Kigali deklarācija par attīstībai labvēlīgiem ekonomikas partnerattiecību nolīgumiem (EPN)



Oficiālais Vēstnesis 058 , 01/03/2008 Lpp. 0044 - 0046



Rezolūcija [1] par situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā, jo īpaši valsts austrumu daļā, un šīs situācijas ietekmi uz reģionu ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja, - tiekoties 2007. gada 19.- 22. novembrī Kigali (Ruandā), - ņemot vērā Reglamenta 17. panta 2. punktu, - ņemot vērā tās iepriekšējās rezolūcijas par Kongo Demokrātisko Republiku (KDR) un Lielo ezeru reģionu, - ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) Drošības padomes rezolūcijas par situāciju Kongo Demokrātiskajā Republikā un ANO ģenerālsekretāra ikmēneša ziņojumus par šo jautājumu, - ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 15. decembra rezolūciju par situāciju KDR austrumos [2], - ņemot vērā Paktu par drošību, stabilitāti un attīstību Lielo ezeru reģionā, ko 2006. gada 16. decembrī Nairobi (Kenija) parakstīja Lielā ezeru reģiona valstu un valdību vadītāji, - ņemot vērā 1989. gada 20. novembra Starptautisko Konvenciju par bērnu tiesībām, kas aizliedz bērnu iesaistīšanu bruņotos konfliktos, - ņemot vērā ziņojumu, ko ĀKK un ES Apvienotās parlamentārās asamblejas misija sniedza par prezidenta un parlamenta vēlēšanu novērošanu, kuras notika KDR attiecīgi 2006. gada 30. jūlijā un 29. oktobrī, - ņemot vērā Padomes kopīgo rīcību attiecībā uz Eiropas Savienības (ES) misiju sniegt konsultācijas un palīdzību saistībā ar drošības sektora reformu KDR, - ņemot vērā Kimberlijas procesu, kura mērķis ir visbeidzot izbeigt "asiņaino dimantu" apriti un uzlabot pārvaldību valstīs, kam ir bagātīgi dabas resursi, pārbaudot un pilnībā publiskojot visus uzņēmumu veiktos maksājumus un ieņēmumus, kurus valdības gūst no naftas, gāzes un kalnrūpniecības produktiem, A. tā kā daudzie bruņoto konfliktu gadi ir tiešā un netiešā veidā radījuši 4 miljonus tiešu un netiešu upuru un izraisījuši vismaz 1,5 miljonu cilvēku pārvietošanu, no kuriem lielākā daļa ir sievietes un bērni, kā arī iznīcinājuši KDR sociālekonomisko infrastruktūru; B. ar bažām atgādinot, ka kopš 2006. gada beigām apmēram 300000 personu, kas dzīvo Ziemeļu Kivu provincē, ir bijušas spiestas pamest savas mājas karadarbības dēļ, kurā iesaistīta KDR regulārā armija un gāztā ģenerāļa Laurent Nkunda nemiernieku bruņotās vienības, un citas bruņotas grupas, kuru dēļ pārvietoto personu kopējais skaits sasniedz 800000 cilvēku; C. ārkārtīgi norūpējusies par pieaugošo vardarbību, plaši izplatītajiem cilvēktiesību pārkāpumiem, izvarošanu un citiem seksuālās vardarbības veidiem, kas tiek veikti pret sievietēm no Ziemeļu Kivu un Dienvidu Kivu austrumu provincēm; D. paužot nopietnas bažas par to, ka bruņotie grupējumi KDR austrumos pastāvīgi un arvien vairāk izmanto bērnus karavīrus; E. paužot bažas par gandrīz pastāvīgo nedrošības situāciju KDR austrumos, kas liedz humanitārajām organizācijām izplatīt civiliedzīvotājiem pārtikas produktus un tādas pirmās nepieciešamības preces kā zāles; F. paužot bažas par ārvalstu bruņoto grupējumu klātbūtni, starp kuriem ir bijušie Ruandas Bruņotie spēki (ex-FAR)/Interahamwe (Ruandas atbrīvošanas demokrātiskie spēki (FDLR)), kuri nesodīti turpina izdarīt tādus zvērīgus noziegumus kā slepkavības, izvarošana, spīdzināšana un sirošana, tādējādi piespiežot civiliedzīvotājus pārvietoties uz KDR austrumu daļu un kaimiņvalstīm, kas ir valsts drošības, stabilitātes un attīstības apdraudējums; G. tā kā pastāvīgie bruņotie konflikti un nošķēlušies bruņotie grupējumi Lielo ezeru reģionā rada nopietnus draudus mieram, stabilitātei, demokrātijai un attīstībai šajā reģionā; tā kā tas kaitē sadarbībai starp šī reģiona valstīm un neļauj īstenot starptautiskās sabiedrības centienus panākt, lai šajā reģionā parādītos dinamiskas un plaukstošas demokrātiskas valstis un uzlabotos šo valstu iedzīvotāju dzīves apstākļi; H. tā kā tāpēc ir katrā ziņā jāveic visi pasākumi, kas nepieciešami, lai izbeigtu konfliktus, izkliedētu bruņotos grupējumus un novērstu jebkādus konfliktus nākotnē un tādējādi nostiprinātu mieru un demokrātiju, veicinātu reģionā stabilitāti un attīstību visu Lielo ezeru reģiona tautu labklājības nodrošināšanai un KDR likumīgajām iestādēm dotu iespēju veltīt savus spēkus savas valsts atjaunošanai, kuru ir sagrāvuši nemitīgie kari; I. tā kā mieru un drošību gan KDR, gan Lielo ezeru reģionā var sasniegt, tikai izbeidzot apdraudējumu, ko rada ārvalstu un vietējie bruņotie grupējumi KDR un to politiskās organizācijas, kā arī pilnībā atbruņojot visus militāros grupējumus, kas siro šajā reģionā; J. tā kā Starptautiskā Krimināltiesa (SKT) izmeklē noziegumus, kas KDR pastrādāti kopš 2004. gada; K. ņemot vērā saistības, ko Kigali 2007. gada 28. augustā uzņēmās "Trīs plus" sammita dalībnieki, proti, KDR, Ruandas, Ugandas un Burundijas armiju pavēlnieki, un saistības, ko 2007. gada 16. septembrī uzņēmās šo valstu ārlietu ministri, ar mērķi panākt mieru, neitralizējot nemiernieku bruņotos spēkus, kas atrodas attiecīgajās teritorijās; ņemot vērā KDR un Ruandas ārlietu ministru kopīgo deklarāciju, ko pieņēma pēc sanāksmes Kinšasā 2007. gada 3. un 4. septembrī; L. tā kā KDR valdības un Ruandas Republikas valdības kopīgajā paziņojumā par kopīgu rīcību, lai izbeigtu apdraudējumu mieram un stabilitātei abās valstīs un Lielo ezeru reģionā, ko abu minēto valstu ārlietu ministri ar ANO atbalstu un Amerikas Savienoto Valstu un ES pārstāvju klātbūtnē parakstīja 2007. gada 9. novembrī, ir izklāstītas jaunas iespējas mieram un sadarbībai starp šī reģiona valstīm; M. tā kā KDR prezidents Joseph Kabila un Ugandas prezidents Yoweri Museveni 2007. gada septembrī tikās Tanzānijā, lai ar ANO atbalstu izveidotu kopīgus bruņotos spēkus, ar kuriem varētu padzīt Kunga Pretošanās armijas (Lord's Resistance Army (LRA)) nemierniekus, kas reģionā rada nestabilitāti, un uzsākt arī kopīgas naftas izpētes darbības; N. tā kā KDR cita starpā pieder lielas dabas minerālu bagātīgas un mežu resursi, kas ir uzmanīgi un efektīvi jāapsaimnieko, lai nodrošinātu šīs valsts ekonomisko un sociālo attīstību; O. ņemot vērā Ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvu (Extractive Industries Transparency Initiative (EITI)), kurai pievienojusies KDR; P. ņemot vērā KDR valdības lēmumu pārskatīt ieguves un mežsaimniecības līgumus, kas parakstīti kara laikā un pārejas laikposmā; Q. tā kā jaunā konstitūcija, ko 2005. gada 18. decembrī pieņēma Kongo tauta, nodrošina stabilu bāzi, kas nepieciešama tādas valsts izveidei, kuras pamatā ir tiesiskums un patiesi demokrātiska sabiedrība; R. tā kā daudzpartiju prezidenta un parlamenta vēlēšanas, kas notika KDR attiecīgi 2006. gada 30. jūlijā un 29. oktobrī, ir iedzīvotājiem atjaunojušas cerību uz miera, stabilitātes un labklājības laiku pēc daudziem diktatūras un kara gadiem; tā kā pašlaik tiek organizētas pašvaldību vēlēšanas; S. tā kā visiem Kongo pilsoņiem ir tiesības no valsts struktūrām saņemt vienādu aizsardzību, jo īpaši attiecībā uz drošību, un tiesības uz personīgo un īpašuma drošību; T. tā kā Kongo Parlaments nesen pieņēma likumu par politiskās opozīcijas statusu KDR, lai nostiprinātu demokrātiju un politiskās opozīcijas nozīmi valsts pārvaldīšanā, 1. aicina visus spēkus, kas piedalās konfliktos KDR austrumu daļā, ievērot cilvēktiesības un starptautiskās humanitārās tiesības, izbeigt visus uzbrukumus civiliedzīvotājiem un atļaut humanitārajām aģentūrām sniegt palīdzību civiliedzīvotājiem; 2. mudina ziņot par visiem tiem, kas pieļāvuši cilvēktiesību pārkāpumus, izdarījuši kara noziegumus un noziegumus pret cilvēci, pastrādājuši seksuālu vardarbību pret sievietēm un izmantojuši bērnus karavīrus, un nodrošināt, lai šādas personas tiktu tiesātas un sodītas saskaņā ar valsts un starptautiskajiem krimināltiesību aktiem; 3. aicina KDR valdību un Apvienoto Nāciju Organizācijas misiju Kongo Demokrātiskajā Republikā (MONUC) nodrošināt atbilstošu drošības līmeni humanitāro organizāciju locekļiem; 4. aicina ES un ĀKK valstu valdības, ES Padomi, Eiropas Komisiju, ANO un Āfrikas Savienību (ĀS) veikt visus iespējamos pasākumus, lai sniegtu efektīvu un atbilstošu palīdzību iedzīvotājiem KDR austrumu daļā, un veicināt humanitārās katastrofas problēmu risināšanu; 5. pauž nopietnas bažas par situāciju un par valsts iekšienē pārvietoto personu skaitu, kā arī bēgļiem, kuri joprojām atrodas kaimiņvalstīs, un aicina KDR iestādes un uzņemošās valstis darīt visu, kas ir to spēkos, lai atvieglotu Kongo bēgļu drošu atgriešanos, it īpaši pilnībā sadarbojoties ar tādiem partneriem kā ANO Pasaules Pārtikas programma (WFP) un ANO Augstais komisārs bēgļu jautājumos (UNHCR); 6. aicina Eiropas Komisiju un Padomi sadarbībā ar nevalstiskajām organizācijām (NVO) un KDR valdību sagatavot humanitāro programmu Kongo Demokrātiskajai Republikai, lai sniegtu Kongo tautai lielāku un labāku medicīnisko palīdzību; 7. aicina Eiropas Komisiju sniegt atbalstu, arī finansiālu palīdzību, miera konferences rīkošanai Kivu, lai iedzīvotājiem rastos iespēja piedalīties noturīgu risinājumu meklēšanā; 8. ar pienācīgu uzmanību atzīmē Burundijas, KDR, Ugandas un Ruandas kopējās saistības un jo īpaši kopējo paziņojumu, ko Ruandas un KDR valdības parakstīja Nairobi 2007. gada 9. novembrī, lai rastu saskaņotu un noturīgu risinājumu drošības problēmām reģionā, un izsaka pusēm atzinību par to centieniem; 9. mudina visas puses stingri ievērot to saistības un aicina ANO, ES, ĀS, attiecīgo valstu partnerus, kā arī Lielo ezeru draugus spēcīgi un aktīvi atbalstīt centienus Lielo ezeru reģionā īstenot šīs saistības un Drošības, stabilitātes un attīstības paktu; 10. mudina KDR valdību ar MONUC atbalstu — kuras līdzekļi ir jāpalielina — un saskaņā ar 2007. gada 9. novembra kopīgā paziņojuma 9. punkta b) apakšpunktu "steidzami sākt īstenot militāras operācijas, lai likvidētu bijušos Ruandas Bruņotos spēkus ex-FAR/Interahamwe, kas ir genocīda militāra organizācija Kongo Demokrātiskajā Republikā", un šīs operācijas "īstenot vienlaikus ar operācijām, kuru mērķis ir likvidēt nelikumīgus bruņotus grupējumus Ziemeļu Kivu un Dienvidu Kivu provincēs"; 11. atzinīgi vērtē Ruandas un KDR ārlietu ministru sanāksmē Kinšasā 2007. gada 3. un 4. septembrī pausto vēlmi normalizēt attiecības starp abām valstīm un izsaka tām šajā ziņā savu atbalstu; 12. prasa, lai visas valstis, kas parakstījušas Drošības, stabilitātes un attīstības paktu Lielo ezeru reģionā, to ratificē un pilnībā īsteno; 13. aicina valstu un starptautiskā līmenī īstenot centienus pastiprināt tiesiskumu KDR, jo īpaši pārvaldības un drošības jomā; 14. aicina atjaunot un ievērot valsts varu visā valstī, kas nozīmē, ka ir jāatbruņo visi bruņotie grupējumi; 15. aicina starptautisko sabiedrību, arī ES dalībvalstis un ĀKK valstis, pildīt savus solījumus sadarboties ar KDR un palīdzēt šīs valsts austrumos panākt stabilitāti; 16. aicina ANO, ES, ĀS un citus KDR partnerus turpināt atbalstīt minētās valsts centienus reformēt armiju, policiju, drošības dienestus un tiesu sistēmu, lai atjaunotu valsti un tās varu, kā arī visus aspektus, kas ir svarīgi miera un drošības nostiprināšanai valstī un Lielo ezeru reģionā; 17. atzinīgi vērtē to, ka KDR ir izveidotas demokrātiski ievēlētas institūcijas, un aicina valsts vadītājus veikt visus pasākumus, kas ir nepieciešami, lai nostiprinātu demokrātiju un nodrošinātu visu Kongo tautas aktīvo spēku līdzdalību valsts pārvaldē saskaņā ar konstitūciju; 18. atzinīgi vērtē to, ka KDR Parlaments ir pieņēmis likumu, kas nosaka politiskās opozīcijas statusu, un aicina to steidzami izsludināt un sekmīgi piemērot; 19. aicina ES un starptautisko sabiedrību sniegt atbalstu vietējo un pilsētu pašvaldību vēlēšanu rīkošanai, kuras sākotnēji bija paredzēts rīkot 2007. gadā kā pēdējo Kongo vēlēšanu procesa posmu; 20. atzīmē lēmumu pārskatīt kalnrūpniecības un mežsaimniecības līgumus, kas parakstīti kara laikā un pārejas laikposmā, lai par tiem atkārtoti veiktu sarunas, un aicina KDR valdību ieviest pārredzamus mehānismus valsts dabas resursu apsaimniekošanai, lai Parlaments, kā arī pilsoniskā sabiedrība varētu izvirzīt priekšlikumus Kongo iedzīvotāju interesēs; 21. uzskata, ka valsts ilgtspējīgai attīstībai ir nepieciešams nodrošināt valsts dabas bagātību pieejamību un demokrātisku kontroli, kā arī taisnīgu sadali visu iedzīvotāju labā; 22. aicina Eiropas Komisiju un ES Padomi pastiprināt savas pašreizējās sadarbības saiknes ar KDR valdību valsts dabas resursu apsaimniekošanas uzraudzības jomā; 23. uzdod līdzpriekšsēdētājiem nosūtīt šo rezolūciju ĀKK un ES Padomei, Eiropas Komisijai, KDR un Lielo ezeru reģiona valstu valdībām, ANO ģenerālsekretāram un Āfrikas Savienības Komisijai. [1] Pieņemta ĀKK un ES Apvienotās parlamentārās asamblejas sanāksmē 2007. gada 22. novembrī Kigali (Ruanda). [2] OV C 226 E, 15.9.2005., 359. lpp. -------------------------------------------------- V pielikums Kigali deklarācija par attīstībai labvēlīgiem ekonomikas partnerattiecību nolīgumiem (EPN) ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja, tiekoties 2007. gada 19.- 22. novembrī Kigali (Ruandā), I. Preambula A. tā kā Kotonū Nolīgumā ir izklāstīta pušu vienošanās noslēgt jaunus ar PTO saderīgus tirdzniecības nolīgumus, pakāpeniski atceļot šķēršļus savstarpējai tirdzniecībai, pastiprinot sadarbību visās jomās, kas ir saistītas ar tirdzniecību un attīstību, turpinot attīstīt acquis un uzlabojot tirgus pieejamību; B. tā kā reģionālu tirgu izveide ir svarīgs instruments EPN sekmīgai īstenošanai un tā kā reģionālā integrācija ir svarīgs pamats ĀKK valstu sociālajai un ekonomiskajai attīstībai; C. atgādinot, ka ĀKK un ES ekonomiskās un tirdzniecības sadarbības mērķis ir veicināt attīstību un sekmēt ĀKK valstu pakāpenisku integrāciju pasaules ekonomikā; D. atgādinot, ka saskaņā ar Keiptaunas Deklarāciju EPN sarunu galvenais mērķis ir nostiprināt ĀKK valstu ekonomiku; E. uzsverot, ka Keiptaunas Deklarācijā tika aicināts sarunas strukturēt atvērtā un pārredzamā veidā, ņemot vērā atšķirības, kas starp abām pusēm, kuras piedalās sarunās, pastāv attiecībā uz resursiem un attīstības līmeni; F. atzīstot, ka līdz šim neviena no ĀKK sarunu grupām dažādu iemeslu dēļ nav spējusi pabeigt sarunas par visaptverošu EPN, II. Sarunu process 1. atzīmē, ka ĀKK valstis norāda, ka Eiropas Komisija ir pret tām izdarījusi spiedienu, lai tās parakstītu EPN, un ka tas ir pretrunā ĀKK un ES partnerības garam; 2. mudina Eiropas Komisiju atzīt, ka ĀKK valstīm ir nepieciešams vairāk laika, lai visaptverošā veidā izvērtētu ierosināto nolīgumu sekas, jo aktīvas sarunas ir risinājušās tikai pēdējo divu gadu laikā; 3. ar bažām atzīmē, ka Eiropas Komisija ir norādījusi, ka tad, ja netiks noslēgti nolīgumi, daudzām eksporta precēm no tām ĀKK valstīm, kas nav vismazāk attīstītās valstis, no 2008. gada 1. janvāra tiks piemēroti tarifi, un ka tas var apdraudēt labklājību un iztikas līdzekļus miljoniem darba ņēmēju ĀKK valstīs; 4. atzīmē Eiropas Komisijas neseno lēmumu īstenot divu posmu pieeju, lai nepieļautu tirdzniecības traucējumus dažām ĀKK valstīm, un turpināt sarunas pēc 2007. gada 31. decembra par visaptverošiem, attīstībai labvēlīgiem EPN; 5. uzsver reģionālo tirgu svarīgumu un to, ka nedrīkst pieļaut nekādu "divu posmu" pieeju vai jebkādu citu iniciatīvu, kas varētu kavēt pašreizējos ĀKK reģionālās integrācijas procesus; 6. uzsver, ka Eiropas Komisijai ir jāpilda Kotonū Nolīgumā paredzētās saistības nodrošināt, lai ĀKK valstīm — arī valstīm, kas nav vismazāk attīstītās valstis —, kuras nevar parakstīt EPN, tiktu piedāvāta jauna tirdzniecības sistēma, kas būtu līdzvērtīga to pašreizējai situācijai un atbilstu Kotonū Nolīguma 37. panta 6. punktam; 7. aicina puses visos EPN iekļaut periodiskās pārskatīšanas klauzulu, lai novērtētu to īstenošanu un lai varētu veikt jebkādus nepieciešamos pielāgojumus; III. Principi Vispārējā pieeja 8. uzskata, ka visiem noslēgtajiem nolīgumiem — gan pagaidu nolīgumiem, gan visaptverošiem EPN — ir jānodrošina, lai nevienai valstij pēc sarunu termiņa beigām nerastos sliktāka situācija; 9. aicina pagaidu nolīgumos noteikto slieksni attiecībā uz vismazāk attīstīto valstu pievienošanos atbilstoši pazemināt, lai tas atbilstu to attīstības pakāpei; 10. uzsver, ka EPN reģionu reģionālās integrācijas procesam jābūt EPN pamatprincipam un ka šiem nolīgumiem jābūt saderīgiem ar ĀKK reģionālās integrācijas iniciatīvu pastiprināšanu un ir tās jāveicina; Tirgus pieejamības uzlabošana 11. apzinās, ka tām vismazāk attīstītajām valstīm, kuras vēl nav pagaidu pasākumu puses, ar iniciatīvu "Viss, izņemot ieročus" vien nepietiek un ka tā ir jāīsteno kopā ar uzlabotu un vienkāršotu izcelsmes noteikumu piemērošanu; 12. uzsver, ka izcelsmes noteikumu vienkāršošana ir viens no priekšnosacījumiem un ka jauno nolīgumu īstenošanā ir jāievieš visa nepieciešamā elastība; 13. uzsver, ka Eiropas Komisijai nolīgumos ir jāiekļauj atbilstošas asimetrijas, jo īpaši attiecībā uz "būtībā visa tirdzniecība" definīciju; paaugstināta riska produktu aptvērumu; pārejas laikposmu ilgumu un liberalizācijas tempu, pamatojoties uz attīstības kritērijiem; garantijām un strīdu risināšanu; 14. atzīmē, ka tas, ka Eiropas Komisija noslēdz jaunas paaudzes brīvās tirdzniecības nolīgumus, var izraisīt turpmāku to tirdzniecības priekšrocību izzušanu, kas pašlaik ir ĀKK valstīm, un ka ES tas tāpēc ir jāņem vērā un jāsniedz pienācīgs atbalsts pielāgojumiem, lielākai konkurētspējai un dažādošanai ĀKK valstīs; 15. aicina sniegt ĀKK valstīm atbilstošu finansiālo un tehnisko palīdzību, lai tās varētu nodrošināt atbilstību ES importa noteikumiem un standartiem un tādējādi pilnībā izmantot labāku tirgus pieejamību; Piegādes puses ierobežojumu risināšana 16. pauž bažas par daudziem no tiem noteikumiem, ko Eiropas Komisija iesniegusi pakalpojumu, konkurences, intelektuālā īpašuma un valsts iepirkuma jomā, jo daži ĀKK reģioni šos jautājumus nevēlas risināt, un mudina Eiropas Komisiju būt elastīgai attiecībā uz šo jautājumu; 17. pauž nožēlu, ka kavēšanās attiecībā uz pārskatītā Kotonū Nolīguma ratifikāciju var kavēt 10. Eiropas Attīstības fonda (EAF) īstenošanu, kas var izraisīt to, ka pietrūks ikgadējie palīdzības piešķīrumi ĀKK un ES sadarbībai, un tāpēc mudina visas puses pēc iespējas ātrāk pabeigt ratifikācijas procesu; 18. uzsver, ka nolīgumā "tikai preces" papildus EAF ir jābūt iekļautiem īpašiem noteikumiem par tirdzniecības palīdzības atbalstu attiecībā uz EPN, lai veidotu piegādes puses potenciālu un risinātu jautājumus, kuri saistīti ar sociālajām sekām, ko rada tirdzniecības liberalizācija ĀKK valstīs; 19. uzver arī, ka EAF resursus nedrīkst saistīt ar EPN parakstīšanu vai šādu nolīgumu parakstīšanu padarīt par vienu no priekšnoteikumiem; Valsts ieņēmumu dažādošana 20. aicina vairāk uzmanības veltīt ieņēmumu dažādošanas problēmām, ar ko saskaras ĀKK valstis, jo īpaši ņemot vērā to, ka importa nodokļi faktiski visai tirdzniecībai ar ES tiks atcelti; 21. atzinīgi vērtē priekšlikumu izveidot EAF reģionālos fondus, starp kuriem būtu arī "fiskālo pielāgojumu mehānisms", ko veidotu Eiropas Komisijas un ES dalībvalstu iemaksas, lai sniegtu finansiālu palīdzību ieņēmumu dažādošanai ĀKK valstīs un atbalstītu taisnīgas tirdzniecības iniciatīvas; Kopējās lauksaimniecības politikas reformas ietekme uz ārējo tirdzniecību 22. aicina ES nodrošināt, lai jebkāda kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) reforma pilnībā atbilstu tās mērķiem attiecībā uz attīstības politiku un sadarbību ar ĀKK valstīm; 23. uzskata, ka, izstrādājot un īstenojot cukura nozares papildu pasākumus, ir jāņem vērā svarīgā pieredze, kas gūta no iepriekšējām reformām (arī banānu un ruma nozares pielāgojumiem, kā arī ES KLP reformas); Dzimumu aspekts 24. pauž nožēlu, ka līdz šim nav izstrādāti nekādi īpaši pozitīvi pasākumi, lai nodrošinātu un veicinātu sieviešu un meiteņu tiesības saskaņā ar Kotonū Nolīguma 31. pantu, un ka EPN sarunu procesā nav iekļauts dzimumu jautājums; tāpēc aicina Eiropas Komisiju sarunu laikā un pēc to beigšanas veikt sistemātisku analīzi attiecībā uz EPN ietekmi uz vismazāk aizsargātajām grupām; Secinājums 25. piekrīt izveidot APA pārraudzību, lai publiski uzraudzītu un pārskatītu EPN īstenošanas ietekmi uz tirdzniecību un attīstību, lai uzlabotu politisko konsekvenci attiecībā uz attīstību un lai izstrādātu mehānismus, kas nodrošinātu pārskatatbildību un regulāru ziņojumu sniegšanu par EPN ieguldījumu taisnīgā un ilgtspējīgā attīstībā; 26. secina, ka Apvienotā parlamentārā asambleja turpinās strādāt, lai nodrošinātu, ka neviena jauna tirdzniecības sistēma nerada nevienai valstij neizdevīgāku situāciju un ka jauni tirdzniecības pasākumi veicina labklājību un ilgtspējīgu attīstību visās ĀKK valstīs. --------------------------------------------------