Papildinājums

EK un Andoras Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 1/95 ir jāuzskata par daļu no Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša īpašā izdevuma latviešu valodā, 11. nodaļa, 01. sējums.

EEK UN SANMARĪNO SADARBĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 3/92

(1992. gada 22. decembris)

par savstarpējās palīdzības piemērošanas kārtību, kas paredzēta Kopienas un Sanmarīno Nolīguma 13. pantā

(93/103/EEK)

SADARBĪBAS KOMITEJA,

ņemot vērā Pagaidu nolīgumu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Sanmarīno Republiku un it īpaši tā 13. panta 8. punktu,

tā kā nolīguma pareizai piemērošanai vajadzīga cieša sadarbība starp līgumslēdzēju pušu iestādēm, kas atbildīgas par minētā nolīguma noteikumu īstenošanu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

I SADAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Abu pušu administratīvās iestādes palīdz cita citai saskaņā ar šā protokola noteikumiem.

II SADAĻA

2. pants

Definīcijas

Šajā lēmumā:

a) “muitas tiesību akti” ir noteikumi, kas piemērojami pušu teritorijās preču importam, eksportam un tranzītam, kā arī jebkādu citu muitas procedūru piemērošanai precēm, tostarp pasākumi, kas saistīti ar aizliegumiem, ierobežojumiem vai pārraudzību;

b) “muitas nodokļi” ir dažāda veida nodevas, maksājumi un nodokļi, ko aprēķina un iekasē līgumslēdzēju pušu teritorijās saskaņā ar muitas tiesību aktu noteikumiem, izņemot tādas nodevas un maksājumus, kas ir samērīgi ar sniegto pakalpojumu aptuveno izmaksu;

c) “iesniedzēja iestāde” ir administratīva iestāde, kurai viena no līgumslēdzējām pusēm piešķīrusi attiecīgas pilnvaras un kura iesniedz palīdzības lūgumu;

d) “saņēmēja iestāde” ir administratīva iestāde, kurai viena no līgumslēdzējām pusēm piešķīrusi attiecīgas pilnvaras un kura saņem palīdzības lūgumu;

e) “pārkāpums” ir jebkurš šo tiesību aktu pārkāpums vai pārkāpuma mēģinājums.

3. pants

Darbības joma

1. Līgumslēdzējas puses palīdz cita citai tādā veidā un saskaņā ar šajā protokolā izklāstītajiem noteikumiem, lai nodrošinātu, ka muitas tiesību akti tiek īstenoti pareizi, it īpaši novēršot un atklājot šo tiesību aktu pārkāpumus un veicot izmeklēšanu saistībā ar tiem.

2. Palīdzība ar muitu saistītos jautājumos, kā paredzēts šajā protokolā, attiecas uz jebkuru līgumslēdzēju pušu administratīvu iestādi, kas ir atbildīga par šā protokola īstenošanu. Tā neskar noteikumus, ar ko reglamentē savstarpējo palīdzību krimināllietās. Turklāt to nepiemēro informācijai, kuru apkopo saskaņā ar pilnvarām, kas iestādēm piešķirtas saskaņā ar tiesu iestāžu lūgumu, ja vien minētās tiesu iestādes nedod piekrišanu.

4. pants

Palīdzība, atsaucoties uz lūgumu

1. Saņēmēja iestāde pēc iesniedzējas iestādes lūguma sniedz tai visu informāciju, kas varētu tai palīdzēt nodrošināt, ka muitas tiesību akti tiek piemēroti pareizi. Tas it īpaši attiecas uz informāciju, kas saistīta ar atklātām vai plānotām operācijām, par kurām zināms vai ir aizdomas, ka tās ir minēto tiesību aktu pārkāpums.

2. Saņēmēja iestāde pēc iesniedzējas iestādes lūguma sniedz tai informāciju par to, vai preces, ko eksportē no vienas līgumslēdzējas puses teritorijas, regulāri ieved otras līgumslēdzējas puses teritorijā, un vajadzības gadījumā sniedz detalizētas ziņas par muitas procedūru, ko piemēro šādām precēm.

3. Pēc iesniedzējas iestādes lūguma saņēmēja iestāde veic pasākumus, lai noteiktu pārraudzību:

a) fiziskām un juridiskām personām – gadījumos, kad ir pamats aizdomām, ka tās pārkāpj vai ir pārkāpušas muitas tiesību aktus;

b) tādu preču plūsmai, par kurām saņemti norādījumi, ka tās varētu būt saistītas ar nopietniem muitas tiesību aktu pārkāpumiem;

c) transporta līdzekļiem – gadījumos, kad ir pamatotas aizdomas, ka tie ir lietoti, tos lieto vai tos varētu lietot, lai pārkāptu muitas tiesību aktus.

5. pants

Palīdzība bez iepriekšēja lūguma

Līgumslēdzējas puses palīdz viena otrai jautājumos, par kuriem tās ir atbildīgas, ja tās uzskata, ka šāda rīcība ir nepieciešama muitas tiesību aktu pareizai piemērošanai, it īpaši, ja tās saņem informāciju par:

— darbībām, ar kurām ir pārkāpti, tiek pārkāpti vai var tikt pārkāpti minētie tiesību akti un kas var izraisīt citu līgumslēdzēju pušu interesi,

— jauniem veidiem vai līdzekļiem, kā īstenot šādas darbības,

— precēm, par kurām ir ziņas, ka tās ir saistītas ar nopietniem muitas tiesību aktu pārkāpumiem saistībā ar importu, tranzītu vai jebkuru citu muitas procedūru.

6. pants

Pārsūtīšana/paziņošana

Pēc iesniedzējas iestādes lūguma saņēmēja iestāde saskaņā ar saviem tiesību aktiem veic visus nepieciešamos pasākumus, lai:

— pārsūtītu jebkuru dokumentu vai

— sniegtu paziņojumu par jebkuru lēmumu,

kas saistīts ar šā protokola piemērošanas jomu, adresātam, kurš dzīvo vai veic uzņēmējdarbību tās teritorijā. Tad piemēro 7. panta 3. punktu.

7. pants

Palīdzības lūgumu forma un saturs

1. Saskaņā ar šo protokolu lūgumus sagatavo rakstveidā. Lūgumam pievieno dokumentus, kas vajadzīgi atbildes sniegšanai. Ja situācija ir steidzama, lūgumu drīkst nodot mutiski, bet tas nekavējoties jāapstiprina rakstveidā.

2. Lūgumiem, ko iesniedz saskaņā ar 1. punkta noteikumiem, pievieno šādu informāciju:

a) ziņas par iesniedzēju iestādi, kas iesniedz pieteikumu;

b) pasākumu, kuru tā lūdz veikt;

c) lūguma pamatojumu un mērķi;

d) atbilstīgos tiesību aktus, noteikumus un citus juridiskus dokumentus;

e) pēc iespējas pilnīgas un precīzas ziņas par fiziskajām vai juridiskajām personām, uz kurām attiecas izmeklēšana;

f) attiecīgo faktu kopsavilkumu, izņemot gadījumos, kas minēti 6. pantā.

3. Lūgumus sagatavo vienā vai vairākās iesniedzējas iestādes oficiālajās valodās vai valodā, kas piemērota minētajai iestādei.

4. Ja lūgums neatbilst oficiālajām prasībām, drīkst zvanīt, lai veiktu lūguma labojumus vai papildinājumus. Tomēr var likt veikt drošības pasākumus.

8. pants

Atbildes uz lūgumiem

1. Atbildot uz palīdzības lūgumu, saņēmēja iestāde vai – gadījumos, ja minētā iestāde nevar rīkoties viena pati – administratīvais departaments, kam saņēmēja iestāde nodevusi lūgumu, sniedz informāciju, kas jau ir tās rīcībā, un veic attiecīgu izmeklēšanu vai izdod rīkojumu attiecīgas izmeklēšanas veikšanai tā, it kā tā rīkotos savā vārdā vai citas tai pašai līgumslēdzējai pusei piederīgas iestādes vārdā.

2. Uz palīdzības lūgumiem atbild saskaņā ar saņēmējas līgumslēdzējas puses normatīvajiem, administratīvajiem aktiem un citiem juridiskajiem dokumentiem.

3. Panākot vienošanos starp līgumslēdzēju pusi un citām atbilstīgām līgumslēdzējām pusēm, otras līgumslēdzējas puses amatpersonas veidā, kādu noteikusi otra līgumslēdzēja puse, saņēmējas iestādes vai citas tās atbildībā esošas iestādes birojā drīkst ievākt informāciju par muitas tiesību aktu pārkāpumiem, kas vajadzīga iesniedzējai iestādei šajā protokolā izklāstītajiem mērķiem.

4. Līgumslēdzējas puses amatpersonas, vienojoties ar otru līgumslēdzēju pusi, drīkst būt klāt izmeklēšanā, kas tiek veikta otras līgumslēdzējas puses teritorijā.

9. pants

Informācijas pārsūtīšana

1. Saņēmēja iestāde pārsūta iesniedzējai iestādei izmeklēšanas rezultātus dokumentu, apliecinātu dokumentu kopiju, ziņojumu un citu līdzīgu rakstisku materiālu veidā.

2. Šā lēmuma 1. punktā minētos dokumentus var aizstāt ar jebkura veida šim pašam mērķim sagatavotu datorizētu informāciju.

10. pants

Atkāpes no pienākuma sniegt palīdzību

1. Līgumslēdzējas puses drīkst atteikties sniegt palīdzību atbilstīgi šim protokolam, ja:

a) šāda palīdzība varētu kaitēt to suverenitātei, sabiedriskajai kārtībai, drošībai vai citām vitālām interesēm;

b) šādai palīdzībai jāpiemēro normatīvie vai administratīvie akti, kas saistīti ar nodokļiem vai valūtu un kas nav daļa no normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, kuri attiecas uz muitas pienākumiem;

c) nozīmētu rūpniecisko, komerciālo vai profesionālo noslēpumu izpaušanu.

2. Ja iesniedzēja iestāde lūdz tāda veida informāciju, kādu tā pati nespētu sniegt, ja tai to lūgtu, tā savā lūgumā vērš uzmanību uz šo apstākli. Tādā gadījumā saņēmēja iestāde lemj, kā atbildēt uz šādu lūgumu.

3. Ja palīdzību atsaka, par šādu lēmumu, kā arī par šāda lēmuma pamatojumu nekavējoties jāinformē iesniedzēja iestāde.

11. pants

Noslēpumu saglabāšana

1. Informācija, ko sniedz saskaņā ar šo protokolu, ir konfidenciāla neatkarīgi no veida, kādā to sniedz. Tai piemēro noteikumus par profesionālo konfidencialitāti, un to aizsargā ar tiesību aktiem, kas ir spēkā tajā līgumslēdzējā pusē, kura saņem informāciju, kā arī ar atbilstīgiem tiesību aktiem, ko piemēro Kopienas struktūrām.

2. Personas datus neizpauž gadījumos, kad ir pamatots iemesls uzskatīt, ka šādas informācijas sniegšana būtu pretrunā ar kādas puses juridiskajiem pamatprincipiem, it īpaši, ja attiecīgajai personai varētu tikt nodarīts neattaisnojams kaitējums. Ja tai lūdz, informācijas saņēmēja puse informācijas sniedzējai pusei sniedz ziņas par to, kādam nolūkam minētā informācija izmantota, kā arī par iegūtajiem rezultātiem.

3. Personas datus drīkst paziņot vienīgi administratīvām iestādēm un gadījumos, ja tie nepieciešami tiesas procesiem – valsts tieslietu ministrijai un tiesu iestādēm. Citas privātpersonas vai iestādes nedrīkst vākt šādu informāciju, ja tās iepriekš nav saņēmušas atļauju no iestādes, kas sniedz minēto informāciju.

4. Puse, kura sniedz informāciju, pārbauda tās precizitāti. Ja noskaidrojas, ka sniegtā informācija ir neprecīza vai tā ir jāiznīcina, par to nekavējoties ziņo saņēmējai pusei, no kuras sagaida, ka tā minēto informāciju izlabos vai iznīcinās.

5. Attiecīgā persona drīkst lūgt informāciju par pieejamajiem datiem un par nolūkiem, kam tos izmanto. Tas neattiecas uz gadījumiem, kad sevišķi svarīgs ir apsvērums par sabiedrības interesēm.

12. pants

Informācijas izmantošana

1. Savākto informāciju drīkst izmantot tikai šī protokola mērķiem. Līgumslēdzējas puses drīkst to izmantot citiem mērķiem vienīgi tad, ja iepriekš saņemta rakstiska atļauja no administratīvās iestādes, kas attiecīgo informāciju sniegusi, turklāt jāievēro minētās iestādes noteiktie ierobežojumi. Šos noteikumus nepiemēro informācijai, kas attiecas uz noziegumiem, kuri saistīti ar narkotikām un psihotropām vielām; šāda veida informāciju, ievērojot 3. pantā izklāstītos noteikumus, drīkst nodot iestādēm, kas tieši iesaistītas narkotiku kontrabandas apkarošanā.

2. Panta 1. punktā izklāstītie noteikumi neaizliedz izmantot informāciju administratīvos vai juridiskos procesos, kas saistībā ar muitas tiesību aktu pārkāpumiem ierosināti vēlāk.

3. Savākto informāciju un tās ieguvei izmantotos dokumentus saskaņā ar šā protokola noteikumiem drīkst minēt kā pierādījumu līgumslēdzējas puses paziņojumos, atskaitēs un liecībās, kā arī tiesvedībā un juridiskos procesos.

13. pants

Eksperti un liecinieki

Saņēmējas iestādes pārstāvim saskaņā ar viņam piešķirtajām pilnvarām drīkst atļaut kā ekspertam vai lieciniekam piedalīties juridiskos vai administratīvos procesos, kas šajā protokolā aplūkotajās jomās ierosināti citas līgumslēdzējas puses jurisdikcijā, un iesniegt priekšmetus un dokumentus vai dokumentu apliecinātas kopijas, kas vajadzīgas minētajiem procesiem. Tiesas pavēstē skaidri jānorāda ziņas par attiecīgo lietu un jānorāda, saistībā ar ko un kādā statusā attiecīgo pārstāvi paredzēts iztaujāt.

14. pants

Palīdzības izmaksas

Neviena līgumslēdzēja puse neiesniedz nekādas prasības segt izdevumus, kas radušies šā protokola īstenošanas rezultātā, izņemot attiecīgos gadījumus par izdevumiem, kas segti ekspertiem un lieciniekiem, kā arī mutiskajiem un rakstiskajiem tulkiem, kas nav tieši saistīti ar iestādēm.

15. pants

Īstenošana

1. Par šā protokola īstenošanu ir atbildīgas Sanmarīno Republikas valsts administratīvās iestādes un attiecīgās Komisijas struktūrvienības. Tās pieņem lēmumus par visiem praktiskajiem pasākumiem, kas vajadzīgi šajā sakarībā, ņemot vērā spēkā esošos datu aizsardzības noteikumus. Tās drīkst ierosināt attiecīgajām struktūrām tādus šā protokola grozījumus, kādus tās uzskata par vajadzīgiem.

2. Līgumslēdzējas puses savstarpēji konsultējas un pēc tam informē viena otru par īstenošanas noteikumiem, kurus pieņem saskaņā ar šajā pantā izklāstītajām procedūrām.

16. pants

Papildināmība

1. Ar šo protokolu papildina esošos vai iespējamos savstarpējas palīdzības nolīgumus starp vienu vai vairākām Kopienas dalībvalstīm un Sanmarīno, un tas nekavē minēto nolīgumu īstenošanu. Tāpat tas nekādā ziņā nekavē sniegt plašāku savstarpēju palīdzību saskaņā ar minētajiem nolīgumiem.

2. Neskarot 12. panta noteikumus, nolīgumi neietekmē Kopienas noteikumus, ar ko reglamentē informācijas apmaiņu starp attiecīgajām Komisijas struktūrvienībām un dalībvalstu muitas iestādēm saistībā ar jebkādiem muitas darba jautājumiem, kas Kopienai varētu būt saistoši.

17. pants

Šis lēmums stājas spēkā 1993. gada 1. janvārī.