OTRDIENAS, 2018. GADA 19. JŪNIJA, PĒCPUSDIENAS SĒDES PROTOKOLS

(2018/C 443/03)

SATURS

1. Steidzams jautājums Nr. 1: Humanitārā krīze Dienvidsudānā 7

2. Demogrāfiskais pieaugums: pārbaudījumi un iespējas 7

3. Globālais pakts par migrāciju 8

OTRDIENAS, 2018. GADA 19. JŪNIJA, PĒCPUSDIENAS SĒDES PROTOKOLS

(Sēdi atklāja plkst. 15.10)

SĒDI VADĪJA: Louis MICHEL,

līdzpriekšsēdētājs

Steidzams jautājums Nr. 1:

1.Humanitārā krīze Dienvidsudānā

Par humāno palīdzību un krīžu pārvarēšanu atbildīgā Komisijas locekļa Christos Stylianides uzstāšanās

Uzstājās: Daba Tesfaye (Etiopija), Bogdan Brunon Wenta, Halifa Sallah (Gambija), Cécile Kashetu Kyenge, Jacob Oulanyah (Uganda) un Eleni Theocharous.

Locekļi pauda nopietnas bažas par humanitārās situācijas pasliktināšanos Dienvidsudānā. Viņi aicināja Āfrikas Savienību, Starpvaldību attīstības iestādi (IGAD), Eiropas Savienību un starptautisko sabiedrību izdarīt spiedienu uz konflikta pusēm, lai tās pārtrauktu karadarbību un atgrieztos pie miera sarunām. Viņi aicināja humānās palīdzības organizācijām nodrošināt netraucētu piekļuvi, kā arī saukt pie atbildības tos, kuri bloķē šo piekļuvi, kā arī citus kara noziegumu izdarītājus. Viņi uzsvēra konflikta reģionālo dimensiju un atzinīgi novērtēja kaimiņvalstu centienus uzņemt gandrīz trīs miljonus bēgļu.

To uzsvēra arī par humāno palīdzību un krīžu pārvarēšanu atbildīgais Eiropas Komisijas komisārs Christos Stylianides, kurš atkārtoti uzsvēra, ka tā ir “100 % cilvēka radīta katastrofa” un starptautisko humanitāro tiesību pilnīga neievērošana. Viņš uzsvēra ES nemainīgo apņemšanos iesaistīties krīzes risināšanā un paziņoja, ka humānajai palīdzībai Sudānā un Dienvidsudānā tiks piešķirti 68 miljoni euro papildus jau kopš 2013. gada beigām piešķirtajiem vairāk nekā 412 miljoniem euro.

Uzstājās: Catherine Bearder, João Ferreira, Bodil Valero, Joachim Zeller, Julie Ward, Anna Záborská, Moses Cheboi (Kenija), Suhair A. Salah M. Ahmed (Sudāna) un Jean-Luc Schaffhauser.

Demogrāfiskais pieaugums: pārbaudījumi un iespējas

2.

Galvenās debates ar ANO Iedzīvotāju fonda (UNFPA) direktoru Benoit Kalasa

Uzstājās: Alain Michel Lobognon (Kotdivuāra), Michael Gahler, Musa Hussein Naib (Eritreja), Julie Ward, Daba Tesfaye (Etiopija), Eleni Theocharous, Halifa Sallah (Gambija), Ben Abdallah Banda (Gana), Amadou Dioffo (Nigēra), Maria Lidia Senra Rodríguez, Suhair Ahmed Salah (Sudāna), Adjedoue Weidou (Čada), Frank Engel, Juliet Suubi Kinyamatama (Uganda), João Ferreira, Cécile Kashetu Kyenge, Carlos Zorrinho, Anna Záborska, Tadeusz Zwiefka, Sarah Kioko (Kenija), William Nokrach (Uganda), Arne Gericke un Miguel Exposito Verdejo (Eiropas Komisijas Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāts).

ANO Iedzīvotāju fonda (UNFPA) direktors Dr. Benoit Kalasa norādīja, ka, lai gan auglības koeficients visā pasaulē ir samazinājies, iedzīvotāju skaita pieaugums Āfrikā nemazinās, jo Āfrikā ir daudz vairāk sieviešu reproduktīvā vecumā. Ir aprēķināts, ka līdz 2050. gadam Āfrikas iedzīvotāju skaits (pašlaik 1,2 miljardi) būs pieaudzis līdz 4,4 miljardiem un ka piecas valstis ar vislielāko iedzīvotāju skaitu pasaulē atradīsies Āfrikā. Tas ir izaicinājums valstīm, kas saskaras ar strauju urbanizāciju, kuru rada lauku iedzīvotāji, kas pārvācas uz pilsētām vai kaimiņvalstīm, kurās ir vāja infrastruktūra, nedrošība un zemas kvalitātes darbvietas. Lai izmantotu demogrāfisko dividendi, katrai valstij visiem jauniešiem būtu jāgarantē tiesības plānot savu dzīvi, būt brīviem no vardarbības un traumām, jānodrošina pamatbrīvības un reproduktīvās tiesības, kā arī piekļuve kvalitatīvai izglītībai un mentorēšanai.

Locekļi uzsvēra steidzamo nepieciešamību sekmēt dzimumu līdztiesību, nodrošināt izglītību, veselības aprūpi, uzturdrošību, spēju veidošanu un jauniešu nodarbinātību.

Benoit Kalasa atbildēja uz klātesošo jautājumiem un noslēdza debates, norādot, ka līdz šim demogrāfiskā dividende nav bijusi un arī nebūs pieejama, kamēr miljoniem sieviešu un meiteņu visā pasaulē tiek kavēta attīstība un ja cilvēkiem ir pieejamas tikai ierobežotas iespējas vai tās vispār nav pieejamas, vai arī viņiem nav piekļuves izglītībai vai veselības aprūpei un viņu spējas ir ierobežotas. Noslēgumā viņš norādīja, ka iedzīvotāju skaita pieaugums ir globāls jautājums un tāpēc ir jārisina globālā mērogā.

Globālais pakts par migrāciju

3.

Debates bez rezolūcijas ar Eugenio Ambrosi (Starptautiskās Migrācijas organizācijas (IOM) reģionālo direktoru attiecībā uz Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ), Eiropas Savienību un NATO)

IOM reģionālais direktors Eugenio Ambrosi uzsvēra to, ka pirmo reizi tiks apspriesta globāla visaptveroša pieeja un pēc tam 2018. decembrī tiks noslēgti divi pakti – viens par migrāciju un otrs par bēgļiem.

Uzstājās: Musa Hussein Naib (Eritreja), Michael Gahler, Daba Tesfaye (Etiopija), Cécile Kashetu Kyenge, Halifa Sallah (Gambija), Ben Abdallah Banda (Gana), Sabine Lösing, Suhair A. Salah M. Ahmed (Sudāna), György Hölvényi, Julie Ward, Anna Záborská, Željana Zovko, Francesc Gambús, Louis Michel un Camilla Hagström (Eiropas Komisijas Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāts).

Lai gan locekļi bija vienisprātis attiecībā uz cilvēktiesību un cilvēka cieņas ievērošanu neatkarīgi no personas juridiskā statusa, bija skaidrs, ka sociālās nodrošināšanas pabalstu piešķiršana vēl būs jāapspriež sīkāk. Locekļi arī saprata to, cik steidzami ir radīt juridiskās iespējas ekonomiskajai migrācijai, kas atbilstu galamērķa valstu vajadzībām, vienlaicīgi izvairoties no intelektuālā darbaspēka emigrācijas no izcelsmes valstīm. Locekļi uzsvēra, cik svarīgi ir ievērot migrantu tiesības, ieskaitot tiesības atgriezties, vienlaikus par prioritāti uzskatot migrācijas pamatcēloņu novēršanu. Parlamentiem vajadzētu izmantot savas likumdošanas un kontroles pilnvaras un veicināt izpratni, lai ietekmētu pēdējo sarunu kārtu.

(Sēdi slēdza plkst. 18.21)