazināšana, kas starp vīriešiem un sievietēm pastāv ekonomikas
un sociālajās jomās;
X. atzīmējot, ka, ciktāl tas attiecas uz Eiropas pusi, EPN sekas šajāsarunu stadijā vēl nav skaidri noteiktas;
Y. tā kāEPN jebkurā gadījumā palielinās ĀKK finansiālās vajadzības, lai īstenotu pastiprinātas reģionālās
integrācijas politiku un ekonomikas reformu;
Z. tā kāparlamentu deputātiem kā tautu un to institūciju pārstāvjiem ir jābūt pastāvīgi informētiem visā
sarunu laikā;
AA. tā kāPortmoresbijā ĀKK Padome aicināja veikt “pilnīgu un visaptverošu” pārskatīšanu, ko paredz
Kotonū nolīguma 37. panta 4. punkts, lai tā “aptvertu visus aspektus un lai notiktu konsultācijas ar
visām ieinteresētajām pusēm, tostarp ar nevalstiskajiem dalībniekiem un parlamentu deputātiem”, un tākāApvienotā parlamentārā asambleja pauž atbalstu otrai APA rezolūcijai par EPN;
AB. tā kāES kopējās lauksaimniecības politikas reformai un subsīdijām produktiem, kas ir svarīgi ĀKK
valstu eksportam, ir svarīga ietekme uz ĀKK lauksaimniecības produktu eksportu uz Eiropas tirgiem;
1. saprot, ka EPN sarunu pamatā ir nepieciešamība nodrošināt, lai ĀKK un ES tirdzniecības attiecības
atbilstu PTO normām, bet aicina Komisiju būt piesardzīgai, lai jautājums par atbilstību negūtu virsroku
pār galveno mērķi nodrošināt ilgtspējīgu attīstību; aicina panākt, lai liberalizācijas grafiku gaita, laiks unapjoms atbilstu ĀKK reģionālās saskaņošanas grafikiem, lai tādējādi līdz minimumam samazinātu
kaitīgus šokus;
2. aicina Komisiju uzmanību veltīt ne tikai atbilstībai PTO normām, bet arī sadarbībā ar jaunattīstības
valstīm mēģināt pilnveidot PTO normas, lai tās veicinātu attīstību;
3. atgādina, ka saskaņā ar Kotonū nolīgumu EPN galvenajam mērķim ir jābūt ekonomikas izaugsmei un
nabadzības samazināšanai valstīs, kas klasificētas kā vismazāk attīstītās valstis;
4. aicina sarunās prioritāti piešķirt ĀKK valstu ekonomikas strukturālai pārveidošanai, tādējādi atbalstot
“ilgtspējīgu ekonomisko un sociālo izaugsmi”; uzskata, ka EPN jāizstrādā un jāapspriež kāattīstības
nolīgumi nevis tirdzniecības nolīgumi;
5. atzīst, ka gan attiecībā uz pakalpojumu, gan konkurences un valsts iepirkuma procedūru liberalizāciju,
pirms jebkādas liberalizācijas ieviešanas ir nepieciešams stabils tiesiskais regulējums, un aicina Komisiju
atbalstīt un uzraudzīt neatkarīgus regulatorus kā daļu no pašreizējo noteikumu jebkādām izmaiņām;
6. aicina sarunu veicējus kopīgi strādāt, lai izstrādātu tādu stratēģiju ĀKK lauksaimniecības konkurētspējas
palielināšanai, kas sniegtos tālāk par piekļuvi tirgiem un kas risinātu reālus attīstības jautājumus saistībā
arĀKK lauksaimniecību, piemēram, sanitāro un fitosanitāro kvalitātes programmu pastiprinātu izvēr-
šanu visās ĀKK valstīs;
7. aicina pirms muitas nodokļu atcelšanas pastiprināt konkurētspējīgus ražošanas resursus ĀKK valstīs;30.12.2006. C 330/38 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis LV
8. aicina Komisiju un ĀKK reģionus EPN izstrādāt, ievērojot asimetrijas principus par labu ĀKK reģio-
niem, ĀKK reģionālās integrācijas atbalstam un skaidra un paredzama tiesiskā regulējuma ieviešanai
tirdzniecības un ieguldījumu veicināšanai ĀKK reģionos;
9. pauž bažas par pašreizējiem ES priekšlikumiem attiecībā uz brīvu tirdzniecību ar ĀKK valstīm saskaņā
ar EPN, kas novestu pie tirdzniecības liberalizācijas, ieskaitot tirdzniecību ar lauksaimniecības produk-tiem, un uzskata, ka šīpolitika varētu radīt problēmas ĀKK valstu attīstībai, jo īpaši attiecībā uz
pārtikas nekaitīgumu un vietējo nozaru attīstību;
10. aicina EPN pamatot uz principu, saskaņā ar kuru pirms tirgu atvēršanas Eiropas Savienībai vispirms ir
jāizveido un jānostiprina reģionālie tirgi;
11. aicina ES izveidot efektīvākus instrumentus ražošanas pielāgošanas atbalstam ĀKK valstīs, tādējādi
veicinot ražošanas dažādošanu un sekmējot lielāku pievienoto vērtību;
12. atgādina savu aicinājumu Eiropas pusei sniegt atbalstu attiecībā uz nodokļu un ekonomikas pielāgo-
šanas izmaksu finansēšanu, kā arīto ieguldījumu finansēšanu, kas saistīti ar piegādes šķēršļu
novēršanu;
13. atzinīgi vērtē nesenos solījumus sniegt papildu resursus “Atbalsts tirdzniecībai”, kas paredzēti tieši EPN
atbalstam, un aicina Komisiju un dalībvalstis savā atbildē uzĀKK lūgumu sniegt papildu līdzekļus EPN
pilnībā paskaidrot apsolīto līdzekļu izmaksas kārtību un grafiku;
14. aicina Komisiju izskatīt veidus, kā samazināt EAF prasību birokrātisko nastu, un ĀKK pusi izvirzīt deta-
lizētus priekšlikums, norādot attiecīgās izmaksas, kā un kādiem mērķiem būtu vajadzīgi papildu EPN
līdzekļi;
15. aicina vajadzības gadījumā padarīt pieejamus jaunus naudas līdzekļus, papildus pašreizējām Eiropas
Attīstības fonda saistībām;
16. aicina ES atbalstīt pareizas secības ievērošanu, izstrādājot ĀKK valstu politiku ar tirdzniecību saistītās
jomās ĀKK valstīs, lai vēlāk iekļautu starpreģionālus nolīgumus ar tirdzniecību saistītajās jomās un
tādējādi veicinātu konsekvenci;
17. aicina ES nepiemērot nevajadzīgu spiedienu un veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja
sarunas nebeidz līdz 2008. gada 1. janv ārim, nerastos traucējumi pašreizējam ĀKK valstu eksportam
uz ES, līdz tiek panākta galīga vienošanās;
18. mudina Komisiju un ĀKK izmantot EPN pārskatīšanu kā iespēju atklāti apspriest šķēršļus, kas liedz
pabeigt sarunas, un izvirzīt detalizētus priekšlikumus šošķēršļu pārvarēšanai;
19. atgādina, ka Kotonū nolīgums paredz, ka gadījumā, ja valsts vai reģions nevēlas pievienoties EPN/BTN,
šīvalsts vai reģions nedrīkst nonākt neizdevīgākā stāvoklī attiecībā uz tirgus piekļuvi; aicina Komisiju
izskatīt visas iespējamās alternatīvas, tostarp pilnveidotas normas par izcelsmi, ieskaitot pasākumus,kas nav savstarpēji, saskaņā ar Kotonū nolīguma 37. panta 6. punktu;
20. aicina ES atturēties no priekšlikumiem, kas var kaitēt ĀKK reģionālajiem procesiem;
21. tāpēc aicina ĀKK un ES valstīs sākt reālas sabiedriskas debates, tostarp ar pilsonisko sabiedrību un
valsts un parlamentu iestādēm; aicina arī izveidot piemērotus informācijas un konsultāciju
mehānismus;
22. atzīst, ka parlamentāra uzraudzība attiecībā uz EPN izpildes pārbaudi un piedalīšanos šo nolīgumu
izpildē veicinās sasniegt noteiktos labas pārvaldības un pārredzamības mērķus un ka Apvienotā parla-
mentārā asambleja ir piemērota struktūra, lai veiktu EPN ietekmes un izpildes oficiālu un visaptverošu
izvērtējumu, un aicina APA izveidot uzraudzības grupu;30.12.2006. C 330/39 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis LV
23. aicina Komisiju ievērot to reģionu nostāju, kuri nevēlas EPN sarunās iekļaut “Singapūras jautājumus”,
un atgādina, ka divpusējās sarunās par pakalpojumu tirdzniecību ir jāievēro katras valsts tiesības brīvireglamentēt sabiedriskos pakalpojumus;
24. aicina ES apņemties neiekļaut EPN noteikumus par intelektuālā īpašuma tiesībām, kas ir vēl viena
barjera svarīgu zāļu pieejamībai, un sniegt ĀKK valstīm atbalstu, kas tām ļautu efektīvi īstenot
2001. gada Dohas deklarāciju, tas ir, efektīvi izmantot TRIPS nolīgumā paredzēto elastību;
25. uzsver sabiedrisko pakalpojumu svarīgumu attīstībai un demokrātijai un tāpēc lūdz Komisiju rīkoties
piesardzīgi, kad tā apsvērs pakalpojumu liberalizāciju tādās jomās kā ūdens, veselība, izglītība, trans-
ports un enerģētika;
26. uzdod līdzpriekšsēdētājiem šo rezolūciju nosūtīt ĀKK un ES Padomei un Eiropas Komisijai.30.12.2006. C 330/40 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis LV