EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
REZOLŪCIJA
(1) Pieņemta ĀK K un ES Apvienotajā parlamentārajā asamblejā 2009.  gada 9. aprīlī Prāg ā (Čehijas Repub lika). (1)
par Kotonū  
nolīguma 
nozīmi pārtikas nodrošināju ma 
un 
finanšu 
krīzes risināšanā ĀKK valstīs
ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja,
—kuras 
sanāksme 
notika 
no 2009. 
gada 
6. līdz 9. aprīlim Prāg ā 
(Čehijas Repub lika),
 
—ņemot 
vērā Apvien otās 
parlamentārās 
asamblejas 
(APA) Reg lamenta 
17. panta 
2. punktu,
 
—ņemot 
vērā 2000. gada 
23. jūnijā
 noslēgto 
un 
2005. gadā 
grozīto 
Partnerat
tiecību 
nolīgumu 
starp ĀKK 
valstīm 
un 
ES 
dalībvalstīm
(2) OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. Jaun ākie grozījumi nolīgumā izdarīti saskaņ ā ar ĀKK valstu un ES dalībvalstu Ministru
padomes 
Lēmumu Nr. 1/2006 (OV L 247, 9.9.2006., 22. lpp.). (2), 
—ņemot 
vērā G20 valstu 2008. gada 
15. novembra
 deklarāciju 
par finanšu 
krī
zi
(3) Augstākā  līmeņ a  sanāksmē  pieņemtā  deklarācija  par finanšu  tirgiem  un pasaules ekon o miku (pieņemta 2008. gada
15. 
novembrī
 Vašingtonā). (3) un G20 valstu vadītāju 
paziņojumu 
augstākā 
līmeņa 
sanāksmē 2009. 
gada 
2. aprīlī Lon donā,
 
—ņemot 
vērā Portmorsb i 2008. 
gada 
28. novembra
 deklarāciju 
par pasaules fin anšu 
un 
pārtikas 
nodroši­
nājuma 
krīzi
(4) ĀKK un  E S/100.393/08 (28.11.2008.) (4), 
—ņemot 
vērā Apvien oto 
Nāciju Org anizācijas 
noteiktos 
Tūkstošgades 
attīstības 
mērķus 
un 
apņemšanos
 ma­
zināt 
uz pusi to cilvēk u 
skaitu, 
kuri 
cieš badu 
un 
iztiek 
ar mazāk 
nekā 
vienu 
ASV dolāru dien ā,
 
—ņemot 
vērā Komisijas 2008. 
gada 
9. aprīļa paziņ ojumu “
ES 
— globālais 
partneris 
attīstības 
jomā. Prog re­
sa 
paātrināšana 
Tūkstošgades 
attīstības 
mērķu 
īstenošanā
” (COM(2008)0177), 
—ņemot
 vērā Komisijas
 2009.  gada
 8.  aprīļa  paziņojumu
 par atbalstu
 jaunat
tīstības
 valstīm k rīzes
 
pārvarēšan ā,
 
—ņemot
 vērā Mon terejas
 vienošanos,
 kas
 pieņemta
 2002. gada
 21. un 22. martā n otikušajā
 ANO Starp­
tautiskajā 
konferencē 
par finansējumu 
attīstībai, 
un 
ņemot 
vērā Dohas dek larāciju 
par attīstīb as 
finansē­
šanu,
 kuru
 pieņēma
 2008.  gada
 2.  decemb rī 
Starptautisk ajā
 izvērtēšan as
 konferencē
 par attīstīb as
 
finansēšanu, 
lai pārskatītu 
Monterejas 
vienošanās 
īstenošanu
(5) Dohas dek larācija par attīstīb as finansēšanu — gala dokuments, kas pieņemts Starptautisk ajā izvērtēšan as konferencē par
attīstības 
finansēšanu, 
lai pārskatītu 
Monterejas 
vienošanās 
īstenoša
nu 
(dok. 
A/CONF.212/L.1/Rev.1*). (5), 
—ņemot 
vērā Parīzes dek larāciju
(6) Parīzes dek larācija par palīdzīb as efektivitāti, īpašumtiesīb ām, saskaņošanu, pielīdzināšanu, rezultātiem un  savstarpēju
pārskatatbildību 
(pieņemta 2005. 
gada 
2. martā aug sta 
līmeņa 
forumā Parīzē — “Kopīgi 
panākumi 
palīdzības 
efektivi­
tātes 
veicināšanā
” (6) un Akras rīcības programmu
(7) Pieņemta Trešajā aug sta līmeņa forumā par palīdzīb as efektivitāti, kur š notika 2008.  gada 2.–4. septemb rī  Akrā (Gāna). (7), 
—ņemot
 vērā nesen
 publiskoto
 SVF ziņ ojumu
 “Vispārējās fin anšu
 krīzes
 sekas valstīs ar zemiem 
ienākumiem
”, 
—ņemot 
vērā 2007. g ada 
Tūkstošgades 
ekosistēmu 
novērtējuma 
ziņojuma 
secinājumus
(8) Sk. http://www.millen niumassessment.org/en/index.aspx (8),V L 8 3 / 1 2 2 C
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/39
—ņemot vērā 1996. g ada Pasaules aug stākā līmeņa sanāksmē par pārtik as nod rošinājumu pieņemtos seci­
nājumus
(1) 1996. gada 13.–17. n ovembris , Roma (Itālija) (1) un mērķi līdz 2015. g adam samazināt uz pusi to cilvēk u skaitu pasaulē, k uri cieš badu, 
—ņemot 
vērā ANO īpašā referen ta 
ziņojumu 
par tiesībām 
uz nodrošinātību 
ar pārtiku, 
kurš 
iesniegts 
ANO 
Ģenerālajai 
asamblejai 2007. 
gada 
25. oktobrī
(2) ANO Ģen erālā asambleja, 62. sesija, dok . A/62/289, 22.8.2007. (2), 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Parlamenta 
un 
Padomes 2008. gada 
16. decemb ra
 Regulu 
(EK) 
Nr. 1337/2008, ar k o 
izveido 
mehānismu 
ātrai reaģēšanai 
uz pārtikas 
cenu 
paaugstināšanos 
jaunattīstības 
valstīs
(3) OV L 354, 31.12.2008., 62. lpp. (3), 
—ņemot 
vērā iepriek šējās 
rezolūcijas par n odrošinātību 
ar pārtiku 
ĀKK 
valstīs un 
ĀKK 
valstu un 
ES 
sadar­
bības 
nozīmi,
A. tā 
kā 
Tūkstošgades 
attīstības 
mērķi, 
jo īpaši ārk ārtējas 
nabadzības 
un 
bada 
izskaušana, 
kā 
arī uzdevumu 
un 
principu 
izstrāde, par k uriem 
panākta 
vienoš
anās ANO k onferencēs, 
sni
edz skaidru 
redzējumu un  
tiem 
jāveido ĀK K 
valstu un 
ES 
sadarbības 
pamats saistīb ā 
ar Kotonū 
Partneratti
ecību 
nolīgumu;
B. tā 
kā 
finanšu 
krīzes 
iespaidā dažas devējas valstis ir samazin ājušas 
finansiālo 
ieguldījumu 
oficiālā attīstī­
bas 
palīdzībā 
(OAP) jaun attīstības 
valstīm, k urās 
jau ir trausla ek onomi
skā 
situācija;
C. tā kā 
Lomes un  
Kotonū 
nolīgumos 
paredzētais mērķ is 
veicināt 
ĀKK 
valstu integrāciju 
pasaules ek onomi­
kā 
ir jāsasniedz 
tagad 
un 
šo valstu importa daļa E S 
ir turpinājusi 
mazināti
es;
D. tā kā 
ĀKK 
valstis ir atk arīgas 
no 
to preču ek sporta, 
kuras 
veido vairāk  
ne
kā 
50 % no 
to ārvalstu valūtas 
ieņēmumiem, 
un 
tā kā 
finanšu 
krīzes 
iespaidā ir mazin ājies 
eksports 
no 
daudzām jaun attīstības 
valstīm, 
kā 
arī kapitāla 
plūsmas uz tām un  
ir mazinājusies 
pieejamīb a 
kredītiem 
un 
ārvalstu tiešie ieg uldījumi, 
kā 
arī 
kritušās 
preču cen as;
E. tā 
kā 
saskaņā 
ar Pasaules Ban kas 
aplēsēm par 2009. g adu 
ekonomikas 
izaugsmes mazin āšanās 
iespaidā to 
cilvēku 
skaits, 
kuru 
iztikas 
līdzekļi 
ir mazāki 
par 1,25 ASV dolāriem dienā, b ūs 
par 46 miljon iem 
lielāks, 
nekā 
paredzēts pirms k rīzes, 
tādējādi n o 
130 līdz 155 miljon iem 
palielino
t to cilvēk u 
skaitu, 
kuri 
pārtikas 
un 
degvielas 
cenu 
paaugstināšanās 
dēļ nonākuši 
nabadzībā 
2008. gadā; 
tā kā katra 
izaugsmes 
samazinā­
šanās 
par 1 % varētu n ovest 
nabadzībā 
vēl 20 miljon us 
cilvēku;
F. tā 
kā 
saskaņā 
ar neseno 
Vispārējās fin ansiālās 
integritātes 
ziņojumu 
jaunattīstības 
valstu mak sājumi 
sai­
stībā 
ar parādu apk alpošanu 
2006. gadā 
sasniedza 
USD 540 miljardus un  
šīs valstis zaudēja g andrīz 
vienu 
triljonu 
ASV dolāru n elikumīgas 
finanšu 
aizplūšanas 
dēļ; tā kā 
jaunattīs
tības 
valstīm ir strauji palielin āju­
šās 
aizņēmumu 
izmaksas 
un 
ir ievērojami mazin ājusies 
valūtu vērtīb a; 
tā kā ekonomiskā 
un 
finansiālā 
in­
tegrācija 
nekad 
nav 
bijusi 
tik 
spēcīga 
un 
ārvalstu banku 
prasības 
jaunatt
īstības 
valstīm pēdējos piecos g ados 
ir 
gandrīz 
vai trīskāršojušās 
līdz USD 3,1 triljon am; 
tā kā 
saskaņā 
ar aplēsēm pasaules fin anšu 
plūsmas uz 
jaunattīstības 
valstīm mazin āsies 
no 
USD 1 triljon a 
2007. gadā 
uz USD 165 miljardiem šog ad;
G. tā 
kā, 
neraugoties 
uz lauksaimniecības 
nozares 
pamatoti svarīg o 
nozīm
i ĀKK 
valstīs, nedz 
valstu valdīb as, 
nedz 
ES 
politika 
attīstības 
sadarbības 
jomā nepiešķir 
atbilstīgu 
prioritāti šai pamatn ozarei, 
tādējādi radot 
simtiem miljon iem 
cilvēku 
draudus n onākt 
ārkārtējas 
nabadzības, 
bada 
un 
nepietiekama 
pārtikas 
nodro­
šinājuma 
stāvoklī;
H. tā 
kā 
nopietns 
šķērslis, 
lai jaunattīstības 
valstīs palielin ātu 
lauks
aimniecisko 
ražošanu, 
kam 
ir būtiska 
no­
zīme 
pārtikas 
nenodrošinājuma 
mazināšanā, 
ir tas, ka 
sīkražotājiem, 
jo īpaši sievietēm, b ieži 
vien 
nav 
pie­
ejama zeme, aizdevumi vai mik rokredīti 
ieguldījumiem 
sējas, mēslošan as 
un 
apūdeņošanas 
pasākumos 
un 
nav 
vajadzīgo 
līdzekļu 
augu 
aizsardzīb ai;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
I. tā kā lauk saimniecības subsīdiju likvidēšana ĀKK valstīs un eksporta subsīdiju likvidēšana rūpnieciski at­
tīstītajās valstīs ir veicin ājusi 
ražības 
un 
lauksaimnieciskās 
ražošanas mazin āšanos, 
tādējādi palielin ot 
pār­
tikas 
produktu 
importu;
J. tā kā 
lauksaimniecības 
nozari 
ir negatīvi 
ietekmējušas 
arvien 
biežāka
s dabas 
katastrofas 
un 
vienlaikus 
ma­
zinās 
resursi, kas 
piešķirti 
pārtikas 
nodrošinājuma 
atbalstam 
pirms un 
pēc šādām k atastrofām,
G20 
un 
augstākā 
līmeņa sanāksme Londonā
1. atbalsta 2009. 
gada 
2. aprīlī Lon donā 
notikušās 
G20 valstu aug stākā 
līmeņa 
sanāksmes 
iznākumu 
un 
apņemšanos, 
jo īpaši attiecīb ā 
uz izaugsmes 
un 
darbavietu 
atjaunošanu, 
stingrāka 
finanšu 
uzraudzīb u 
un 
regulēšanu,
 starptautisk o
 finanšu
 iestāžu piln veidošanu,
 protekci
onism
a novē
ršanu, pasaules tirdzn iecī
­
bas 
un 
ieguldījumu 
veicināšanu, 
taisnīgas 
un 
ilgtspējīgas 
ekonomikas 
atveseļošan as 
nodrošināšanu 
visiem 
un 
piešķirtās 
palīdzības 
nodrošināšanu;
2. tādēļ 
atzinīgi 
vērtē vien ošanos 
par USD 1,1 triljon u 
un 
paļaujas uz to, ka g andrīz 
viena 
ceturtā daļa n o 
šīs 
summas tik s 
izmantota, 
lai palīdzētu jaun attīstības 
valstīm; aicin a 
G20 valstis ātri izmak sāt 
šo summu mi­
nētajām 
valstīm, izman tojot 
patiesi jaun us 
un 
papildu līdzek ļus;
3. aicina 
G20, ES 
un 
ĀKK 
valstis darīt visu iespējamo, lai n ovērstu 
to, ka 
finanšu 
krīze 
kļūst 
par nopietnu 
humāno 
krīzi, 
un 
uzsver, ka 
sociālā aizsardzīb a 
un 
ieguldījumi 
nodrošinā
tībā 
ar pārtiku 
ir svarīgi, 
lai ne­
kavējoties 
risinātu 
nabadzībā 
nonākušo 
cilvēku 
problēmas;
4. prasa, 
lai valstīm ar zemiem ien ākumiem 
paredzētos USD 50 miljardus izmak sātu 
tiešo piešķ īrumu, 
nevis 
aizdevumu 
veidā nolūkā 
atbalstīt 
sociālo aizsardzīb u, 
veicināt 
tirdzni
ecību 
un 
nodrošināt 
attīstību 
valstīs 
ar zemiem ien ākumiem;
5. atbalsta 
G20 valstu n olūku 
izmantot 
resursus efek tīvi 
un 
elastīgi, 
lai veicinātu 
izaugsmi; 
atzinīgi 
vērtē pa­
nākumus, 
ko 
SVF guvis 
saistībā 
ar jauno 
elastīgo 
kredītlīniju, 
pakāpenis
ki 
atsakoties 
no 
kādreizējās 
pre­
skriptīvās
 un stingrās
 aizdošan as
 un nosacī
jumu sistēmas, k ā
 tas parādīts SVF n esenajā
 ziņojumā
“
Vispārējās fin anšu 
krīzes 
sekas 
valstīs ar zemiem ien ākumiem
”, kurā 
tas pauž uzsk atu, 
ka, “
nosakot izde­
vumu politiku, prioritāte būtu jāpiešķir sociālo programmu aizsardzībai vai pilnveidošanai vai apstiprinātu ieguldī­
jumu nodrošināšanai, un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanas tempa saglabāšanai kopumā”;
6. pilnībā 
atbalsta 
G20 lēmumu veik t 
reformas starptautisk ajās 
finanšu 
iestādēs, taču uzsk ata, 
ka 
nevar 
gai­
dīt 
līdz 2011. g adam, 
lai jaunattīstības 
valstīm dotu iespēju spēcīg āk 
pārstāvēt sevi starptautisk o 
finanšu 
iestāžu 
līmenī, 
jo īpaši saistīb ā 
ar SVF jaun ajiem 
pienākumiem, 
un 
šajā sakarībā 
aicina 
uzlabot 
pārredza­
mību 
un 
pārskatatbildību 
un 
veidot jaun u 
pieeju politik ai 
attīstības 
jomā; šīs pārvaldīb as 
reformas ir jā­
pieņem 
nākamajā 
Pasaules Ban kas 
un 
SVF komitejas 
sanāksmē 2009. 
gada 
25. un 26. 
aprīlī;
7. aicina 
ES 
un 
ĀKK 
valstis rīkoties, 
lai novērstu 
nodokļu 
nemaksāšanu 
un 
nelikumīgu 
kapitāla 
aizplūšanu 
no 
jaunattīstības 
valstīm, k ura 
rada šīm valstīm aptuven i 
EUR 
800 miljardu lielas izmak sas 
gadā, 
t. i., 
astoņas 
reizes vairāk  
nekā 
šīm valstīm piešķ irtie 
palīdzības 
maksājumi;
8. pauž 
nožēlu, 
ka 
G20 valstu solījumi attiecīb ā 
uz tirdzniecības 
atbalst
u un 
OAP nebija 
pietiekami; 
uzsver 
— lai gan 
paziņojumā 
ir uzskaitīti 
kopīgie 
finanšu 
pasākumi, 
lai, izman to
jot Pasaules Ban ku 
un 
SVF, pa­
lielinātu 
resursus jaun attīstības 
valstīm, n av 
īpašas apņ emšanās 
nodro
šināt 
to, ka 
atbalsts 
tirdzniecībai 
vei­
do papildu fin ansējumu;
9. uzskata, 
ka 
klimata 
pārmaiņu 
radītās prob lēmas 
ir jārisina, 
izmantojo
t strukturālas 
reformas, un  
prasa re­
gulāri 
veikt 
klimata 
pārmaiņu 
ietekmes 
novērtējumu 
attiecībā 
uz visiem politik as 
plānošanas 
un 
lēmumu 
pieņemšanas 
aspektiem, 
tostarp tirdzn iecību, 
lauksaimniecību, 
pārtikas n odrošinājumu 
utt.; prasa, lai šā 
novērtējuma 
rezultātus izman totu 
precīzu pamatn ostādņu 
izstrādāšan ā 
politikai 
ilgtspējīgas 
attīstības 
sa­
darbības 
jomā;V L 0 4 / 1 2 2 C
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/41
Finanšu krīze
10. aicina 
ES 
dalībvalstis 
ievērot saistīb as 
attiecībā 
uz OAP — proti, 0,56 % liels n acionālais 
kopienākums 
līdz 
2010. gadam 
un 
0,7 % līdz 2015. g adam 
— un 
aicina 
neizmantot 
finanšu 
krīzi, 
lai attaisnotu 
palīdzības 
samazināšanu;
11. uzskata, 
ka 
šajā situācijā ir vajadzīg i 
pasākumi 
un 
mehānismi, 
lai risinātu 
pašreizējās prob lēmas 
saistībā 
ar 
jaunattīstības 
valstu parādiem, un  
prasa ES 
dalībvalstīm 
neiekļaut 
savos OAP mak sājumos 
līdzekļus, 
kas 
paredzēti 
parādu atvieg lošanai;
12. uzskata, 
ka 
ir jāpastiprin a 
centieni 
vairāk 
mobilizēt 
vietējos un  
starptautisk os 
līdzekļus 
ilgtspējīgai 
attīstī­
bai, 
kas 
nozīmē 
to, ka 
ir jānodrošina 
vispārēja piek ļuve 
ekonomikas 
un 
sociālajai pamatin frastruktūrai 
un 
integrējošiem 
sociālajiem pak alpojumiem, 
kā 
arī jānodrošina 
veiktspēj
as palielin āšana;
13. atgādina 
— lai nodrošinātu 
ilgtspējīgu 
un 
taisnīgu 
ienākumu 
un 
labklā
jības 
sadali, ir vajadzīg a 
moderna 
un 
efektīva 
fiskālā 
sistēma; prasa veidot ĀK K 
valstu un 
ES 
sadarbību, 
lai veicinātu 
fiskālo 
reformu, k as 
ļau­
tu palielin āt 
ieņēmumus 
no 
nodokļu 
maksājumiem, 
izmantojot 
efektīvu 
nod
okļu 
maksāšanas 
sistēmu, pla­
šāku 
nodokļu 
bāzi 
un 
efektīvāk 
cīnoties 
pret nodokļu 
nemaksāšanu;
14. aicina 
starptautisk o 
sabiedrību, 
jo īpaši ES 
dalībvalstis, 
piešķirt 
lielāku 
nozīmi 
nodarbinātības 
un 
darba 
tir­
gus 
jautājumiem starptautisk ās 
attīstības 
politikā, 
lai mazinātu 
pasaules ek onomikas 
lejupslīdes n egatīvo 
ietekmi 
uz jaunattīstības 
valstu izaug smi, 
tirdzniecīb u
 un ārvalstu tiešo ieg uldījumu 
plūsmām, palīdzot šīm 
valstīm veicin āt 
tirdzniecības 
iespējas un  
uzlabot 
infrastruktūru, 
kā 
arī atvieglojot 
naudas 
pārvedumus;
15. uzsver, ka 
brīva 
un 
taisnīga 
tirdzniecība, 
tirgus 
principi, 
ieguldīj
umu, uzņ ēmējdarbības 
un 
jauninājumu 
veicināšana 
un 
efektīvi 
regulēti 
finanšu 
tirgi 
veido ekonomiskās 
izaugs
mes, nodarbinātības 
un 
nabadzības 
mazināšanas 
pamatu;
16. uzskata,
 ka
 nediskriminējoša
 un atbilstīga
 starptautisk ā
 tirdzniecīb a
 var būt
 spēcīgs
 virzītājspēk s
 attīstī­
bai 
un 
ilgtspējīgai 
ekonomiskai 
izaugsmei, 
taču apliecin a, 
ka 
tā būtu 
jāregulē 
saskaņā 
ar pārredzamiem n o­
teikumiem, 
par kuriem 
visi ir vien ojušies; 
atgādina 
ĀKK 
valstīm un  
ES 
dalībvalstīm 
par vajadzīb u 
veidot 
saskaņotību 
starp tirdzn iecības 
politiku 
un 
attīstības 
mērķiem, 
tostarp sarun ās 
par ekonomisko 
partne­
rattiecību 
nolīgumu;
17. uzsver 
vajadzību 
novērst 
pārmērīgu 
regulēšanu, 
kas 
kavētu
 ekonomisk
o izaugsmi, 
un 
uzsver vajadzīb u 
pa­
stiprināt 
dialogu 
starp valsti un  
uzņēmējiem, 
lai rastu jaun us 
veidus, kā 
izstrādāt sk aidrus 
noteikumus, 
vei­
cināt
 īpašumtiesīb u
 ievērošan u
 un radīt fin ansiālu
 infrastruktūru,
 veicinot
 mikrouzņēmumu
 un MVU 
darbību;
18. aicina 
ĀKK 
valstis un 
ES, 
ņemot 
vērā pašreizējās fin anšu 
krīzes 
ietekm
i uz ĀKK 
valstīm, apņ emties 
sākt 
sarunas 
par pārredzamu un  
integrējošu 
ekonomisko 
partnerattiecību 
nolī
gumu;
19. aicina 
visas ieinteresētas 
personas 
strādāt kopā, 
lai nodrošinātu 
veiksmīgu, 
ilgtspējīgu 
un 
savlaicīgu 
Dohas 
attīstības 
sarunu 
kārtas 
noslēgumu;
Pārtikas 
nodrošināju ma 
krīze
20. aicina 
Eiropas 
Komisiju 
un 
ES 
dalībvalstis 
uzlabot attīstīb as 
politiku 
saskaņotību 
lauksaimniecības 
un 
tirdz­
niecības 
jomā;
21. atkārtoti 
uzsver tiesīb as 
uz nodrošinātību 
ar pārtiku; 
atgādina 
ES 
un 
ĀKK 
valstu vadītājiem par viņ u 
apņemšanos 
līdz 2015. g adam 
samazināt 
uz pusi to cilvēk u 
skaitu, 
kuri 
cieš badu, 
un 
mudina 
Komisiju, 
ES 
Padomi un  
ĀKK 
valstis pieņ emt 
— un 
attiecīgi 
finansēt 
— jebkādus 
pasākum
us, kas 
vajadzīgi, 
lai pil­
dītu šo apņ emšanos;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
22. aicina ĀK K valstu un ES dalībvalstu valdības apmierināt sabiedrības neaizsargātāko grupu, jo īpaši sievie­
šu un 
bērnu, 
steidzamās vajadzīb as, 
veicinot 
ilgtspējīgus 
pārtikas 
nodr
ošinājuma 
pasākumus 
un 
drošības 
tīklus 
un 
pilnveidojot 
sociālās aizsardzīb as 
sistēmas;
23. aicina 
ĀKK 
valstu valdīb as 
iesaistīt zemn iekus 
un 
lopkopjus, 
no 
kurie
m daudzas ir sievietes, lauk saimnie­
cības 
un 
zemes izman tošanas 
politikas 
izstrādē un  
nodrošināt 
viņiem 
zemes, kredītu 
un 
jauno 
tehnoloģiju 
pieejamīb u, 
kas 
palielinātu 
ražošanu;
24. saistībā 
ar Kotonū 
Partnerattiecību 
nolīguma 
pašreizējo pārsk atīša
nu 
prasa pārsk atīt 
54. pantu, 
lai pielā­
gotu 
Tūkstošgades 
attīstības 
mērķi 
Nr. 1, kas 
paredz līdz 2015. g adam 
samazināt 
uz pusi to cilvēk u 
skai­
tu, 
kuri 
cieš badu;
25. aicina 
ĀKK 
valstu un 
ES 
dalībvalstu 
valdības 
kopīgi 
nodrošināt 
to, lai pietiek ama 
palīdzība 
un 
valsts iz­
devumi tik tu 
virzīti uz n odrošinātību 
ar pārtiku, 
kā 
tas norādīts 
ĀKK 
valstu un 
valdību 
vadītāju 2004. g a­
da 
jūnija 
Maputo dek larācijā
(1) ĀKK valstu un  valdību vadītāju 4. aug stākā līmeņa sanāksme 2004.  gada 23. un 24.  jūnijā  Maputo (Mozamb ika) — Ma­
puto deklarācija “
Kopā 
veidojot mūsu n ākotni
” (dok. 
ACP/28/010/04 [fin .
]), pieņemta 2004. 
gada 
24. jūnijā
 Maputo. (1);
26. aicina 
bagātās 
valstis, tostarp E S 
dalībvalstis, 
kā 
arī jauno 
ASV valdīb u 
samazināt 
lauksaimniecības 
subsī­
dijas 
un 
likvidēt 
lauksaimniecības 
preču eksporta 
subsīdijas, 
kā 
to Dohas attīstīb as 
sarunu 
kārtas 
sākumā 
apsolīja 
darīt lielāk ā 
daļa bagāto 
valstu, lai g an 
ievērojami pan ākumi 
joprojām n av 
gūti;
27. stingri 
nosoda 
tos, kuri 
spekulē 
ar vispārējām pirmās n epieciešamība
s precēm, lauk saimniecības 
izejvie­
lām un 
energoresursiem, 
tādējādi pastiprin ot 
cenu 
nepastāvību 
un 
padziļinot 
pasaules pārtik as 
krīzi; 
uz­
sver, ka 
tas ir nepieņemami 
gūt 
peļņu 
uz to cilvēk u 
rēķina, 
kuri 
cieš badu, 
un 
prasa atbilstīgu 
regulējumu 
un 
efektīvu 
pārraudzīb u 
valsts un 
starptautisk ā 
līmenī, 
lai novērstu, 
ka 
spekulatīvu 
darījumu dēļ tiek  
pār­
kāptas 
tiesības 
uz nodrošinātību 
ar pārtiku; 
aicina 
ES 
dalībvalstis 
un 
ĀKK 
valstis un 
uzņēmumus 
pilnībā 
īstenot 
Ieguves 
rūpniecības 
pārskatāmības 
iniciatīvu;
28. ar 
bažām 
atzīmē, ka 
EK 
slēdz darījumu par b anāniem 
ar Latīņamerikas 
piegādātājiem, 
kuri 
bauda 
vislie­
lākās 
labvēlības 
režīmu, un  
atzīmē, ka 
tas apdraud ĀK K 
valstu banānu 
audzēšanas 
nozares 
dzīvotspēju un  
jo 
īpaši mazo n eaizsargāto 
tautsaimn iecību 
stabilu 
ekonomisko 
un 
sociālo attīstīb u; 
aicina 
Eiropas 
Komi­
siju 
nodrošināt, 
ka 
tiek 
pieņemti 
pasākumi, 
ar kuriem 
saglabā 
iztikas 
līdzekļus 
mazajiem b anānu 
audzē­
tājiem, kas 
ir visneaizsargātākie;
29. aicina 
ES 
iestādes ātri īsten ot 
nesen 
pieņemto 
priekšlikumu 
par USD 1 miljarda piešķ iršanu 
pārtikas 
cenu 
mehānismam, 
neveicot 
atbilstīgus 
samazinājumus 
divpusējas palīdzīb as 
budžetos, 
un 
aicina 
atkal 
iekļaut 
pārtikas 
ražošanas 
jautājumu starptautisk ās 
palīdzības 
programmā 
saskaņā 
ar Kotonū 
Partnerattiecību 
no­
līguma 
23. panta 
d) punktu;
30. aicina 
ES 
un 
ĀKK 
valstis izstrādāt mehān ismus 
un 
stratēģijas, 
lai mazinātu 
izejvielu cen u 
nepastāvības 
ne­
gatīvo 
ietekmi 
un 
pēc iespējas veicin ātu 
ĀKK 
valstu tautsaimn iecības 
vietējo un  
piegādātājnozaru 
dažā­
došanu; 
atzīst, ka 
tehnoloģijas 
un 
uzņēmējdarbības 
zināšanu 
tālāknodošana var pozitīvi ietek mēt 
attīstību; 
aicina 
ĀKK 
valstis un 
ES 
dalībvalstis 
īstenot 
centienus, 
lai pastiprin āt
u saikni 
ar vietējām ražošan as 
dar­
bībām, 
veicinot 
tehnoloģijas 
tālāknodošanu 
un 
nodrošinot 
apmācības 
iespējas vietējam darb aspēkam;
31. uzsver 
steidzamo vajadzīb u 
ES 
un 
ĀKK 
valstīm izstrādāt visaptverošas un  
efektīvas 
stratēģijas, 
lai novēr­
stu 
dabas 
katastrofu 
radītās ārk ārtas 
situācijas lauk saimniecības 
noza
rē;
32. uzdod līdzpriek šsēdētājiem 
nosūtīt 
šo rezolūciju ĀK K 
un 
ES 
Ministru 
padomei, K omisijai, 
G20 valstu val­
dībām 
un 
šo valstu g rupas 
sekretariātam.V L 2 4 / 1 2 2 C