ES UN LIBĀNAS ASOCIĀCIJAS PADOMES LĒMUMS Nr. 1/2016

(2016. gada 11. novembris)

Vienošanās par ES un Libānas partnerības prioritātēm [2016/2368]

ES UN LIBĀNAS ASOCIĀCIJAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses,

tā kā:

Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses, (“Nolīgums”) tika parakstīts 2002. gada 17. jūnijā un stājās spēkā 2006. gada 1. aprīlī.

Nolīguma 86. pants nosaka, ka pusēm ir jāveic vispārēji vai konkrēti pasākumi, kas nepieciešami to saistību izpildei saskaņā ar Nolīgumu, un jānodrošina, ka tiek sasniegti Nolīgumā izvirzītie mērķi.

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Asociācijas padome iesaka pusēm īstenot ES un Libānas partnerības prioritātes, tostarp nolīgumu, kas izklāstīti šā lēmuma pielikumā.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

PIELIKUMS

ES UN LIBĀNAS PARTNERĪBAS PRIORITĀTES UN NOLĪGUMS

LIBĀNAS UN ES PARTNERĪBAS PRIORITĀTES

Atjaunotā ES un Libānas partnerība (2016–2020)

Libānas un ES partnerības prioritāšu noteikšana

Libāna ir uzņēmusies vadošo lomu sarunās un apspriedēs par Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) pārskatīšanu. Paziņojums par arābu valstu nostāju, kas tika sniegts Beirūtas konferencē par EKP pārskatīšanu, ir svarīgs dokuments, kas veicina apspriežu procesu, lai panāktu EKP pārskatīšanu. Kopumā prioritātes pamatojas uz Libānas iesaistīšanos EKP pārskatīšanā un izveido satvaru politikas iesaistei un īstermiņa un ilgtermiņa intervencei, pamatojoties uz Libānas valdības noteiktajām prioritātēm. Turklāt kā partneres ES un Libāna šodien vairāk kā jebkad saskaras ar neatliekamām problēmām, kas ir saistītas ar ilgstošām krīzēm. Šo problēmu risināšanai nepieciešams iepriekš minētais satvars, lai ņemtu vērā izņēmuma apstākļus reģionā un to ietekmi uz Libānu.

ES un Libāna uzskata savu partnerību par kopīgo vērtību izpausmi un savstarpējo interešu apliecinājumu. Cilvēktiesības un pamatbrīvības, kas ietvertas attiecīgos starptautiskajos, reģionālajos un nacionālajos tiesību aktos, ir kopējas vērtības. Demokrātijas principu un pamattiesību ievērošana ir būtiska ES un Libānas attiecību sastāvdaļa. Vienojošais mērķis par kopēju miera, labklājības un stabilitātes telpu nozīmē kopīgu darbu, jo īpaši līdzatbildības, diferencēšanas un padziļinātas partnerības ceļā, kur īpaši svarīgi ir iestāties par Libānu kā mērenības paraugu visam reģionam, tas nozīmē arī tās aktīvā privātā sektora un dinamiskās pilsoniskās sabiedrības nozīmes apzināšanu.

Libāna un ES, vienlaikus pievēršoties visneatliekamākajiem uzdevumiem, tostarp migrācijai un terorismam, turpinās īstenot galvenos savas ilgtermiņa partnerības mērķus, lai panāktu ilgtspējīgu stabilitāti Libānā un reģionā, kur ES aktīvi sadarbosies ar Libānas iestādēm un uzturēs dialogu ar visām politiskajām pusēm, un lai panāktu noturīgu ekonomikas izaugsmi, kuras pamatā būtu spēcīgas valsts iestādes un Libānas ekonomikas atdzīvināšana, izmantojot arī Libānas privātā sektora un pilsoniskās sabiedrības potenciālu. Katrā no turpmāk minētajām saskaņotajām prioritārajām jomām dažos jautājumos nepieciešama tūlītēja rīcība, kamēr citiem īstenošanas pasākumiem to sekmīgai īstenošanai vidējā termiņā nepieciešami pienācīgi sagatavošanās darbi.

ES un Libānas Asociācijas padome atbalsta šo partnerības atjaunošanu kā paradigmu jaunai, īpaši pielāgotai divpusējai sadarbībai, kas ietver atjauninātu politisko dialogu. Periods pēc Asociācijas padomes sanāksmes būs noteicošais elements saistību pārvēršanai darbībās; tam būs nepieciešama abpusēja partnerības prioritāšu un papildinošā nolīguma efektīva īstenošana. Partnerības prioritāšu viduspoma novērtējumā tās tiks pārskatītas un vajadzības gadījumā pielāgotas. Būtībā šīs atjaunotās partnerības veiksmi noteiks tas, cik lielā mērā tā atbildīs Libānas un ES vajadzībām. Šajā dokumentā un tā pielikumā izklāstītās prioritātes un saistības nav visaptverošas, un ES pauž gatavību palīdzēt Libānai gūt labumu no ES iniciatīvām, kurās par prioritāti ir izvirzītas reģiona trešās valstis.

Humanitārās krīzes risināšana, izmantojot visaptverošu pieeju

Kopš 2011. gada Libāna izjūt nepieredzētu slogu, kas radies no Sīrijas pārvietoto sīriešu masveida pieplūduma rezultātā. Tiek lēsts, ka pašlaik Libāna ir uzņēmusi 1,5 miljonus sīriešu un aptuveni 0,5 miljonus palestīniešu, un tādējādi Libāna ir valsts, kas ir uzņēmusi lielāko skaitu pārvietoto personu un bēgļu attiecībā gan uz vienu iedzīvotāju, gan uz vienu kvadrātmetru. Nesenā migrācijas krīze ES ir izvirzījusi priekšplānā politiskās, ekonomiskās un sociālās problēmas, kas radušās tās rezultātā. Salīdzinājumā ar ES Libāna ir 440 reizes mazāka, un tās iedzīvotāju skaits 120 reizes mazāks, taču kopējais iepriekšējos gados uzņemto bēgļu skaits ir līdzīgs.

Libāna un ES uzskata, ka vienīgais ilgtspējīgais un ilgtermiņa risinājums bēgļiem un no Sīrijas uz Libānu pārvietotajām personām ir droša atgriešanās viņu izcelsmes valstī, tiklīdz šādas atgriešanās nosacījumi būs izpildīti. Sīrijas un citu valstu bēgļu un pārvietoto personu un to uzņēmējkopienu vajadzību apmierināšana ir steidzama prioritāte visai starptautiskajai sabiedrībai, kuras centieni šajā jomā būtu jāpastiprina. Abas puses tomēr apzinās, ka Sīrijas bēgļiem un pārvietotajiem sīriešiem ir jāizveido drošas atgriešanās nosacījumi, tostarp arī pārejas periodā, saskaņā ar visām starptautiskajām humanitārajām tiesībām un ņemot vērā uzņēmējvalstu intereses.

Šajā saistībā Libāna un ES gūs konkrētu labumu, ko sniegs to kopīgā apņemšanās atjaunot savu politisko dialogu, un kopīgi strādās, lai novērtētu un veicinātu šādu nosacījumus abpusēji un attiecīgajos starptautiskajos forumos, kur ES un dalībvalstis izskatīs Libānas īpašo situāciju un nepieciešamību ņemt vērā tās vitālās intereses un paudīs savas nopietnās bažas attiecībā uz faktu, ka Libāna ir uzņēmusi vairāk nekā vienu miljonu UNHCR reģistrētu bēgļu, un tā ietekmi uz uzņēmējkopienām, drošību un stabilitāti Libānā un plašākā reģionā.

Šajā kontekstā un apzinoties ieilgušo bēgļu krīzi, Libānas valdība noteica jaunu pieeju no Sīrijas uz Libānu pārvietoto sīriešu pagaidu un turpmākas uzturēšanās pārvaldībai, sīriešu masveida pieplūduma radītā spiediena uz valsti un tās valstspiederīgajiem mazināšanai tādā veidā, lai tas nekaitētu nedz valsts un tās valstspiederīgo interesēm, nedz bēgļu interesēm. Šis jaunais redzējums, kas izklāstīts Libānas nodomu deklarācijā, ar kuru nāca klajā Londonas konferencē 2016. gada februārī, kopā ar starptautisko atbalstu adekvāta finansējuma un palīdzības sniegšanas mehānismu veidā varētu būtiski uzlabot situāciju. Libānas valdība sekmēs starptautiskā finansējuma un palīdzības sniegšanas mehānismu pieejamību dažādu pasākumu īstenošanā, jo īpaši tām iniciatīvām, kas ir orientētas uz valsts ekonomikas, infrastruktūras un darbvietu veidošanu, nodrošinot nepieciešamos administratīvos un regulatīvos pasākumus atbilstīgi Libānas normatīvajiem aktiem.

ES un Libānas mērķis ir pasākumi ar būtisku ietekmi, iesaistot visu veidu finansiālo atbalstu, dotācijas un aizdevumus, lai mazinātu Sīrijas krīzes spēcīgo ietekmi uz Libānas finansēm (1), uzņēmējkopienām un valsts ekonomiku, infrastruktūru un vidi. Ekonomisko iespēju uzlabošana Sīrijas bēgļiem un pārvietotajām personām ir jāveic plašākā kontekstā, kas ir saistīts ar visas valsts ekonomikas noturības uzlabošanu, izmantojot ārvalstu un vietējos ieguldījumus darbvietu veidošanas projektos, infrastruktūrā un vietējās ekonomikas attīstībā. Šādi pasākumi palīdzēs arī veidot vidi, kurā aizņēmumu izmaksas budžetā varētu ievērojami samazināties.

Partnerības prioritāšu mērķis ir sekmēt kopīgas intereses un uzlabot sadarbību. Tās ir savstarpēji saistītas un viena otru papildina. Tās nodrošinās arī stratēģisko satvaru centienu koordinācijai politikas, drošības un sadarbības jomā nākamajiem četriem gadiem (2016–2020). Šīs turpmāk izklāstītās prioritātes un mērķi pamatojas uz spēkā esošajiem valdības plāniem un stratēģijām. Tās būs arī par pamatu palīdzības pieskaņošanai valdības redzējumam. Partnerības prioritātes veicina dzimumu līdztiesību, tostarp uzlabojot sieviešu dalību politiskajos un lēmumu pieņemšanas forumos.

1. Drošība un terorisma apkarošana

Galvenais mērķis ir visu Eiropas un Libānas iedzīvotāju drošības uzlabošana. Libāna un ES virzīs uz priekšu reformas drošības sfērā un tās uzlabos, veidojot drošības jomas dalībnieku, tostarp tiesībaizsardzības, drošības pārvaldības, pārraudzības struktūru un tiesu iestāžu, institucionālās spējas, pilnībā ievērojot cilvēktiesības un demokrātijas normas

Daesh veiktie uzbrukumi liecina, ka Eiropa un Libāna saskaras ar kopējiem terorisma radītiem draudiem. Mūsu uzmanības centrā būs plašas partnerības izveide drošības un terorisma apkarošanas (CT) jomā. Ceļvedis, par kuru Libāna un ES vienojās pēc 2016. gada 26. janvāra dialoga CT jautājumos, paredz ciešāku un kvalitatīvi konkrētu sadarbību, apkarojot teroristu organizācijas, kuras par tādām atzinusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (ANO DP). Sadarbības jomas ietver tieslietas un tiesībaizsardzību, terorisma finansēšanas apkarošanu, robežu pārvaldību, lidostu drošību, civilās aviācijas drošību un vardarbīga terorisma apkarošanu. Šajā sakarībā ES aktīvi piesaistīs visus savus attiecīgos rīkus, instrumentus un spējas, kas piešķirtas attiecībā uz prioritārajām trešām valstīm, kas saskaras ar nopietniem terorisma draudiem.

Libāna un ES strādās, lai izveidotu koordinētu valsts pieeju terorisma draudu apkarošanā. Libāna ar ES atbalstu paplašinās savu nacionālo terorisma apkarošanas stratēģiju, tajā iekļaujot dalībvalstu, Eiropola, Cepol, FRONTEX un Eurojust ekspertu ieguldījumu. Tādējādi tiks izveidota stratēģija, kas atspoguļos visu Libānas valdības iestāžu unikālo devumu terorisma un vardarbīgā terorisma apkarošanā.

2. Pārvaldība un tiesiskums

Lai nodrošinātu stabilitāti Libānā, jāpanāk progress labas pārvaldības un tiesiskuma jomā. ES sadarbosies ar Libānu, lai:

— izstrādātu sadarbības projektus institucionālās spējas izveidē Libānas administratīvās reformas stratēģijas satvarā,

— veicinātu demokrātijas un tiesiskuma kopīgās vērtības, tostarp labu pārvaldību un pārredzamas, stabilas un efektīvas iestādes, vārda brīvības un neatkarīgas preses aizsardzību,

— turpinātu reformu centienus, lai stiprinātu tieslietu sistēmas efektivitāti un neatkarību un sekmētu efektīvāku publisko sektoru. Cīņas pastiprināšana pret korupciju, kas kavē izaugsmi un ekonomikas attīstību, būs neatsverams faktors, lai sasniegtu rezultātus attiecībā uz visām partnerības prioritātēm.

Vēlēšanu likuma un vēlēšanu sistēmas reforma būs izšķiroša ceļā uz valsts modernizāciju. Libāna atzinīgi vērtē ES pausto gatavību iesaistīties Libānas vēlēšanu reformas veicināšanā un pārvaldības uzlabošanā pašvaldību līmenī. Ilgtspējīgai attīstībai nepieciešams veicināt arī cilvēktiesības, tostarp aizsargāt sociāli atstumtas sabiedrības grupas.

3. Izaugsmes un darba iespēju veicināšana

a. Pašvaldību līmenī

Darbs kopienas izturētspējas stiprināšanā būs prioritāte. Ekonomiskās atšķirības Libānā neļauj tai realizēt savu izaugsmes potenciālu un apdraud tās stabilitāti. Īpaša uzmanība tiks pievērsta trūcīgākiem apvidiem, cita starpā piešķirot pilnvaras pašvaldībām, pašvaldību savienībām un vietējām iestādēm un stiprinot pilsoniskās sabiedrības organizācijas, lai uzlabotu vietējo pārvaldību. Tiks atbalstīta lielāka sieviešu un jauniešu iesaistīšanās, lai veicinātu iekļaujošu pieeju ilgtspējīgai izaugsmei. Tas paredz arī tādu pakalpojumu sniegšanas uzlabošanu kā, piemēram, veselības aprūpe, kā arī ieguldījumus pašvaldību infrastruktūras projektos. Pašvaldības negatīvi ietekmē šāds cilvēku pieplūdums, jo tām ir jāpaplašina pamatpakalpojumi un jārisina steidzamas vajadzības – gan valstī esošo sīriešu, gan uzņēmējkopienu – kas tādējādi mazina sniegto pakalpojumu kvalitāti.

b. Privātie ieguldījumi

Tiks pieliktas pūles, lai atdzīvinātu Libānas ekonomiku, uzmanības centrā izvirzot piemērotu darbvietu radīšanu visiem un visaptverošu un iekļaujošu izaugsmi, palielinot privātos ieguldījumus. Arī ekonomikai ir izšķiroša nozīme Libānas centienos mazināt Sīrijas krīzes radīto ietekmi. Šajā nolūkā ir vēlams turpināt centienus, lai risinātu Libānas makroekonomikas nelīdzsvarotību un fiskālo neaizsargātību, īstenojot reformas, kas nepieciešamas, lai pavērtu ceļu uz plašāku ilgtspējīgu izaugsmi.

Darbvietu radīšana visā valstī palīdzēs radīt uzticību valdībai un valsts iestādēm un sekmēt sociālo kohēziju. Oficiālās ekonomikas izaugsme radīs ieņēmumus, kas ir būtiski, lai nodrošinātu sabiedriskos pakalpojumus un stiprinātu valsts iestāžu leģitimitāti. Labāka konkurētspēja un daudzveidība savienojumā ar aktīvu privāto sektoru palielinās valsts ekonomikas noturību un attiecīgi sekmēs darbvietu veidošanu atbilstīgi Libānas normatīvajiem aktiem, un tādējādi mazinās starpkonfesiju un sociālo spriedzi. To ir iespējams panākt ar plašu uzņēmumu un iedzīvotāju, tostarp ar Libānas diasporas, iesaistīšanos uz inovācijām un zināšanām balstītā saimnieciskajā darbībā un ar piemērotu darbvietu veidošanu, kas sniedz labumu visiem. Saistību īstenošana saskaņā ar ES un Libānas nolīgumu sniegs papildu iespējas valsts attīstībā.

c. Infrastruktūra

Libāna un ES pētīs iespējas izmantot koncesiju finansējumu kritisko struktūru paplašināšanai, lai uzlabotu produktivitāti augstas prioritātes nozarēs. Tiks kopīgi pētīta starptautisko finanšu iestāžu (SFI) iesaiste jaunu īstenošanas metožu ieviešanā, piemēram, īpašas dotācijas, atbalsts natūrā un koncesiju aizdevumi. Tiks pieliktas īpašas pūles, lai sadarbotos ar privātā sektora organizācijām, kas varētu būt ieinteresētas to iespēju izmantošanā, ko sniedz Eiropas finanšu mehānismi. Mērķis ir atbalstīt tādu kritisko infrastruktūru attīstīšanu kā, piemēram, elektroenerģija, ūdensapgāde, atkritumu apsaimniekošana un transportēšana, un sniegt prioritāru atbalstu produktīvajām nozarēm. Attiecīgā gadījumā tiks pētīts mērķorientēts finansiālais atbalsts, tostarp budžeta palīdzība. Libāna turklāt ar nepacietību gaida, kad tiks ieviesti ES īpašie mehānismi, kas paredzēti ar plašām ieguldījumu programmām saistīto risku mazināšanai. ES un Libāna kopīgi strādās, lai īstenotu nosacījumus konkrētas finansiālās palīdzības, jo īpaši no Eiropas, saņemšanai, lai atbalstītu galvenos infrastruktūras projektus un piesaistītu dažādus ES finanšu instrumentus (attiecīgā gadījumā).

Iepriekšminētie rīcības virzieni tiks padziļināti apspriesti, lai sasniegtu konkrētus rezultātus.

d. Tirdzniecība/Lauksaimniecība/Rūpniecība

Libānas un ES mērķis ir arī savu tirdzniecības attiecību stiprināšana. Šajā nolūkā Libāna un ES izveidos un regulāri sasauks kopīgu darba grupu, lai vēl vairāk atvieglotu tirdzniecību un samazinātu pastāvošos ar tarifiem nesaistītos tirdzniecības šķēršļus precēm un pakalpojumiem. Šī darba grupa tiks sasaukta pēc iespējas drīzāk.

Abas puses ir ieinteresētas tirdzniecības attiecību sekmēšanā, uzlabojot rūpniecības ražojumu, pakalpojumu nozares un lauksaimniecības un pārtikas nozares konkurētspēju, tostarp uzlabojot Libānas lauksaimniecības produktu kvalitātes standartus, vienlaikus iekļaujot ilgtspējīga patēriņa un ražošanas koncepciju.

Darbs šajā sfērā palīdzēs arī mazināt Sīrijas krīzes radīto ietekmi uz tirdzniecību, kā arī palīdzēs veicināt ieguldījumus tādās darbietilpīgās nozarēs kā, piemēram, lauksaimniecība un rūpniecība. Asociācijas nolīguma sniegtās iespējas būtu rūpīgi jāoptimizē, lai nodrošinātu labumu abām pusēm, un tiks veikti pasākumi, lai vēl vairāk atvieglotu Libānas izstrādājumu piekļuvi ES un citiem tirgiem. Tiks uzsākta padziļināta sadarbība un tehniskā palīdzība sanitāro un fitosanitāro standartu jomā, tostarp sadarbībā ar Libānas privāto sektoru, lai pienācīgi risinātu šos jautājumus. Tādējādi Libāna var palielināt lauksaimniecības produktu eksportu un gūt maksimāli iespējamo labumu, izmantojot pašreizējās tirgus piekļuves iespējas, kas asociācijas nolīgumā ietver lauksaimniecības tarifu likmes kvotu (TLK) izpildi.

ES turpinās sekmēt un atbalstīt Libānas uzņemšanu Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO) un izdevīgu dalību Agadiras nolīgumā.

e. Enerģētiskā drošība, klimata politika un dabas resursu saglabāšana

Lielāka uzmanība videi, pievēršoties energoefektivitātei, atjaunojamajiem energoresursiem, atkritumu apsaimniekošanai, ūdens resursu apsaimniekošanai un dabas resursu saglabāšanai, var sekmēt valsts tūrisma potenciālu, aizsargāt nacionālo bagātību un samazināt iedzīvotāju pakļautību slimībām un veselības apdraudējumiem. Sadarbībai un partnerībai pētniecības un inovāciju jomā var būt liela nozīme visās šajās jomās, veicinot integrētu un efektīvu dabas resursu pārvaldību saiknes pieejas ceļā.

Abu pušu mērķis ir īstenot potenciālu, ko sniedz sadarbība enerģētikas jomā. Dialogs enerģētikas jomā varētu piedāvāt līdzekļus sadarbības stiprināšanai enerģētikas jomā, tostarp naftas un gāzes nozares un ar to saistīto atkrastes iespēju izpētei un izmantošanai. Ievērojot Parīzes nolīgumu, kas tika pieņemts saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām (UNFCC), ES un Libāna izskatīs iespējas paplašināt sadarbību Libānas indikatīvā nacionāli noteiktā devuma īstenošanā. Lai samazinātu valsts parāda slogu un uzlabotu dabas resursu saglabāšanu, pastāv iespēja izskatīt mijmaiņas darījumus, ar kuriem daļu parādu saistību dzēš, ja tiek īstenoti dabas pasākumi.

4. Migrācija un mobilitāte

Libāna un ES risina sarunas attiecībā uz kopīgu paziņojumu par savas mobilitātes partnerības uzsākšanu, kas tika ierosināta ar dialogu par migrāciju, mobilitāti un drošību, un abas puses vienosies arī par pielikumu, kurā precizēs konkrētas prioritārās darbības jaunās mobilitātes partnerības mērķu sasniegšanai.

Abas puses centīsies pastiprināt savu sadarbību migrācijas un mobilitātes jomā, izmantojot Libānas un ES mobilitātes partnerību, kas ir ilgtermiņa regulējums, lai palielinātu Libānas spējas pārvaldīt gan atbilstīgu, gan neatbilstīgu migrāciju, vienlaikus ņemot vērā tās kā uzņēmējvalsts intereses un specifisko kontekstu, un ierobežotos resursus un smago nastu, ko tā ir uzņēmusies kopš Sīrijas krīzes sākuma.

Libāna un ES centīsies pastiprināt sadarbību plašā virknē jautājumu, neaizmirstot, ka migrācijas un mobilitātes jautājumi jārisina visaptverošā veidā un ka visus mobilitātes partnerības mērķus būtu jātiecas sasniegt vienlīdz enerģiski. Pilnīga un efektīva tās īstenošana būs fundamentāli svarīga Libānas un ES sadarbībai šajā jomā. Tā cita starpā ietver labi pārvaldītas Libānas un ES iedzīvotāju mobilitātes uzlabošanu abu pušu teritorijā, spēju palielināšanu migrācijas plūsmu pārvaldībā, robežu pārvaldības spēju uzlabošanu, dialoga pastiprināšanu jautājumos, kas saistīti ar starptautisko aizsardzību, tajos pievēršoties kopīgajām bažām, un – pats svarīgākais – garantijas, ka tiek nostiprināta saikne starp migrāciju un attīstību un tā sniedz acīmredzamus rezultātus Libānas iedzīvotājiem.

5. Dialoga un savstarpējās sadarbības mehānismi

Libānas un ES sadarbības vispārējais regulējums ir asociācijas nolīgums, kas stājās spēkā 2006. gadā. Būs svarīgi racionalizēt un optimizēt asociācijas nolīguma īstenošanu, tostarp rūpīgi pārvērtējot dialogus un apakškomitejas. Apakškomiteju apkopošana mazākā skaitā tematisko sanāksmju ļaus sekmēt sadarbību prioritārajās jomās. Tajā pašā laikā varētu veidot arī plašāka formāta tikšanās, tajās iekļaujot pilsonisko sabiedrību un nevalstiskos dalībniekus.

Vienlaikus abas puses pauž gatavību padziļināt politisko dialogu, tostarp no jauna iesaistoties ārpolitikas jomā. Tiks izsvērtas iespējas paplašināt sadarbības un apspriežu līmeni ar Libānas Ārlietu un emigrantu lietu ministriju (EKP kontaktpunkts), ņemot vērā ES principiālo nostāju attiecībā uz atbalstu Libānas suverenitātei, teritoriālajai integritātei, plurālismam un iekļaujošajai stabilitātei.

Abas puses izveidos koordinācijas mehānismu, lai regulāri pārskatītu un uzraudzītu partnerības prioritāšu un nolīguma īstenošanu, ņemot vērā līdzatbildības, pārredzamības un abpusēji izdevīgas īstenošanas nodrošināšanu.

ES UN LIBĀNAS NOLĪGUMS

ES un Libānas partnerības prioritāšu pielikums

Ievads

Ņemot vērā pārskatīto Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP) un saskaņā ar paziņoto 2016. gada februāra Londonas konferencē “Atbalsts Sīrijai un reģionam”, ES ierosina visaptverošu atbalsta paketi, kas ES kompetenču ietvarā apvieno dažādus politikas elementus. Šajā dokumentā izklāstītas dažas savstarpēji saskaņotas darbības, kuras abas puses plāno īstenot labticīgi un neskarot savu tiesisko regulējumu. Visi šā nolīguma tvērumā veiktie pasākumi negatīvi neietekmēs Libānas iedzīvotājus un atbildīs Libānas Konstitūcijai un Libānas normatīvajiem aktiem.

ES un Libānas nolīgums, pamatojoties uz partnerības prioritātēm, noteiks prioritārās darbības valsts stabilizācijas atbalstam. Prioritārās darbības pamatosies uz Libānas valdības noteiktajām prioritātēm, tostarp noteiktajām tās nodomu deklarācijā, ar kuru nāca klajā Londonas konferencē, kā arī Libānas reakcijas uz krīzi plānā (LCRP). Pats galvenais – ES un Libānas nolīgums nostiprinās Libānas valdības un ES savstarpējo sadarbību 2016.–2020. gadā. Mehānisms, lai novērtētu panākto progresu nolīguma īstenošanā, cita starpā izmantos politiskos dialogus saskaņā ar ES un Libānas asociācijas nolīguma vispārējo regulējumu.

Nolīguma prioritārās darbības tiks finansētas no ES papildu līdzekļiem, kas Londonas konferencē tika paredzēti Libānai, tostarp vismaz EUR 400 miljonu tiks piešķirti 2016.–2017. gadā un papildu līdzekļi, kurus ES darīs pieejamus šajā dokumentā norādītā termiņa atlikušajos gados. No šiem finanšu resursiem finansēs programmas, kas tiks īstenotas ar tādiem partneriem kā, piemēram, valsts iestādēm, pašvaldību apvienībām, pašvaldībām, ES dalībvalstu aģentūrām, nevalstiskajām un starptautiskajām organizācijām. Iespējams arī atbalsts valsts un privātajam sektoram, apvienojot Eiropas un dalībvalstu finanšu iestāžu nodrošinātās ES dotācijas un aizdevumus, vajadzības gadījumā – partnerībā ar citām starptautiskajām finanšu iestādēm, tiecoties samazināt riskus un padarīt pievilcīgākus aizdevumu nosacījumus.

ES un Libānas nolīguma galvenie mērķi ir nodrošināt piemērotu un drošu vidi bēgļiem (2) un no Sīrijas pārvietotajām personām to pagaidu uzturēšanās laikā Libānā un nodrošināt labvēlīgu vidi Libānai, uzņēmējkopienām un neaizsargātām grupām. Tas ļaus cieņpilnā un taisnīgā veidā risināt vajadzības, tostarp humanitārās vajadzības. Šai pieejai jābūt daļai no plašāka pasākumu kopuma Libānas valsts ekonomikas, infrastruktūru un ieguldījumu darbvietu veidošanas projektos noturības uzlabošanai.

ES apņemas pielāgot savu intervenci iepriekšminētajai plašajai pieejai un īpašu uzmanību pievērst Libānas attīstības vajadzībām, turpinot sniegt humāno palīdzību un vajadzības gadījumā to palielinot. Pamatojoties uz šo pieeju un nolūkā atvieglot pagaidu uzturēšanos Libānā Sīrijas valstspiederīgajiem, kas aizbēguši no kara Sīrijā, Libāna apņemas atbilstīgi Libānas tiesību aktiem atrast veidus, kā vienkāršot noteikumus, kas regulē šo personu uzturēšanos, tostarp periodiski atbrīvojot no izmaksām saistībā ar uzturēšanās atļaujām un vienkāršojot tādas dokumentārās prasības kā, piemēram, “saistības nestrādāt”, lai viņiem atvieglotu kontrolētu piekļuvi darba tirgum nozarēs, kurās viņi nerada tiešu konkurenci Libānas iedzīvotājiem, piemēram, lauksaimniecībā, būvniecībā un citās darbietilpīgās nozarēs.

Šajā sakarībā Libāna ar UNHCR atbalstu vēlas pilnībā administratīvi iesaistīties reakcijā uz Sīrijas krīzi, lai nodrošinātu efektīvu un pārredzamu pārvaldības regulējumu, kurā ņemtu vērā arī to, ka statusa noteikšana un reģistrācija sadarbībā ar attiecīgajām ANO aģentūrām ir uzņēmējvalsts primārā atbildība.

Šo nolīgumu īstenos ciešā un regulārā abu pušu sadarbībā, izmantojot partnerības prioritātēs izklāstīto koordinācijas mehānismu.

1. Stabilitātes stiprināšana Drošība un terorisma apkarošana ES saistības Libānas saistības a) Aktīvs atbalsts terorisma apkarošanas ceļveža īstenošanā, izmantojot tehnisko palīdzību un finansiālu un nefinansiālu atbalstu. b) Tehniskā palīdzība un finansiālais atbalsts, apkarojot noziedzīgas darbības, tostarp cīņā pret cilvēku, narkotiku un šaujamieroču kontrabandu un tirdzniecību. c) Integrētas robežu pārvaldības uzlabošana, sniedzot atbalstu četrām robežapsardzes aģentūrām. d) Atbalsts cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu. e) Atbalsts konfliktu novēršanā un starpniecībā, kā arī pasākumi vardarbīga terorisma apkarošanai un saspīlējuma mazināšanai. f) Intensīvāka sadarbība un atbalsts aviācijas drošuma un drošības jautājumā. i. Drošības pakalpojumu, tostarp par robežu pārvaldību atbildīgo aģentūru koordinācijas uzlabošana. ii. Atbalsts 26.5.2016. nodibinātās starpministriju terorisma apkarošanas komitejas darbības izdevumiem. iii. Visaptverošas un integrētas terorisma apkarošanas stratēģijas izstrāde un īstenošana atbilstīgi ANO Drošības padomes attiecīgajām rezolūcijām. iv. Vienošanās par integrētas robežu pārvaldības (IRP) stratēģiju, tostarp par uzlabotu Libānas drošības aģentūru koordināciju un sadarbību attiecīgo ES programmu tvērumā. v. Intensīvāka sadarbība aviācijas drošuma un drošības jautājumā. 2. Pārvaldība un tiesiskums a) Galveno demokrātijas funkciju nostiprināšana (t. i., vēlēšanu sistēma, parlamentārā pārraudzība, institucionālā koordinācija, korupcijas novēršanas struktūras). b) Atbalsts tieslietu sistēmas modernizēšanā, tostarp uzlabojot tiesu iestāžu pieejamību, izveidojot neatkarīgu un darboties spējīgu tiesu sistēmu, un krimināltiesību jomas dalībnieku spējas stiprināšana, tostarp institucionālās spējas izveides ceļā, lai nodrošinātu atbilstību starptautiskajiem cilvēktiesību pienākumiem. c) Lielāks atbalsts vietējām iestādēm, izmantojot attīstības programmas prioritārajos reģionos, kurus noteiks sadarbībā ar Libānas iestādēm. d) Atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai, finansējot NVO iniciatīvas saskaņā ar Libānas tiesību aktiem attiecībā uz projektiem, kas pievēršas sociālās, kultūras un ekonomikas attīstības jomām, cilvēktiesību, demokrātijas un labas pārvaldības principu veicināšanai. e) Finansiālais un tehniskais atbalsts institucionālās spējas izveidē Libānas administratīvās reformas stratēģijas satvarā. i. Darbs, lai samazinātu pirmstiesas apcietinājuma piemērošanu un uzlabotu cietumu pārvaldību. ii. Pilsoniskās sabiedrības līdzdalības veicināšana sabiedrisko lēmumu pieņemšanā. iii. Vietējās pārvaldības struktūru stiprināšana. a. Nepieciešamo finanšu resursu piešķiršana pašvaldībām saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem. b. Vietējo iestāžu un pašvaldību apvienību līdzdalības palielināšana, informējot par kopienas vajadzībām un trūkumiem pakalpojumu sniegšanā. iv. Sociālās attīstības centru (SAC) izveide kopīgi ar darbiniekiem, pakalpojumu sniedzējiem un NVO un valsts sektora partnerību, tostarp riskam pakļauto bērnu agrīnu apzināšana. 3. Izaugsmes un darba iespēju veicināšana a) Lielāks atbalsts privātā sektora attīstībai, galveno uzmanību pievēršot sektoriem ar lielāku palielinošo ietekmi uz nodarbinātību, tostarp veicinot uzņēmējdarbības un inovāciju kultūru. b) Sadarbības un tehniskās palīdzības pastiprināšana sanitāro un fitosanitāro standartu, kā arī kvalitātes un tirdzniecības standartu jomā. c) Sadarbības pastiprināšana un atbalsts, lai palīdzētu privātajam sektoram izmantot priekšrocības, ko sniedz pašreizējā piekļuve ES tirgum, tostarp uzlabojot Libānas ražojumu un ražotāju starptautisko konkurētspēju, un pieejamās manevrēšanas iespējas, lai Libānas ražojumiem atvieglotu piekļuvi ES tirgum. Šajā nolūkā Libāna un ES iesaistīsies kopīgajā darba grupā, lai vēl vairāk atvieglotu tirdzniecību un samazinātu pastāvošos ar tarifiem nesaistītos tirdzniecības šķēršļus precēm un pakalpojumiem. d) Atbalsts Libānai ceļā uz dalību Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO). e) Atbilstīga tehniskā palīdzība un Libānas spējas veidošana tās pakalpojumu nozares turpmākā attīstīšanā (finanšu pakalpojumi, radošā industrija, mode, audiovizuālās nozares un IT un telekomunikācijas) atbilstīgi valsts noteiktajām prioritātēm. f) Atbalsts Libānai to priekšrocību izmantošanā, ko sniedz pievienošanās Agadiras nolīgumam. g) Saistībā ar notiekošo Libānas pievienošanās procesu Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankai (ERAB) – atbalsts lēmumam par Libānas atzīšanu par pilntiesīgu darbības valsti. Turklāt atbalsts Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumu darbību palielināšanai Libānā atbilstīgi tās ārējo aizdevumu pilnvarojumam. Sadarbības ar citām starptautiskajām finanšu iestādēm (SFI) veicināšana, lai atbalstītu koncesiju finansējumu ieguldījumiem infrastruktūrā un palīdzētu izveidot vidi, kurā varētu samazināt aizņēmumu izmaksas. h) Finansiāla un nefinansiāla atbalsta palielināšana pārejai uz atjaunojamajiem energoresursiem, tostarp mehānismiem, spējas veidošanai un pētniecībai un inovācijai, kā arī energotaupības pasākumiem pašvaldību un pašvaldību savienību līmenī. i) Pastiprinātas sadarbības iespēju izpēte enerģētikas jomā un attiecīgā gadījumā – apmaiņai ar tehniskajām zināšanām, tostarp naftas un gāzes nozarē. I. Pasākumi tiesībspējas, rīcībspējas, institucionālās un administratīvās spējas stiprināšanā, lai nodrošinātu kvalitātes infrastruktūru, uzņēmējdarbības un ieguldījumu vides uzlabošanā un Libānas makroekonomikas un fiskālās neaizsargātības risināšanā, veicot nepieciešamās reformas. II. Politikas veidošanas un publiskā sektora finanšu pārvaldības spēju nostiprināšana valsts iestādēs centrālajā un vietējā līmenī. III. Eksportu veicinošas politikas pieņemšana. IV. Sarunu turpināšana par Libānas pievienošanos PTO. V. Uzdevumu noteikšana un risināšana attiecībā uz pakalpojumu tirdzniecību. VI. Aktīva līdzdalība Agadiras nolīguma sekretariāta darbā. VII. Vajadzības gadījumā – sadarbība ar attiecīgajām SFI, lai gūtu labumu no koncesiju finansējuma. VIII. Stratēģijas enerģētikas nozarē izveide un īstenošana, ņemot vērā spēkā esošās saistības enerģētikas nozarē, kas noteiktas “Elektroenerģijas nozares politikas dokumentā 2010”. Jo īpaši pašreizējās tarifu sistēmas pārskatīšana, pievēršoties zemajiem maksājumu rādītājiem un augstajām ražošanas izmaksām, un elektroenerģijas ražošanas jaudas palielināšana. j) Jaunu tehniskās profesionālās izglītības un apmācības (TVET)/MVU programmu izveides izpēte, lai veidotu darbvietas, jo īpaši jauniešiem un neaizsargātām grupām – gan libāniešiem, gan sīriešiem. k) Palielināts atbalsts plānam “Izglītība visiem bērniem” (Reaching All Children with Education). l) Turpmāks atbalsts piekļuvei skolai un kvalitatīvai izglītībai, kā arī neformālajai izglītībai. m) Atbalsts nacionālajam plānam par bērnu un sieviešu, kā arī personu ar invaliditāti aizsardzību Libānā. n) Atbalsts visaptverošai programmai, kas paredz jauniešu un sieviešu pilnvērtīgu iespēju veicināšanu. o) Atbalsts Libānas valdībai, tai reaģējot uz pašreizējo humanitāro krīzi. Lielāks atbalsts visneaizsargātākajiem libāniešiem un bēgļiem. p) Libānas pilsoniskās sabiedrības un kopienu organizāciju spējas veidošana, jo īpaši, tām sniedzot atbalstu visiem neaizsargātajiem iedzīvotājiem Libānā. q) Piekļuves atvieglošana tām ES programmām, kas pievēršas augstākajai izglītībai un pētniecībai, uz to tiesīgajiem sīriešiem un palestīniešu bēgļiem, un libāniešiem no uzņēmējkopienām. IX. Pastāvošo apmācību centru akreditācijas programmas pabeigšana un tehniskās profesionālās izglītības un apmācības (TVET) darbības plāna īstenošana. X. Neaizsargāto bērnu piekļuves kvalitatīvas izglītības videi nodrošināšana, tostarp izglītības apguves spējas un attiecīgā ģeogrāfiskā aptvēruma palielināšana. XI. ES finansētās skolu informācijas pārvaldības sistēmas pilnīgas darbības nodrošināšana. XII. Neformālās izglītības stratēģijas pabeigšana, kuras mērķis ir satuvināt formālo un neformālo izglītību, pamatojoties uz pašreizējo paātrināto mācību programmu. XIII. Bērnu aizsardzības un konsultāciju mehānismu uzlabošana. XIV. Saskaņā ar Libānas tiesību aktiem starptautisko NVO reģistrācijas Libānā atvieglošana, kā arī attiecīgo darba vīzu un uzturēšanās atļauju izsniegšanas starptautisko NVO darbiniekiem saskaņošana (attiecīgā gadījumā). r) Primārās veselības aprūpes centru tīkla paplašināšana partnerībā ar Libānas un starptautiskajām NVO. s) Neaizsargātu libāniešu un sīriešu piekļuves veicināšana primārās un sekundārās veselības aprūpei. XV. Turpmāka valsts veselības aprūpes sistēmas izveide un nostiprināšana ilgtspējīgā veidā. XVI. Veselības aizsardzības visiem veicināšana atbilstīgi Libānas tiesību aktiem. XVII. Tūlītējas dzīvības glābšanas pasākumu nodrošināšana slimnīcās un to kvalitātes kontroles uzlabošana. XVIII. Vienlīdzīgas attieksmes veicināšana attiecībā uz piekļuvi nepieciešamajām zālēm, ja ir pieejams donoru finansējums. t) Ūdensapgādes, sanitārijas un higiēnas (WASH) pasākumu finansēšana. u) Ūdensapgādes un notekūdeņu infrastruktūra tiks finansēta, izmantojot divpusējo palīdzību un apvienošanas pieeju. v) Atbalsts infrastruktūrai vistrūcīgākajos apvidos tiktu apsvērts, pamatojoties uz Libānas valdības noteiktajām prioritātēm. XIX. Ieguldījumu infrastruktūrā integrēšana ģenerālplānos (spēkā esošajos un/vai izstrādājamajos). XX. Pastāvošo šķēršļu likvidēšana un paraugprakses izmantošana, kas gūta, sekmīgi īstenojot ūdensapgādes/atkritumu apsaimniekošanas pārvaldības projektus. XXI. Par enerģiju un ūdensapgādi atbildīgo iestāžu nostiprināšana. XXII. Centieni īstenot Ūdens aizsardzības kodeksu un atbalsts ilgtspējīgai tarifu reformai. 4. Migrācija un mobilitāte ES un Libānas kopīgie mērķi Tiklīdz tiks pieņemta mobilā partnerība, ES un Libāna pilnībā īstenos savstarpējās politiskās saistības un visas pielikumā minētās darbības atbilstīgi tajā noteiktajām prioritātēm. — Labi pārvaldītas likumīgas migrācijas un mobilitātes veicināšana un atvieglošana. — Attiecīgu Libānas iestāžu spējas palielināšana robežu pārvaldībā un neatbilstīgas migrācijas novēršanā. — Migrācijas un attīstības saiknes stiprināšana. — Dialoga un sadarbības paplašināšana ar bēgļiem saistītos jautājumos, visaptveroši apspriežot bažas.

(1) Ņemta vērā Sīrijas krīzes, tostarp bēgļu, radītā ietekme uz Libānu, ko Pasaules Banka 2016. gada 13. janvāra konferencē novērtēja vairāk nekā USD 5,6 miljardu apmērā 2015. gadā, bet kumulatīvās izmaksas 2012.–2015. gadā bija vairāk nekā USD 13,1 miljards.

(2) Neviena no šā dokumenta sastāvdaļām neskar Libānas nostāju, saskaņā ar kuru Sīrijas valstspiederīgie, kas kopš 2011. gada ir aizbēguši no Sīrijas, uzskatāmi par pārvietotām personām, vai Libānas stratēģisko mērķi censties samazināt viņu skaitu, galvenokārt, lai panāktu drošu un pilnīgu viņu atgriešanos Sīrijā, nepiemērojot izraidīšanu.