Eiropas Nolīguma protokols

par apmaiņu ar cilvēku izcelsmes ārstnieciskajām vielām

I DAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

A. MARĶĒŠANA

Katram iepakojumam vai komplektam piestiprina etiķeti angļu un franču valodā saskaņā ar Protokola II līdz X pielikumā noteiktajiem paraugiem.

B. IEPAKOŠANA UN NOSŪTĪŠANA

Cilvēka asinis nosūta iepakojumos, kuros visu transportēšanas laiku uztur temperatūru no 4 °C līdz 6 °C.

Šis nosacījums neattiecas uz protokolā minētajiem atvasinājumiem.

C. IZSTRĀDĀJUMI UN IEKĀRTAS

Šī protokola 2. daļā minētajiem izstrādājumiem un iekārtām jābūt steriliem, apirogēniem un netoksiskiem.

Komplektiem, kā arī sausiem izstrādājumiem vajadzīgo šķīdinātāju ieteicams nosūtīt vienā sūtījumā.

D. PLASTMASAS ASINS PĀRLIEŠANAS APRĪKOJUMA NETOKSICITĀTE

Aprīkojumam jāatbilst protokola XI pielikuma noteikumiem.

II DAĻA

ĪPAŠI NOTEIKUMI

1. CILVĒKA ASINIS

Cilvēka asinis ir no vesela cilvēka ņemtas asinis, kuras pēc tam ir sajauktas ar atbilstošu antikoagulantu.

Asinis nav ņemtas no cilvēka:

a) par kuru ir zināms, ka viņš ir slims vai ir bijis slims ar sifilisu,

vai

b) kura asiņu pārbaude nav uzrādījusi negatīvu rezultātu uz sifilisa infekcijas klātbūtni,

vai

c) kuram, cik zināms pēc medicīniskas izmeklēšanas un anamnēzes, ir ar asinīm pārnēsājama slimība.

Asinis ņem aseptiski ar noslēgtu stobriņa sistēmu iepakojumā, kurā pirms sterilizācijas pievienots antikoagulanta šķīdums. Lietotajam aprīkojumam jābūt apirogēnam. Kad asiņu ņemšana ir pabeigta, iepakojumu nekavējoties noslēdz un atdzesē līdz 4 °C līdz 6 °C un atver tikai tieši pirms asiņu izmantošanas.

Asinis savāc skābā citrāta šķīdumā, kurš satur dekstrozi. Nepievieno nekādas antiseptiskas vai bakteriostatiskas vielas. Antikoagulanta šķīduma daudzums nedrīkst pārsniegt 220 ml uz litru asiņu un hemoglobīna koncentrācijai jābūt vismaz 97 g/l.

Asins grupa

Asins grupa AB0 sistēmā jānosaka, izmeklējot gan asinsķermenīšus, gan serumu, un rēzus faktora sistēmā jānosaka, izmeklējot asinsķermenīšus, izmantojot atsevišķu donora asins paraugu. Ja pastāv valsts standarts vai valsts ieteikta metode asins grupu noteikšanai, asins grupu nosaka pēc attiecīgās metodes.

Asinis atzīst par rēzus negatīvām tikai tajos gadījumos, kad īpaši testi parāda, ka nav C, D, Du un E antigēnu. Visas pārējās asinis marķē kā rēzus pozitīvas.

Saskaņā ar šo nolīgumu, asinis pārlej tikai recipientam ar AB0 sistēmā atbilstošu asins grupu.

Uzglabāšana

Cilvēka asinis līdz izmantošanas brīdim uzglabā slēgtā, sterilā iepakojumā, lai izvairītos no mikroorganismiem, 4 °C līdz 6 °C temperatūrā, izņemot laiku, kas nepieciešams testēšanai un pārvadāšanai augstākā temperatūrā, katram šādam periodam nepārsniedzot 30 minūtes, pēc kā asinis nekavējoties atdzesē līdz 4 °C līdz 6 °C.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (2. pielikums). Rēzus piederību norāda ar uzrakstu "Pozitīvs" vai "Negatīvs" vai saīsināti — "POZ." vai "NEG.".

1.a. CILVĒKA ERITROCĪTU MASA

Cilvēka eritrocītu masa ir cilvēka asiņu daļa, no kurām ir atdalīta lielākā daļa plazmas.

Tā satur lielāko daļu eritrocītu no asinīm, no kurām tā pagatavota. Citas šūnu sastāvdaļas var būt klāt vai var būt daļēji atdalītas.

Eritrocītu masas šķidro daļu veido vai nu atlikusī plazma vai atbilstošs izotonisks mākslīgs ūdens šķīdums, kuru pievieno pēc plazmas atdalīšanas. Eritrocītu tilpumam jābūt 65 % un 75 % robežās no kopējā produkta tilpuma, bet, ja tas ir lielāks, uz etiķetes jānorāda aptuvenais eritrocītu tilpums procentos (hematokrīts).

Visus sagatavošanas darbus veic aseptiskos apstākļos: pārliešanu veic izmantojot sterilas, noslēgtas sistēmas un tikai saspiežot. Nepievieno nekādas antiseptiskas vai bakteriostatiskas vielas.

Asins grupa un uzglabāšana

Tāpat kā cilvēka asinīm.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (2.a pielikums). Rēzus piederību norāda ar vārdiem "Pozitīvs" vai "Negatīvs" vai saīsināti — "POZ" vai "NEG". Ja ir pievienots mākslīgs ūdens šķīdums, uz etiķetes norāda tā tilpumu un sastāvu.

2. KONSERVĒTA CILVĒKA ASINS PLAZMA

Konservētu cilvēka asins plazmu gatavo, konservējot augšējo šķīdumu, kuru atdala centrifugējot vai sedimentējot cilvēka asins devas.

Izgatavošanas laikā nepievieno nekādas antiseptiskas, bakteriostatiskas vai kādas citas vielas. Konservētu cilvēka asins plazmu iegūst, žāvējot ar sublimācijas metodi vai kādu citu metodi, kura neizraisa proteīnu denaturāciju. Konservētie produkti viegli šķīst tādā ūdens daudzumā, kas līdzvērtīgs šķidruma daudzumam, no kura preparāts tika pagatavots. Šādi iegūta šķīduma proteīnu koncentrācijai jābūt vismaz 45 g/l un bez redzamas hemolīzes produktu klātbūtnes. Hemaglutinīna titram jābūt līdz 1:32.

Konservēta cilvēka plazma, kura pagatavota no asinīm, kas iegūtas no ne vairāk kā diviem donoriem

Neizmanto tās savāktās asinis, kuras satur bīstamu daudzumu izohemolizīnu (nosaka, izmantojot svaiga seruma paraugu) vai jebkādus imūnos hemaglutinīnus. Ja plazma nav savākta un sasaldēta 48 stundu laikā pēc asiņu savākšanas, sterilitāti pārbauda katram paraugam atsevišķi, kultivējot vismaz 10 ml asiņu.

Konservēta cilvēka plazma, kura pagatavota no vismaz triju donoru asinīm

Neizmanto asinis, kuras satur bīstamu daudzumu imūno hemaglutinīnu vai izohemolizīnu. Lai izvairītos no baktēriju augšanas produktu nelabvēlīgās ietekmes plazmā, neizmanto donora asinis, ja tās ir bakteriāli kontaminētas, un no katras asiņu porcijas sterilitāti pārbauda ar kultivēšanas metodi, izmantojot vismaz 10 ml. Lai samazinātu seruma hepatīta pārnešanas risku, plazmu pagatavo no ne vairāk kā 12 donoru asinīm, vai ar jebkādu citu metodi, kura uzrāda līdzvērtīgu efektu riska samazināšanā.

Šķīdība ūdenī

Pievieno tādu daudzumu ūdens, kurš līdzvērtīgs šķidruma daudzumam, no kāda paraugs ir pagatavots; vielai pilnībā jāizšķīst 10 minūšu laikā 15 °C līdz 20 °C temperatūrā.

Noteikšana

Zināmu daudzumu produkta izšķīdina ūdenī, kura daudzums līdzvērtīgs šķidruma daudzumam, no kāda produkts ir pagatavots; šķidrumam veic šādas pārbaudes:

i) precipitācijas reakciju ar noteiktu antiserumu, kuram jāuzrāda tikai cilvēka plazmas olbaltumvielu klātbūtne;

ii) 1 ml preparāta pievieno atbilstošu daudzumu trombīna vai kalcija hlorīda; parādās koagulācija, kura pieaug, inkubējot preparātu 37 °C temperatūrā.

Masas zudumi konservācijas procesā

Konservēta cilvēka asins plazma, kad to konservē ar fosfora pentoksīdu ar spiedienu līdz 0,02 mm dzīvsudraba staba 24 stundas, nedrīkst zaudēt vairāk kā 0,5 % sava svara.

Sterilitāte

Galaproduktam pēc atjaunošanas jābūt sterilam, izmeklējot ar piemērotu bakterioloģisko metodi.

Uzglabāšana

Konservētu cilvēka plazmu jāuzglabā slāpekļa atmosfērā vai vakuumā, sterilā, slēgtā iepakojumā, lai nepiekļūtu mikroorganismi, un pēc iespējas mitrā, tumšā vietā temperatūrā līdz 20 °C.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (3. pielikums).

3. CILVĒKA ALBUMĪNS UN CILVĒKA PLAZMAS OLBALTUMVIELU FRAKCIJA

Cilvēka albumīns un cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcija ir preparāti, kuros ir tā cilvēka asiņu plazmas olbaltumviela, kura veido vismaz 60 % kopējās olbaltumvielu masas.

Jāizmanto tāda pagatavošanas metode, ar kuru iegūtais preparāts atbilst šādiem nosacījumiem. Neskatoties uz to, vai gala produkts ir šķidrs vai žāvēts, preparāts pēc atbilstoša stabilizatora vai stabilizatoru pievienošanas jākarsē šķidrā stāvoklī gala iepakojumā 60 °C ± 0, 5 °C temperatūrā 10 stundas, lai inaktivētu seruma hepatīta ierosinātāju. Izgatavošanas laikā nepievieno nekādas antiseptiskas vai bakteriostatiskas vielas.

Cilvēka albumīna preparātos vismaz 95 % olbaltumvielu jābūt albumīnam. Cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcijas preparātos vismaz 85 % olbaltumvielu jābūt albumīnam. Abos preparātos 1 g produkta jābūt vismaz 10 mg imūnglobulīna G.

Ja gala produktu žāvē ar sublimācijas metodi, 1 g produkta jāsatur vismaz 950 mg olbaltumvielu.

Ja cilvēka plazmu pagatavo šķīduma veidā, kopējai olbaltumvielu koncentrācijai jābūt 45-50 g/l.

Ja cilvēka albumīnu pagatavo šķīduma veidā, kopējai olbaltumvielu koncentrācijai jābūt vismaz 45 g/l.

Konservēta produkta šķīdība

Pievieno ūdeni līdz norādītajam līmenim; konservētajam preparātam jāizšķīst pilnībā.

Stabilitāte

Salīdzinot šķīdumus pirms un pēc karsēšanas, nedrīkst būt nekādas nozīmīgas olbaltumvielu denaturācijas pazīmes šķīdumā, novērtējot viskozitāti, duļķainību, ultracentrifugāciju un elektroforēzi. Šķīdumam pamatā jābūt brīvam no redzamām daļiņām pēc karsēšanas 57 °C temperatūrā un pēc 6 stundu kratīšanas mehāniskā mikserī minētajā temperatūrā.

Noteikšana

i) Precipitācijas reakcijā ar noteiktu antiserumu abiem preparātiem jāuzrāda tikai cilvēka plazmas olbaltumvielu klātbūtne;

ii) elektroforēzē, izmantojot kustīgo sieniņu metodi ar pieņemamiem un atbilstošiem nosacījumiem, olbaltumvielu frakcija, kam ir parastas cilvēka plazmas albumīnu daļas kustības ātrums, cilvēka albumīna preparātā ir vismaz 95 % vai 85 % cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcijas preparātā.

Nātrija saturs un nātrija koncentrācija

Cilvēka albumīna ar nelielu sāls saturu nātrija saturs nedrīkst pārsniegt 0,61 milimolu uz gramu albumīna. Citos cilvēka albumīna preparātos un cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcijā nātrija koncentrācija nedrīkst pārsniegt 0,15 molus uz litru atšķaidīta žāvēta produkta.

Kālija koncentrācija

Cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcijas kālija līmenis nedrīkst pārsniegt 2 milimolus uz litru šķīduma vai atšķaidīta žāvēta preparāta.

Skābums

Preparāta pH jābūt 6,8 ± 0, 2, nosakot to 15 °C — 25 °C temperatūrā šķīdumā, kurš atšķaidīts ar 0,15 molu nātrija hlorīda šķīdumu uz litru līdz olbaltumvielu saturam 10 g/l.

Masas zudumi konservācijas procesā

Konservēti preparāti, kad tos konservē ar fosfora pentoksīdu ar spiedienu līdz 0,02 mm dzīvsudraba staba 24 stundas, nedrīkst zaudēt vairāk kā 0,5 % sava svara.

Sterilitāte

Galaproduktam jābūt sterilam, izmeklējot ar piemērotu bakterioloģisko metodi.

Uzglabāšana

Konservētu cilvēka albumīnu jāuzglabā slāpekļa atmosfērā vai vakuumā, sterilā, slēgtā iepakojumā, lai nepiekļūtu mikroorganismi, un pēc iespējas mitrā, tumšā vietā līdz 20 °C temperatūrā.

Cilvēka albumīna un cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcijas šķīdumi jāuzglabā tumšā vietā 4 °C — 6 °C temperatūrā sterilos, slēgtos iepakojumos, lai nepiekļūtu mikroorganismi.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta attiecīgās etiķetes paraugā (4. pielikums). Šķīdumu pagatavošanas datums ir to termiskās apstrādes datums galīgajā iepakojumā.

4. CILVĒKA PARASTAIS IMŪNGLOBULĪNS

Parastais cilvēka imūnglobulīns ir plazmas olbaltumvielu preparāts, ko gatavo no cilvēka asinīm, kurās ir parastās pieaugušo antivielas. To iegūst no vismaz 1000 donoru plazmas kopējā daudzuma.

Jāizmanto tāda pagatavošanas metode, ar ko iegūst preparātu, kas atbilst šeit minētajām prasībām un pasargā no seruma hepatīta pārnešanas ar galīgo produktu. Turklāt pagatavošanas metodei jābūt tādai, ka sākotnējā produktā esošās antivielas galaproduktā tiek sakoncentrētas noteiktā daudzumā. Katra galīgā preparāta procedūras atbilstību izvērtē, titrējot sākuma preparātā un galaproduktā antivielas pret vismaz vienu vīrusu un vienu bakteriālu toksīnu. Jāizvēlas tādas antivielas, kurām ir apstiprinātas titrēšanas metodes.

Pagatavošanas laikā nepievieno nekādas antiseptiskas vai bakteriostatiskas vielas; galaprodukta bakteriālās sterilitātes un stabilitātes uzturēšanai galīgajam preparātam var pievienot piemērotu konservantu un stabilizatoru.

Galaproduktu izgatavo kā šķīdumu, kurā imūnglobulīna koncentrācijai jābūt 100-170 g/l.

Noteikšana

i) Precipitācijas reakcijā ar noteiktu antiserumu jāuzrāda tikai cilvēka plazmas olbaltumvielu klātbūtne;

ii) elektroforēzē, izmantojot kustīgo sieniņu metodi ar pieņemamiem un atbilstošiem nosacījumiem, vismaz 90 % olbaltumvielu masas ir parastās cilvēka plazmas gamma globulīnu olbaltumvielu kustīgums.

Stabilitāte

Gan pirms, gan pēc galīgā šķīduma sildīšanas 37 °C temperatūrā 7 dienas tajā nedrīkst būt redzamas precipitācijas vai duļķainības pazīmes. Ieteicams izmantot arī testēšanu ar ultracen trifugēšanas metodi, lai noteiktu preparāta sadalīšanos produktos ar mazāku molekulmasu.

Jālieto valsts kontroles iestādes apstiprināta metode.

SkābumsGalīgā šķīduma pH jābūt starp 6,8 ± 0, 4, nosakot to 15 °C — 25 °C temperatūrā šķīdumā, kurš atšķaidīts ar 0,15 molāru nātrija hlorīda šķīdumu uz litru līdz olbaltumvielu saturam 10 g/l.

Sterilitāte

Galaproduktam jābūt sterilam, izmeklējot ar piemērotu bakterioloģisko metodi.

Uzglabāšana

Cilvēka imūnglobulīnu jāuzglabā tumšā vietā 4 °C — 6 °C temperatūrā sterilā, slēgtā iepakojumā, lai nepiekļūtu mikroorganismi.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (5. pielikums). Izgatavošanas datums ir iepildīšanas datums galīgajā iepakojumā.

5. CILVĒKA SPECIFISKIE IMŪNGLOBULĪNI

Cilvēka specifiskie imūnglobulīni satur antivielas pret noteiktiem vīrusiem vai baktērijām. Tādēļ tos var pagatavot tikai no ierobežota skaita asins nodošanas gadījumu.

Šīs prasības attiecas uz šādiem cilvēka specifiskajiem imūnglobulīniem:

- cilvēka prettetāna imūnglobulīns,

- cilvēka imūnglobulīns pret vaccinia vīrusu.

Var izveidot citus specifiskos imūnglobulīnus, un, ja pastāv atbilstoši starptautiskie standarti, tos izvērtē saistībā ar šiem standartiem un to potenciālo iedarbību izsaka starptautiskajās vienībās.

Cilvēka imūnglobulīnam pret vaccinia vīrusu jāsatur vismaz 500 SV vaccinia antivielu 1 ml, nosakot ar neitralizācijas reakciju horioalantoja membrānā vai audu kultūrā. Cilvēka prettetāna imūnglobulīnam jāsatur vismaz 50 SV tetāna antitoksīna 1 ml, nosakot ar neitralizācijas reakciju dzīvniekos.

Specifiskajiem cilvēka imūnglobulīniem jāatbilst prasībām, kas minētas 4. iedaļā attiecībā uz parasto cilvēka imūnglobulīnu.

Atkarībā no antivielu sastāva gala šķīdumā imūnglobulīnu koncentrācija var būt starp 100 un 170 g/l.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (5. pielikums). Uz etiķetes jānorāda arī potenciālā iedarbība starptautiskajās vienībās saskaņā ar attiecīgo Starptautisko standartu vai Starptautisko preparāta standartu.

6. ŽĀVĒTS CILVĒKA FIBRINOGĒNS

Žāvēts cilvēka fibrinogēns ir žāvēts preparāts, kas satur cilvēka plazmas šķīstošo daļu, kura pārveidojas fibrīnā, pievienojot trombīnu. Jāizmanto tāda pagatavošanas metode, ar ko iegūst preparātu, kas atbilst šeit minētajām prasībām un samazina seruma hepatīta inficēšanās risku. Kopējam plazmas fondam, ko izmanto fibrīna pagatavošanai, jābūt no iespējami mazāka donoru skaita.

Pagatavošanas laikā nepievieno nekādas antiseptiskas vai bakteriostatiskas vielas. Galaproduktu žāvē ar sublimācijas metodi.

Šķīdība

Pievieno ūdeni līdz norādītajam līmenim; konservētajam preparātam jāizšķīst pilnībā. 60 sekunžu šķīdināšanas laikā nedrīkst parādīties precipitācija.

Noteikšana

i) Precipitācijas reakcijā ar noteiktu antiserumu jāuzrāda tikai cilvēka plazmas olbaltumvielu klātbūtne;

ii) svaigi atšķaidīts produkts sarec, ja tam pievieno trombīnu. Ja cilvēka fibrinogēna šķīdumam, kam ir tāda pati koncentrācija kā svaigai normālai plazmai, pievieno trombīnu, recēšanas laiks vairāk kā divas reizes nepārsniedz to laiku, kurā notiek sarecēšana, pievienojot trombīnu tādā pat koncentrācijā svaigai normālai plazmai;

iii) recēšanas olbaltumviela. Vismaz 50 % no kopējā olbaltumvielu daudzuma jābūt trombīnam.

Masas zudumi konservācijas procesā

Preparāti, kad tos konservē ar fosfora pentoksīdu ar spiedienu līdz 0,02 mm dzīvsudraba staba 24 stundas, nedrīkst zaudēt vairāk nekā 0,3 % sava svara.

Sterilitāte

Galaproduktam pēc atšķaidīšanas jābūt sterilam, izmeklējot ar piemērotu bakterioloģisko metodi.

Uzglabāšana

Cilvēka fibrinogēnu jāuzglabā slāpekļa atmosfērā vai vakuumā, sterilā, slēgtā iepakojumā, lai nepiekļūtu mikroorganismi un pēc iespējas mitrā, tumšā vietā norādītajā temperatūrā.

Marķēšana

Iepakojuma etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (6. pielikums). Izgatavošanas datums ir datums, kurā pagatavo galīgo šķīdumu pirms žāvēšanas ar sublimācijas metodi.

7. ŽĀVĒTS VAI SALDĒTS CILVĒKA VIII KOAGULĀCIJAS FAKTORS

I. Prasības donoriem

Saskaņā ar kritērijiem, kas pieņemti par konservētu asins plazmu, donoriem jābūt veseliem, jo īpaši tiem nedrīkst būt infekcijas slimības.

II. Pagatavošanas prasības

Sterilitāte un netoksiskums

Galaproduktam jābūt sterilam un bez pirogēnām vielām. Ja krioprecipitātu sagatavo plastmasas maisos, tas nedrīkst saturēt organisku šķīdinātāju vai citas vielas, kuras ir saldēšanas maisījumā. Šāda preparāta izspiešanos caur plastmasas maisa sienu var novērst, ievietojot maisu otrā necaurlaidīgā maisā uz visu iegremdēšanas laiku. Plastmasas maisa saplīšanas risku uzglabāšanas laikā sasaldētā stāvoklī var samazināt, turot katru maisu atsevišķā aizsargkastē.

Eritrocīti, leikocīti un trombocīti

Centrifugēšanā asins formētie elementi jāatdala pēc asins savākšanas, cik vien ātri un pilnīgi iespējams.

Šķīdība

Pievienojot norādīto daudzumu atbilstošā šķīdinātāja, sausajam preparātam jāizšķīst pilnībā mazāk nekā 30 minūšu laikā 37 °C temperatūrā. Sīkas un viegli atdalāmas fibrinogēna daļiņas var saglabāties.

Stabilitāte

Preparāts, kurš konservēts 20 °C temperatūrā, vismaz trīs stundas pēc izšķīdināšanas nedrīkst uzrādīt nekādas precipitācijas pazīmes.

Potenciālā iedarbība

Atšķaidītam preparātam jāsatur norādītais minimālais daudzums VIII faktora, kur viena vienība atbilst 1 ml normālas svaigas plazmas potenciālajai iedarbībai, to nosakot ar valsts kompetentās iestādes apstiprinātu metodi.

Tajā nav citu antivielu, un anti-A un anti-B antivielu titrs nepārsniedz 32, ja preparāts paredzēts pacientiem ar jebkuru AB0 asinsgrupu.

Noteikšana

Precipitācijas reakcijai ar īpašu antiserumu jāuzrāda tikai cilvēka plazmas olbaltumvielu klātbūtne.

Masas zudumi konservācijas procesā

Ar sublimācijas metodi žāvēti preparāti nedrīkst zaudēt vairāk kā 1,5 % sava svara, kad tos žāvē ar fosfora pentoksīdu ar spiedienu līdz 0,02 mm dzīvsudraba staba 24 stundas.

Uzglabāšana

VIII cilvēka faktoru uzglabā sasaldētu līdz - 30oC temperatūrā un ar sublimācijas metodi žāvētu temperatūrā līdz 5 °C tumšā vietā. Žāvētu preparātu uzglabā slāpekļa atmosfērā vai vakuumā sterilā flakonā, kas aizbāzts tā, lai pēc iespējas nepiekļūtu mikroorganismi un mitrums. Sasaldētā stāvoklī uzglabā līdz sešiem mēnešiem, žāvētā — līdz vienam gadam, ja vien preparāts nav atkārtoti testēts attiecībā uz minimāli nepieciešamo potenciālo iedarbību.

III. Marķēšana

Preparāta etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (7. pielikums).

8. ŽĀVĒTS CILVĒKA IX KOAGULĀCIJAS FAKTORS

I. Prasības donoriem

Saskaņā ar kritērijiem, kas pieņemti par konservētu asins plazmu, donoriem jābūt veseliem, jo īpaši tiem nedrīkst būt infekcijas slimības.

II. Prasības koncentrātam

Sterilitāte un netoksiskums

Galaproduktam, testējot to ar atbilstošām metodēm, jābūt sterilam, apirogēnam un bez nevēlamas vazodepresoras vai respiratoras ietekmes. Vazodepresorā ietekme jāpārbauda testā ar suni vai kaķi.

Šķīdība

Pievienojot norādīto šķīdinātāja daudzumu, tam pilnībā jāizšķīst 10 minūšu laikā 37 °C temperatūrā.

Tromboplastīna aktivitāte un brīvā trombīna trūkums

Normālas plazmas rekalcifikācijas laikam 37 °C temperatūrā līdzvērtīga tilpuma atšķaidīta produkta dažādu šķīdumu klātbūtnē jābūt ne mazākam kā 40 sekundes. Atšķaidītais produkts, pievienojot līdzvērtīgu daudzumu fibrinogēna (3 g/l), nedrīkst koagulēt vismaz 6 stundas 37 °C temperatūrā.

Potenciālā iedarbība

Atšķaidītam preparātam jāsatur norādītais daudzums IX faktora, kur viena vienība atbilst 1 ml normālas svaigas plazmas potenciālajai iedarbībai, to nosakot ar valsts kompetentās iestādes apstiprinātu metodi.

Atdeve un stabilitāte dzīvā organismā

Pagatavošanas metodei jābūt tādai, lai strauji intravenozi injicējot 50 vienības uz kg ķermeņa svara, izmantojot vairāku partiju preparātus vairākiem pacientiem, 15 minūšu laikā bez specifisku inhibitoru klātbūtnes un pamatapstākļos izraisītu līmeņa pieaugumu plazmā vidēji par vismaz 300 vienībām uz litru plazmas un pēc 24 stundām; vidējais pieaugums būtu ne mazāk kā 60 vienības uz litru.

Noteikšana

Precipitācijas reakcijai ar īpašu antiserumu jāuzrāda tikai cilvēka plazmas olbaltumvielu klātbūtne.

Masas zudumi konservācijas procesā

Preparāti nedrīkst zaudēt vairāk kā 1,5 % sava svara, kad tos konservē ar fosfora pentoksīdu ar spiedienu līdz 0,02 mm dzīvsudraba staba 24 stundas.

Uzglabāšana

Preparātu uzglabā sausā vietā temperatūrā līdz 5 °C. Uzglabāšanas laiks nedrīkst būt ilgāks par diviem gadiem, ja nav atkārtoti izvērtēta preparāta iedarbība.

III. Marķēšana

Preparāta etiķetei jāsatur visa informācija, kas prasīta etiķetes paraugā (8. pielikums).

--------------------------------------------------

PROTOKOLA I PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

APLIECĪBA

(4. pants)

KOPĀ AR SŪTĪJUMU

… (datums) | …19… (vieta) |

Iepakojumu skaits | Apakšā parakstījies apliecina, ka sūtījums | |

… | … | |

… | … | |

Marķējums | par sagatavošanu atbildīgs | |

… | … | |

… | … | |

Partijas Nr.: | viena no nolīguma 6. pantā minētajām vienībām atbilst nolīguma protokola produkta aprakstam un var tikt nekavējoties nosūtīta saņēmējam | |

… | (nosaukums un vieta)… | |

| … | |

… (zīmogs) | … (paraksts) | … (ieņemamais amats) |

| |

--------------------------------------------------

PROTOKOLA II PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Cilvēka asinis …

3. Uzskaites numurs: …

4. Asinsgrupa: …

5. Rēzus faktors: …

… ml | antikoagulanta šķīdums |

… g | (glikoze/l) |

… moli | dinātrija citrāts/l |

… ml | asinis |

Izohemolizīna titrs | (noteikts) |

(nav noteikts) |

8. Ņemšanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

9. Uzglabāt temperatūrā 4 °C – 6 °C.

10. Neizmantot, ja ir redzamas kādas bojāšanās pazīmes

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 2.a. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Cilvēka eritrocītu masa …

3. Uzskaites numurs: …

4. Asinsgrupa: …

5. Rēzus faktors: …

6 …ml pagatavots no … ml asiņu

7. Lietotā antikoagulanta tilpums un sastāvs: …

8. Ņemšanas datums: …

Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

9. Uzglabāt temperatūrā 2 °C — 6 °C.

Pievienots mākslīgs ūdens šķīdums | sastāvs: … |

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 3. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Konservēta cilvēka plazma: …

3. Uzskaites numurs: …

4. Šķīdināt… ml sterila, apirogēna, destilēta ūdens.

5. Atšķaidīta plazma satur:

… g | glikoze/l |

… moli | dinātrija citrāts/l |

… g/l | olbaltumvielu koncentrācija (vismaz) |

6. Atsevišķo asins nodošanas reižu skaits kopējā fondā: …

7. Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

8. Uzglabāt tumšā vietā temperatūrā līdz 20 °C.

9. Izlietot tūlīt pēc atšķaidīšanas.

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 4. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Konservēts cilvēka albumīns …

3. Partijas numurs: …

Albumīns: | … g/l |

Stabilizators: …, | …g/l | (atšķaidītā šķīdumā) |

Nātrijs … mmol/g | (albumīna) |

5. Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

6. Šķīdināt … ml sterila, apirogēna, destilēta ūdens.

7. Uzglabā tumšā vietā temperatūrā līdz 20 °C.

8. Izlietot tūlīt pēc atšķaidīšanas

--------------------------------------------------

4. PIELIKUMS (1. turpinājums)

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

Cilvēka albumīna šķīdums | … ml |

3. Partijas numurs: …

Albumīns: | … g/l |

Stabilizators: | veids …, …g/l |

Nātrijs … mmol/g | (albumīna) |

5. Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

6. Uzglabā tumšā vietā temperatūrā no 4 °C līdz 6 °C.

7. Nelietot, ja nav dzidrs un ir nosēdumi.

--------------------------------------------------

4. PIELIKUMS (2. turpinājums)

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

Plazmas olbaltumvielu frakcija: | … ml |

3. Partijas numurs: …

Albumīns: | … g /l |

Stabilizators: | veids …, … g/l |

Nātrijs: … mmol/g | (albumīns) |

5. Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

6. Uzglabā tumšā vietā temperatūrā no 4 °C — 6 °C.

7. Nelietot, ja nav dzidrs un ir nosēdumi.

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 5. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Cilvēka parastais imūnglobulīns …

3. Partijas numurs: …

Kopējais olbaltumvielu daudzums: | … g/1 |

Citas pievienotās vielas: | veids …, … g/1 |

Kopējais tilpums: | … ml |

5. Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

6. Uzglabā tumšā vietā temperatūrā no 4 °C — 6 °C.

7. Nav paredzēts intravenozai ievadīšanai.

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 6. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Konservēts cilvēka fibrinogēns

3. Partijas numurs: …

Recēšanas olbaltumviela: | … g |

Citas pievienotās vielas: | veids … g/l | atšķaidīta šķīduma. |

5. Pagatavošanas datums: …

Derīguma termiņa beigu datums: …

6. Šķīdināt ml sterila, apirogēna, destilēta ūdens. …

Atsevišķo asins nodošanas reižu skaits kopējā fondā: | … |

8. Uzglabā tumšā vietā temperatūrā līdz 20 °C.

9. Izlietot tūlīt pēc atšķaidīšanas.

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 7. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

Saldēts VIII cilvēka koagulācijas faktors | vai |

Konservēts VIII cilvēka koagulācijas faktors | |

2. Pagatavošanas veids: …

3. Partijas numurs: …

4. Minimālais VIII faktora daudzums, kopējais olbaltumvielu daudzums, jebkādas pievienotās vielas veids un daudzums: …

5. Šķīdinātāja veids un tilpums: …

6. Donoru skaits vienai partijai: …

7. Hemaglutinīna titrs līdz 1:32 vai AB0 asins grupa

8. Pagatavošanas datums: …

9. Derīguma termiņa beigu datums: …

10. Uzglabāt tumšā vietā sasaldētu temperatūrā līdz — 30 °C vai konservētu temperatūrā līdz 5 °C.

11. Pēc produkta izšķīdināšanas ievadīt intravenozi uzreiz vai vēlākais ne vairāk kā trīs stundu uzglabāšanas laikā 20o C temperatūrā

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 8. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

…

2. Konservēts IX cilvēka koagulācijas faktors:…

Citu asins koagulācijas faktoru klātbūtne:…

Pagatavošanas veids:…

3. Partijas numurs:…

4. Minimālais IX faktora daudzums, kopējais olbaltumvielu daudzums, jebkādas pievienotās vielas veids un daudzums: …

5. Šķīdinātāja veids un tilpums:…

6. Donoru skaits vienai partijai:…

7. Pagatavošanas datums:…

8. Derīguma termiņa beigu datums:…

9. Glabāt tumšā vietā temperatūrā līdz 5 °C.

10. Pēc produkta izšķīdināšanas uzreiz ievadīt intravenozi.

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 9. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese: …

2. Sterils, apirogēns destilētais ūdens

Konservētas cilvēka plazmas, | konservēta cilvēka albumīna, konservēta cilvēka fibrinogēna, konservēta cilvēka VIII un IX koagulācijas faktora šķīdināšanai. |

Daudzums: | … ml |

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 10. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

1. Izgatavotāja nosaukums un adrese:…

2. Sistēma

Sistēma cilvēka asiņu, atšķaidītas konservētas cilvēka plazmas, cilvēka albumīna, cilvēka plazmas olbaltumvielu frakcijas, cilvēka fibrinogēna vai žāvēta vai saldēta cilvēka VIII recēšanas faktora vai žāvēta IX recēšanas faktora ievadīšanai.

--------------------------------------------------

PROTOKOLA 11. PIELIKUMS

EIROPAS PADOME

EIROPAS NOLĪGUMS PAR APMAIŅU AR CILVĒKU IZCELSMES ĀRSTNIECISKAJĀM VIELĀM

PLASTMASAS ASINS PĀRLIEŠANAS APRĪKOJUMA NETOKSICITĀTE

I. ĶĪMISKIE TESTI

Testus paredzēts piemērot plastmasas asins pārliešanas aprīkojumam. Šis aprīkojums sastāv no divām galvenajām kategorijām.

1. Plastmasas iepakojumiem asins vai asins produktu savākšanai, atdalīšanai un uzglabāšanai.

2. Plastmasas ierīcēm asins noņemšanai un ievadīšanai.

Testus veic pēc tam, kad materiāls ir sterilizēts ar tādu metodi, kāda vēlāk tiks izmantota aprīkojuma galīgajai sterilizācijai. Tie ietver:

1) plastmasu, no kuras izgatavo iepakojumus;

2) caurulītes, ko lieto rezervuāros, un

3) asins noņemšanas un ievadīšanas sistēmas.

Iepakojumus pārbauda pirms tajos ir iepildīts antikoagulanta šķīdums. Tomēr, ja testus veic ar iepakojumiem, kuri ir pildīti ar antikoagulantu šķīdumu, 3. iedaļas testa ierobežojumi attiecībā uz pašu antikoagulanta šķīdumu jāņem vērā, izvērtējot testa rezultātus iepakojumam.

Pārliešanas aprīkojuma ražotājam attiecīgajai veselības iestādei jāsniedz precīza informācija par plastmasas materiāla vai materiālu un citu materiālu saturu, kuri izmantoti aprīkojuma ražošanā, materiāla vai materiālu sastāvdaļu izcelsmi un to ražošanas metodēm (vai sastāvdaļu atsauces numuriem), ziņas par aprīkojuma ražošanu, jebkādām piedevām vai adhezīviem ražošanas procesā un sterilizācijas metodi. Iepriekšminētajā nav atļautas nekādas izmaiņas pirms iesniegšanas un apstiprināšanas attiecīgajā veselības iestādē.

Katru izejvielu partiju, ko izmanto aprīkojuma ražošanā, apzīmē ar partijas numuru, kuru aprīkojuma ražotājs reģistrē kopā ar visu no tā izgatavoto pārliešanas aprīkojuma partiju identifikācijas numuriem un šo partiju testu rezultātiem.

Jāveic visi derīgie piesardzības pasākumi, lai samazinātu netīšu inficēšanu katrā ražošanas posmā.

A. Ekstrakta un kontrolšķīduma pagatavošana

a) Turpmāk aprakstītajam kopējam testam nepieciešams 1250 cm2 plastmasas (kopējais virsmas laukums, abas puses, plastmasas paraugs sloksnes veidā ar virsmas laukumu 625 cm2). Paraugu bez jebkādiem uzrakstiem un etiķetēm sagriež līdz 10 cm2 lielos gabalos.

Caurulītēm garumu (G) cm aprēķina saskaņā ar šādu formulu:

L =

D

+ D

2

Kur:

D1 = iekšējais diametrs cm,

D2 = ārējais diametrs cm.

Caurulītes sagriež gareniski apmēram 10 cm posmos. Ekstrahēšanai izmanto 10 ml ūdens uz 50 cm2 virsmas laukuma.

b) Plastmasas plēves vai caurulīšu gabalus ievieto borsilikātstikla konteinerā, kam ir stikla kondensācijas virsmas un savācējcaurulītes [1] un kurā ir 250 ml apirogēna destilēta ūdens. Konteinera atveri pārklāj ar apgrieztu vārglāzi un karsē piesātinātos tvaikos 110 °C temperatūrā 30 minūtes (autoklavē), un tad ātri atdzesē līdz istabas temperatūrai un papildina līdz 250 ml ar apirogēnu destilētu ūdeni. Nelielai paraugu salipšanai nav nekādas nozīmes.

Termojutīgas plastmasas autoklavēšanas vietā to drīkst karsēt 70 °C temperatūrā 72 stundas.

Kontrolpreparātu gatavo tādā pašā veidā, tikai bez plastmasas.

B. Ekstrakta testēšana

1. Oksidējamās vielas

Borsilikāta stikla Erlenmeijera kolbā 20 ml ekstrakta pievieno 20 ml 0,002 M kālija permanganāta šķīduma un 1 ml 1 M sērskābes un maisījumu vāra trīs minūtes. Šķīdumu ātri atdzesē un pievieno 0,1 g kālija jodīda un piecus pilienus cietes šķīduma. Titrē ar 0,01 M nātrija tiosulfāta šķīduma. Vienlaikus veic kontrolšķīduma titrēšanu. Tiosulfāta tilpuma atšķirības abās titrēšanās nepārsniedz 2 ml 0,01 M nātrija tiosulfāta šķīduma.

2. Hlorīds

Ekstrakts satur ne vairāk kā 11,2 M hlorīda uz litru, izsakot hlorīda ekvivalentā, nosakot ar atbilstošu pieļaujamības testu.

3. Amonjaks

Ekstrakts satur ne vairāk kā 120 M NH3 uz litru, izsakot amonjaka ekvivalentā, nosakot ar atbilstošu pieļaujamības testu.

4. Fosforskābe — fosfāts

Ekstrakts atbilst fosfāta pieļaujamības testam.

Fosfāta pieļaujamības tests

Iztvaicē 25 ml ekstrakta Kjeldāla kolbā gandrīz sausu, atlikumu atdzesē, pievieno divus pilienus sērskābes un 1 ml slāpekļskābes, karsē maisījumu līdz parādās balti dūmi, tad atdzesē. Pievieno vienu pilienu perhlorkābes un pusstundu uzmanīgi karsē. Atlikumu atdzesē un pievieno 25 ml ūdens. 10 ml šķīduma pārlej 25 ml tilpuma titrēšanas kolbā, pievieno 8 ml amonija molibdāta sērskābes šķīduma un 2 ml svaigi pagatavota askorbīnskābes šķīduma, kura koncentrācija ir 100 g/l. Karsē ūdens peldē 50 °C temperatūrā 30 minūtes, atdzesē un atšķaida līdz 25 ml. Šķīduma zaļā vai zilā krāsa nav izteiktāka kā tāpat apstrādātiem 25 ml kontrolšķīduma.

5. Skābums vai sārmainība

10 ml ekstrakta nenokrāsojas sarkanā krāsā, ja tiem pievieno divus pilienus fenolftaleīna šķīduma un vajag mazāk kā 0,4 ml 0,01 M nātrija hidroksīda šķīduma, lai parādītos sarkans krāsojums. Pēc atkrāsošanas ar 0,08 ml 0,01 M sālsskābes šķīduma, pievienojot piecus pilienus metilsarkanā, rodas sarkans vai oranži-sarkans krāsojums.

6. Negaistošais atlikums

Iztvaicē 100 ml ekstrakta līdz sausam stāvoklim ūdens peldē un žāvē 105 °C temperatūrā līdz nemainīgam svaram. Atlikuma svaram jābūt ne vairāk kā 5 mg.

7. Dzidrums un krāsa

Caurlūkojot 5 cm biezu ekstrakta slāni, tas ir dzidrs un bezkrāsains, salīdzinot ar kontrolšķīdumu.

8. Garša un smarža

Ekstrakts, salīdzinot ar kontrolšķīdumu, ir bez smaržas un garšas.

9. Īpašas sastāvdaļas

Ekstrakts atbilst šādiem piemērotiem pieļaujamības testiem:

i) attiecībā uz šādiem elementiem: arsēns, hroms, varš, svins, silīcijs, sudrabs un alva 1 g/g;

ii) kadmijs 0,1 g/g.

10. Degšanas atlikums

Sadedzinot 1 g plastmasas līdz nemainīgam svaram, atlikums sver ne vairāk kā 1 mg.

11. Smagie metāli

Nedegošo atlikumu izšķīdina nelielā šķīduma daudzumā 2 M sālsskābes, vajadzības gadījumā karsējot. Veic atbilstošus smago metālu piemērotu pieļaujamības testu. Plastmasa drīkst saturēt ne vairāk kā 5 mikrogramus vienā gramā, pārrēķinot kā svinu.

II. BIOLOĢISKIE TESTI

1. Sākotnējā novērtēšanā jāveic pārmērīgas toksicitātes tests plastmasai, kas paredzēta iepakojumu un asins ņemšanas sistēmu un ievadīšanas sistēmu ražošanai, izmantojot A ekstraktu, un katrai jaunai materiālu un apstiprinātu sastāvu partijai, izmantojot ekstraktu B, saskaņā ar valsts farmakopejas noteikto procedūru vai kādu citu valsts kontroles iestādes apstiprinātu metodi. (Ekstrakti A un B ir noteikti tālāk.)

2. Sākotnējā novērtēšanā jāveic apirogenitātes tests plastmasai, kas paredzēta iepakojumu un asins ņemšanas sistēmu un ievadīšanas sistēmu ražošanai, izmantojot A ekstraktu, un katrai jaunai materiālu un apstiprinātu sastāvu partijai, izmantojot ekstraktu C un regulārai iepakojumu un asins ņemšanas un ievadīšanas sistēmu kontrolei, izmantojot ekstraktu C, saskaņā ar valsts farmakopejas noteikto procedūru vai kādu citu valsts kontroles iestādes apstiprinātu metodi.

Apirogenitātes pārbaužu, izmantojot ekstraktu C, biežumu nosaka valsts kontroles iestāde. (Ekstrakti A un C ir noteikti tālāk.)

3. Sākotnējā izvērtēšanā jāveic plastmasu, kas paredzētas iepakojumu un asins ņemšanas un ievades sistēmu ražošanai, hemolītiskās ietekmes tests bufersistēmās katrai jaunai apstiprināta sastāva materiālu partijai, izmantojot I. A daļā minēto ekstraktu. (Metodi un pieļaujamos daudzumus sk. šā pielikuma papildinājumā.)

4. Sākotnējā to plastmasu izvērtēšanā, kuras paredzētas asins iepakojumu ražošanai, jāveic eritrocītu pārbaude izdzīvošanai dzīvā organismā. Ja pieņemtajā sastāvā tiek veiktas kādas izmaiņas, tests ir jāatkārto. (Ieteicamās metodes un pieļaujamos daudzumus sk. šā pielikuma papildinājumā.)

Piezīme:

Ekstrakts A

tiek gatavots, pievienojot I. A punktā minētajam ekstraktam apirogēnu nātrija hlorīdu līdz galīgajai koncentrācijai 9 grami uz litru.

Ekstrakts B:

Pārliešanas sistēma. Uzpildiet pārliešana sistēmu pēc iespējas pilnīgi ar sterilu, apirogēnu šķīdumu, kas satur 9 gramus nātrija hlorīda uz litru, cieši aizspiediet galus un uz vienu stundu pilnībā iegremdējiet uzpildīto sistēmu ūdenī, kura temperatūra ir 85 °C.

Plastmasas iepakojums. Ja iepakojums ir pildīts ar antokoagulanta šķīdumu, to iztukšo un divas reizes izskalo ar 250 ml sterila, apirogēna destilētā ūdens, kura temperatūra ir 20 °C. Uzpildiet iepakojumu ar 100 sterila, apirogēna šķīduma, kas satur 9 gramus nātrija hlorīda uz litru, cieši noslēdziet un iegremdējiet uz vienu stundu horizontālā veidā ūdenī, kura temperatūra ir 85 °C. Savāciet iepakojuma saturu.

Ekstrakts C:

Pārliešanas sistēma. Izlaidiet 40 ml sterila, apirogēna nātrija hlorīda šķīduma, kas satur 9 gramus uz litru, istabas temperatūrā caur vismaz 10 pārliešanas sistēmām ar plūsmas ātrumu aptuveni 10 ml minūtē un savāciet to. Pārbaudiet iegūto šķīdumu.

Plastmasas iepakojums. Iztukšojiet. Istabas temperatūrā izlaidiet 100 ml sterila, apirogēna šķīduma, kas satur 9 gramus nātrija hlorīda uz litru, caur vismaz četru plastmasas iepakojumu savācējcaurulītēm, paturiet 10 minūtes iepakojumā un savāciet caur pārliešanas caurulītēm. Pārbaudiet iegūto šķīdumu.

Plastmasas iepakojumi ar antikoagulantu (sk. 3. daļu).

III. PRASĪBAS ANTIKOAGULANTU ŠĶĪDUMIEM PLASTMASAS IEPAKOJUMOS

Katrs iepakojums satur antikoagulanta šķīduma daudzumu un veidu uz etiķetes norādītā asiņu daudzuma savākšanai.

Antikoagulanta šķīdums un/vai tā pagatavošanā izmantotās sastāvdaļas atbilst attiecīgās valsts farmakopejas prasībām.

Antikoagulanta šķīdums atbilst attiecīgās valsts farmakopejas prasībām attiecībā uz smago metālu pieļaujamajiem daudzumiem, noteiktu vielu klātbūtni, netoksiskumu un apirogenitāti.

[1] Ja plastmasai ir bijusi saskare ar antikoagulanta šķīdumu, gabaliņus vispirms ievieto līdzīgā traukā ar aukstu destilētu ūdeni (100 ml) un dažas reizes sakrata. Atkārto vēl vienu reizi.

--------------------------------------------------

Papildinājums

Bioloģiskie Testi: Ierobežojumi Un Metodes

A. Tests pārmērīgas toksicitātes noteikšanai

(Sk. iepriekšējā pielikuma II daļas 1. punktu): ierobežojumi saskaņā ar valsts farmakopeju.

B. Tests pirogēnu vielu noteikšanai

(Sk. iepriekšējā pielikuma II daļas 2. punktu): ierobežojumi saskaņā ar valsts farmakopeju.

C. Tests hemolīzes noteikšanai bufersistēmās

(Sk. iepriekšējā pielikuma II daļas 3. punktu):

a) Ierobežojumi:

Sāls šķīdums, kas līdzvērtīgs 5 g NaCl uz litru saturošam šķīdumam, ņemot vērā elektrolītu osmotiskās īpašības, izraisa hemolīzi ne vairāk kā 10 % apjomā un sāls šķīdums, kurš satur 4 gramus uz litru, izraisa hemolīzi ne vairāk kā 10 % apjomā, salīdzinot ar attiecīgo kontrolšķīdumu.

b) Metode:

No sākotnējā bufera standartšķīduma hemolīzei pagatavo trīs šķīdumus: 30 ml bufera standartšķīduma ar 10 ml ūdens (šķīdums ao), 30 ml bufera standartšķīduma ar 20 ml ūdens (šķīdums bo) un 15 ml bufera standartšķīduma ar 85 ml ūdens (šķīdums co).

Katrā no trijiem centrifūgas stobriņiem (1, 2 un 3) pievieno 1,4 ml ekstrakta. 1. stobriņā pievieno 0,1 ml ao, 2. stobriņā 0,1 ml bo un 3 stobriņā 0,1 co, tādējādi iegūstot sāls šķīdumus, kas satur attiecīgi 5 (1. stobriņā), 4 (2. stobriņā) un 1 gramu NaCl uz litru (3. stobriņā), ņemot vērā elektrolītu osmotisko ietekmi. Katrā stobriņā pievieno 20 μl svaigu, labi sajauktu, heparinizētu cilvēka asiņu. Stobriņus ievieto ūdens peldē 30o C (± 1 °C) temperatūrā uz 40 minūtēm. Sagatavo trīs šķīdumus, kas satur 3 ml ao un 12 ml ūdens (šķīdums α1), 4 ml bo un 11 ml ūdens (šķīdums β1) un 4,75 ml bo un 10,25 ml ūdens (šķīdums γ1).

Pirmajā stobriņā pievieno 1,5 ml a1, otrajā — 1,5 ml b1, trešajā 1,5 ml c1. Stobriņus centrifugē piecas minūtes ar ātrumu 2000 līdz 2500 apgriezieniem minūtē rotējošā centrifūgā. Vienlaikus sagatavo kontrolšķīdumus katrai koncentrācijai, kur ekstraktu aizstāj ar ūdeni.

Ekstinkciju mēra 540 nm biezam šķidruma slānim. Bufera standartšķīdumu hemolīzei izmanto kā kontrolšķīdumu. Hemolīzes apjomu procentos nosaka saskaņā ar šādu formulu:

E

× 100

E

Kur:

E100 % =

ekstinkcija šķīdumam, kas satur 1 g sāls uz litru

un

E exp = ekstinkcija šķīdumiem, kuri attiecīgi satur 4 un 5 g sāls uz litru.

Bufera standartšķīdums hemolīzei

90 g nātrija hlorīda, 13,7 g dinātrija fosfāta anhidrīda un 1,9 g mononātrija fosfāta anhidrīda izšķīdina destilētā ūdenī līdz 1000 ml.

D. Tests eritrocītu izdzīvošanas dzīvā organismā noteikšanai

(Sk. iepriekšējā pielikuma II daļas 4. punktu):

a) Ierobežojumi:

Vismaz 70 % eritrocītu cilvēka asinīs ar ACD antikoagulantu, kas uzglabātas 21 dienu 4 °C - 6 °C temperatūrā, pēcpārliešanas izdzīvošanas ilgums ir 24 stundas. To var noteikt saskaņā ar kādu no šādām b) punktā minētajām metodēm.

b) Ieteicamās metodes:

1. ISO/TC/76/WGD/3, App. E.

2. Ešbija (Ashby) metode — Ashby, W. The determination of the length of life of transfused blood corpuscules in man.

J. Exp. Med. 29: 267-82.1919.

Young, L. E., Platzer, R. F., and Rafferty, J. A. Differential agglutination of human erythrocytes.

J. Lab. Clin. Med. 32: 489-501,1947.

3. Gibsona–Šeitlina (Gibson-Scheitlin) metode — Gibson, J. G. and Scheitlin, W. A. A method employing radio-active chromium for assaying the viability of human erythrocytes returned to the circulation after refrigerated storage. J. Lab. Clin. Med. 46: 679-88,1955.

4. Štrumija (Strumia) metode — Strumia, M. M., Taylor, L., Sample A. B., Colwell, L. S. and Dugan, A. Uses and limitations of survival-studies of erythrocytes tagged with Cr 51.blood 10: 429-40,1955.

5. CR51 — I125 metode — Button, L. N., Gibson, J. G. and Walter, C. W. Simultaneous determination of the volume of red cells and plasma for survival studies of stored blood transfusion 5: 143-48,1965.

6. Recommended method for radioisotope red cell survival studies. Brit. J. Haemat. 21:241, 1971. 241,1971.

Strasbūrā, 1982. gada 19. aprīlī

ģenerālsekretārs

Franz Arasek

Dokumenta angļu un franču valodas vienīgā oriģināla apliecinātu kopiju deponē Eiropas Padomes arhīvā.

Eiropas Padomes tieslietu direktors

Erik Harremoes

--------------------------------------------------