EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/31
REZOLŪCIJA
(1) pieņemta ĀK K-ES Apvienotajā parlamentārajā asamblejā 9. aprīlī Prāg ā (Čehijas Repub lika) (1)
par klimata pārmaiņu  
izraisītajām sociālajām u n 
ekoloģiskajām sekām ĀKK valstīs
ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja,
—kuras 
sanāksme 
notika 
Prāgā 
(Čehijas Repub lika) 
no 2009. 
gada 
6. līdz 9. aprīlim, 
—ņemot 
vērā sava Reg lamenta 
17. panta 
1. punktu,
 
—ņemot 
vērā 2000. gada 
23. jūnijā
 Kotonū 
noslēgto 
un 2005. 
gada 
25. jūnijā
 Luksemburgā 
pārskatīto
 ĀKK
 
un 
ES 
Partnerattiecību 
nolīgumu 
(turpmāk 
tekstā 
— “Kotonū 
nolīgums
”) un 
īpaši tā 32. pan tu,
 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Kopienas 
dibināšanas 
līguma 
177.–181. pan tu,
 
—ņemot 
vērā Padomes un  
dalībvalstu 
valdību 
pārstāvju, k as 
tikās 
Padomē, Eiropas Parlamen ta 
un 
Komisijas
2005. 
gada 
20. decemb ra
 kopīgo 
paziņojumu 
par Eiropas 
Savienības 
attīstības 
politiku “
Eiropas 
konsenss
” 
un 
īpaši tā 12., 22., 38., 75., 76., 101. un  
105. pantu
(2) OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp. (2), 
—ņemot 
vērā programmu “
Agenda 21”, Riodežan eiro 
Vides un 
attīstības 
deklarāciju 
un 
paziņojumu 
par ilgt­
spējīgas 
mežu apsaimn iekošanas 
principiem, 
ko 
Riodežaneiro 
(Brazīlija) 1992. gada 
3.–14. jūn ijā
 notiku­
šajā
 ANO Vides un attīstīb as
 konferencē
 (UNCED) pieņ ēma
 vairāk nekā
 178 valstu valdīb as,
 un to, ka
 
minēto 
dokumentu 
principi 
tika 
atkārtoti 
apstiprināti 
Pasaules aug stāk
ā līmeņa 
sanāksmē 
par ilgtspējīgu 
attīstību
 (WSSD), k ura
 notika
 Johannesburgā
 (Dienvidāfrika)
 no
 2002.  gada
 26.  aug usta 
līdz
4. septemb rim
, 
—ņemot
 vērā Apvien oto
 Nāciju Org anizācijas
 (ANO) Vispārējo k onvenciju
 par klimata
 pārmaiņ ām
 
(UNFCCC) un  
tai pievien oto 
Kioto 
protokolu,
 
—ņemot 
vērā 1994. gada 
17. jūnijā
 Parīzē pieņ emto 
ANO Konvenciju 
par cīņu 
pret pārtuk snešošanos, 
kura 
stājās 
spēkā 1996. 
gada 
26. decemb rī
, 
—ņemot 
vērā ANO 2000. gada 
8. septemb ra
 Tūkstošgades 
deklarāciju, 
kurā 
no
teikti 
tūkstošgades 
attīstības 
mērķi 
(TAM) kā 
starptautisk ās 
sabiedrības 
kopīgi 
izstrādāti k ritēriji 
nabadzības 
izskaušanai,
 
—ņemot 
vērā Āfrik as 
attīstībai 
veltītās jaun ās 
partnerības 
(NEPAD) vides in iciatīvu,
 
—ņemot 
vērā Pasaules dab as 
katastrofu 
mazināšanas 
konferencē 
2005. gada 
janvārī 
Kobē, 
Hiogo 
(Japāna) 
pieņemto 
dokumentu “
Hiogo 
vispārējā rīcīb as 
programma 
2005.–2015. g ada
m — pastiprin āt 
valstu un 
kopienu 
pretestību 
katastrofām
”, 
—ņemot
 vērā ESAO
 dalībvalstu
 attīstības
 un vides min istru
 2006. gada
 4. aprīļa deklarāciju
 par klimata
 
pārmaiņu 
pielāgošanās 
pasākumu 
integrēšanu 
attīstības 
sadarbībā,
 
—ņemot 
vērā G8 valstu aug stākā 
līmeņa 
sanāksmē 
Heiligendammā 2007. 
gada 
7. jūnijā
 pieņemto 
deklarā­
ciju
 “Klimata
 pārmaiņas,
 energoefektivitāte
 un droša en ergoapgāde
 — izaicin ājums
 un iespēja pasaules 
ekonomikas 
izaugsmei
”, 
—ņemot
 vērā ES
 un Āfrik as
 kopīgās
 stratēģijas
 īstenošanai
 paredzētajā pirmajā rīcīb as
 plānā
 
(2008.–2010. g adam) 
ietverto Āfrik as 
un 
ES 
partnerību 
klimata 
pārmaiņu 
jomā;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
—ņemot vērā ANO K limata pārmaiņu konferencē Bali salā (I ndonēzija) 2007. gada decembrī pieņemto Bali 
rīcības 
plānu 
(Bali Roadmap), 
—ņemot 
vērā 2008. gada 
1.–12. decemb rī
 Poznaņā 
(Polija) notikušo 
ANO Vispārējās k onvencijas 
par kli­
mata 
pārmaiņām 
(UNFCCC) līg umslēdzēju 
pušu četrpadsmito k onferenci 
un 
Kioto 
protokola 
pušu cetur­
to konferenci,
 
—ņemot 
vērā Komisijas 2003. 
gada 
11. marta paziņ ojumu 
Padomei un  
Eiropas 
Parlamentam “
Klimata 
pār­
maiņas 
attīstības 
sadarbības 
kontekstā
”
(1) COM(2003)0085. (1), 
—ņemot 
vērā Padomes 2004. gada 
24. novembra
 secinājumus 
un 
rīcības 
plānu 
2004.–2008. g adam 
sai­
stībā 
ar klimata 
pārmaiņām 
attīstības 
kontekstā,
 
—ņemot 
vērā Komisijas 2005. 
gada 
12. aprīļa paziņ ojumu 
Padomei, E iropas 
Parlamentam 
un 
Eiropas 
Eko­
nomikas 
un 
sociālo lietu k omitejai “
Attīstības 
politiku 
saskaņotība 
— kā
pināt 
progresu, 
lai sasniegtu 
Tūk­
stošgades 
attīstības 
mērķus
”
(2) COM(2005)0134 g alīgā redakcija. (2), 
—ņemot 
vērā Komisijas 2007. 
gada 
10. janvāra
 paziņojumu 
Padomei, E iropas 
Parlamentam, 
Eiropas 
Eko­
nomikas 
un 
sociālo lietu k omitejai 
un 
Reģionu 
komitejai “
Globālo 
klimata 
pārmaiņu 
ierobežošana 
līdz 
2 grādiem 
pēc Celsija — Līdz 2020. g adam 
un 
pēc tam īsten ojamie 
pasākumi
”
(3) COM(2007)0002 g alīgā redakcija. (3), 
—ņemot 
vērā 2007. gada 
8. un 9. 
marta Eiropadomes 
prezidentvalsts 
secināj
umus, kuros 
uzsvērts, k a 
ir sva­
rīgi 
sasniegt 
stratēģisko 
mērķi 
— panākt, 
lai planētas 
vidējā temperatūra b ūtu 
ne 
vairāk 
kā 
par 2 °C 
aug­
stāka 
salīdzinājumā 
ar temperatūras līmen i 
pirms rūpn iecības 
ēras, 
—ņemot 
vērā Komisijas 
paziņojumu 
Padomei un  
Eiropas 
Parlamentam “
Pasaules k limata 
pārmaiņu 
alianses 
izveidošan a
 starp Eiropas
 Savienību
 un nabadzīgajām
 jaunattīstības
 valstīm, k o
 īpaši apdraud k limata
 
pārmaiņas
”
(4) COM(2007)0540. (4), 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Parlamenta 2008. 
gada 
21. oktobra
 rezolūciju par Pasaules k limata 
pārmaiņu 
alianses 
izveidošan u
 starp Eiropas
 Savienību
 un nabadzīgajām
 jaunattīstības
 valstīm, k o
 īpaši apdraud k limata
 
pārmaiņas
(5) P6_TA(2008)0491. (5), 
—ņemot 
vērā Eiropas 
Padomei adresēto Aug stā 
pārstāvja un  
Eiropas 
Komisij
as 2008. gada 
14. marta do­
kumentu “
Klimata 
pārmaiņas 
un 
starptautisk ā 
drošība
”
(6) S113/08. (6); 
—ņemot 
vērā Komisijas 2008. 
gada 
16. oktobra
 paziņojumu 
Eiropas 
Parlamentam, Padomei, E iropas 
Eko­
nomikas 
un 
sociālo lietu k omitejai 
un 
Reģionu 
komitejai “
Atmežošan as 
un 
meža degradācijas 
radīto prob ­
lēmu 
risinājumi 
cīņai 
ar klimata 
pārmaiņām 
un 
bioloģiskās 
daudzveidīb as 
izzušanu
”
(7) COM(2008)0645 g alīgā redakcija. (7), 
—ņemot 
vērā Komisijas 2009. 
gada 
21. janvāra
 paziņojumu 
Eiropas 
Parlamentam, Padomei, E iropas 
Eko­
nomikas 
un 
sociālo lietu k omitejai 
un 
Reģionu 
komitejai “
Kopenhāgenas 
sarunu 
mērķis 
— visaptverošs 
nolīgums 
par klimata 
pārmaiņām
”
(8) COM(2009)0039 g alīgā redakcija. (8), 
—ņemot 
vērā CARIFORUM un  
ES 2008. 
gada 
17. maija dek larāciju 
par klimata 
pārmaiņām 
un 
enerģiju,
 
—ņemot 
vērā Klusā 
okeāna 
salu foruma un  
Eiropas 
Savienības 2008. 
gada 
7. no
vembra
 deklarāciju 
par kli­
mata 
pārmaiņām,V L 2 3 / 1 2 2 C
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/33
—ņemot vērā Āfrik as un Eiropas Savienības 2008.  gada 1. decemb ra  deklarāc iju par klimata pārmaiņām,  
—ņemot 
vērā 2006. g adā 
publicēto
 Nicholas Stern ziņ ojumu “
Klimata 
pārmaiņu 
ekonomika.
 Stern pārsk ats
”, 
—ņemot 
vērā ESAO 
2007. gadā 
sagatavoto 
ziņojumu “
Novērtējums par prog res
u, kāds 
panākts, 
integrējot 
pielāgošanos 
klimata 
pārmaiņām 
attīstības 
sadarbības 
pasākumos
”, 
—ņemot 
vērā Klimata 
pārmaiņu 
starpvaldīb u 
padomes ( IPCC) sagatavotos 
ziņojumus, 
jo īpaši IPCC I I 
darba 
grupas 
ceturto n ovērtējuma 
ziņojumu “
Klimata 
pārmaiņas 
2007.  gadā 
— ietekme, 
pielāgošanās 
un 
neaizsargātība
”, 
—ņemot 
vērā ANO Attīstīb as 
programmas 
(UNDP) 2007./2008. g ada 
pārskatu 
par cilvēces attīstīb u “
Cīņa 
pret 
klimata 
pārmaiņām 
— solidaritāte sadalītā pasaulē”, 
—ņemot 
vērā Pasaules Ban kas 
un 
Starptautisk ā 
valūtas fon da 
publikāciju “2008. 
gada 
globālās 
uzraudzīb as 
ziņojums
 — Tūkstošgades
 attīstības
 mērķi
 un vides rīcības plān s
 iekļaujo
šas un ilg tspējīgas
 attīstības
 
nodrošināšanai
”, 
—ņemot 
vērā 2008. g ada 
martā izn ākušo 
ESAO 
publikāciju “
Perspektīvas 
vides jomā līdz 2030. g adam
”, 
—ņemot 
vērā Strasb ūrā 1999. 
gada 
1. aprīlī pieņ emto 
Apvienotās 
parlament
ārās asamb lejas 
rezolūciju par 
klimata 
pārmaiņām 
un 
mazajām salu jaun attīstības 
valstīm ĀK K 
un 
ES 
sadarbības 
shēmas kontekstā,
 
—ņemot 
vērā 2007. gada 
22. novembrī
 Kigali 
(Ruanda) 
pieņemto 
Apvienotās 
Parlamentārās 
asamblejas 
re­
zolūciju “Dabas 
katastrofas 
ĀKK 
valstīs — E S 
finansējums 
sagatavotībai 
(EAF 
līdzekļi) 
un 
palīdzībai 
(Eiropas 
Kopienas 
Humānās 
palīdzības 
biroja 
līdzekļi)
”, 
—ņemot 
vērā Sociālo jautājumu un  
vides komitejas 
ziņojumu 
(ACP-EU/100.3
83/09/fin .),
A. tā 
kā 
jaunattīstības 
valstis ir vismazāk  
veicinājušas 
klimata 
pārmaiņas, taču sak arā 
ar savu sociālo, ek ono­
misko
 un ģeogrāfisko
 neaizsargātību,
 lielo atkarī
bu no
 primārā sek tora,
 tostarp lauk saimniecības,
 zvej­
niecības 
un 
dabas 
resursiem, un  
ierobežoto 
infrastruktūru 
klimata 
pārmaiņu 
seku 
risināšanai 
tās vissmag āk 
izjūt 
klimata 
pārmaiņu 
radītās sociālās un  
ekoloģiskās 
sekas;
B. tā 
kā 
jūras līmeņ a 
paaugstināšanās 
izraisīs plūdus, piek rastes 
eroziju, sālsūden s 
ieplūdi iek šzemes 
saldū­
dens 
resursos un  
pat dažu zemu atrodošos K lusā 
okeāna 
un 
Karību 
salu pārplūšan u; 
tā kā 
plūdu apdrau­
dēto iedzīvotāju sk aits 
Āfrikas 
piekrastes 
apvidos 1990. g adā 
bija 
1 miljons, 
taču 2080. g adā 
tas varētu 
sasniegt 
vairāk 
nekā 
70 miljon us;
C. tā 
kā 
temperatūras paaug stināšanās 
un 
nokrišņu 
svārstības 
ĀKK 
valstīs izraisīs stipru sausumu un  
krasi 
mazinās 
ūdens 
rezerves; tā k ā, 
temperatūrai paaug stinoties 
tikai 
par 1 °C
, pastiprin ātu 
ūdens 
trūkumu 
un 
nedrošību 
izjutīs 75 līdz 250 miljon i 
Āfrikas 
iedzīvotāju, temperatūrai paaug stinoties 
par 2 °C 
— 350 līdz 
600 miljon i, 
taču, ja temperatūra paaug stināsies 
par 3 °C, 
tad šis skaits 
palielināsies 
līdz 1,8 miljardiem;
D. tā kā 
jūras ūden s 
temperatūras paaug stināšanās 
dēļ arvien  
biežākas 
kļū
s ekstremālas 
klimatiskās 
parādī­
bas, 
kā 
tropiskās 
vētras un 
cikloni, 
kas 
krasi 
skars 
zemu atrodošos piek ra
stes apgabalus, 
upju baseinus, 
kuros 
atrodas lielpilsētas un  
citi blīvi 
apdzīvoti cen tri, 
ekonomiski 
bū
tiskas 
infrastruktūras, 
piemēram, os­
tas, ārzon as 
iekārtas, 
piekrastes 
urbanizētās 
teritorijas un  
tūrisma infrastruk tūra;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
E. tā kā k limata pārmaiņas ĀKK reģionos izraisīs arvien  lielāku pārtuksne šošanos un augsnes degradāciju, 
tādējādi 
vēl vairāk 
apdraudot lauk saimniecisko 
ražošanu 
un 
nodrošinātī
bu 
ar pārtiku 
un 
saasinot 
bada 
un 
nepietiekama 
uztura risk u;
F. tā 
kā 
jūras līmeņ a 
un 
temperatūras paaug stināšanās 
spēcīgi 
ietekmēs 
piekrastes 
un 
jūras ekosistēmas, 
sa­
mazinot 
nozvejas 
apjomu K lusā 
okeāna 
un 
Karību 
salās un 
Āfrikas 
piekrastē 
un 
negatīvi 
ietekmējot 
vie­
tējo pārtik as 
apgādi;
G.
 tā kā
 klimata
 pārmaiņu
 dēļ vēl straujāk samazināsies bioloģ iskā
 daudzveidīb a,
 tiks
 nopietni
 apdraudēta 
daudzu aug u 
un 
dzīvnieku 
sugu 
turpmākā 
pastāvēšan a 
un 
nodarīti 
neatgriez
eniski 
kaitējumi 
atsevišķām 
pret 
klimata 
pārmaiņām 
īpaši jutīg ām 
ekosistēmām, 
piemēram, k o
raļļu rifiem, man grovju 
audzēm un  
tro­
piskajiem 
lietusmežiem; tā k ā 
bioloģiskās 
daudzveidīb as 
ietekmēšanai 
ĀKK 
valstīs būs 
būtiskas 
sekas 
uz 
pārtikas 
ķēdi 
un 
to cilvēku 
iztiku, 
kas 
ir tieši atk arīgi 
no 
precēm un  
pakal
pojumiem, k uru 
pamatā ir mi­
nētās 
ekosistēmas;
H. tā 
kā 
klimata 
pārmaiņu 
rezultātā, vien laikus 
pastāvot vājām sab iedrīb
as veselības 
aizsardzīb as 
sistēmām 
un ierobežotām
 iespējām saņ emt
 veselības
 aprūpi, k ā
 arī nepietiekamai
 ūdens
 resursu apsaimn iekoša
­
nai 
un 
ūdens 
attīrīšanai, 
palielināsies 
saslimstīb a 
ar slimībām, 
kas 
izplatās ar slimīb as 
pārnēsātāju 
starp­
niecību, 
un 
ūdens 
izraisītām slimīb ām, 
piemēram, malāriju, tropu drudzi, holēru, tāpat palielin āsies 
organisma 
pārkaršanas 
risks 
un 
elpošanas 
ceļu slimīb u 
izplatība;
I. tā 
kā 
klimata 
pārmaiņu 
radītās sek as 
uz vidi izraisīs apjomīg as 
migrāci
jas plūsmas g an 
valstu iekšienē, 
gan 
starpvalstu 
mērogā 
(Klimata 
pārmaiņu 
starpvaldīb u 
padome lēš, k a 
migran
tu skaits 
līdz 2050. g adam 
sas­
niegs
 150  miljon us);
 tā kā
 lielākā
 daļa ĀK K
 vides mig rantu
 pārvietosies savu valstu teritorijā vai 
kaimiņvalstīs
 un tādēļ ĀK K
 valstīs saasin āsies
 humanitārās
 krīzes,
 nori
sināsies
 strauja urb anizācija,
 pie­
augs 
nabadzība 
un 
palēnināsies 
attīstības 
temps; tā k ā 
pieaugošās 
urbani
zācijas lik umsakarīgās 
sekas 
būs 
pamesti 
lauku 
apvidi un 
augsnes 
degradācijas 
pastiprināšanās;
J. tā 
kā 
saskaņā 
ar Pasaules Veselīb as 
Organizācijas 
(PVO) un 
Eiropas 
Slimību 
profilakses 
un 
kontroles 
cen­
tra 
informāciju 
klimata 
pārmaiņu 
rezultātā palielin āsies 
saslimstīb as 
līmenis 
ar insektu 
pārnēsātām 
slimī­
bām, 
tostarp malāriju, tropu vīrusu (chikungunya) un  
Laima slimīb u, 
un 
būs 
nepieciešami 
pielāgošanās 
pasākumi;
K. tā 
kā 
daudzas n o 
klimata 
pārmaiņu 
radītajām sek ām 
uz veselīb u, 
par kurām 
ziņo, 
piemēram, PVO, ir ie­
spējams iepriek š
 novērst,
 izmantojot
 piemērotus preven tīvus
 pasākumus
 veselības
 sistēmu sag atavoša
­
nai
  un nostiprināšanai
  un veltot īpašu uzman ību
 tropisko
 slimību
 izplatībai,
 un ar sabiedrības 
informēšanas 
kampaņu 
palīdzību, 
īpaši pievēršoties vairāk  
apdraudētām iedzīvotāju g rupām, 
piemēram, 
grūtniecēm, 
zīdaiņiem, 
bērniem 
un 
vecāka 
gadagājuma 
cilvēkiem;
L. tā 
kā 
klimata 
pārmaiņas 
rada draudus valstu, reģ ionu 
un 
pasaules drošībai, izraisot k onfliktus, 
kas 
saistīti 
ar piekļuvi 
nepietiekamiem 
dabas 
resursiem, šo resursu k ontroli 
un 
izmatošan u, 
vai ar iedzīvotāju pārvie­
tošanu 
saistītus saspīlējumus;
M. tā kā 
(saskaņā 
ar Pasaules Ban kas 
aplēsēm) k limata 
pārmaiņu 
dēļ ir apdraudēti 40 % starptautisk o 
iegul­
dījumu, 
kas 
paredzēti n abadzības 
mazināšanai, 
un 
tādēļ daudzās ĀK K 
valstīs ir n opietni 
apdraudētas n a­
badzības 
samazināšanas 
iespējas, ek onomiskā 
un 
sociālā attīstīb a 
un 
TAM sasn iegšana;
N. tā 
kā, 
lai nepieļautu 
klimata 
pārmaiņu 
visļaunākās, 
neatgriezeniskās 
sekas, 
pasaulē ir jāierob ežo 
tempera­
tūras līmen is, 
lai tās pieaug ums 
nepārsniegtu 
2 °C, 
un 
ir jāpanāk, 
lai siltumn īcefekta 
gāzu 
koncentrācija 
atmosfērā 
būtu 
zemāka 
nekā 
450 ppm; tā k ā 
valstīm, k urās 
tiek 
radīts visvairāk  
CO2 emisiju, proti, rūp­
nieciski 
attīstītajām valstīm un  
jaunās 
tirgus 
ekonomikas 
valstīm, n eap
šaubāmi 
ir jāuzņemas 
galvenā 
at­
bildība 
par emisiju samazin āšanu;
O. tā 
kā, 
lai pārvarētu k limata 
pārmaiņu 
ievērojamās sek as, 
ĀKK 
valstīs ir vajadzīg i 
gan 
klimata 
pārmaiņu 
ma­
zināšanas 
pasākumi, 
gan 
pielāgošanās 
pasākumi; 
tā kā 
rūpnieciski 
attīstītajām valstīm ir vēsturisk a 
atbil­
dība
 par klimata
 pārmaiņu
 izraisīšan u
 un šo valstu morālais pien ākums
 saskaņā
 ar principu
 “maksā
 
piesārņotājs
” ir atbalstīt 
ĀKK 
valstu cen tienus 
pielāgoties 
klimata 
pārmaiņu 
sekām;V L 4 3 / 1 2 2 C
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/35
P. tā kā pašlaik  pielāgošanās pasākumu finansēšanai jaunattīstības valstīs ir vērojams liels līdzek ļu deficīts; tā 
kā 
pielāgošanās 
izmaksas 
veido no 
10 miljardiem līdz vairāk  
nekā 
80 miljardiem USD g adā, 
tikmēr 
rūp­
nieciski
 attīstīto valstu sn iegtie
 resursi dažādos daudzpusējos fin ans
ēšanas
 mehānismos
 pašlaik ir 
150–300 miljon i 
USD gadā;
Q. tā 
kā 
savlaicīga 
pielāgošanās 
klimata 
pārmaiņām 
un 
katastrofu 
draudu samazin āšana 
ir pārliecin oši 
un 
ren­
tabli 
risinājumi; 
tā kā 
saskaņā 
ar aplēsēm vien s 
dolārs, kas 
iztērēts kata
strofu draudu samazin āšanai, 
ļauj 
ietaupīt līdz septiņ iem 
dolāriem saistīb ā 
ar reaģēšanu 
uz katastrofām, 
un 
arī tas ir pārliecin ošs 
arguments 
par 
labu 
savlaicīgai 
palīdzības 
izdevumu k oncentrēšanai;
R. tā 
kā 
dažādu klimata 
pārmaiņu 
finansēšanas 
mehānismu, 
piemēram, tīrās attīstīb as 
mehānisma 
(CDM), 
pieteikšanās 
un 
resursu sadales procedūras ir samērā sarežģ ītas 
un 
saņēm
ējvalstis n epietiekami 
iesaistās 
šajās procedūrās;
S. tā kā
 CDM līdz šim n av 
bijis 
īpaši piemērots, lai apmierin ātu 
nabadzīgāko 
valstu vajadzīb as 
pēc ieguldī­
jumiem 
videi draudzīg ās 
tehnoloģijās, 
un 
Āfrikā 
tiek 
īstenoti 
tikai 
2 % no 
visiem CDM projek tiem; 
tā kā 
bieži 
vien 
netiek 
ievēroti CDM projek tu 
ilgtspējas 
un 
papildināmības 
kritēriji;
T. tā 
kā, 
vilcinoties 
pieņemt 
striktus 
lēmumus par k limata 
pārmaiņu 
cēloņu un  
seku 
mazināšanai 
nepiecie­
šamajiem 
mehānismiem 
un 
finansējumu, 
izmaksas 
kļūs 
arvien 
lielākas,
Vispārīgi 
apsvērumi
1. aicina 
Komisiju 
un 
līdzekļu 
devējas valstis pārveidot un  
pārstrukturē
t attīstības 
sadarbību 
tā, lai radītu pre­
testību 
klimata 
pārmaiņām 
un 
rosinātu 
ar zemām og lekļa 
emisijām saistītus risin ājumus;
2. aicina 
Komisiju 
vienkāršot 
savas pašreizējās struk tūras, 
kas 
nodarbo
jas ar klimata 
pārmaiņu 
un 
attīstības 
jautājumiem;
3. aicina 
Komisiju 
un 
ES 
dalībvalstis 
izveidot lab āku 
sasaisti starp TAM un  
klimata 
pārmaiņām, 
iekļaujot 
pro­
jektos 
un 
programmās, 
kas 
paredzētas TAM mērķ u 
sasniegšanai, 
kā 
arī visās plašāk ās 
nabadzības 
sama­
zināšanas 
stratēģijās 
un 
attīstības 
politikas 
pasākumos 
klimata 
pārmaiņu 
sekas 
un 
pielāgošanos 
klimata 
pārmaiņām;
4. atzinīgi 
vērtē to, k a 
sarunās 
par turpmāk o 
sistēmu, k as 
būtu 
piemērojama pēc K ioto 
protokola 
darbības 
beigām, 
ir izdevies pan ākt 
zināmu 
progresu 
attiecībā 
uz klimata 
pārmaiņu 
pielāgošanās 
pasākumu 
un 
kli­
mata 
pārmaiņu 
mazināšanas 
līdzvērtīgo 
nozīmi; 
tomēr uzsver, k a 
sarunām 
par pielāg ošanos 
un 
sarunām 
par 
klimata 
pārmaiņu 
mazināšanu 
jābūt 
savstarpēji ciešāk  
saistītām, lai b ūtiskie 
lēmumi šajos jautājumos 
netiktu 
pieņemti 
izolēti;
5. aicina 
starptautisk o 
kopienu 
un 
privāto sek toru, 
lai veicinātu 
ĀKK 
valstu pāreju uz samazin ātas 
oglekļa 
emisijas 
ekonomiku, 
paredzēt ieg uldījumus, 
kas 
nepieciešami 
pētniecīb
ai un 
izstrādei, k ā 
arī straujai un  
vispusīgai
 tādu tehn oloģiju
 pārnesei,
 ar kuru
 palīdzību
 ĀKK
 valstīs mazin āt
 klimata
 pārmaiņas
 (piemē­
ram, zemas og lekļa 
emisijas tehn oloģijas, 
tehnoloģijas 
oglekļa 
uztveršan ai 
un 
uzglabāšanai) 
un 
pielāgotos 
šīm 
pārmaiņām; 
tāpat aicin a 
starptautisk o 
kopienu 
likvidēt 
tirdzniecīb
as šķēršļus 
tehnoloģijām, 
kas 
pare­
dzētas, lai pielāg otos 
klimata 
pārmaiņām, 
un 
šajā jomā n eizmantot 
intele
ktuālā 
īpašuma tiesīb as 
(piemē­
ram, obligāto 
licencēšanu);
6. aicina 
Komisiju 
un 
ES 
dalībvalstis 
atbalstīt
 UNESCO pasāk umus, 
ar ko 
tiek 
veicināta 
mazo salu jaun attīs­
tības
 valstu ilg tspējīgai
 attīstībai
 paredzētās Barb adosas
 rīcības
 programmas
 izpilde un Maurīcijas 
stratēģijas 
īstenošana;V L . 9 0 0 2 . 9 . 4 1
EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis 14.9.2009.
Klimata pārmaiņu  mazināšana
7. uzsver, 
ka 
2009. gada 
decembrī 
Kopenhāgenā 
paredzētajā ANO k onferencē 
par klimata 
pārmaiņām 
ir jā­
panāk 
vispārēja vien ošanās 
par vērien īgu 
un 
saistošu k limata 
pārmaiņu 
mazināšanas 
mērķi, 
pamatojoties 
uz UNFCCC n oteikto 
principu “
kopēja, 
bet 
diferencēta 
atbildība
”, un 
tādēļ aicin a 
visas rūpn ieciski 
attīstī­
tās valstis un  
jaunattīstības 
valstis ar strauju ek onomikas 
izaugsmi 
vienoties 
par saistošu siltumn īcefekta 
gāzu 
emisijas mērķ i; 
ierosina 
paredzēt elastīg āku 
un 
diferencētāku 
pieeju jaun ajām 
tirgus 
ekonomikas 
val­
stīm, lai rosin ātu 
tās piedalīties jaun ajā 
nolīgumā 
(piemēram, n osakot 
mērķus 
tikai 
atsevišķās 
nozarēs), 
šajā 
nolūkā 
ņemot 
vērā katras 
valsts iespējas pielāg oties 
klimata 
pārmaiņām 
un 
mazināt 
šīs pārmaiņ as, 
kā 
arī 
paturot prātā, k a 
vēsturiskā 
skatījumā 
par globālo 
sasilšanu 
ir atbildīg
as rūpnieciski 
attīstītās valstis;
8. norāda, 
ka 
ir jāpārstrādā un  
jāvienkāršo 
tīras attīstīb as 
mehānisma 
(CDM) projek tu 
pieteikšanās 
un 
resur­
su sadales procedūras, lai atvieg lotu 
ĀKK 
valstīm iespējas piedalīties CDM, projek tu 
sadale būtu 
propor­
cionālāka 
un 
— jo īpaši — lai vairāk  
projektu 
norisinātos 
Subsahāras 
Āfrikā; uzsver, k a 
ir jāievieš sistēma, 
ar kuru 
nodrošināt, 
ka
 CDM projek ti 
atbilst 
papildināmības 
principam 
un 
sekmē 
ĀKK 
valstu ilgstspēj
īgu 
attīstību; 
aicina 
līdzekļu 
devējas valstis palīdzēt ĀK K 
valstīs izveidot n epieciešamo 
veiktspēju, 
lai uzlabotu 
šo 
valstu dalīb u
 CDM; aicin a 
līdzekļu 
devējas valstis n euzskatīt
 CDM par vien īgo 
politikas 
instrumentu, 
uz 
ko 
jākoncentrējas, 
bet 
attīstīt arī citus mehān ismus 
klimata 
pārmaiņu 
mazināšanai 
ĀKK 
valstīs;
9. aicina 
rūpnieciski 
attīstīto valstu un  
jauno 
tirgus 
ekonomikas 
valstu valdīb as 
noteikt 
skaidras 
un 
konse­
kventas 
ilgtermiņa 
politikas 
nostādnes, 
lai rosinātu 
videi draudzīg as 
inovācijas 
un 
ieguldījumus 
(piemē­
ram, atjaun ojamā 
enerģijā, 
transportlīdzekļos 
ar zemu deg vielas 
patēriņu 
un 
hibrīda 
transportlīdzekļos, 
jaunos 
degvielas 
veidos); uzsver, k a 
arī privātajam sek toram 
ir būtiska 
nozīme videi draudzīg u 
inovāciju 
veicināšanā; 
turklāt 
uzskata, 
ka, 
lai mazinātu 
emisiju, vidējā termiņ ā 
un 
ilgtermiņā 
ir jāmeklē 
iespējas vis­
pārēji main īt 
patēriņa 
modeļus attīstītajās valstīs;
10. uzsver, ka 
Komisijai 
un 
līdzekļu 
devēju valstu valdīb ām 
ir jānostipri
na 
partnerattiecības 
ar ĀKK 
valstu val­
dībām, 
lai izstrādātu vērien īgas 
politikas 
iniciatīvas 
un 
plānus, 
kā 
ierobežot 
mežu izciršan u 
un 
mazināt 
mežu 
degradāciju, 
un 
lai paredzētu tehn oloģijas 
un 
ievērojamus resursus ilg tspējīgai 
mežu apsaimn ieko­
šanai 
ĀKK 
valstīs;
Pielāgošanās
11. aicina 
ĀKK 
valstu valdīb as 
tiešā veidā iek ļaut 
pielāgošanās 
mērķus 
un 
pasākumus 
savu valstu attīstīb as 
plā­
nos, 
nabadzības 
samazināšanas 
stratēģijās 
un 
nozaru 
politikā 
un 
stratēģijās, k ā 
arī visos lēmumu pieņ em­
šanas 
posmos un  
līmeņos;
12. uzsver, 
ka 
pielāgošanās 
pasākumu 
atbalstam 
jākļūst 
par juridisk i 
saistošu pien ākumu, 
un 
tam jāparādās 
gan 
starptautisk ajā 
nolīgumā, 
ko 
2009. gada 
decembrī 
pieņems 
Kopenhāgen
ā, gan 
Eiropas 
Savienības 
27 
dalībvalstu 
tiesību 
aktos;
13. aicina 
rūpnieciski 
attīstītās valstis ievērojami palielin āt 
finans
iālo atbalstu 
pielāgošanās 
pasākumiem 
ĀKK 
valstīs 
un 
pētīt, kādus 
novatoriskus 
finanšu 
instrumentus 
varētu izman t
ot šajā nolūkā, 
cita starpā, piemē­
ram, starptautisk us 
tirdzniecības 
nodokļus, 
emisijas n odokļus 
valstu līmen ī, 
nodevas 
par lidmašīn u 
biļe­
tēm 
un 
noteikto 
emisijas vien ību 
(assigned amount unit) pārdošan u 
izsolē; aicin a 
Komisiju 
būtiski 
palielināt 
Pasaules
 klimata
 pārmaiņu
 alianses
 budžetu,
 pievērst daudz vairāk vērības k limata
 pārmaiņām
 nākamā
 
EAF 
budžeta 
izstrādē un  
steidzami īsten ot 
ieceri izveidot pasaules k lima
ta pārmaiņ u 
finansēšanas 
mehā­
nismu 
— novatorisku 
finansēšanas 
instrumentu, 
kas 
ļautu jau laik us 
konce
ntrēt 
atbalstu 
visnabadzīgāka­
jām 
un 
apdraudētāk ajām 
valstīm ar k limatu 
saistītu ieg uldījumu 
veikšana
i;
14. uzsver, ka 
finansējums 
pielāgošanās 
pasākumiem 
ir jāparedz papildus pašreizējai oficiālajai attīstīb as 
pa­
līdzībai 
un 
palīdzības 
saistībām;
15. aicina 
starptautisk ās 
finanšu 
iestādes paplašin āt 
politikas 
pasāku
mus, prog rammas 
un 
finansēšanas 
instru­
mentus, 
kas 
paredzēti, lai pielāg otos 
klimata 
pārmaiņām;V L 6 3 / 1 2 2 C
14.9.2009. LV EiropasSavienībasOficiālais Vēstn esis C 221/37
16. mudina privāto sek toru aktīvāk iesaistīties fin ansējuma deficīta pārvarēšan ā klimata pārmaiņu jomā; mu­
dina 
Komisiju 
un 
ES 
un 
ĀKK 
valstu valdīb as 
veikt 
ieguldījumus 
publiskā 
un 
privātā sek tora 
partnerības 
projektos, 
lai tādējādi piesaistītu papildu līdzek ļus 
no 
privātā sek tor
a pielāgošanās 
projektu 
finansēšanai 
— 
īpaši vismazāk  
attīstītajās valstīs;
17. uzskata, 
ka 
ir nepieciešams 
labāk 
koordinēt 
līdzekļu 
devēju darb ību, 
aktivizēt 
Ziemeļu un  
Dienvidu 
dia­
logu 
un 
uzlabot 
līdzekļu 
devēju un  
jaunattīstības 
valstu sadarb ību 
attiecībā 
uz klimata 
pārmaiņu 
politiku 
un 
pielāgošanās 
mehānismiem 
un 
finansējumu, 
ievērojot Parīzes prin cipu
s un 
2008. gadā 
pieņemto 
Akras 
rīcības 
plānu;
18.
 uzsver, ka
 jāturpina
 savstarpējas reģ ionālās
 sadarbības,
 labas prak s
es apmaiņ as
 un diskusiju
 forumu iz­
veides veicin āšana 
tajās ĀKK 
valstīs, kuras 
saskaras 
ar līdzīgām 
klimata 
pārmaiņu 
problēmām;
19. mudina 
ĀKK 
valstu valdīb as 
ar pielāgošanos 
klimata 
pārmaiņām 
saistīto stratēģ iju 
izstrādē un  
šo stratēģiju 
īstenošanā 
vairāk 
iesaistīt pilson isko 
sabiedrību 
un 
vietējās kopienas
, lielā mērā ņ emot 
vērā to ievērojamo 
praktisko 
pieredzi un  
tiešo tuvumu iedzīvotājiem un  
apvidiem, k uri 
visvairāk 
izjūt klimata 
pārmaiņu 
ne­
gatīvās 
sekas;
20. aicina 
līdzekļu 
devējas valstis un  
starptautisk ās 
organizācijas 
veikt 
ieguldījumus, k as 
ļautu ĀKK 
valstīs nos­
tiprināt 
klimata 
monitoringa 
infrastruktūru 
un 
ar klimatu 
saistīto datu pārvaldīb u, 
kā 
arī iestāžu, vietējo 
kopienu 
un 
iedzīvotāju spēju pielāg oties 
klimata 
pārmaiņām;
21. mudina 
ES 
dalībvalstu 
pētniecības 
un 
izstrādes org anizācijas 
veicināt un  
vienkāršot 
labākās 
prakses 
un 
in­
formācijas 
apmaiņu, 
dalīties pieredzē un  
zināšanās 
un 
sekmīgi 
attīstīt tīklus 
un 
partnerattiecības 
ar līdzī­
gām
 ĀKK
 valstu iestādēm tajās n ozarēs,
 kurās
 klimata
 pārmaiņ ām
 ir būtiska
 nozīme
 (piemēram, 
lauksaimniecībā, 
ūdens 
resursu pārvaldīb ā);
22. aicina 
attīstības 
partnerus 
palīdzēt ĀK K 
valstu valdīb ām 
un 
pilsonis
kajām 
organizācijām 
izstrādāt sab ied­
rības 
izglītošanas 
un 
informēšanas 
kampaņas 
par klimata 
pārmaiņu 
ietekm
i;
23. atzinīgi 
vērtē Komisijas 
ieceri ierosin āt 
ES 
stratēģiju 
katastrofu 
draudu samazin āšanas 
atbalstam; 
aicina 
Ko­
misiju 
un 
ES 
dalībvalstis 
ieguldīt 
vairāk 
līdzekļu 
katastrofu 
draudu samazin āšanā, 
uzskatot 
to par līdzek li, 
kā 
veicināt 
pielāgošanos 
klimata 
pārmaiņām, 
un 
iekļaut 
attīstības 
palīdzībā 
ilgtermiņa 
finansējumu 
katas­
trofu 
draudu samazin āšanai; 
uzskata, 
ka 
ĀKK 
valstīs ir jāveicin a 
privātā sek tora 
darbības 
izvēršana 
ar kli­
matu 
saistītas apdrošin āšanas 
tirgū, 
lai stiprinātu 
iespējas pretoties k limata 
katastrofām;
24. aicina 
Komisiju 
un 
ES 
dalībvalstu 
valdības 
paredzēt vairāk  
resursu ĀKK  
valstu veselīb as 
aizsardzīb as 
sis­
tēmu veik tspējas 
stiprināšanai, 
lai palīdzētu tām cīn īties 
pret klimata 
pārmaiņu 
negatīvo 
ietekmi 
uz 
veselību;
25. uzskata, 
ka 
iedzīvotāju drošīb u 
izšķiroši 
ietekmēs 
pienācīga 
vides migrācijas 
plānošana 
un 
vadība; 
šajā no­
lūkā 
aicina 
starptautisk o 
kopienu 
apzināt 
un 
risināt 
juridiskās 
nepilnī
bas, 
kas 
saistītas ar vides b ēgļu 
aiz­
sardzību; 
ņemot 
vērā applūšan as 
riskam 
pakļauto 
salu valstu ārk ārtīgi 
apdraudēto stāvok li, 
ierosina 
apsvērt 
patvērumu reg lamentējošus 
noteikumus 
vai reģionālus 
vai starptautisk u
s nolīgumus; 
turklāt 
norāda, 
ka 
ir 
jāizstrādā un  
jāievieš in strumenti 
vides bēgļu 
identitātes, 
kultūras 
un 
tradīciju aizsardzīb ai;
26. uzdod 
līdzpriekšsēdētājiem 
nosūtīt 
šo rezolūciju ĀK K 
un 
ES 
Padomei, Eiropas K omisijai, 
Āfrikas 
Savienī­
bai,
 UNFCCC un  
Pasaules Ban kai.