IV.

Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1. papildinājuma VIII sadaļu “Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas” aizstāj ar šādu: “VIII. Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas A. TIESĪBU AKTI (6) Eiropas Savienība Šveice Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 999/2001 (2001. gada 22. maijs), ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.). 1. Valdības 2008. gada 23. aprīļa rīkojums par dzīvnieku labturību (OPAn; RS 455.1) un jo īpaši tā 184. pants (Apdullināšanas metodes). 2. Valdības 2007. gada 18. aprīļa rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE; RS 916.443.10). 3. 1992. gada 9. oktobra Likums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (LDAI; RS 817.0), un jo īpaši tā 24. pants (Paraugu noņemšana un kontrole) un 40. pants (Pārtikas preču kontrole). 4. Federālā iekšlietu departamenta (DFI) 2005. gada 23. novembra rīkojums par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem (RS 817.022.108), un jo īpaši tā 4. un 7. pants (Kautķermeņa daļas, kuras aizliegts lietot cilvēka uzturā). 5. Valdības 1995. gada 27. jūnija rīkojums par epizootijām (OFE; RS 916.401), un jo īpaši tā 6. pants (Definīcijas un saīsinājumi), 36. pants (Patents), 61. pants (Pienākums ziņot), 130. pants (Šveices lopu uzraudzība), 175.–181. pants (Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas), 297. pants (Izpilde valsts iekšienē), 301. pants (Kantona veterinārārsta pienākumi), 303. pants (Oficiālo veterinārārstu apmācība un pilnveidošanās) un 312. pants (Diagnostikas laboratorijas). 6. Valdības 1999. gada 10. jūnija rīkojums par dzīvnieku barības grāmatu (OLALA; RS 916.307.1), un jo īpaši tā 28. pants (Rūpnieciski izmantojamo dzīvnieku barības transports), 1. pielikuma 9. daļa (Sauszemes dzīvnieku produkti), 10. daļa (Zivis, citi jūras dzīvnieki, to produkti un blakusprodukti) un 4. pielikums (Aizliegto vielu saraksts). 7. Valdības 2011. gada 25. maija rīkojums par dzīvnieku blakusproduktu likvidēšanu (OESPA; RS 916.441.22). B. ĪPAŠI ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI UN PROCEDŪRAS 1. Eiropas Savienības references laboratorija transmisīvajām sūkļveida encefalopātijām (TSE) ir: The Veterinary Laboratories Agency (VLA), Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, Apvienotajā Karalistē. Šveice sedz izdevumus, kuri šajā saistībā tai rodas par laboratorijas veiktajām darbībām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikuma B nodaļā. 2. Atbilstīgi Likuma par epizootijām 57. pantam, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns TSE apkarošanai. 3. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 12. pantu, Eiropas Savienības dalībvalstīs katram dzīvniekam, par kuru ir aizdomas, ka tas ir inficēts ar transmisīvo sūkļveida encefalopātiju, nosaka oficiālu pārvietošanas ierobežojumu, līdz ir zināmi kompetentās iestādes veikto klīnisko un epidemioloģisko pārbaužu rezultāti, vai arī to nokauj nolūkā veikt laboratorijas pārbaudi oficiālā kontrolē. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par epizootijām 179.b pantu un 180.a pantu, Šveicē ir aizliegts nokaut lopus, attiecībā uz kuriem ir aizdomas, ka tie ir inficēti ar TSE. Aizdomās turētie dzīvnieki ir jānogalina bez asins nolaišanas un jāsadedzina, to smadzenes ir jāpārbauda Šveices TSE references laboratorijā. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par epizootijām 10. pantu, Šveice ir ieviesusi pastāvīgu identifikācijas sistēmu liellopiem, kas ļauj atrast to ciltsmāti un sākotnējo ganāmpulku, kā arī noskaidrot, vai tie nav pēcteči govīm, attiecībā uz kurām pastāv aizdomas par saslimšanu ar govju sūkļveida encefalopātiju vai kuras šī slimība ir skārusi. Atbilstīgi Valdības rīkojuma par epizootijām 179.c pantam, Šveice nokauj GSE skartos dzīvniekus, vēlākais, ražošanas posma beigās, visus liellopu sugas dzīvniekus, kuri dzimuši laika posmā vienu gadu pirms un vienu gadu pēc inficētā dzīvnieka dzimšanas un kuri šajā laika posmā ir bijuši ganāmpulka sastāvā, kā arī visus inficēto govju tiešos pēctečus, kuri dzimuši divu gadu laikā pirms diagnozes uzstādīšanas. 4. Atbilstīgi Valdības rīkojuma par epizootijām 180.b pantam, Šveicē iznīcina dzīvniekus, kuri saslimuši ar skrepi slimību, viņu mātes, inficēto māšu tiešos pēcnācējus, kā arī visas pārējās aitas un kazas ganāmpulkā, izņemot: — vaislas aitas, kam ir vismaz viena alēle ARR un nav VRQ alēles, un — dzīvniekus, kas nav sasnieguši divu mēnešu vecumu un kas paredzēti tikai nokaušanai. Dzīvnieku galva un vēdera dobuma orgāni tiek iznīcināti atbilstīgi rīkojuma par dzīvnieku blakusproduktu likvidēšanu (OESPA) noteikumiem. Izņēmuma gadījumos, ja runa ir par mazskaitlīgām šķirnēm, var atteikties no ganāmpulka iznīcināšanas. Šajā gadījumā ganāmpulku divus gadus pakļauj oficiālai veterinārai uzraudzībai; šajā laikā divas reizes gadā tiek veikta ganāmpulka dzīvnieku klīniskā izmeklēšana. Ja šajā laikposmā dzīvniekus nodod nokaušanai, viņu galvas, tostarp viņu mandeles, tiek izmeklētas Šveices TSE references laboratorijā. Šos pasākumus pārskata atkarībā no dzīvnieku sanitārās uzraudzības rezultātiem. Jo īpaši uzraudzības periods tiek pagarināts, ja ganāmpulkā konstatē jaunu saslimšanas gadījumu. Gadījumā, ja aitai vai kazai apstiprina saslimšanu ar GSE, Šveice apņemas piemērot pasākumus, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikumā. 5. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 7. pantu Eiropas Savienības dalībvalstis aizliedz lauksaimniecības dzīvnieku, kas tiek turēti, nobaroti vai audzēti pārtikas preču ražošanai, uzturā lietot pārveidotus dzīvnieku proteīnus. Eiropas Savienības dalībvalstīs tiek pilnīgi aizliegta no dzīvniekiem iegūtu proteīnu lietošana atgremotāju uzturā. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu iznīcināšanu (OESPA) 27. pantu Šveice ir ieviesusi pilnīgu aizliegumu lauksaimniecības dzīvnieku uzturā lietot dzīvnieku izcelsmes proteīnus. 6. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. pantu un III pielikuma A nodaļu, Eiropas Savienības dalībvalstis īsteno ikgadēju GSE uzraudzības programmu. Šajā plānā ietilpst ātrais GSE noteikšanas tests visiem liellopiem, kas ir vecāki par 24 mēnešiem un kas nokauti ārkārtas kaušanā, miruši fermā vai atzīti par slimiem ante mortem pārbaudē, kā arī visiem lopiem, kam ir vairāk nekā 30 mēneši un kas tiek kauti lietošanai pārtikā. Šveicē izmantotie ātrie GSE noteikšanas testi ir uzskaitīti Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikuma C nodaļā. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par epizootijām 179. pantu Šveice obligātā veidā veic ātro GSE noteikšanas testu visiem liellopiem, kas ir vecāki par 30 mēnešiem un kas ir nokauti ārkārtas kaušanā, miruši fermā vai atzīti par slimiem ante mortem pārbaudē, kā arī izlases veidā to veic liellopiem, kas ir vecāki par 30 mēnešiem un kas tiek kauti cilvēku uzturam. 7. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. pantu un III pielikuma A nodaļu Eiropas Savienības dalībvalstis īsteno ikgadēju skrepi uzraudzības programmu. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par epizootijām 177. pantu Šveice ir izstrādājusi TSE uzraudzības programmu aitām un kazām, kas ir vecākas par 12 mēnešiem. No 2004. gada jūnija līdz 2005. gada jūlijam tika pārbaudīti dzīvnieki, kas bija nokauti ārkārtas kaušanā, miruši fermā vai atzīti par slimiem ante mortem pārbaudē, kā arī dzīvnieki, kas domāti cilvēku uzturam. Tā kā visiem paraugiem GSE testā bija negatīvs rezultāts, uzraudzības nolūkā turpina ņemt paraugus no klīniski aizdomīgiem, ārkārtas kaušanā nokautiem un fermā mirušiem dzīvniekiem. Apvienotajā veterinārijas komitejā tiks pārskatīta tiesību aktu līdzības atzīšana TSE uzraudzības jomā attiecībā uz aitām un kazām. 8. Par Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. pantā un III pielikuma B. nodaļā, kā arī IV pielikumā (3.III) paredzēto informāciju atbild Apvienotā veterinārijas komiteja. 9. Apvienotā veterinārijas komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 21. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu. C. PAPILDU INFORMĀCIJA 1. Kopš 2003. gada 1. janvāra un atbilstīgi Valdības 2004. gada 10. novembra rīkojumam par nodevu pabalstu, lai segtu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu likvidēšanas izmaksas (RS 916.407), Šveice ir ieviesusi materiālo stimulēšanu tām fermām, kur liellopi ir dzimuši, un kautuvēm, kur liellopi tiek nokauti, ja tās izpilda spēkā esošās likumdošanas prasības attiecībā uz dzīvnieku pārvietošanas deklarācijas procedūrām. 2. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 999/2001 8. pantu un saskaņā ar minētās regulas XI pielikuma 1. punktu, Eiropas Savienības dalībvalstis izņem un likvidē īpašo riska materiālu (ĪRM). No liellopiem izņemtā ĪRM sarakstā iekļauts par divpadsmit mēnešiem vecāku liellopu galvaskauss, izņemot apakšžokli, tostarp galvas smadzenes un acis, kā arī muguras smadzenes; par divdesmit četriem mēnešiem vecāku liellopu mugurkauls, izņemot astes skriemeļus, kakla, muguras un jostas skriemeļu transversos un muguras izaugumus, vidējā krusta kaula skaustu un zarnukaula spārnus, bet ieskaitot dorsālā ganglija saknīti un muguras smadzenes; visu vecumu liellopu mandeles, zarnas no divpadsmitpirkstu zarnas līdz taisnajai zarnai un mezentērijs. No aitām un kazām izņemtā ĪRM sarakstā ir iekļauti par divpadsmit mēnešiem vecāku aitu un kazu galvaskausi vai to aitu un kazu galvaskausi, kam smaganās ir izšķīlies pastāvīgs priekšzobs, tostarp galvas smadzenes un acis, mandeles un muguras smadzenes, kā arī visu vecumu aitu un kazu liesa un līkumainā zarna. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par epizootijām 179.d pantu un Valdības rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem 4. pantu, Šveice ir ieviesusi politiku izņemt ĪRM no dzīvnieku barības un cilvēku pārtikas ķēdes. No liellopiem izņemtā ĪRM sarakstā ir par 30 mēnešiem vecāku liellopu mugurkauls un visu vecumu liellopu mandeles, zarnas no divpadsmitpirkstu zarnas līdz taisnajai zarnai un mezentērijs. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par epizootijām 180.c pantu un Valdības rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem 4. pantu, Šveice ir ieviesusi politiku izņemt ĪRM no dzīvnieku barības un cilvēku pārtikas ķēdes. No aitām un kazām izņemtā ĪRM sarakstā ir smadzenes, kas nav izņemtas no galvaskausa, muguras smadzenes ar smadzeņu cieto apvalku (Dura mater) un to dzīvnieku mandeles, kas vecāki par 12 mēnešiem vai kam smaganās ir izšķīlies pastāvīgs priekšzobs, kā arī visu vecumu dzīvnieku liesa un līkumainā zarna. 3. Ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009 (7) un Regulu (ES) Nr. 142/2011 (8) nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam, Eiropas Savienības dalībvalstīs. Saskaņā ar Valdības rīkojuma par dzīvnieku blakusproduktu likvidēšanu 22. pantu, Šveicē sadedzina 1. kategorijas dzīvnieku blakusproduktus, ieskaitot īpašos riska materiālus un fermās mirušos lopus.