Nolīguma 10. pantā pievieno 1.c, 2.c, 3.c, 4.d, 4.e un 5.c punktu pēc atbilstošajiem 1.b, 2.b, 3.b, 4.c un 5.b punkta groza šādi:

“1.c Šveice līdz otrā gada beigām pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā var saglabāt kvantitatīvus ierobežojumus attiecībā uz Šveicē nodarbinātu darba ņēmēju un pašnodarbinātu personu, kuri ir Horvātijas valstspiederīgie, pieeju divām šādām uzturēšanās kategorijām: uzturēšanās, kas pārsniedz četrus mēnešus, bet ir īsāka par vienu gadu, un uzturēšanās uz vienu gadu vai ilgāk. Nav kvantitatīvu ierobežojumu attiecībā uz uzturēšanos, kas īsāka par četriem mēnešiem.

Pirms iepriekš minētā pārejas perioda beigām Apvienotā komiteja, balstoties uz Šveices ziņojumu, pārskatīs Horvātijas valstspiederīgajiem piemērotā pārejas perioda darbību. Pabeidzot pārskatīšanu, un ne vēlāk kā līdz iepriekš minētā laikposma beigām Šveice paziņo Apvienotajai komitejai, vai tā turpinās piemērot kvantitatīvus ierobežojumus Šveicē nodarbinātiem darba ņēmējiem. Šveice šādus pasākumus var turpināt piemērot piecus gadus pēc iepriekš minētā Protokola spēkā stāšanās. Šāda paziņojuma nesaņemšanas gadījumā pārejas periods beidzas, beidzoties pirmajā daļā minētajam divu gadu laikposmam.

Šajā punktā noteiktā pārejas perioda beigās atceļ visus Horvātijas valstspiederīgajiem piemērojamos kvantitatīvos ierobežojumus. Horvātija ir tiesīga ieviest tādus pašus kvantitatīvos ierobežojumus Šveices valstspiederīgajiem minētajā laikposmā.”;

“2.c Šveice un Horvātija līdz otrā gada beigām pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā attiecībā pret kādas Līgumslēdzējas puses darba ņēmējiem, kuri nodarbināti to teritorijā, var saglabāt pastāvīgajā darba tirgū integrētiem darba ņēmējiem piešķiramās priekšrokas, kā arī citas attiecīgās Līgumslēdzējas puses valstspiederīgajiem piemērojamo algas un darba apstākļu kontroli. Tādu pašu kontroli var saglabāt attiecībā uz personām, kuras sniedz šā Nolīguma 5. panta 1. punktā minētos pakalpojumus šādās četrās nozarēs: dārzkopība, būvniecība, tostarp saistītās nozares, drošības darbības, ēku tīrīšana un uzkopšana (attiecīgie NACE (1) kodi 01.41; 45.1 līdz 4; 74.60 un 74.70). Šveice 1.c, 2.c, 3.c un 4.d punktā minētajā pārejas periodā attiecībā uz pieeju tās darba tirgum dod priekšroku darba ņēmējiem, kuri ir Horvātijas valstspiederīgie, nevis darba ņēmējiem, kas ir tādu valstu valstspiederīgie, kuras nav ES un EBTA dalībvalstis. Dodot priekšroku pastāvīgajā darba tirgū integrētiem darba ņēmējiem, kontroli nepiemēro to pakalpojumu sniedzējiem, kuri ir liberalizēti ar īpašu vienošanos starp Līgumslēdzējām pusēm par pakalpojumu sniegšanu (tostarp ar nolīgumu par konkrētiem valsts iepirkumu aspektiem, ciktāl tas attiecas uz pakalpojumu sniegšanu). Šajā laikposmā var saglabāt kvalifikācijas prasības attiecībā uz uzturēšanās atļaujām laikposmam, kas īsāks par četriem mēnešiem (2), un attiecībā uz personām, kuras sniedz šā Nolīguma 5. panta 1. punktā minētos pakalpojumus četrās iepriekš minētajās nozarēs.

Divu gadu laikā pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā Apvienotā komiteja pārskata šajā punktā izklāstīto pārejas pasākumu darbību, pamatojoties uz ziņojumu, kuru sagatavo katra no Līgumslēdzējām pusēm, kas tos īsteno. Pēc pārskata pabeigšanas un ne vēlāk kā divus gadus pēc iepriekš minētā Protokola stāšanās spēkā Līgumslēdzēja puse, kas ir īstenojusi šajā punktā minētos pārejas pasākumus un paziņojusi Apvienotajai komitejai par savu nodomu turpināt tos piemērot, var turpināt to darīt līdz piektā gada beigām pēc iepriekš minētā Protokola stāšanās spēkā. Šāda paziņojuma nesaņemšanas gadījumā pārejas periods beidzas, beidzoties pirmajā daļā minētajam divu gadu laikposmam.

Šajā punktā noteiktā pārejas perioda beigās visi šajā punktā minētie ierobežojumi tiek atcelti.”

“3.c Pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā un līdz 1.c punktā minētā laikposma beigām Šveice savas kopējās, trešām valstīm paredzētās kvotas ietvaros katru gadu (pro rata temporis) rezervē Šveicē nodarbinātiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kuras ir Horvātijas valstspiederīgie, jaunu uzturēšanās atļauju (3) minimālo skaitu saskaņā ar šādu plānu:

Līdz Atļauju skaits laikposmam, kas ir viens gads vai ilgāk Atļauju skaits laikposmam, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu Pirmā gada beigām 54 543 Otrā gada beigām 78 748 Trešā gada beigām 103 953 Ceturtā gada beigām 133 1 158 Piektā gada beigām 250 2 000

3.d Ja Šveice un/vai Horvātija nopietnu savos darba tirgos pastāvošu traucējumu vai traucējumu draudu rezultātā piemēro 1.c, 2.c un 3.c punktā aprakstītos pasākumus savā teritorijā nodarbinātiem darba ņēmējiem, tās paziņo par šiem apstākļiem Apvienotajai komitejai līdz 1.c punktā noteiktā laikposma beigām.

Apvienotajā komiteja lems par to, vai valsts, kas iesniegusi paziņojumu, uz šā paziņojuma pamata var turpināt piemērot pārejas pasākumus. Ja tā sniedz labvēlīgu atzinumu, valsts, kas iesniegusi paziņojumu, var turpināt piemērot tās teritorijā nodarbinātiem darba ņēmējiem 1.c, 2.c un 3.c punktā aprakstītos pasākumus līdz septītā gada beigām pēc iepriekš minētā Protokola spēkā stāšanās. Šajā gadījumā ikgadējais 1.c punktā minēto uzturēšanās atļauju skaits ir šāds:

Līdz Atļauju skaits laikposmam, kas ir viens gads vai ilgāk Atļauju skaits laikposmam, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu Sestā gada beigām 260 2 100 Septītā gada beigām 300 2 300 .”;

“4.d Tā laikposma beigās, kas minēts 1.c un 3.d punktā, un līdz desmitā gada beigām pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā piemēro šādus noteikumus: Ja to jaunu uzturēšanās atļauju skaits, kuras attiecas uz vienu no 1.c punktā minētajām kategorijām un ir izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kas ir Horvātijas valstspiederīgie, konkrētā gadā pārsniedz triju gadu laikā pirms atsauces gada aprēķināto vidējo rādītāju par vairāk nekā 10 %, tad Šveice piemērošanas gadā var vienpusēji ierobežot to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām no Horvātijas uz laikposmu, kas ir viens gads vai ilgāk, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 5 % un to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas uz laikposmu, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 10 %. Uzturēšanās atļauju skaitu tādā pašā apmērā var ierobežot nākamajā gadā pēc piemērošanas gada.

Atkāpjoties no iepriekšējās daļas, pēc sestā un septītā atsauces gada beigām piemēro šādus noteikumus: Ja konkrētā gadā to jaunu uzturēšanās atļauju skaits, kuras attiecas uz vienu no 1.c punktā minētajām kategorijām un ir izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kas ir Horvātijas valstspiederīgie, pārsniedz gadā pirms atsauces gada aprēķināto vidējo rādītāju par vairāk nekā 10 %, tad Šveice piemērošanas gadā var vienpusēji ierobežot to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām no Horvātijas uz laikposmu, kas ir viens gads vai ilgāk, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 5 % un to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas uz laikposmu, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 10 %. Uzturēšanās atļauju skaitu tādā pašā apmērā var ierobežot nākamajā gadā pēc piemērošanas gada.

4.e Šā panta 4.d punkta vajadzībām piemēro šādas definīcijas:

1) “Atsauces gads” ir attiecīgais gads, ko aprēķina no tā mēneša pirmās dienas, kurā Protokols stājas spēkā;

2) “Piemērošanas gads” ir gads, kas seko atsauces gadam.”;

“5.c Šā panta 1.c, 2.c, 3.c un 4.d punktā izklāstītos pārejas noteikumus, jo īpaši tos, kas minēti 2.c punktā attiecībā uz pastāvīgajā darba tirgū integrētiem darba ņēmējiem piešķiramo prioritāti, kā arī uz algas un darba apstākļu kontroli, nepiemēro darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kurām dienā, kad stājas spēkā šā Nolīguma Protokols attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā, ir atļauts veikt saimniecisku darbību Līgumslēdzēju pušu teritorijā. Šādas personas jo īpaši var īstenot profesionālās un ģeogrāfiskās mobilitātes tiesības.

To uzturēšanās atļauju turētāji, kuru atļaujas ir derīgas uz īsāku laikposmu nekā viens gads, ir tiesīgi tās atjaunot; attiecībā pret viņiem nevar piemērot kvantitatīvo ierobežojumu pārsniegšanu. Uzturēšanās atļauju turētāji, kuru atļaujas ir derīgas vienu gadu vai ilgāk, ir tiesīgi automātiski pagarināt savas uzturēšanās atļaujas. Tādējādi šādi darba ņēmēji un pašnodarbinātas personas ir tiesīgas izmantot brīvas pārvietošanās tiesības, kas piešķirtas reģistrētām personām saskaņā ar šā Nolīguma pamatnoteikumiem un jo īpaši ar tā 7. pantu, no iepriekš minētā Protokola tā spēkā stāšanās dienas.”;