Protokols par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās



Oficiālais Vēstnesis L 127 , 14/05/2011 Lpp. 1415 - 1417



Protokols par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās 1. pants Definīcijas Šajā protokolā: a) tiesību akti muitas jomā ir jebkuri tiesību akti vai reglamentējoši noteikumi, kurus piemēro Pušu teritorijās un kas reglamentē preču importu, eksportu, tranzītu un to pakļaušanu jebkuram citam muitas režīmam vai procedūrai, ietverot aizlieguma, ierobežojuma un kontroles pasākumus; b) pieprasījuma iesniedzēja iestāde ir kompetenta pārvaldes iestāde, kuru šim mērķim izraudzījusi Puse un kura pieprasa palīdzību, pamatojoties uz šo protokolu; c) pieprasījuma saņēmēja iestāde ir kompetenta pārvaldes iestāde, kuru šim mērķim izraudzījusi puse un kura saņem palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz šo protokolu; d) personas dati ir visa informācija, kas attiecas uz identificētu vai identificējamo indivīdu; e) darbība, ar ko pārkāpj muitas tiesību aktus, ir jebkurš muitas tiesību aktu pārkāpums vai šāda pārkāpuma mēģinājums. 2. pants Darbības joma 1. Puses savas kompetences jomās palīdz viena otrai tādā veidā un atbilstīgi tādiem nosacījumiem, kā izklāstīts šajā protokolā, nodrošinot muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu, jo īpaši, novēršot, izmeklējot un apkarojot darbības, ar kurām pārkāpj minētos tiesību aktus. 2. Šajā protokolā paredzētā palīdzība muitas lietās attiecas uz visām Pušu pārvaldes iestādēm, kuras ir kompetentas šā protokola piemērošanā. Tas neskar noteikumus, kas reglamentē savstarpējo palīdzību krimināllietās. Tas arī neskar informāciju, kas iegūta, īstenojot pilnvaras pēc tiesu iestādes pieprasījuma, izņemot gadījumus, kad minētā iestāde atļauj šādas informācijas sniegšanu. 3. Šis protokols neattiecas uz palīdzību nodokļu, nodevu vai soda naudas atgūšanai. 3. pants Palīdzība pēc pieprasījuma 1. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma pieprasījuma saņēmēja iestāde sniedz tai visu attiecīgo informāciju, kas varētu tai ļaut nodrošināt pareizu muitas tiesību aktu piemērošanu, ietverot informāciju par konstatētajām vai plānotajām darbībām, kuras ir vai varētu būt darbības, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus. 2. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma pieprasījuma saņēmēja iestāde tai paziņo: a) vai preces, kas eksportētas no Pušu teritorijas, ir atbilstīgi importētas otras Puses teritorijā, vajadzības gadījumā norādot precēm piemēroto muitas procedūru; b) vai preces, kas importētas puses teritorijā, ir atbilstīgi eksportētas no otras Puses teritorijas, vajadzības gadījumā norādot precēm piemēroto muitas procedūru. 3. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma pieprasījuma saņēmēja iestāde saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem vai reglamentējošiem noteikumiem veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu īpašu uzraudzību: a) fiziskām vai juridiskām personām, par kurām ir pamatots iemesls uzskatīt, ka tās ir vai ir bijušas iesaistītas darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus; b) vietām, kur ir izveidoti vai var tikt izveidoti preču krājumi tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka šīs preces paredzēts izmantot darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus; c) precēm, kas tiek vai var tikt transportētas tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka šīs preces paredzēts izmantot darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus; d) transportlīdzekļiem, kas tiek vai var tikt izmantoti tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka tos paredzēts izmantot darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus. 4. pants Neplānota palīdzība Puses pēc savas iniciatīvas un saskaņā ar saviem tiesību aktiem vai reglamentējošiem noteikumiem palīdz viena otrai, ja tās uzskata, ka tas vajadzīgs pareizai muitas tiesību aktu piemērošanai, jo īpaši – sniedzot informāciju attiecībā uz: a) darbībām, kuras ir vai var būt pretrunā muitas tiesību aktiem un kuras varētu skart otras Puses intereses; b) jauniem līdzekļiem vai metodēm, ko izmanto darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus; c) precēm, par kurām zināms, ka tās ir objekts darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus; d) fiziskām vai juridiskām personām, par kurām ir pamatots iemesls uzskatīt, ka tās ir vai ir bijušas iesaistītas darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus; e) transportlīdzekļiem, par kuriem ir pietiekams pamats uzskatīt, ka tie tikuši izmantoti, tiek izmantoti vai var tikt izmantoti darbībās, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus. 5. pants Piegāde un paziņošana Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma pieprasījuma saņēmēja iestāde saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem vai reglamentējošiem noteikumiem veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai: a) piegādātu visus dokumentus vai b) paziņotu visus lēmumus, kuri saņemti no pieprasījuma iesniedzējas iestādes un kas ietilpst šā protokola darbības jomā, adresātam, kurš uzturas vai veic uzņēmējdarbību pieprasījuma saņēmējas iestādes teritorijā. Pieprasījumus par dokumentu pārsūtīšanu vai lēmumu paziņošanu sagatavo rakstveidā pieprasījuma saņēmējas iestādes oficiālajā valodā vai valodā, kas šai iestādei ir pieņemama. 6. pants Palīdzības pieprasījumu veids un saturs 1. Pieprasījumus saskaņā ar šo protokolu sagatavo rakstveidā. Tiem pievieno dokumentus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību pieprasījumam. Ja tas nepieciešams situācijas steidzamības dēļ, var pieņemt arī mutvārdu pieprasījumus, tomēr tie nekavējoties jāapstiprina rakstveidā. 2. Saskaņā ar 1. punktu iesniegtajos pieprasījumos ir šāda informācija: a) pieprasījuma iesniedzēja iestāde; b) pieprasītais pasākums; c) pieprasījuma mērķis un pamatojums; d) tiesību akti vai reglamentējošie noteikumi un citi attiecīgie juridiskie elementi; e) iespējami precīzas un pilnīgas norādes par fiziskajām vai juridiskajām personām, uz kurām attiecas izmeklēšana; f) kopsavilkums par attiecīgajiem faktiem un jau veikto izmeklēšanu. 3. Pieprasījumus iesniedz pieprasījuma saņēmējas iestādes oficiālajā valodā vai šai iestādei pieņemamā valodā. 4. Ja pieprasījums neatbilst iepriekš izklāstītajām formālajām prasībām, var pieprasīt tā labošanu vai papildināšanu; tikmēr var piemērot piesardzības pasākumus. 7. pants Pieprasījumu izpilde 1. Lai izpildītu palīdzības pieprasījumu, pieprasījuma saņēmēja iestāde rīkojas saskaņā ar savām pilnvarām un pieejamiem resursiem tāpat, kā tā rīkotos pēc savas iniciatīvas vai pēc citu tās pašas Puses iestāžu pieprasījuma, sniedzot tās rīcībā esošo informāciju, veicot atbilstīgu informācijas pieprasīšanu vai organizējot šādu pieprasīšanu. Šis noteikums attiecas arī uz jebkuru citu iestādi, kurai pieprasījuma saņēmēja iestāde adresē pieprasījumu, ja tā pati nevar rīkoties. 2. Palīdzības pieprasījumu izpilda saskaņā ar pieprasījuma saņēmējas Puses tiesību aktiem vai reglamentējošiem noteikumiem. 3. Puses pienācīgi pilnvarotas amatpersonas ar otras iesaistītās Puses piekrišanu, ievērojot tās noteikumus, var ierasties pieprasījuma saņēmējas iestādes vai atbilstīgi 1. punktam jebkuras citas attiecīgas iestādes birojā, lai iegūtu informāciju, kas attiecas par darbībām, kuras ir vai var būt darbības, ar ko pārkāpj tiesību aktus muitas jomā, un kas pieprasījuma iesniedzējai iestādei vajadzīga šā protokola mērķiem. 4. Iesaistītās Puses pienācīgi pilnvarotas amatpersonas ar otras iesaistītās Puses piekrišanu un saskaņā ar tās noteikumiem var piedalīties izmeklēšanā, ko veic otras Puses teritorijā. 8. pants Informācijas paziņošanas veids 1. Pieprasījuma saņēmēja iestāde pieprasījuma iesniedzējai iestādei izmeklēšanas rezultātus paziņo rakstiski, iesniedzot arī visus attiecīgos dokumentus, apliecinātas kopijas u.c. 2. Minētā informācija var būt elektroniskā veidā. 3. Dokumentu oriģinālus pēc pieprasījuma nosūta tikai tajos gadījumos, ja ar apliecinātām kopijām nepietiek. Dokumentu oriģinālus iespējami īsā laikā nodod atpakaļ. 9. pants Izņēmumi attiecībā uz pienākumu sniegt palīdzību 1. Palīdzību var atteikt vai sniegt tikai, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi vai prasības, gadījumos, kad puse uzskata, ka palīdzība saskaņā ar šo protokolu: a) varētu apdraudēt kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Korejas suverenitāti, ja attiecīgajai valstij pieprasīts sniegt palīdzību saskaņā ar šo protokolu; b) varētu apdraudēt sabiedrisko kārtību, drošību vai citas būtiskas intereses, jo īpaši 10. panta 2. punktā minētajos gadījumos, vai c) pieprasītu izpaust rūpniecisku, komerciālu vai profesionālu noslēpumu. 2. Pieprasījuma saņēmēja iestāde var atlikt palīdzības sniegšanu, ja tā traucētu notiekošai izmeklēšanai, kriminālvajāšanai vai tiesvedībai. Šādā gadījumā pieprasījuma saņēmēja iestāde apspriežas ar pieprasījuma iesniedzēju iestādi, lai noteiktu, vai palīdzību var sniegt saskaņā ar noteikumiem vai nosacījumiem, kādus var izvirzīt pieprasījuma saņēmēja iestāde. 3. Ja pieprasījuma iesniedzēja iestāde lūdz palīdzību, kuru tā pati nespētu sniegt, ja šāda palīdzība tai tiktu lūgta, savā pieprasījumā tā vērš uz to uzmanību. Pieprasījuma saņēmējai iestāde izlemj, kā atbildēt uz šādu pieprasījumu. 4. Attiecībā uz 1. un 2. punktā minētajiem gadījumiem pieprasījuma saņēmējas iestādes lēmums un tā pamatojums nekavējoties jāpaziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei. 10. pants Informācijas apmaiņa un konfidencialitāte 1. Visa informācija, kas jebkādā veidā sniegta saskaņā ar šo protokolu, ir konfidenciāla vai ierobežotas pieejas informācija atkarībā no katrā pusē piemērojamajiem noteikumiem. Uz to attiecas dienesta noslēpuma ievērošanas pienākums un aizsardzība, kas attiecas arī uz līdzīgu informāciju saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem, kas piemērojami pusē, kura to saņēmusi, un attiecīgajiem noteikumiem, ko piemēro Eiropas Savienības iestādēm. 2. Ar personas datiem var apmainīties tikai tādos gadījumos, kad saņēmēja puse apņemas tos aizsargāt vismaz līdzvērtīgā veidā, kā attiecīgā situācijā tas tiktu darīts personas datu sniedzējā pusē. 3. Saskaņā ar šo protokolu iegūtās informācijas izmantošana tiesvedībā vai administratīvajos procesos, kas ierosināti attiecībā uz darbībām, ar kurām pārkāpj muitas tiesību aktus, tiek uzskatīta par informācijas izmantošanu šā protokola mērķiem. Tāpēc Puses savus apgalvojumus pamatojošajos dokumentos, ziņojumos un liecībās, kā arī procesos un apsūdzībās, kas celtas tiesās, kā pierādījumus var izmantot saskaņā ar šā protokola noteikumiem iegūto informāciju un izskatītos dokumentus. Par šādu izmantošanu ziņo kompetentajai iestādei, kas ir sniegusi attiecīgo informāciju vai piešķīrusi piekļuves tiesības attiecīgajiem dokumentiem. 4. Iegūto informāciju izmanto tikai šā protokola mērķiem. Ja kāda no pusēm vēlas izmantot šādu informāciju citiem mērķiem, tai no informācijas sniedzējas iestādes jāsaņem iepriekšēja rakstiska piekrišana. Tad uz šādu informāciju attiecas visi minētās iestādes noteiktie ierobežojumi. 11. pants Eksperti un liecinieki Piešķirto pilnvaru robežās pieprasījuma saņēmējas iestādes amatpersona kā eksperts vai liecinieks var ierasties tiesā vai administratīvajā procesā, kas attiecas uz šajā protokolā ietvertajiem jautājumiem, un iesniegt attiecīgus priekšmetus, dokumentus vai apliecinātas to kopijas, kas varētu būt vajadzīgi attiecīgajā procesā. Uzaicinājumā uz tiesu konkrēti jānorāda, uz kuru tiesas vai administratīvo iestādi amatpersona tiek aicināta, kādos jautājumos un par kādu ieņemamo amatu vai kvalifikāciju amatpersona tiks uzklausīta. 12. pants Palīdzības izmaksas Puses atsakās no visām savstarpējām prasībām atmaksāt izdevumus, kas radušies saistībā ar šo protokolu, attiecīgā gadījumā izņemot izdevumus ekspertiem un lieciniekiem, kā arī tulkiem un tulkotājiem, kuri nav nodarbināti valsts civildienestā. 13. pants Īstenošana 1. Šā protokola īstenošanu uztic, no vienas puses, Korejas muitas dienestiem un, no otras puses, Eiropas Komisijas kompetentajiem dienestiem, un attiecīgi Eiropas Savienības dalībvalstu muitas dienestiem. Tie lemj par visiem šā protokola piemērošanai vajadzīgajiem praktiskajiem pasākumiem un procedūrām, ņemot vērā spēkā esošos noteikumus, jo īpaši datu aizsardzības jomā. Tie var ieteikt kompetentajām iestādēm grozījumus, kurus saskaņā ar to viedokli vajadzētu izdarīt šajā protokolā. 2. Puses savstarpēji apspriežas un pēc tam informē viena otru par sīki izstrādātajiem īstenošanas noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar šā protokola noteikumiem. 14. pants Citi nolīgumi 1. Ņemot vērā Eiropas Savienības un Eiropas Savienības dalībvalstu attiecīgās kompetences, šā protokola noteikumi: a) neskar Pušu pienākumus saskaņā ar citiem starptautiskiem nolīgumiem vai konvencijām; b) tiek uzskatīti par papildu noteikumiem savstarpējās palīdzības nolīgumiem, kas noslēgti vai ko var noslēgt starp atsevišķām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Koreju; c) neietekmē Eiropas Savienības noteikumus, kas reglamentē Eiropas Komisijas kompetento dienestu un Eiropas Savienības dalībvalstu muitas dienestu apmainīšanos ar visu informāciju, kas iegūta saskaņā ar šo protokolu un kas varētu skart Eiropas Savienības intereses. 2. Neskarot 1. punkta noteikumus, šā protokola noteikumi ir prioritāri attiecībā pret visiem divpusējiem nolīgumiem par savstarpējo palīdzību, kuri ir vai var tikt noslēgti starp atsevišķām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Koreju, ciktāl minēto divpusējo nolīgumu noteikumi ir saderīgi ar šā protokola noteikumiem. 3. Saistībā ar jautājumiem par šā protokola piemērojamību puse apspriežas ar otru pusi, risinot šo jautājumu Muitas komitejā, kas izveidota saskaņā ar šā nolīguma 6.16. pantu (Muitas komiteja). --------------------------------------------------