LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 405/5

ĀFRIKAS, KARĪBU JŪRAS REĢIONA UN KLUSĀ OKEĀNA VALSTU GRUPAS DALĪBVALSTU, NO VIENAS PUSES, UN EIROPAS SAVIENĪBAS UN TĀS DALĪBVALSTU, NO OTRAS PUSES, NOSLĒGTĀ PARTNERATTIECĪBU NOLĪGUMA APVIENOTĀ PARLAMENTĀRĀ ASAMBLEJA

OTRDIENAS, 2017. GADA 20. JŪNIJA, SĒDES PROTOKOLS

(2017/C 405/02)

Saturs

1. Steidzams jautājums Nr. 1: drošības stāvoklis Sāhelas un Sahāras reģionā 5

2. Politisko partiju finansēšana ĀKK un ES valstīs 6

Politisko lietu komiteja 6

Līdzreferenti: Worlea Saywah Dunnah (Libērija) un Cécile Kashetu Kyenge 6

3. Sporta loma izglītības un nabadzības izskaušanas veicināšanā 6

Sociālo lietu un vides komiteja 6

Līdzreferenti: Abderahmane Marrakchy (Mauritānija) un Teresa Jimenez-Becerril Barrio 6

4. Vēsturē smagākās bada un humanitārās krīzes draudi 7

Debates ar Komisijas locekli, kas atbildīgs par humāno palīdzību un krīžu pārvarēšanu, Christos Stylianides 7

5. Darba kārtības pieņemšana 7

6. Nesodāmība par noziegumiem pret cilvēci 7

7. Protokola apstiprināšana sēdei, kas notika pirmdien, 2017. gada 19. jūnijā 8

8. Palīdzības un attīstības efektivitātes uzlabošana ES un ĀKK valstu sadarbībā 8

9. Steidzams jautājums Nr. 2: stāvoklis Burundi 8

10. Ziņojums par Jaunatnes konferenci 8

11. Ziņojums par Sieviešu forumu 9

OTRDIENAS, 2017. GADA 20. JŪNIJA, SĒDES PROTOKOLS

(Sēdi atklāja plkst. 9.10)

SĒDI VADĪJA: Mémounatou IBRAHIMA

līdzpriekšsēdētāja

1. Steidzams jautājums Nr. 1: drošības stāvoklis Sāhelas un Sahāras reģionā

Uzstājās: Joaquin Tasso-Vilallonga (EĀDD), Alpha Ousmane (Burkinafaso), Frank Engel, Joseph Hyacinthe Owona Kono (Kamerūna), Maria Arena, Maria Lidia Senra Rodríguez, Worlea Saywah Dunnah (Libērija), Bodil Valero, Ahamada Soukouna (Mali), Amadou Dioffo (Nigēra), Michael Gahler, Pally Iriase (Nigērija), Halifa Sallah (Gambija), Adjedoue Weidou (Čada), Tadeusz Zwiefka un Cécile Kashetu Kyenge.

Lielākā daļa dalībnieku uzsvēra, ka, lai atrisinātu drošības krīzi Sāhelas un Čadas ezera reģionos, nepieciešami gan īstermiņa, gan ilgtermiņa pasākumi, kam būtu jābalstās uz visaptverošu un saskaņotu pieeju, kurā pastiprināti pretterorisma pasākumi apvienoti ar diplomātisku un politisku uzmanību, vienlaikus risinot akūtās humanitārās vajadzības. Pamatcēloņu novēršanai vajadzīga ciešāka ilgtermiņa sadarbība, kuras pamatā ir attīstības efektivitātes principi, kuros īpaša uzmanība pievērsta vietējo kopienu līdzdalībai. Atzīstot atbalstu, ko jau sniegusi Eiropa un starptautiskā kopiena, vairāki deputāti aicināja ES un starptautisko kopienu atbalstīt Sāhelas G5 valstu sadarbības satvaru, ko 2014. gada decembrī izveidoja Burkinafaso, Čada, Mali, Mauritānija un Nigēra. Nepietiekama attīstība un klimata pārmaiņas kopā ar vāju pārvaldību un cilvēktiesību pārkāpumiem veicinājuši konfliktus, kas pašlaik vēl vairāk apdraud reģiona ekonomiku, attīstību un stabilitāti. Vairāki deputāti arī izcēla problēmas, kas saistītas ar ieroču, narkotiku un cilvēku tirdzniecību, un pauda nožēlu par zaudētajām cilvēku dzīvībām terorisma un konfliktu dēļ.

2.

Politisko partiju finansēšana ĀKK un ES valstīs

Politisko lietu komiteja

Līdzreferenti: Worlea Saywah Dunnah (Libērija) un Cécile Kashetu Kyenge

Cécile Kashetu Kyenge un Worlea Saywah Dunnah (Libērija) iepazīstināja ar ziņojumu, uzsverot, ka politiskajām partijām ir svarīga loma kā starpniekiem starp iedzīvotājiem un pie varas esošajiem, un iestājās par stabilu un ilgtspējīgu partiju finansēšanu.

Uzstājās: Alpha Ousmane (Burkinafaso), Tadeusz Zwiefka, Spès-Caritas Njebarikanuye (Burundi), Mohamed Youssouf Goumaneh (Džibutija), Abadula Gemeda Dago (Etiopija), Louis Michel, Thomazeau Price Cyprien (Haiti), Bodil Valero, Uladi Mussa (Malāvija), Isabella Adinolfi, Dariusz Rosati, Carlos Zorrinho Clifford Andre (Seišelu Republika), Derek Vaughan, Babiker Mohamed Tom Bakhit (Sudāna), Marlene Mizzi, Andre Misiekaba (Surinama), Jo Leinen, Adjedoue Weidou (Čada) un Jacob Oulanyah (Uganda).

Lielākā daļa piekrita, ka politiskās partijas ir nozīmīga demokrātisko procesu daļa un ka tikai ar dalības maksām vien nav iespējams segt to darbības izdevumus. Dažādās ĀKK un ES valstīs tiek izmantotas dažādas pieejas, lai panāktu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nodrošinātu taisnīgu konkurenci attiecībā uz piekļuvi varai. Tam, vai ir atļautas iemaksas no publiskā vai privātā sektora līdzekļiem, izrādījās mazāka nozīme nekā skaidru un pārredzamu noteikumu un skaidru kritēriju noteikšanai un pilnīgai pārredzamībai un informācijas publiskošanai par līdzekļu devējiem un viņu kontaktiem ar atbalstītajām politiskajām partijām. Tam būtu jāiet roku rokā ar efektīvu un neatkarīgu kontroles un sankciju sistēmu.

Debates noslēdza Worlea Saywah Dunnah (Libērija) un Cécile Kashetu Kyenge.

3.

Sporta loma izglītības un nabadzības izskaušanas veicināšanā

Sociālo lietu un vides komiteja

Līdzreferenti: Abderahmane Marrakchy (Mauritānija) un Teresa Jimenez-Becerril Barrio

Abderrahmane Marrakchy (Mauritānija) un Teresa Jimenez-Becerril Barrio iepazīstināja ar ziņojumu, uzsverot, ka sportam ir milzīgs attīstības, miera un starpkultūru dialoga veicināšanas potenciāls. Viņi arī norādīja uz fizisku nodarbību nozīmi, mācot tādas vērtības kā komandas gars, vienlīdzība, disciplīna, izturība, iekļaušana, atbildība, neatlaidība un cieņa.

Uzstājās: Alpha Ousmane (Burkinafaso), Jean Bosco Muhungu (Burundi), Cécile Kashetu Kyenge, Agnima Alain-Michel Lobognon (Kotdivuāra), Eleni Theocharous, Musa Hussein Naib (Eritreja), Catherine Bearder, Semira Sultan Abdulkadir (Etiopija), Maria Lidia Senra Rodríguez, Thomazeau Price Cyprien (Haiti), Worlea Saywah Dunnah (Libērija), Krzysztof Hetman, Hermann Razafindravelo (Madagaskara), Norbert Neuser, Derek Vaughan, Domenico Rosa (Eiropas Komisija) un Julie Ward.

Dalībnieki aicināja iekļaut skolu programmās fiziskās nodarbības un vienojās, ka lielie sporta pasākumi, ja tos pienācīgi organizē un pārrauga, var popularizēt rīkotāju valsti pasaulē un radīt stabilas un labi apmaksātas darbvietas. Tika uzsvērts, ka sportistu un mācībspēku apmaiņai starp ĀKK un ES valstīm ir liela nozīme. Jāveicina sieviešu un meiteņu dalība.

Debates noslēdza Abderahmane Marrakchy (Mauritānija) un Teresa Jimenez-Becerril Barrio.

4.

Vēsturē smagākās bada un humanitārās krīzes draudi

Debates ar Komisijas locekli, kas atbildīgs par humāno palīdzību un krīžu pārvarēšanu, Christos Stylianides

Christos Stylianides, Eiropas Komisijas loceklis, kas atbild par humāno palīdzību un krīžu pārvarēšanu, sniedza pārskatu par situāciju Jemenā, Somālija, Nigērijas ziemeļaustrumos un Dienvidsudānā un norādīja uz risku, ka krīze varētu attīstīties arī citos reģionos. Viņš uzsvēra, cik liela nozīme ir ĀKK un ES APA, starptautiskajai sadarbībai, dialogam starp valstīm un partnerībām, kas izveidotas starp reģionālajām iestādēm, lai risinātu šāda veida problēmas. Lai arī katrai humanitārajai krīzei ir sava specifika, tām visām ir viena kopīga iezīme — diemžēl šādu krīžu attīstībā izšķiroša loma ir cilvēka darbībai. Viņš arī uzsvēra, ka liela nozīme ir Eiropas Savienības sniegtajai finanšu palīdzībai, kas veido aptuveni 27 % no pasaules humānās palīdzības.

Uzstājās: Jean Bosco Muhungu (Burundi), Bogdan Brunon Wenta, Abadula Gemeda Dago (Etiopija), Cécile Kashetu Kyenge, Mohamed Youssouf Goumaneh (Džibutija), Eleni Theocharous, Worlea Saywah Dunnah (Libērija), Catherine Bearder, Maria Lidia Senra Rodríguez, Maria Heubuch, Anna Záborská, Carlos Zorrinho, Željana Zovko, Enrique Guerrero Salom, Frank Engel, Julie Ward, Joachim Zeller un Halifa Sallah (Gambija).

Daži dalībnieki norādīja uz kritisko situāciju savās valstīs vai draudiem, ar kuriem valstis var saskarties. Dalībnieki uzsvēra krīžu cēloņus: klimata pārmaiņas, slikta pārvaldība, kā arī saikne starp humanitāro krīzi un konfliktiem. Viņi aicināja starptautisko kopienu un jo īpaši Eiropas Savienību veikt saskaņotus centienus un nekavējoties veikt stingrus pasākumus ciešā sadarbībā ar visiem attiecīgajiem dalībniekiem un līdzekļu devējiem. Daudzi dalībnieki uzsvēra vajadzību stiprināt valstu un traģiskā bada skarto iedzīvotāju izturētspēju.

Christos Stylianides atbildēja uz jautājumiem un noslēdza debates.

(Sēde tika pārtrauktaa plkst. 13.18 un atsākta plkst. 15.12)

SĒDI VADĪJA: Louis Michel

Līdzpriekšsēdētājs

5. Darba kārtības pieņemšana

Darba kārtību pieņēma tādu, kā norādīts šajā protokolā.

6.

Nesodāmība par noziegumiem pret cilvēci

Debates ar Starptautiskās Krimināltiesas Romas Statūtu dalībvalstu asamblejas priekšsēdētāju Sidiki Kaba

Starptautiskās Krimināltiesas Romas Statūtu dalībvalstu asamblejas priekšsēdētājs Sidiki Kaba uzsvēra, cik svarīgi ir novērst nesodāmību, lai stiprinātu tiesiskumu, kas sniegtu labumu visiem iedzīvotājiem, un paskaidroja, kāpēc daudzas pasaules valstis, tostarp daudzās Āfrikas valstis, ir atbalstījušas Starptautiskās Krimināltiesas izveidi. Tiesai, tāpat kā sodu kodeksam kā tādam, ir preventīva un atturoša loma.

Uzstājās: Alpha Ousmane (Burkinafaso), Željana Zovko, Zénon Ndaruvukanye (Burundi), Cécile Kashetu Kyenge, Oumouri Mmadi Hassani (Komoru salas), Eleni Theocharous, Agnima Alain-Michel Lobognon (Kotdivuāra), Louis Michel, Halifa Sallahs (Gambija), Neoklis Sylikiotis, Thomazeau Price Cyprien (Haiti), Veikko Nekundi (Namībija), Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Clifford Andre (Seišelu salas), Jo Leinen, Phel Parkies (Dienvidāfrika), Arne Gericke, Babiker Mohamed Tom Bakhit (Sudāna), Michael Gahler, Jacob Oulanyah (Uganda), Arne Lietz, Daniel K. Shumba (Zimbabve) un Joaquin Tasso Vilallonga (EĀDD).

Daudzi dalībnieki atbalstīja viedokli, ka nesodāmība ne vien liecina par necieņu pret tiem, kas cietuši noziegumos pret cilvēci, bet arī rada visatļautību un nedemokrātisku pārvaldību un var veicināt to, ka bezatbildīgas valdības uzkurina konfliktus starp valstīm un vienas valsts robežās. Uzstāšanās arī izraisīja spēcīgu reakciju un apsūdzības SKT, ka tā nav objektīva un neizmeklē cilvēktiesību pārkāpumus, ko veic Rietumi/lielās “baltās” varas. Tomēr daudzi dalībnieki piekrita, ka, lai arī starptautiskā tiesu vara ir tālu no pilnības, tā dod cerības, ka izdosies izbeigt nesodāmību un vērsties pret tādiem noziegumiem kā genocīds, ja valstu tiesu sistēmas to nedara. Dalībnieki arī uzsvēra, ka Romas Statūtu ratificēšana ir un tai jāpaliek valstu suverēnam lēmumam.

Sidiki Kaba atbildēja uz jautājumiem un noslēdza debates.

7. Protokola apstiprināšana sēdei, kas notika pirmdien, 2017. gada 19. jūnijā

Protokolu apstiprināja.

8.

Palīdzības un attīstības efektivitātes uzlabošana ES un ĀKK valstu sadarbībā

Ekonomikas attīstības, finanšu un tirdzniecības komiteja

Līdzreferenti: Sebastian C. Kopulande (Zambija) un Neoklis Sylikiotis

Sebastian C. Kopulande (Zambija) un Neoklis Sylikiotis iepazīstināja ar ziņojumu, uzsverot, ka attīstības atbalstu būtu vēlams piešķirt dotāciju, nevis aizdevumu veidā un tas būtu jāsaskaņo ar ilgtspējīgas attīstības mērķiem, turklāt būtu jāņem vērā saņēmējvalstu vajadzības.

Uzstājās: György Hölvényi, Zénon Ndaruvukanye (Burundi), Cécile Kashetu Kyenge, Arne Gericke, Abadula Gemeda Dago (Etiopija), Nathalie Griesbeck Halifa Sallahs (Gambija), Michel Kamano (Gvineja), Abdikadir Omar Aden (Kenija), Joachim Zeller, Maria Arena, Maurice Ponga, Pedro Silva Pereira, Clifford Andre (Seišelu salas), Andre Misiekaba (Surinama), Adjedoue Weidou (Čada) un Domenico Rosa (Eiropas Komisija).

Dalībnieki norādīja, ka valstīm vajadzētu tiekties pēc iespējas ātrāk kļūt neatkarīgām no atbalsta un ka, lai arī atbalsts var veicināt attīstību, citi faktori, piemēram, saprātīga politika, atbildīga pārvaldība un resursu apsaimniekošana, kā arī ārējie faktori, piemēram, starptautiskās tirdzniecības attiecības vai cīņa pret nelegālām finanšu plūsmām ir tikpat vai pat vairāk svarīgi.

Tika pausta kritika par to, ka daudzas ES dalībvalstis nav izpildījušas apņemšanos atvēlēt attīstības palīdzībai 0,7 % no sava NKI. Citi sanāksmes dalībnieki uzsvēra, ka ES un tās dalībvalstis tik un tā ir pasaulē lielākais līdzekļu devējs. Atbalsts būtu jāvērš galvenokārt uz nozarēm, kuras veicina izaugsmi un konkurētspēju. Dalībnieki pauda atšķirīgus viedokļus par to, vai par nosacījumu attīstības palīdzības saņemšanai var izvirzīt sadarbību migrācijas pārvaldības jomā un vai attīstības finansējumu drīkst izmantot drošības situācijas uzlabošanai.

Debates noslēdza Sebastian C. Kopulande (Zambija) un Neoklis Sylikiotis.

9. Steidzams jautājums Nr. 2: stāvoklis Burundi

Uzstājās: Joaquin Tasso Vilallonga (EĀDD), Joachim Zeller, Gabriel Ntisezerana (Burundi), Cécile Kashetu Kyenge, Musa Hussein Naib (Eritreja), Halifa Sallah (Gambija), Bodil Valero, Abdikadir Omar Aden (Kenija), Phel Parkies (Dienvidāfrika), Frank Engel, Maria Arena, Krzysztof Hetman, Fitz Jackson (Jamaika), David Martin, Maurice Ponga. Joaquin Tasso Vilallonga (EĀDD) un Gabriel Ntisezerana (Burundi).

Daudzi sanāksmes dalībnieki bija vienisprātis, ka situācija Burundi raisa bažas, savukārt Burundi pārstāvis ilgi skaidroja, ka situācija uzlabojas. Vairāki sanāksmes dalībnieki pauda nožēlu, ka nav panākta nekāda vienošanās par kompromisa risinājumu. Tika apspriesti arī pretrunīgie viedokļi par attīstības palīdzības iesaldēšanu.

ĀKK un EP deputāti pauda atzinību par kaimiņvalstu centieniem sniegt palīdzību un patvērumu bēgļiem no Burundi. Vairāki nosodīja etnisko šķelšanu, to, ka netiek ievērotas pamattiesības un ka tiek iebiedētas opozīcijas grupas un plašsaziņas līdzekļi. Daži deputāti aicināja nosūtīt faktu vākšanas misiju uz Burundi, savukārt citi uzskatīja, ka ir daudz un pamatīgi ziņojumi, ko sagatavojušas starptautiskas organizācijas, kas atrodas Burundi, tāpēc šāda misija nav nepieciešama.

10. Ziņojums par Jaunatnes konferenci

Ar Asamblejas piekrišanu izņēmuma kārtā vārds tika dots Bora Kamwanya (ĀKK jauno profesionāļu tīkls) un Youssouf Goumaneh (Džibutija), kuri sniedza pārskatu un pauda atzinību iniciatīvai, kuras mērķis ir uzlabot jauniešu interesi par ĀKK valstu un ES sadarbību un līdzdalību tajā. Tika apspriesti šādi jautājumi: labāka ĀKK valstu jauniešu piekļuve mobilitātei, kas izpaustos kā stažēšanās, klimata pārmaiņas un izredzes jaunajiem lauksaimniekiem ĀKK valstīs.

Uzstājās: Arne Lietz un Halifa Sallah (Gambija).

11. Ziņojums par Sieviešu forumu

Maria Arena informēja Asambleju, ka foruma temats bija “Dzimums un migrācija” un ka tajā izgaismojās migranšu vajadzības, kuras bieži saskaras ar vardarbību, diskrimināciju un ekonomisko iespēju trūkumu.

Uzstājās: Halifa Sallah (Gambija).

(Sēde tika slēgta plkst. 19.21)