Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstu, no vienas puses, un Eiropas savienības un tās dalībvalstu, no otras puses, noslēgtā partnerattiecību nolīguma apvienotā Parlamentārā asambleja - Rezolūcija par ĀKK valstu sīkzemnieku nabadzības samazināšanu, sevišķi augļkopības, dārzeņkopības un puķkopības nozarē



Oficiālais Vēstnesis 254 , 26/10/2007 Lpp. 0025 - 0030



20070628 Rezolūcija [1] par labu pārvaldību, pārredzamību un atbildību attiecībā uz dabas resursu izmantošanu ĀKK valstīs ĀKK-ES Kopējā parlamentārā asambleja, - tiekoties Vīsbādenē (Vācija) no 2007. gada 25. līdz 28. jūnijam, - ņemot vērā Reglamenta 17. panta 1. punktu, - ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas tika parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Beninā) un kurā izdarīti grozījumi ar nolīgumu, kas groza 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā parakstīto Partnerattiecību nolīgumu (Kotonū Nolīgums), jo īpaši tā 9., 68., 96. un 97. pantu, - ņemot vērā ANO 2003. gada 31. oktobra Konvenciju par cīņu pret korupciju, - ņemot vērā Starptautiskās krimināltiesas (ICC) izveidi Romā 1998. gada 17. jūlijā, - ņemot vērā ANO 1996. gada 16. decembra Deklarāciju par korupcijas un kukuļošanas apkarošanu starptautiskajos tirdzniecības darījumos, - ņemot vērā Amerikas Konvenciju par cīņu pret korupciju, kas pieņemta Karakasā 1996. gada 29. martā, - ņemot vērā Āfrikas Savienības Konvenciju par korupcijas novēršanu un apkarošanu, kas pieņemta Āfrikas Savienības asamblejas otrajā kārtējā sesijā Maputo 2003. gada 11. jūlijā, - ņemot vērā ESAO 1997. gada 21. novembra Konvenciju par ārvalstu amatpersonu kukuļošanas apkarošanu starptautiskajos uzņēmējdarbības darījumos, - ņemot vērā valstu likumus par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, kas piemērojami ĀKK un ES valstīs, - ņemot vērā 2005. gada 2. marta Parīzes Deklarāciju par palīdzības efektivitāti, - ņemot vērā 2003. gada 2. jūnijā G8 sammitā Evianā pieņemto deklarāciju "Cīņa pret korupciju un pārredzamības uzlabošana" un ņemot vērā 2007. gada 8. jūnijā G8 sammitā Hailigendammā (Vācija) pieņemto deklarāciju "Izaugsme un atbildība Āfrikā", - ņemot vērā Eiropas Revīzijas palātas īpašo ziņojumu Nr. 2/2005 par Eiropas Attīstības fonda (EAF) palīdzību no budžeta ĀKK valstīm [2], - ņemot vērā Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) 2005. gada jūlijā pieņemtos Norādījumus par finanšu līdzekļu ieņēmumu pārredzamību, - ņemot vērā Pasaules Bankas pārskatu par Ieguves rūpniecību 2004. gadā, - ņemot vērā Finanšu darbības darba grupas (FATF) 40 ieteikums par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, - ņemot vērā FATF plenārsēdes, kas notika no 2006. gada 9. līdz 13. oktobrim Vankūverā, rezultātus, - ņemot vērā iniciatīvas "Publicē savus izdevumus" ("Publish What You Pay", PWYP) un "Publicē savus ieņēmumus" ("Publish What You Earn", PWYE), - ņemot vērā Ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvas (EITI) principus un kritērijus, - ņemot vērā Eiropas Savienības sniegto atbalstu Kimberli procesa sertifikācijas shēmai dimantu importam un eksportam, kā arī ĀKK valstu līdzdalībai Kimberli procesā, - ņemot vērā ES Rīcības plānu meža tiesību aktu ieviešanai, pārvaldībai un tirdzniecībai (FLEGT) un EK Regulu Nr. 2173/2005, - ņemot vērā Āfrikas meža tiesību aktu ieviešanas un pārvaldības shēmu, kas pieņemta 2003. gadā, - ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 31. marta Rezolūciju [3] par Eiropas Savienības attīstības politikas pārvaldību un 2006. gada 6. aprīļa Rezolūciju par palīdzības efektivitāti un korupciju jaunattīstības valstīs [4], - ņemot vērā tā 2005. gada 24. novembra Rezolūciju par valstu parlamentu lomu, īstenojot Kotonū partnerattiecību nolīgumu, un Rezolūciju par lauksaimniecības un kalnrūpniecības precēm [5], - ņemot vērā Komisijas 2005. gada 12. oktobra paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Ekonomikas un sociālo jautājumu komitejai "ES Āfrikas stratēģija". Mērķis — "Eiropas un Āfrikas pakts Āfrikas attīstības paātrināšanai", - ņemot vērā Pasaules Parlamentāriešu pretkorupcijas organizācijas (GOPAC) sagatavoto parlamentāriešu rokasgrāmatu par korupcijas kontroli, - ņemot vērā organizācijas Transparency International 2006. gada 6. novembrī Berlīnē publicēto 2006. gada korupcijas uztveres indeksu (CPI), - ņemot vērā Apvienotās parlamentārās asamblejas prezidija 2006. gada 23.- 27. februāra faktu noskaidrošanas brauciena uz Mauritāniju ziņojumu, - ņemot vērā Politisko lietu komitejas ziņojumu (ACP-EU/3937/07/galīgā redakcija), A. atbalstot valstu atbildības principu savu valstu un visu pilsoņu priekšā par valsts ieņēmumu un izdevumu pārvaldību; B. tā kā ekonomiskiem un finanšu ieguvumiem, kas gūti no dabas bagātību izmantošanas, ir jāparādās kā ievērojamam tautas attīstības pieaugumam; C. tā kā to valstu valdībām, kurās ir lieli dabas resursi, ir pienākums un atbildība savus ieņēmumus pirmām kārtām izmantot, lai apmierinātu savu iedzīvotāju pamatvajadzības, jo īpaši veselības un izglītības nozarēs, kā arī lai cīnītos pret nabadzību; D. tā kā, lai panāktu labu pārvaldību, ir jāņem vērā fakts, ka šiem ieņēmumiem ir daudz lielāka pievienotā vērtība, ja dabas resursus apstrādā un bagātina pašās valstīs, nevis tad, kad tos eksportē kā izejvielas; E. tā kā arī ārvalstu valdību un kompetento valsts iestāžu pienākums ir izmantot ieņēmumus no savu valstu dabas resursiem atbildīgi, lai no tiem gūtu tiešu labumu pašreizējie un turpmākie iedzīvotāji; F. tā kā dabas resursu izmantošana var kļūt par ilgtspējīgas attīstības spēku, ja samazina tās negatīvo sociālo un vides ietekmi un ja tiek godīgi sadalīti tās ieguvumi un izmaksas; G. tā kā to valstu iedzīvotājiem, kurās ir lieli dabas resursi, ir neatņemamas tiesības visgodīgākajā iespējamajā veidā gūt labumu no iegūtajām bagātībām un ekonomiskās izaugsmes potenciāla; H. tā kā attiecīgajiem uzņēmumiem ir pienākums nodrošināt, lai to ieguldījumi veicina ilgtspējīgu attīstību tajās valstīs, kuru lielos dabas resursus tie izmanto; I. tā kā pārredzamības trūkums attiecībā uz likumīgiem maksājumiem, kurus šie uzņēmumi veic valstu valdībām, ir būtisks uzņēmējdarbības risks, ciktāl tas pakļauj šos uzņēmumus apsūdzībām par līdzdalību korupcijā un mazina to darbības likumību; J. tā kā Eiropas valdību pienākums ir cīnīties pret šādu rīcību; K. tā kā slikta pārvalde un pārredzamības trūkums attiecībā uz valdības ienākumu pārvaldību saistībā ar dabas resursiem var padziļināt politisko korupciju un palielināt valsts līdzekļu piesavināšanās risku; L. ņemot vērā pasaules naftas cenu kāpumu pēdējo 36 mēnešu laikā un iegūto ieņēmumu pārpalikumu; M. tā kā ievērojami ienākumi no dabas resursu, jo īpaši naftas, izmantošanas jaunattīstības valstīs var radīt nopietnu ekonomisko un sociālo nelīdzsvarotību, saasināt sociālo netaisnību un pat sekmēt vardarbīgas situācijas rašanos, ja tie netiek pareizi izmantoti, lai gūtu labumu visas iedzīvotāju grupas un veicinātu valsts attīstība, un tā kā attiecībā uz naftu pastāv risks iegūt mākslīgi augstus izaugsmes rādītājus, kaitējot tautas attīstības rādītājiem; N. tā kā Eiropas Parlaments 2004. gada martā pieņēma grozījumu direktīvai par pārredzamības prasībām, kurā tas aicina ES dalībvalstis mudināt Eiropas biržās kotētos uzņēmumus publicēt valdībām veiktos maksājumus; O. tā kā pārvaldības un atbildības uzlabošana valsts finanšu vadībā samazina konfliktu riskus attiecībā uz dabas resursu izmantošanu; P. tā kā būtisks nodokļu pārredzamības palielinājums un valsts korupcijas izskaušana palīdzētu mazināt politisko risku un sekmētu stabilāku vidi, kas nodrošinātu valsts un ārvalstu ieguldījumus, jo īpaši ieguves rūpniecības nozarē, kā to atzinuši institucionālie investori, kuri kopumā pārvalda 12,3 miljardus eiro lielus līdzekļus; Q. ņemot vērā, ka nodokļu pārredzamība un energoapgādes drošība ir savstarpēji saistītas, ņemot vērā to, ka korupcija un slikta pārvaldība valstīs, kas piegādā enerģiju, var pastiprināt vilšanos attiecībā uz enerģētikas nozari un radīt draudus energoietaisēm, šādi samazinot piegāžu nokļūšanu pasaules tirgos; R. tā kā slikta pārvaldība un pārredzamības trūkums attiecībā uz dabas resursu izmantošanu var arī radīt nopietnu ietekmi uz vidi — pārmērīga mežu izciršana var potenciāli radīt pārtuksnešošanos, citas klimata pārmaiņas un kaitējumu videi, ietekmēt cilvēkus, faunu un floru; S. tā kā iedzīvotāji tajās teritorijās, kurās izmanto dabas resursus, negūst pietiekamu labumu no iegūtajiem ieņēmumiem, un turklāt viņus bieži ietekmē šādas darbības nopietnā ietekme uz vidi, piemēram, gaisa, ūdens un augsnes piesārņojums; T. tā kā dabas resursi ir ne tikai minerālu resursi, bet arī fauna un flora, tīrs ūdens un tīrs gaiss, kas ir jāaizsargā vai jāuzlabo; U. ņemot vērā videi draudzīgas labas prakses īstenošanas nozīmi saistībā ar naftas resursu un ĀKK valstu galveno dabas resursu vadību; V. tā kā ir svarīgi valsts amatpersonu vidū veicināt tādas vērtības un labās īpašības kā neieinteresētību, integritāti, atbildību, pārredzamību un godīgumu, lai padarītu korupciju neiedomājamu vai neiespējamu; W. tā kā integritātes un ētisko standartu ievērošana galvenokārt ir veids, kādā iedzīvotājus nodrošina ar dabas resursu izmantošanas pakalpojumiem, kurus viņiem ir tiesības sagaidīt no valsts; X. ņemot vērā vajadzību stiprināt jaunattīstības valstu parlamentu un demokrātisko iestāžu iespējas, lai tām ļautu efektīvi pildīt to izpildvaras uzraudzības un budžeta iestāžu pilnvaras; Y. tā kā nodrošinātība ar dabas resursiem pagātnē ne vienmēr ir bijusi svētība, bet drīzāk gan lāsts iesaistītajiem iedzīvotājiem valstīs, kurās trūkst demokrātiskas kontroles, atbildības un tiesiskuma, kad cīņa par resursiem ir veicinājusi korupciju un vardarbīgus konfliktus, kuros bieži ir cietuši vietējie iedzīvotāji; Z. tā kā straujas ekonomiskas izaugsmes valstu, piemēram, Ķīnas, augošais pieprasījums pēc dabas resursiem ir paātrinājis starptautisko cīņu par šādiem resursiem un bieži vien paildzinājis nedemokrātisku režīmu pastāvēšanu, vardarbīgus konfliktus un cilvēktiesību pārkāpumus; AA. tā kā noteikti uzņēmumi neievēro Starptautiskās darba organizācijas (SDO) darba pamatstandartus, par kuriem panākta vienošanās, un ir atbildīgi par letāliem negadījumiem un bērnu darba izmantošanu; tā kā šie uzņēmumi ir arī galvenais virzītājspēks arvien plašākai mežu izciršanai Āfrikā un Āfrikas ziloņkaula nelegālās tirdzniecības pieaugumam, bet daži no tiem ir atkārtoti pieķerti, nelegāli zvejojot Āfrikas ūdeņos; 1. aicina ĀKK valstis visus ieņēmumus no dabas resursu izmantošanas prioritāri piešķirt to iedzīvotāju pamatvajadzību apmierināšanai, jo īpaši veselības, izglītības, dabas resursu un vides saglabāšanas jomās, šādi palīdzot panākt Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM); 2. aicina ĀKK un Eiropas valstis ievērot un pilnībā īstenot Kotonū Nolīguma definīcijas un ieteikumus attiecībā uz labu pārvaldību (9. panta 3. punkts); 3. aicina dalībvalstis un Komisiju, rūpējoties par labu pārvaldību, piešķirt lielāku nozīmi apstrādes nozares attīstībai ĀKK valstīs, nevis Eiropas uzņēmumiem nodrošināt pieeju ĀKK valstu dabas resursiem; 4. aicina ĀKK grupas Āfrikas valstis ratificēt Āfrikas Savienības Konvenciju par korupcijas novēršanu un apkarošanu; aicina Karību reģiona valstis ratificēt Amerikas Konvenciju par cīņu pret korupciju; aicina visas ĀKK un ES dalībvalstis ratificēt ANO Konvenciju par cīņu pret korupciju un ANO Deklarāciju par korupcijas un kukuļošanas apkarošanu starptautiskajos tirdzniecības darījumos, kā arī ieviest konkrētus mehānismus iepriekš minētā 3. punkta noteikumu efektīvai uzraudzībai un īstenošanai; 5. aicina Eiropas Savienības dalībvalstu un ĀKK valstu valdības pieņemt un palīdzēt ieviest praksē principus, kas noteikti privātās iniciatīvās labākas pārvaldības sekmēšanai saistībā ar tādu ieņēmumu vadību, kas iegūti no dabas resursiem, piemēram, EITI un "Publish What You Pay" un "Publish What You Earn" kampaņās; 6. aicina Eiropas Komisiju un ES dalībvalstu valdības veicināt EITI pilnveidošanu un pilnīgu īstenošanu, jo īpaši, sagatavojot noteikumus par obligātu pārredzamību, ieviešot efektīvus kontroles mehānismus un īstenojot piekto kritēriju, kas ietver pilsoniskās sabiedrības aktīvu līdzdalību EITI iniciatīvās, kā arī veicot finanšu iemaksas EITI ieguldījumu fondā; 7. aicina ĀKK valstis nodrošināt, lai ieņēmumus arī izmanto šo valstu ekonomikas dažādošanai un saimniecisko darbību ražošanas procesa uzlabošanai attīstītākā pakāpē, nevis aprobežojas tikai ar dabas resursu ieguvi; 8. aicina Eiropas Komisiju nosūtīt misijas uz jaunattīstības valstīm, kuras piegādā enerģiju, lai palīdzētu īstenot EITI; 9. aicina visas ĀKK valstis, kuras ir oficiāli piekritušas EITI iniciatīvai, īstenot tās obligātos kritērijus praksē, jo īpaši piekto kritēriju, nodrošinot, lai pilsoniskā sabiedrība var veikt uzraudzību bez ierobežojumiem un jebkāda veida bailēm vai iebiedēšanas; 10. mudina visas ar resursiem bagātās valstis, kuras parakstījušas Kotonū Nolīgumu un vēl nav oficiāli piekritušas EITI, pievienoties šai iniciatīvai, un aicina ES dalībvalstu un ĀKK valstu valdības īstenot pilsoniskās sabiedrības rīcībspējas palielināšanas noteikumus, kas minēti Kotonū Nolīguma 7. pantā, kā arī ieteikumus, kas izstrādāti divos ĀKK Pilsoniskās sabiedrības forumos, kas notika 2002. gadā un 2006. gada aprīlī; 11. aicina visas ĀKK un ES valstu valdības mudināt visus investorus pievienoties EITI un ievērot citas iniciatīvas un konvencijas, kas sekmē labu pārvaldību, pārredzamību un atbildību attiecībā uz dabas resursu izmantošanu; 12. aicina visas ĀKK un ES valstu valdības prasīt arī strauji augošas ekonomikas valstu valdībām ievērot savas saistības, piemēram, starptautisko darba pamatstandartu ievērošanu, bērnu darba likvidēšanu, kājnieku ieroču un vieglo ieroču (SALW) izplatības ierobežošanu, jo īpaši konfliktu zonās, kā arī izejvielu un kokmateriālu nelikumīga importa aizliegšanu; 13. aicina Eiropas Komisiju un ES dalībvalstis nosūtīt atbalstu attīstības jomā ar resursiem bagātajā valstīm ar nosacījumu, ja tiek panākts progress attiecībā uz labu pārvaldību, pārredzamību un atbildību saistībā ar dabas resursu vadību, pievienojoties un aktīvi īstenojot tādas iniciatīvas kā PWYP, PWYE un EITI; 14. prasa Eiropas Savienības dalībvalstu valdībām un Eiropas Komisijai atbalstīt dalībvalstu centienus veicināt pārredzamību ieguves rūpniecības nozarē, ieviešot piemērotus grāmatvedības standartus un uzņēmējdarbības tiesību noteikumus, ņemot vērā atbalstu, ko 2004. gada martā Eiropas Parlaments sniedza direktīvas par pārredzamību prasību grozījumam, kā arī Komisijas 2005. gada 12. oktobra paziņojumam "ES Āfrikas stratēģija"; 15. aicina visas iesaistītās puses īstenot standartus, kuros pieprasīta pārredzamība un lielāka atbildība saistībā ar valsts izdevumu un ieņēmumu pārvaldības sistēmām, tostarp: - Parlamenta un tā iestāžu veikta budžeta kontrole, - budžetu un valsts izdevumu atsevišķa revīzija, ko veic neatkarīga revīzijas palāta, - valsts budžetu pārredzamība, - valsts ieņēmumu un izdevumu uzraudzība ĀKK valstīs, - to uzņēmumu atbildība, uz kuriem attiecas noteikumi par informācijas izpaušanu; 16. aicina visus dalībniekus nodrošināt, lai enerģijas piegādātāju valstu valdības, kuras ir pieredzējušas nopietnas pārvaldības problēmas un korupciju, negūst labumu no nebūtiskas palīdzības, izdevīgiem tirdzniecības noteikumiem vai citām priekšrocībām līdz laikam, kad tās sniedz pierādījumus par skaitliski aprēķināmiem centieniem panākt lielāku pārredzamību, jo īpaši attiecībā uz valsts budžetu; 17. aicina visus divpusējos un daudzpusējos līdzekļu piešķīrējus un eksporta kredītu aģentūras izstrādāt nosacījumu kopumu, kas nav tikai abstrakti, bet kuru pamatā ir valdību pārstāvības atbildība pret saviem iedzīvotājiem un partnerības sistēma, kurā atbalsts, kas nav humānā palīdzība, tiek piešķirts ar nosacījumiem saskaņā ar virkni konkrētu kritēriju, par kuriem panākta vienošanās, un jo īpaši — valsts pārredzamību attiecībā uz ieņēmumiem no dabas resursu izmantošanas saskaņā ar principiem, kuri kodificēti "SVF norādījumos par finanšu līdzekļu ieņēmumu pārredzamību"; 18. aicina ĀKK un ES dalībvalstis nodrošināt, lai labas pārvaldības, pārredzamības un atbildības veicināšana attiecībā uz dabas resursu izmantošanu, ir savstarpēju uzņēmumu un kopīgi noteiktu kritēriju pamatā politiskajā dialogā, kas noteikts Kotonū Nolīguma 8. pantā; 19. aicina ES dalībvalstu valdības nodrošināt, lai pārredzamības un demokrātiskas pārbaudes veicināšana attiecībā uz ieņēmumu izlietojumu valstīs, kuras piegādā enerģiju ES, ir kopīgās Eiropas enerģētikas stratēģijas prioritāte; 20. iesaka turpmākajā "ES un Āfrikas kopīgajā stratēģijā" īpaši izcelt labas pārvaldības, pārredzamības un atbildības jautājumus attiecībā uz dabas resursu izmantošanu; 21. mudina īstenot labu praksi naftas resursu pārvaldības jomā, kā tas noteikts "SVF norādījumos par finanšu līdzekļu ieņēmumu pārredzamību"; 22. aicina ĀKK un ES valstu valdības un parlamentus nodrošināt, lai dabas resursu izmantošana nerada lielu ekoloģisko nelīdzsvarotību; šajā sakarā ar bažām atzīmē, ka pārmērīga koku izciršana var izraisīt pārtuksnešošanos un citas klimata pārmaiņas, pret ko ir attiecīgi jārīkojas ar atbildīgas mežsaimniecības un attiecīgas mežu atjaunošanas prakšu palīdzību, kā arī aicina tos uzņēmumus, kas izmantot dabas resursus, ievērot vides standartus; 23. aicina valstu un reģionālās valdības, parlamentus un iestādes nodrošināt, lai dabas resursu likumīga izmantošana veido daļu no vides aizsardzības plāna, kas virzīts uz pasākumiem, lai aizsargātu gaisu, ūdeni un augsni, kā arī saglabātu faunas un floras dažādību; 24. aicina visas valdības pieņemt tiesību aktus, kas aizliedz nelegāli izstrādātu kokmateriālu importu, un vienlaikus pārliecināties, lai valsts pasūtījuma procedūras ir ierobežotas attiecībā uz kokmateriāliem no ilgtspējīgiem un likumīgiem avotiem; 25. aicina visas kokmateriālu ražotājvalstis nodrošināt ilgtspējīgu mežizstrādi attiecībā uz visiem vietējiem kokmateriāliem, ievērojot vietējo iedzīvotāju tiesības un ņemot vērā ietekmi uz vidi; 26. aicina ES veikt visaptverošu un oficiālu pētījumu mežsaimniecības jomā, stiprināt vietējo kopienu zemes lietošanas un pieejas tiesības un nodrošināt nozīmīgu sabiedrības līdzdalību; 27. mudina visas dimantu tirdzniecībā iesaistītās valstis pilnībā pievienoties Kimberli sertifikācijas sistēmai attiecībā uz neapstrādātu dimantu starptautisko tirdzniecību; uzsver progresa nozīmi virzībā uz dalībvalstu un dimantu rūpniecības neatkarīgu atbilstības pārbaudi, kā arī iespēju nodrošināt, lai Kimberli procesa dalībnieki var uzraudzīt dimantu rūpniecības atbilstību; 28. aicina ANO Drošības padomes locekļus pieņemt definīciju terminam "konflikta resursi" un Miera uzturēšanas komisijas pilnvarās iekļaut dabas resursu pārvaldību; 29. mudina izveidot un pareizi lietot informācijas sistēmas, piemēram, kalnrūpniecības datu bāzi; 30. uzsver, ka uzņēmumi, kas izmanto dabas resursus, ir atbildīgi par pārredzamas ekonomikas vides veicināšanu, kas ievēro ilgtspējīgu attīstību, un ka šāda rīcība ir šo uzņēmumu interesēs; mudina tos šajā sakarā uzsākt kolektīvas iniciatīvas, piemēram, ekoloģiski "tīru" uzņēmumu sertificēšanu; 31. norāda, ka saskaņā ar Kotonū Nolīguma 96. un 97. punktu nopietnos korupcijas gadījumos var uzsākt apspriežu procedūru; 32. aicina ĀKK valstis uzsākt publiskas valsts debates par ieņēmumu no dabas resursiem izmantošanu un sociālo taisnīgumu; 33. prasa ĀKK naftas ražotājvalstīm ievērot, atbalstīt un veicināt pretkorupcijas aktīvistu un pārredzamības aizstāvju pasākumus; 34. uzsver ĀKK valstu parlamentu nozīmi, lai veicinātu labu pārvaldību, un iesaka turpmākajā "ES un Āfrikas kopīgajā stratēģijā" atzīt un oficiāli noteikt šo nozīmi; 35. aicina ĀKK un ES valstu un reģionālos parlamentus sadarboties kopīgi ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, lai izveidotu pārbaužu un līdzsvara sistēmu, tostarp kriminālprocesus, lai cīnītos pret korupciju valdībās un pārvaldes iestādēs; 36. mudina valdības, iestādes un visus politiskos vadītājus piešķirt daļu no ieņēmumiem, kas gūti no dabas resursu atbildīgas izmantošanas, lai palielinātu ierēdņu, policistu un attiecīgo ekonomikas nozaru darbinieku algas ar mērķi padarīt korupciju mazāk pievilcīgu; 37. aicina ĀKK valstu valdības un Eiropas Komisiju atbalstīt ĀKK valstu un reģionālos parlamentus to darbā, veicot budžeta iestādes pienākumus, ar dialoga, informācijas apmaiņas un potenciāla palielināšanas palīdzību; 38. aicina Komisiju sagatavot paziņojumu, kurā definēta Eiropas Savienības stratēģija parlamentārās demokrātijas un tiesiskuma stiprināšanai jaunattīstības valstīs; 39. mudina ĀKK valstu parlamentus izdarīt spiedienu un savām valdībām, lai cīnītos pret iekšējo korupciju un šādi veicinātu labāku valsts ieņēmumu pārvaldību, iekļaujot pretkorupcijas tiesību aktus un neatkarīgas uzraudzības mehānismus, kuru mērķis ir labāka pārredzamība vai plašāka piekļuve informācijai par ieņēmumiem, kas gūti no dabas resursu izmantošanas, izlietojumu un piešķiršanu; 40. uzsver, ka ir arī būtiski ĀKK valstīs stiprināt tiesu sistēmu, neatkarīgas tiesu un augstākās revīzijas iestādes; 41. aicina ĀKK parlamentus pieņemt konkrētus labas pārvaldības rīcības kodeksus, lai novērstu jebkādu starptautiskās korupcijas risku; uzskata, ka parlamentāriešu ienākumu publicēšana arī varētu veicināt lielāku pārredzamību; 42. aicina valstu un reģionālos parlamentus atbalstīt un atvieglot pilsoniskās sabiedrības pārstāvju darbību, lai cīnītos pret sliktu pārvaldību un korupciju, ļaujot tiem veikt savu darbu optimālos apstākļos un ar maksimālu rīcības brīvību, kā arī garantējot tiem iespējas, līdzekļus un vajadzīgos resursus; 43. aicina pilsonisko sabiedrību un valstu parlamentus piedalīties efektīvā budžeta uzraudzībā, izmantojot valsts izdevumu pārraudzības pārskatus (PETS), kuros tiek veikts detalizēts ieņēmumu un izdevumu salīdzinājums, pamatojoties uz ESAO Attīstības veicināšanas komitejas (AVK) piemērotajiem kritērijiem; 44. uzskata, ka ir jāsagatavo īpaši sociālie rādītāji, lai iegūtu detalizētākus datus attiecībā uz pārvaldības kvalitāti, ko panākuši Kotonū Nolīguma parakstītāji, un aicina nodrošināt pārredzamību iesaistītajām pilsoniskās sabiedrības organizācijām attiecībā uz saņemto līdzekļu pārvaldību; 45. aicina valdības, iestādes un visus politiskos līderus nodrošināt, lai ierēdņi saņem īpašu apmācību un tiek informēti par dabas resursu atbildīgu lietošanu un videi draudzīgu izmantošanu; 46. uzsver, ka cīņa pret korupciju var efektīvi sekmēt drošāku ieguldījumu apstākļu izveidi; aicina Eiropas Savienību kā līdzpriekšsēdētāju programmā "Valsts izdevumi un finanšu atbildība" (PEFA), kura sniedz standarta sistēmu fiduciārā riska novērtēšanai saņēmējās valstīs, iekļaut konkrētus PEFA rādītājus, lai mērītu korupcijas līmeni; 47. aicina Komisiju izmantot šādi noteiktu korupcijas līmeni par pamatu labas pārvaldības veicināšanai un Kotonū Nolīguma 96. un 97. punktā minēto sarunu uzsākšanai attiecībā uz atbilstīgiem pasākumiem pret korumpētiem režīmiem; tomēr uzsver, ka labas pārvaldības veicināšana nedrīkst būt par pamatu atbalsta nosacījumu vienpusējai uzspiešanai; 48. uzsver reģionālo iniciatīvu, piemēram, Āfrikas salīdzinošās pārskatīšanas mehānisma (APRM), nozīmīgo lomu korupcijas samazināšanā un labas pārvaldības veicināšanā; uzsver, ka Āfrikas valstīm ir jāīsteno šīs iniciatīvas un Komisijai un dalībvalstīm jāsniedz šī uzdevuma veikšanai vajadzīgais tehniskais un finansiālais atbalsts; 49. aicina tās Eiropas Savienības dalībvalstis, kurām ir finanšu centri, veikt visus vajadzīgos juridiskos un administratīvos pasākumus, lai garantētu nelegāli iegūtu līdzekļu nosūtīšanu atpakaļ uz izcelsmes valsti; 50. uzdod līdzpriekšsēdētājiem nosūtīt šo rezolūciju ĀKK un ES Padomei, Eiropas Komisijai, Āfrikas Savienības komisijai, Visāfrikas parlamentam un valstu un reģionālajiem parlamentiem, kā arī Pasaules Parlamentāriešu pretkorupcijas organizācijai (GOPAC). [1] Pieņēma 2007. gada 28. jūnijā Vīsbādenē (Vācija). [2] OV C 249, 7.10.2005. [3] OV C 103 E, 29.4.2004., 550. lpp. [4] Vēl nav publicēts OV. [5] OV C 136, 9.6.2006., 17. lpp. --------------------------------------------------