I PAPILDINĀJUMS

KOPĪGĀ TRANZĪTA PROCEDŪRAS

I SADAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

1. pants

1. Šajā papildinājumā noteikti daži kopīgās tranzīta procedūras noteikumi, kā paredzēts Konvencijas 1. panta 3. punktā.

2. Ja nav noteikts citādi, šā papildinājuma noteikumus piemēro darbībām, kuras veic saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, neatkarīgi no tā, vai izmanto T1 vai T2 procedūru.

3. Preces, kas saistītas ar paaugstinātu krāpšanas risku, ir uzskaitītas I pielikumā. Ja kādā no šīs konvencijas noteikumiem ir minēts šis pielikums, tad pasākumus, kas saistīti ar tajā minētajām precēm, piemēro tikai tad, ja šo preču daudzums pārsniedz atbilstīgo minimālo daudzumu. I pielikumu pārskata vismaz reizi gadā.

I NODAĻA

Darbības joma un definīcijas

2. pants

Darbības joma

1. Kopīgā tranzīta procedūru nepiemēro pasta sūtījumiem (tostarp pasta pakām), ko veic saskaņā ar Pasaules Pasta savienības statūtiem, ja preces pārvadā personas, kam ir tiesības un pienākumi, kuri izriet no minētajiem statūtiem, vai tās tiek pārvadātas šādu personu vārdā.

2. Līgumslēdzēja puse var nolemt kopīgā tranzīta procedūru nepiemērot precēm, ko transportē pa cauruļvadiem. Par šādu lēmumu paziņo Komisijai, kas par to informē pārējās valstis.

3. pants

Definīcijas

Šajā konvencijā:

a) “kompetentās iestādes” ir muitas iestāde vai jebkura cita iestāde, kurai uzdots piemērot šo konvenciju;

b) “tranzīta deklarācija” ir darbība, ar kuru persona noteiktajā veidā un kārtībā paziņo par savu nodomu precēm piemērot kopīgā tranzīta procedūru;

c) “tranzīta pavaddokuments” ir dokuments, kuru no datu apstrādes sistēmas izdrukā, lai pievienotu precēm, un kurš balstīts uz tranzīta deklarācijas datiem;

d) “T2 procedūra” ir Konvencijas 2. pantā minētā T2 procedūra, ko tranzīta deklarācijā apzīmē ar simbolu “T2” vai simbolu “T2F”;

e) “principāls” ir persona, kura izdara kopīgā tranzīta deklarāciju vai kuras vārdā tiek izdarīta kopīgā tranzīta deklarācija;

f) “nosūtītāja muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā pieņem deklarāciju par kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu precēm;

g) “tranzīta muitas iestāde” ir: — muitas iestāde, kas atrodas kādas līgumslēdzējas puses ievešanas vietā, vai — muitas iestāde, kas atrodas kādas līgumslēdzējas puses izvešanas vietā, ja sūtījums tranzīta darbības laikā atstāj šīs līgumslēdzējas puses muitas teritoriju pāri robežai starp šo līgumslēdzēju pusi un kādu trešo valsti;

h) “saņēmēja muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, jāuzrāda, lai pabeigtu procedūru;

i) “galvojuma muitas iestāde” ir katras valsts kompetento iestāžu noteikta iestāde, kurā galvotājs sniedz galvojumu;

j) “galvotājs” ir jebkura trešā persona, fiziska vai juridiska, kas rakstiski uzņemas solidāri ar principālu un garantētās summas robežās maksāt iespējamo muitas parādu;

k) “HS kods” ir ciparu kods, kas attiecas uz pozīcijām un apakšpozīcijām preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētās sistēmas nomenklatūrā, kas izveidota ar 1983. gada 14. jūnija konvenciju;

l) “parāds” ir importa vai eksporta nodokļi un citi maksājumi, kas attiecas uz precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru;

m) “parādnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kurai ir pienākums maksāt parādu;

n) “Komisija” ir Eiropas Kopienu Komisija;

o) “preču izlaišana” ir darbība, ar kuru muitas dienesti atļauj izmantot preces tajos nolūkos, kas paredzēti kopīgā tranzīta procedūrā, kuru tām piemēro;

p) “persona, kas veic uzņēmējdarbību līgumslēdzējas puses teritorijā” ir: — fiziskas personas gadījumā – jebkura persona, kurai tur ir pastāvīgā dzīvesvieta; — juridiskas personas vai personu apvienību gadījumā – jebkura persona, kurai tur ir juridiskā adrese, galvenā vadība vai pastāvīga uzņēmējdarbības struktūra;

q) “datu apstrādes paņēmieni” ir: — EDI (Electronic Data Interchange) standarta paziņojumu apmaiņa ar kompetentajām iestādēm vai — attiecīgo muitas formalitāšu kārtošanai vajadzīgās informācijas ievadīšana kompetento iestāžu datu apstrādes sistēmās;

r) “EDI” (Electronic Data Interchange) ir strukturētu datu pārraide starp datu apstrādes sistēmām saskaņā ar pieņemtiem paziņojumu standartiem, izmantojot elektroniskos līdzekļus;

s) “standarta paziņojums” ir iepriekš noteikta un atzīta datu elektroniskas pārraides struktūra;

t) “personas dati” ir visa informācija par identificētu vai identificējamu fizisku vai juridisku personu;

u) “rezerves procedūra” ir procedūra, kurā izmanto papīra dokumentus, ko sastāda, lai varētu iesniegt un kontrolēt tranzīta deklarāciju un uzraudzīt tranzīta darbību, ja nevar izmantot standarta procedūru ar elektroniskajiem līdzekļiem;

v) “VAD konvencija” ir 1987. gada 20. maija Konvencija par preču tirdzniecības formalitāšu vienkāršošanu.

II NODAĻA

Standarta procedūra

4. pants

1. Formalitātes, kas saistītas ar T1 vai T2 procedūras piemērošanu, kārto ar elektroniskiem datu apstrādes paņēmieniem atbilstīgi nosacījumiem un saskaņā ar kārtību, ko kompetentās iestādes nosaka, ievērojot muitas noteikumos iekļautos principus.

2. Līgumslēdzējas puses, savstarpēji vienojoties, pieņem pasākumus, kas paredz:

a) noteikumus, kuri definē un regulē paziņojumus, ar kuriem jāapmainās starp muitas iestādēm un kuri nepieciešami kopīgā tranzīta procedūras piemērošanā;

b) vienotu datu kopumu un modeli datu paziņojumiem, ar kuriem jāapmainās saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru.

5. pants

Darbības joma

1. Neskarot īpašus apstākļus, šajā nodaļā aprakstīto informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm veic, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus un datortīklus.

2. Šā panta 1. punktā paredzētajā informācijas apmaiņā visas līgumslēdzējas puses izmanto Kopienas “kopējo sakaru tīklu/kopējo sistēmu saskarni” (KST/KSS). EBTA valstu finansiālo līdzdalību un ar to saistītos jautājumus nosaka ar vienošanos starp Kopienu un katru EBTA valsti.

3. Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro vienkāršotajām procedūrām, kas minētas 44. panta 1. punkta f) un g) apakšpunktā, ja vien nav noteikts citādi.

6. pants

Drošība

1. Nosacījumos attiecībā uz muitas formalitāšu kārtošanu ar datu apstrādes paņēmieniem cita starpā paredz pasākumus datu avotu pārbaudei, kā arī datu aizsardzībai pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu, nejaušu nozaudēšanu, grozīšanu vai neatļautu piekļuvi.

2. Papildus 1. punktā minētajām drošības prasībām kompetentās iestādes izveido un uztur atbilstīgas drošības prasības attiecībā uz efektīvu, uzticamu un drošu visas tranzīta sistēmas darbību.

3. Lai nodrošinātu iepriekšminēto drošības līmeni, katra datu ievade, maiņa vai dzēšana jāreģistrē kopā ar informāciju par šādas apstrādes pamatojumu un precīzu laiku, kā arī norādot personu, kas to veikusi. Turklāt sākotnējie dati vai visi šādi apstrādāti dati jāuzglabā vismaz trīs kalendāros gadus no tā gada beigām, uz kuru šādi dati attiecas, vai ilgāk, ja to paredz citi noteikumi.

4. Kompetentās iestādes regulāri uzrauga drošību.

5. Iesaistītās kompetentās iestādes informē cita citu par jebkādām aizdomām par drošības pārkāpumiem.

7. pants

Personas datu aizsardzība

1. Līgumslēdzējas puses personas datus, ko tās viena otrai sniedz saskaņā ar šo konvenciju, izmanto tikai tajā paredzētajiem mērķiem un citiem muitas nolūkiem saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru. Šis ierobežojums tomēr neliedz šos datus izmantot riska analīzei kopīgā tranzīta laikā, kā arī izmeklēšanai un tiesvedībai, ko var ierosināt saistībā ar šo kopīgā tranzīta procedūru. Šādā gadījumā par šādu izmantošanu nekavējoties paziņo iestādei, kura ir sniegusi minēto informāciju.

2. Līgumslēdzējas puses uzņemas saistības veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai attiecībā uz to personas datu apstrādi, ko tās viena otrai sniedz saskaņā ar šo konvenciju, nodrošinātu tādu personas datu aizsardzības līmeni, kas atbilst vismaz Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencijai par personu aizsardzību attiecībā uz automātisku personas datu apstrādi.

3. Katra līgumslēdzēja puse veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai ar efektīvu pārbaužu palīdzību nodrošinātu šā panta ievērošanu.

III NODAĻA

Principāla, pārvadātāja un saņēmēja pienākumi

8. pants

1. Principālam ir pienākums:

a) preces neskartas uzrādīt saņēmējā iestādē, ievērojot noteikto termiņu un kompetento iestāžu veiktos identifikācijas nodrošināšanas pasākumus;

b) ievērot pārējos noteikumus, kas attiecas uz kopīgā tranzīta procedūru;

c) kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par kontroli, pēc to pieprasījuma un ievērojot termiņus, kas varētu būt noteikti, iesniegt visus pieprasītos dokumentus un informāciju neatkarīgi no datu nesēja veida, kā arī nodrošināt jebkādu citu vajadzīgo palīdzību.

2. Neatkarīgi no 1. punktā minētajiem principāla pienākumiem pārvadātājam vai preču saņēmējam, kurš pieņem preces un zina, ka precēm piemēro kopīgā tranzīta procedūru, arī ir pienākums neskartas preces un vajadzīgos dokumentus nogādāt saņēmēja muitas iestādē noteiktajā termiņā, ievērojot kompetento iestāžu noteiktos identifikācijas nodrošināšanas pasākumus.

IV NODAĻA

Galvojumi

9. pants

Pienākums sniegt galvojumu

1. Principāls sniedz galvojumu, lai garantētu muitas parāda samaksu, kurš var rasties saistībā ar precēm.

2. Galvojums ir:

a) vai nu vienreizējs galvojums, kas attiecas tikai uz vienu kopīgā tranzīta darbību;

b) vai, izmantojot vienkāršošanu 44. panta nozīmē, vispārējs galvojums, kas aptver vairākas darbības.

10. pants

Galvojumu veidi

1. Galvojumu var sniegt:

a) vai nu veicot skaidras naudas iemaksu nosūtītāja muitas iestādē;

b) vai galvotājam uzņemoties saistības galvojuma muitas iestādē.

2. Tomēr kompetentās iestādes var atteikties pieņemt galvojumu piedāvātajā veidā, ja tas nav saderīgs ar attiecīgās muitas procedūras pareizu darbību.

10.a pants

Skaidras naudas iemaksa

Skaidras naudas iemaksa jāveic nosūtīšanas valsts valūtā vai ar jebkādu citu maksāšanas līdzekli, ko pieņem šīs valsts kompetentās iestādes.

Nodrošinājums skaidras naudas iemaksas veidā vai ar līdzvērtīgu maksāšanas līdzekli jāveic saskaņā ar nosūtīšanas valsts tiesību aktu noteikumiem.

10.b pants

Galvotājs

1. Galvotājs veic uzņēmējdarbību tās līgumslēdzējas puses teritorijā, kurā sniedz galvojumu, un tam jāsaņem muitas iestāžu apstiprinājums. Galvotājam jānorāda juridiskā adrese vai jāieceļ pārstāvis visu to līgumslēdzēju pušu teritorijā, kuras skar attiecīgā kopīgā tranzīta darbība. Ja viena no līgumslēdzējām pusēm ir Kopiena, galvotājam jānorāda juridiskā adrese vai jāieceļ pārstāvis katrā tās dalībvalstī.

2. Galvotāja saistības galvojuma summas robežās attiecas arī uz tām nodokļu summām, kas jāmaksā pēc a posteriori veiktām pārbaudēm.

3. Kompetentās iestādes atsakās apstiprināt galvotāju, ja tās uzskata, ka nav droši, ka galvotājs noteiktajos termiņos galvojuma summas robežās samaksās visus iespējamos parādus.

4. Ja galvojums ir tas, ko sniedz galvojuma muitas iestādei:

a) principālam piešķir “galvojuma atsauces numuru” galvojuma izmantošanai un visu galvotāja saistību identifikācijai;

b) principālam piešķir un nosūta pieejas kodu, kas saistīts ar attiecīgo “galvojuma atsauces numuru”.

11. pants

Atbrīvojums no galvojuma

1. Izņemot gadījumus, kurus vajadzības gadījumā nosaka, galvojums nav jāsniedz attiecībā uz:

a) gaisa pārvadājumiem;

b) preču pārvadāšanu pa Reinu un Reinas ūdensceļiem;

c) precēm, ko transportē pa cauruļvadiem;

d) kopīgā tranzīta procedūrām, ko veic saskaņā ar 44. panta 1. punkta f) apakšpunkta i) punktu.

2. Katra valsts var atbrīvot no pienākuma sniegt galvojumu attiecībā uz preču pārvadājumiem pa citiem savā teritorijā esošajiem ūdensceļiem, kas nav minēti 1. punkta b) apakšpunktā. Šajā nolūkā veiktos pasākumus tā dara zināmus Komisijai, kas informē pārējās valstis.

V NODAĻA

Dažādi noteikumi

12. pants

Dokumentu un konstatējumu juridiskais statuss

1. Neatkarīgi no datu nesēja veida dokumentiem, kas iesniegti atbilstoši noteiktajai kārtībai, un pasākumiem, ko veikušas vai pieņēmušas vienas valsts kompetentās iestādes, pārējās valstīs ir tādas pašas juridiskās sekas, kādas minētajiem dokumentiem un minētajiem pasākumiem piešķir katras attiecīgās valsts kompetentās iestādes.

2. Konstatējumiem, ko saistībā ar kopīgā tranzīta procedūru veiktajās pārbaudēs izdarījušas vienas valsts kompetentās iestādes, pārējās valstīs ir tāds pats juridiskais spēks kā konstatējumiem, ko veic katras attiecīgās valsts kompetentās iestādes.

13. pants

Attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūru kompetento muitas iestāžu saraksts

Katra valsts datu apstrādes sistēmā ievada sarakstu par muitas iestādēm, kuras ir kompetentas veikt kopīgā tranzīta darbības, norādot attiecīgo identifikācijas numuru un pienākumus un norādot to darba laiku. Datu apstrādes sistēmā jāievada arī visas izmaiņas.

Komisija šo informāciju nosūta pārējām valstīm, izmantojot datu apstrādes sistēmu.

14. pants

Centralizētā iestāde

Katra valsts Komisijai attiecīgā gadījumā paziņo par centralizētu muitas iestāžu izveidi un par kompetenci, kas šīm iestādēm noteikta attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras pārvaldību un uzraudzību, kā arī attiecībā uz dokumentu saņemšanu un nosūtīšanu, norādot attiecīgo dokumentu veidu.

Komisija šo informāciju nosūta pārējām valstīm.

15. pants

Pārkāpumi un sankcijas

Valstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai apkarotu jebkādus pārkāpumus vai jebkādas nelikumības un lai par tiem piemērotu efektīvas, proporcionālas un preventīvas sankcijas.

II SADAĻA

PROCEDŪRAS NORISE

I NODAĻA

Vienreizējais galvojums

16. pants

Vienreizējā galvojuma izsniegšana

1. Vienreizējais galvojums sedz pilnu iespējamā muitas parāda summu, ko aprēķina, pamatojoties uz augstāko piemērojamo likmi, tostarp uz ievedmuitas nodokli, kuru šāda veida precēm nosūtīšanas valstī piemērotu gadījumā, ja tās izlaistu patēriņam vietējā tirgū. Šajā aprēķinā Kopienas preces, ko pārvadā saskaņā ar Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, uzskata par ārpuskopienas precēm.

Tomēr likmes, kas ņemamas vērā vienreizējā galvojuma aprēķināšanā, nevar būt zemākas par minimālo likmi, ja šāda likme ir minēta I pielikuma piektajā ailē.

2. Vienreizējais galvojums skaidras naudas iemaksas veidā ir derīgs visu līgumslēdzēju pušu teritorijā; to atmaksā, kad attiecīgā procedūra ir pabeigta.

3. Vienreizējais galvojums, ko iemaksā galvotājs, var būt vienreizēja galvojuma talona veidā par summu EUR 7 000, ko galvotājs izdod personām, kuras plāno rīkoties kā principāli, un kas ir derīgs visu līgumslēdzēju pušu teritorijā.

Galvotāja saistības ir līdz EUR 7 000 par talonu.

4. Ja vienreizējo galvojumu sniedz galvotājs, principāls nevar mainīt pieejas kodu, kas saistīts ar “galvojuma atsauces numuru”, izņemot gadījumus, kad piemēro IV pielikuma 3. punkta noteikumus.

17. pants

Vienreizējā galvojuma sniegšana

1. Par vienreizējo galvojumu, ko iemaksā galvotājs, jāsagatavo galvojuma dokuments, kas atbilst III papildinājuma C.1. pielikumā dotajam paraugam. Galvojuma dokumentu glabā galvojuma muitas iestāde.

2. Ja to prasa valstu normatīvie vai administratīvie akti vai vispārējā prakse, katra valsts var ļaut mainīt 1. punktā minētā galvojuma dokumentu veidu ar nosacījumu, ka tam ir tāds pats likumīgais spēks kā paraugā norādītajam dokumentam.

18. pants

Vienreizēja galvojuma sniegšana ar taloniem

1. Šā papildinājuma 16. panta 3. punktā minētajā gadījumā par vienreizējo galvojumu, ko iemaksā galvotājs, jāsagatavo galvojuma dokuments, kas atbilst III papildinājuma C.2. pielikumā dotajam paraugam.

17. panta 2. punktu piemēro mutatis mutandis.

2. Galvotājs saskaņā ar kompetento iestāžu noteikto kārtību galvojuma muitas iestādei sniedz visu vajadzīgo informāciju par tā izdotajiem vienreizējā galvojuma taloniem. To pēdējā izmantošanas diena nevar būt vēlāka kā gadu pēc to izdošanas dienas.

3. Galvotājs principālam par katru vienreizējā galvojuma talonu nosūta “galvojuma atsauces numuru”, kas tam piešķirts, un principāls nevar mainīt ar minēto numuru saistīto pieejas kodu.

4. Lai piemērotu 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, galvotājs principālam izsniedz vienreizējā galvojuma talonus papīra formātā, kas sastādīti atbilstoši C.3. pielikumā dotajam paraugam. Uz talona norāda identifikācijas numuru.

5. Galvotājs var izdot vienreizējā galvojuma talonus, kas nav derīgi kopīgā tranzīta darbībām attiecībā uz precēm, kuras iekļautas I pielikuma sarakstā. Šādā gadījumā galvotājs vizē pa diagonāli katru vienreizējā galvojuma talonu, ko tas izdod papīra formātā, ar šādu frāzi:

— Ierobežots derīgums – 99200

6. Principāls nogādā nosūtītāja muitas iestādē vienreizējā galvojuma talonus, kas atbilst summas EUR 7 000 reizinājumam, kas vajadzīgs, lai segtu visu iespējamo parādu. Lai piemērotu 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, papīra formāta taloni jāiesniedz un jāglabā nosūtītāja muitas iestādē, kas talonā norādītajai galvojuma muitas iestādei nosūta katra talona identifikācijas numuru.

19. pants

Galvojuma dokumenta atsaukšana un atcelšana

1. Galvojuma muitas iestāde atsauc savu lēmumu par galvotāja saistību apstiprināšanu, ja vairs netiek pildīti izdošanas laikā noteiktie nosacījumi.

Arī galvotājs var atcelt savas saistības jebkurā laikā.

2. Atsaukšana vai atcelšana stājas spēkā sešpadsmitajā dienā pēc dienas, kad ir paziņots attiecīgi galvotājam vai galvojuma muitas iestādei.

No dienas, kurā atsaukšana vai atcelšana stājas spēkā, iepriekš izdotos vienreizējā galvojuma talonus nevar izmantot precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru.

3. Muitas iestādes valstī, kura atbild par attiecīgo galvojuma muitas iestādi, datu apstrādes sistēmā tūlīt ievada informāciju par atsaukšanu vai atcelšanu un datumu, kad tā stājas spēkā.

II NODAĻA

Transportlīdzekļi un deklarācijas

20. pants

Kravas nosacījumi

1. Katrā tranzīta deklarācijā ietver tikai tās preces, kas iekrautas vai kas jāiekrauj vienā transportlīdzeklī un kas paredzētas pārvešanai no vienas un tās pašas nosūtītāja muitas iestādes uz vienu un to pašu saņēmēja muitas iestādi.

Šajā pantā ar nosacījumu, ka pārvadātās preces paredzēts sūtīt kopā, par vienu transportlīdzekli uzskata:

a) autotransporta līdzekli kopā ar tā piekabi(-ēm) vai puspiekabi(-ēm);

b) savienotu vagonu vai vagonešu sastāvu;

c) laivas, kas veido vienotu virkni;

d) vienā transportlīdzeklī šā panta nozīmē iekrautus konteinerus.

2. Vienu transportlīdzekli var izmantot preču iekraušanai vairāk nekā vienā nosūtītāja muitas iestādē un izkraušanai vairāk nekā vienā saņēmēja muitas iestādē.

21. pants

Tranzīta deklarācija ar datu apstrādes paņēmieniem

1. Konvencijas III papildinājuma A.1. pielikumā minētās deklarācijas ziņas sniedz kodētu datu veidā vai jebkādā citā veidā, ko nosaka attiecīgās iestādes, lai tās apstrādātu ar datoru, un tās atbilst nepieciešamajiem datiem.

2. Muitas deklarāciju, ko sastāda, izmantojot EDI, uzskata par iesniegtu tad, kad EDI paziņojumu saņem attiecīgās kompetentās iestādes.

Par tādas muitas deklarācijas pieņemšanu, kas iesniegta, izmantojot EDI, principālam paziņo ar atbildes paziņojumu, kurā norāda vismaz saņemtā paziņojuma identifikācijas parametrus un/vai tranzīta deklarācijas reģistrācijas numuru un pieņemšanas dienu.

3. Tranzīta deklarācijai, ko iesniedz, izmantojot EDI standarta paziņojumu, jāatbilst struktūrai un ziņām, kas norādītas III papildinājumā.

4. Tranzīta deklarāciju atbilstoši III papildinājumam sagatavo kādā no līgumslēdzēju pušu oficiālajām valodām, ko pieņēmušas nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes. Vajadzības gadījumā kompetentās iestādes valstī, uz kuru attiecas kopīgā tranzīta darbība, var pieprasīt tulkojumu šīs valsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām.

5. Ja nosūtīšanas valstī kopīgā tranzīta procedūru piemēro pēc kādas citas muitas procedūras, nosūtīšanas iestāde var pieprasīt atbilstošu dokumentu uzrādīšanu.

6. Preces uzrāda kopā ar pārvadājuma dokumentu. Nosūtītāja muitas iestāde muitas formalitāšu kārtošanas laikā var neprasīt uzrādīt šo dokumentu, ja vien tas tai ir pieejams.

22. pants

Rakstveida tranzīta deklarācija

1. Kopīgā tranzīta procedūru, izmantojot tranzīta deklarāciju, kas rakstiski sagatavota uz veidlapas, kura atbilst VAD konvencijas I pielikuma 1. papildinājumā norādītajam paraugam, precēm var piemērot šādos gadījumos:

a) ja preces pārvadā ceļotāji, kuriem nav tiešas piekļuves muitas datu apstrādes sistēmai saskaņā ar 22.a pantā aprakstīto kārtību;

b) ja atbilstoši V pielikumā minētajiem nosacījumiem un noteiktajai kārtībai izmanto rezerves procedūru;

c) ja to nolemj kāda līgumslēdzēja puse.

2. Piemērojot 1. punkta a) un c) apakšpunktu, kompetentās iestādes nodrošina, lai muitas iestādes veiktu tranzīta datu savstarpēju apmaiņu, izmantojot muitas datu apstrādes sistēmu.

3. Rakstveida tranzīta deklarāciju saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu var izmantot tikai ar kompetento iestāžu piekrišanu, kad principāla lietojumprogramma un/vai tīkls nedarbojas.

4. Rakstveida tranzīta deklarāciju var papildināt ar vienu vai vairākām turpinājuma veidlapām, kas atbilst VAD konvencijas I pielikuma 3. papildinājumā iekļautajam paraugam. Šādas veidlapas ir deklarācijas sastāvdaļa.

5. Turpinājuma veidlapu vietā kā tranzīta deklarācijas aprakstošo daļu var izmantot kravas sarakstus, kas sastādīti atbilstoši III papildinājumā iekļautajam paraugam; kravas saraksti tad ir deklarācijas sastāvdaļa.

6. Šā panta 1., 4. un 5. punktā minētās veidlapas aizpilda saskaņā ar III papildinājumu.

7. Šā papildinājuma 21. panta 4.–6. punktu piemēro mutatis mutandis.

22.a pants

Ceļotāju tranzīta deklarācija

Šā papildinājuma 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā ceļotājs atbilstīgi 5. un 6. pantam un III papildinājuma B.6. pielikumam sastāda tranzīta deklarāciju.

23. pants

Jaukti sūtījumi

Tādu sūtījumu gadījumā, kas sastāv gan no precēm, kurām jāpiemēro T1 procedūra, gan no precēm, kurām jāpiemēro T2 procedūra, tranzīta deklarāciju, uz kuras ir simbols “T”, katrā preču pozīcijā papildina ar simbolu “T1”, “T2” vai “T2F”.

24. pants

Tranzīta deklarācijas parakstīšana un principāla saistības

1. Tranzīta deklarācijā jābūt iekļautam elektroniskajam parakstam vai citam identifikācijas līdzeklim.

2. Tranzīta deklarācijas iesniegšana uzliek principālam saistības attiecībā uz:

a) deklarācijā sniegto ziņu pareizību;

b) pievienoto dokumentu autentiskumu;

c) visu saistību izpildi attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm.

III NODAĻA

Formalitātes, kas jākārto nosūtītāja muitas iestādē

25. pants

Tranzīta deklarācijas iesniegšana

Tranzīta deklarāciju nosūtītāja muitas iestādei iesniedz un preces uzrāda dienās un laikā, ko nosaka kompetentās iestādes.

Nosūtītāja muitas iestāde var pēc atbildīgā principāla pieprasījuma un uz tā rēķina atļaut preces uzrādīt jebkurā citā vietā.

26. pants

Maršruts

1. Preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, uz saņēmēja muitas iestādi ved pa ekonomiski pamatotu maršrutu.

2. Neskarot 59. pantu, attiecībā uz I pielikuma sarakstā esošajām precēm vai tad, ja kompetentās iestādes vai principāls uzskata par vajadzīgu, nosūtītāja muitas iestāde nosaka saistošu maršrutu un atribūtā, kas atbilst tranzīta deklarācijas 44. ailei, ieraksta vismaz tās valstis, kuras paredzēts šķērsot, ņemot vērā visus principāla paziņotos datus.

27. pants

Tranzīta deklarācijas pieņemšana un reģistrācija

1. Tranzīta deklarāciju nosūtītāja muitas iestāde pieņem un reģistrē darba dienās un stundās, ko nosaka kompetentās iestādes, ja:

a) tajā ir visas ziņas, kas vajadzīgas šīs konvencijas piemērošanai;

b) tai ir pievienoti visi vajadzīgie dokumenti un

c) ja preces, uz kurām tās attiecas, ir uzrādītas muitā.

2. Kompetentās iestādes var atļaut kopā ar deklarāciju neuzrādīt nepieciešamos dokumentus, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā. Tādā gadījumā šos dokumentus patur kompetento iestāžu rīcībā.

3. Ja nav noteikts citādi, tad, piemērojot visus noteikumus par kopīgā tranzīta procedūru, izmanto to datumu, kurā kompetentās iestādes pieņēmušas muitas deklarāciju.

28. pants

Tranzīta deklarācijas labošana

1. Pēc principāla lūguma viņam tiek atļauts tranzīta deklarācijā pēc tās pieņemšanas kompetentajās iestādēs izlabot vienu vai vairākus datus. Tranzīta deklarāciju nedrīkst izlabot tā, ka tā attiektos uz precēm, kas nav tajā sākotnēji deklarētas.

2. Tomēr labojumus izdarīt neļauj, ja atļauju prasa pēc tam, kad kompetentās iestādes:

a) ir paziņojušas principālam par nodomu pārbaudīt preces vai

b) ir konstatējušas, ka attiecīgās ziņas nav pareizas, vai

c) preces ir izlaidušas.

29. pants

Termiņš preču uzrādīšanai saņēmēja muitas iestādē

1. Nosūtītāja muitas iestāde nosaka termiņu, kādā preces jāuzrāda saņēmēja muitas iestādē, ņemot vērā paredzēto maršrutu, visus spēkā esošos transporta vai citus tiesību aktus un, ja vajadzīgs, principāla paziņotos datus.

2. Nosūtītāja muitas iestādes noteiktais termiņš ir saistošs to valstu kompetentajām iestādām, kuru teritorijā notiek kopīgā tranzīta procedūra, un minētās iestādes to nedrīkst mainīt.

30. pants

Tranzīta deklarācijas un preču pārbaude

1. Nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes, pamatojoties uz riska analīzi vai izlases veidā, var:

a) veikt pieņemtās tranzīta deklarācijas un tai pievienoto dokumentu kontroli;

b) pārbaudīt preces un, ja vajadzīgs, ņemt paraugus analīzei vai sīkākai pārbaudei.

2. Preces pārbauda šim nolūkam paredzētā vietā un laikā. Tomēr kompetentās iestādes var pēc principāla pieprasījuma un uz tā rēķina preces pārbaudīt citā vietā un citā laikā.

31. pants

Identifikācijas pasākumi

1. Nosūtītāja muitas iestāde veic identifikācijas pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, un tranzīta deklarācijā ievada attiecīgus datus.

2. Neskarot Konvencijas 11. panta 4. punktu, preces, kurām paredzēts piemērot kopīgā tranzīta procedūru, neizlaiž, ja nevar uzlikt plombu saskaņā ar Konvencijas 11. panta 2. vai 3. punkta noteikumiem.

3. Ja plombu uzliek nodalījumam, kurā ir preces, kompetentās iestādes pārbauda, vai attiecīgie transporta līdzekļi ir apstiprināti plombu uzlikšanai un, ja tā nav, vai tie ir piemēroti plombu uzlikšanai.

4. Visi autotransporta līdzekļi, piekabes, puspiekabes vai konteineri, kas ir apstiprināti preču pārvadāšanai ar muitas plombu saskaņā ar starptautisku nolīgumu, kura līgumslēdzēja puse ir Eiropas Kopiena vai tās dalībvalstis vai EBTA valstis, ir uzskatāmi par piemērotiem plombēšanai saskaņā ar citiem noteikumiem Konvencijas 11. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē.

5. Plombām jāatbilst II pielikumā minētajām īpašībām.

6. Plombas nedrīkst salauzt bez kompetento iestāžu atļaujas.

7. Uzskata, ka preču apraksts ļauj veikt preču identifikāciju Konvencijas 11. panta 4. punkta nozīmē, ja tas ir pietiekami precīzs, lai viegli varētu noteikt preču daudzumu un veidu.

32. pants

Preču izlaišana

1. Atkarībā no pārbaudes rezultātiem nosūtītāja muitas iestāde tranzīta deklarācijā ievada attiecīgus datus.

2. Ja pārbaudes rezultāti to atļauj, nosūtītāja muitas iestāde izlaiž preces un datu apstrādes sistēmā norāda izlaišanas datumu.

3. Izlaižot preces, nosūtītāja muitas iestāde, izmantojot “iepriekšējo pienākšanas paziņojumu”, par kopīgā tranzīta darbību informē deklarēto saņēmēja muitas iestādi un, izmantojot “iepriekšējo tranzīta paziņojumu”, – visas deklarētās tranzīta muitas iestādes. Šos paziņojumus sagatavo, izmantojot tranzīta deklarācijā norādītos datus, ko vajadzības gadījumā precizē.

33. pants

Tranzīta pavaddokuments

1. Tranzīta pavaddokuments atbilst III papildinājumā norādītajam paraugam un ziņām. To pievieno precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru. Pēc preču izlaišanas šo dokumentu komersanta rīcībā nodod saskaņā ar kārtību, kas norādīta vienā vai otrā no turpmākajiem apakšpunktiem:

a) nosūtītāja muitas iestāde to izsniedz principālam vai saskaņā ar kompetento iestāžu atļauju to sastāda, izmantojot principāla datu apstrādes sistēmu;

b) to izdrukā, izmantojot atzītā komersanta datu apstrādes sistēmu, pēc tam, kad saņemts nosūtītāja muitas iestādes sūtīts paziņojums par preču izlaišanu.

2. Attiecīgā gadījumā tranzīta pavaddokumentu papildina ar pozīciju sarakstu, kurš kļūst par minētā dokumenta sastāvdaļu un kura paraugs ir norādīts III papildinājumā.

IV NODAĻA

Formalitātes, kas jākārto pārvadājuma laikā

34. pants

Tranzīta pavaddokumenta uzrādīšana

Tranzīta pavaddokumentu un pārējos precēm pievienotos dokumentus uzrāda ikreiz, kad kompetentās iestādes to pieprasa.

35. pants

Tranzīta muitas iestāde

1. Sūtījumu, kā arī tranzīta pavaddokumentu uzrāda katrā tranzīta muitas iestādē.

2. Tranzīta muitas iestāde reģistrē tranzītu, par kuru nosūtītāja muitas iestāde to brīdinājusi, sūtot “Iepriekšējo tranzīta paziņojumu”. Tranzīta muitas iestāde informē par robežas šķērsošanu ar ziņojumu “Robežas šķērsošanas paziņojums”.

3. Tranzīta muitas iestādes veic preču pārbaudi gadījumos, kad uzskata, ka tas ir nepieciešams. Preču iespējamo pārbaudi veic, pamatojoties uz ziņojumu “Iepriekšējais tranzīta paziņojums”.

4. Ja preces tiek izvestas caur citu tranzīta muitas iestādi, nevis to, kas norādīta tranzīta pavaddokumentā, izmantotā muitas tranzīta iestāde nosūtītāja muitas iestādei pieprasa ziņojumu “Iepriekšējais tranzīta paziņojums” un informē nosūtītāja muitas iestādi par tranzītu, nosūtot ziņojumu “Robežas šķērsošanas paziņojums”. Attiecīgā gadījumā nosūtītāja muitas iestāde to informēs par to, ka konkrētais galvojums attiecīgajā valstī nav derīgs.

5. Šā panta 1. līdz 4. punktu nepiemēro preču pārvadājumiem pa dzelzceļu.

36. pants

Neparedzēti gadījumi pārvadājuma laikā

1. Pārvadātāja pienākums ir veikt vajadzīgos ierakstus tranzīta pavaddokumentā un to uzrādīt kopā ar sūtījumu tās valsts kompetentajām iestādēm, kurā atrodas transportlīdzeklis:

a) ja ir mainīts noteiktais maršruts un piemēro 26. panta 2. punkta noteikumus;

b) ja pārvadājuma laikā ir bojātas plombas ar pārvadātāju nesaistītu iemeslu dēļ;

c) ja preces pārkrauj citā transportlīdzeklī; katru šādu pārkraušanu veic kompetento iestāžu uzraudzībā, kas tomēr var ļaut veikt pārkraušanu bez uzraudzības;

d) ja tuvas briesmas spiež nekavējoties daļēji vai pilnīgi izkraut transportlīdzekli;

e) ja noticis starpgadījums, neparedzēts gadījums vai nelaimes gadījums, kas var ietekmēt principāla vai pārvadātāja spēju pildīt savas saistības.

2. Ja kompetentās iestādes uzskata, ka attiecīgo kopīgā tranzīta darbību var turpināt ierastā veidā, tās veic visus iespējamos vajadzīgos pasākumus un tad vizē tranzīta pavaddokumentu. Attiecīgo informāciju par pārkraušanu vai jebkādu citu neparedzētu gadījumu muitas datu apstrādes sistēmā atkarībā no gadījuma ievada vai nu muitas tranzīta iestādes, vai saņēmēja muitas iestādes kompetentās iestādes.

V NODAĻA

Formalitātes, kas jākārto saņēmēja muitas iestādē

37. pants

Uzrādīšana saņēmēja muitas iestādē

1. Preces un nepieciešamos dokumentus saņēmēja muitas iestādē uzrāda tās darba laikā. Tomēr minētā iestāde var pēc attiecīgās personas pieprasījuma un uz tās rēķina atļaut preces uzrādīt ārpus šā laika. Saņēmēja muitas iestāde arī var pēc attiecīgās personas pieprasījuma un uz tās rēķina atļaut preces un dokumentus uzrādīt jebkurā citā vietā.

2. Ja preces saņēmēja muitas iestādē uzrāda pēc termiņa, ko noteikusi nosūtītāja muitas iestāde, un ja šis termiņš nav ievērots tādu apstākļu dēļ, kurus saņēmēja muitas iestāde atzīst par pietiekami pamatotiem un par kuriem nevar vainot pārvadātāju vai principālu, uzskata, ka principāls ir ievērojis noteikto termiņu.

3. Saņēmēja muitas iestāde saglabā tranzīta pavaddokumentu un preču pārbaudi veic, pamatojoties uz ziņojumu “Iepriekšējais ierašanās paziņojums”, kas saņemts no nosūtītāja muitas iestādes.

4. Pēc principāla lūguma, lai pierādītu, ka procedūra ir beigusies saskaņā ar 42. panta 1. punktu, saņēmēja muitas iestāde vizē tranzīta pavaddokumenta eksemplāru ar šādu frāzi:

— Alternatīvs pierādījums – 99202.

5. Tranzīta procedūru var beigt iestādē, kas nav iestāde, kura sākotnēji paredzēta tranzīta deklarācijā. Šī iestāde tad kļūst par saņēmēja muitas iestādi.

Ja jaunā saņēmēja muitas iestāde ir citas līgumslēdzējas puses iestāde, nevis tās, kura bija sākotnēji paredzēta, jaunā saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādei pieprasa ziņojumu “Iepriekšējais ierašanās paziņojums”.

38. pants

Kvīts

1. Saņēmēja muitas iestāde pēc tās personas lūguma, kas uzrādījusi preces un nepieciešamos dokumentus, vizē kvīti.

2. Kvīts atbilst III papildinājumā norādītajam paraugam.

3. Kvīti iepriekš aizpilda attiecīgā persona. Tajā var ietvert citas ar sūtījumu saistītas ziņas, izņemot vietu, kas atstāta saņēmēja muitas iestādei. Kvīti neizmanto kā pierādījumu, ka procedūra ir beigusies 42. panta 1. punkta nozīmē.

39. pants

Informācijas sūtīšana nosūtītāja muitas iestādei

1. Saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādi par preču ierašanos informē tajā pašā dienā, kad tās tiek uzrādītas saņēmēja muitas iestādē, izmantojot “Pienākšanas paziņojumu”.

2. Ja tranzīta darbību pabeidz nevis tajā muitas iestādē, kas paredzēta tranzīta deklarācijā, bet kādā citā, jaunā saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādi par preču ierašanos informē, izmantojot “Pienākšanas paziņojumu”.

Nosūtītāja muitas iestāde sākotnēji paredzēto saņēmēja muitas iestādi par preču pienākšanu informē, izmantojot ziņojumu “Pienākšanas paziņojuma pārsūtīšana”.

3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto “Pienākšanas paziņojumu” nevar izmantot kā pierādījumu, ka procedūra ir beigusies 40. panta 2. punkta nozīmē.

4. Izņemot pietiekami pamatotos apstākļos, saņēmēja muitas iestāde paziņojumu “Kontroles rezultāti” nosūtītāja muitas iestādei nosūta vēlākais trešajā dienā pēc dienas, kad preces ir uzrādītas saņēmēja muitas iestādē. Tomēr tad, ja piemēro 65. pantu, saņēmēja muitas iestāde paziņojumu “Kontroles rezultāti” nosūtītāja muitas iestādei nosūta vēlākais sestajā dienā pēc dienas, kad ir uzrādītas preces.

VI NODAĻA

Procedūras pabeigšanas kontrole

40. pants

Procedūras beigas un izbeigšana

1. Kopīgā tranzīta procedūra ir pabeigta un principāla pienākumi ir izpildīti, kad preces, kurām piemēro minēto procedūru, un vajadzīgie dokumenti un dati ir iesniegti saņēmēja muitas iestādē saskaņā ar minētās procedūras noteikumiem.

2. Kompetentās iestādes izbeidz kopīgā tranzīta procedūru, ja tās, pamatojoties uz nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē pieejamo datu salīdzinājumu, var konstatēt, ka procedūra ir beigusies pareizi.

41. pants

Izmeklēšanas procedūra

1. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes termiņā, kas noteikts preču uzrādīšanai saņēmēja muitas iestādē, nav saņēmušas “Pienākšanas paziņojumu” vai ja tās sešu dienu laikā pēc “Pienākšanas paziņojuma” saņemšanas nav saņēmušas paziņojumu “Kontroles rezultāti”, tās sāk izmeklēšanas procedūru, lai iegūtu informāciju, kas vajadzīga procedūras pabeigšanai vai, ja tas nav iespējams, lai:

— konstatētu, vai ir radies muitas parāds,

— noteiktu parādnieku,

— noteiktu par parāda piedzīšanu atbildīgās muitas iestādes.

2. Izmeklēšanas procedūru sāk ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad beidzies viens no 1. punktā minētajiem termiņiem, izņemot izņēmuma gadījumus, ko, savstarpēji vienojoties, nosaka līgumslēdzējas puses. Šo procedūru sāk nekavējoties, ja kompetentās iestādes agrāk saņem informāciju, ka tranzīta procedūra nav pabeigta, vai ja tām ir šādas aizdomas.

3. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes saņem tikai “Pienākšanas paziņojumu”, tās sāk izmeklēšanas procedūru, iztaujājot nosūtītāja muitas iestādi, kas sūtījusi “Pienākšanas paziņojumu”, par paziņojumu “Kontroles rezultāti”.

4. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes nesaņem “Pienākšanas paziņojumu”, tās sāk izmeklēšanas procedūru, pieprasot principālam informāciju, kas nepieciešama tranzīta procedūras pabeigšanai, vai iztaujājot saņēmēja muitas iestādi, ja ir pieejama pietiekama informācija, lai izmeklēšanu veiktu galamērķī.

Informācija, kas nepieciešama tranzīta procedūras pabeigšanai, principālam jāpieprasa ne vēlāk kā divdesmit astoņas dienas pēc tam, kad saņēmēja muitas iestādē uzsākta izmeklēšanas procedūra.

5. Saņēmēja muitas iestādei un principālam uz 4. punktā minēto pieprasījumu jāatbild divdesmit astoņu dienu laikā. Ja principāls minētajā laikposmā sniedz pietiekamu informāciju, nosūtīšanas valsts kompetentajām iestādēm šī informācija jāņem vērā vai attiecīgā darbība jāizbeidz, ja sniegtā informācija to ļauj darīt.

6. Ja principāla sniegtā informācija neļauj pabeigt tranzīta procedūru, bet nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes uzskata, ka tā ir pietiekama, lai turpinātu izmeklēšanas procedūru, nekavējoties jānosūta pieprasījums attiecīgajai muitas iestādei.

7. Ja izmeklēšanas procedūrā konstatē, ka tranzīta procedūra ir beigusies pareizi, nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes izbeidz attiecīgo darbību un tūlīt informē principālu un, ja vajadzīgs, visas kompetentās iestādes, kas varētu būt sākušas piedziņas procedūru saskaņā ar 117. pantu.

41.a pants

1. Ja pēc izmeklēšanas procedūras sākšanas un pirms 116. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā termiņa beigām nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes (turpmāk tekstā – pieprasījuma iesniedzējas iestādes) jebkādā veidā saņem pierādījumus par vietu, kur notikuši notikumi, kas radījuši muitas parādu, un ja šī vieta atrodas kādas citas līgumslēdzējas puses teritorijā, minētās iestādes visu pieejamo informāciju nekavējoties nosūta iestādēm, kuru kompetencē ir šī vieta (turpmāk tekstā – pieprasījuma saņēmējas iestādes).

2. Pieprasījuma saņēmējas iestādes apstiprina paziņojuma saņemšanu un norāda, vai tie ir atbildīgi par piedziņu. Ja divdesmit astoņu dienu laikā nesaņem atbildi, pieprasījuma iesniedzējām iestādēm ir nekavējoties jāturpina izmeklēšanas procedūra.

42. pants

Alternatīvi pierādījumi par procedūras pabeigšanu

1. Pierādījumu, ka tranzīta procedūra ir pabeigta deklarācijā norādītajā termiņā, principāls kompetentajām iestādēm var sniegt dokumenta veidā, kuru apstiprinājušas saņēmēja valsts kompetentās iestādes un kurā ir identificētas attiecīgās preces un ir konstatēts, ka tās ir uzrādītas saņēmēja muitas iestādē vai, ja piemēro 64. pantu, atzītajam komersantam.

2. Kopīgā tranzīta procedūru uzskata par pabeigtu arī tad, ja principāls kompetentajām iestādēm uzrāda vienu no šādiem dokumentiem, kurā ir identificētas preces:

a) muitas dokumentu par muitas procedūras piemērošanu galamērķī, kas atrodas trešā valstī;

b) trešā valstī sastādītu dokumentu, ko apstiprinājušas šīs valsts kompetentās iestādes un kas apliecina, ka attiecīgās preces šajā valstī ir izlaistas brīvam apgrozījumam.

3. Šā panta 2. punktā minētos dokumentus var aizstāt ar kopijām vai fotokopijām, kuru atbilstību apstiprinājusi struktūra, kas vizējusi oriģinālos dokumentus, attiecīgo trešo valstu iestādes vai kādas trešās valsts iestādes.

43. pants

Pārbaude a posteriori

1. Kompetentās iestādes var veikt a posteriori pārbaudi par veikto informācijas apmaiņu, kā arī par dokumentiem, veidlapām, atļaujām vai datiem attiecībā uz kopīgo tranzīta procedūru, lai pārbaudītu informācijas vai zīmogu nospiedumu autentiskumu un pareizību. Šīs pārbaudes veic šaubu gadījumā vai tad, ja ir aizdomas par krāpšanu. Tās var arī veikt, pamatojoties uz riska analīzi vai izlases veidā.

2. Kompetentās iestādes, kas saņem pieprasījumu veikt a posteriori pārbaudi, nekavējoties atbild.

3. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes šaubu gadījumā vai tad, ja pastāv aizdomas par krāpšanu, pieprasa a posteriori pārbaudi par informāciju, kas iekļauta paziņojumā “Kontroles rezultāti”, uzskata, ka 40. panta 2. punkta nosacījumi nav izpildīti tik ilgi, kamēr nav apstiprināts to datu autentiskums un pareizība, par ko pieprasīta a posteriori pārbaude.

4. Šos noteikumus mutatis mutandis piemēro 22. pantam.

III SADAĻA

VIENKĀRŠOJUMI

I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi attiecībā uz vienkāršojumiem

44. pants

Darbības joma

1. Pēc attiecīgi principāla vai saņēmēja pieprasījuma kompetentās iestādes var atļaut šādus vienkāršojumus:

a) izmantot vispārēju galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma;

b) izmantot īpaša veida plombas;

c) atbrīvojumu no prasības izmantot iepriekš izstrādātu maršrutu;

d) atzītā nosūtītāja statusu;

e) atzītā saņēmēja statusu;

f) vienkāršotu procedūru piemērošanu īpašiem pārvadājumu veidiem: i) precēm, ko pārvadā pa dzelzceļu vai lielā konteinerā; ii) precēm, ko pārvadā pa gaisu; iii) precēm, ko transportē pa cauruļvadiem;

g) citu vienkāršotu procedūru izmantošanu, kas balstītas uz Konvencijas 6. pantu.

2. Izņemot gadījumus, ja šajā papildinājumā vai atļaujā ir noteikts citādi, ja piešķir atļauju izmantot 1. punkta a) un f) apakšpunktā minētos vienkāršojumus, tos piemēro visās valstīs. Ja ir piešķirta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētā atļauja izmantot vienkāršojumus, tos piemēro tikai tām kopīgā tranzīta darbībām, kas sākas valstī, kurā atļauja ir piešķirta. Ja ir piešķirta e) apakšpunktā minētā atļauja izmantot vienkāršojumu, to piemēro vienīgi tajā valstī, kurā atļauja ir piešķirta.

45. pants

Atļaujas piešķiršanas vispārējie nosacījumi

1. Šā papildinājuma 44. panta 1. punktā minētās atļaujas piešķir tikai personām:

a) kas veic uzņēmējdarbību kādas līgumslēdzējas puses teritorijā; tomēr vispārējā galvojuma izmantošanas atļauju var piešķirt vienīgi personām, kas veic uzņēmējdarbību tajā valstī, kurā izsniegts galvojums;

b) kas regulāri izmanto kopīgā tranzīta procedūru vai kuru kompetentās iestādes ir pārliecinātas, ka tās var izpildīt saistības atbilstoši šai procedūrai, vai – attiecībā uz 44. panta 1. punkta e) apakšpunktā minēto vienkāršošanu – regulāri saņem preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, un

c) kas nav izdarījušas smagus vai atkārtotus muitas vai nodokļu likumu pārkāpumus.

2. Lai nodrošinātu vienkāršošanas pareizu pārraudzību, atļaujas piešķir vienīgi tad, ja:

a) kompetentās iestādes spēj pārraudzīt procedūru un veikt kontroli bez administratīviem pasākumiem, kas ir nesamērīgi ar attiecīgo personu vajadzībām;

b) attiecīgās personas veic uzskaiti, kas kompetentajām iestādēm ļauj veikt efektīvu kontroli.

46. pants

Atļaujas pieprasījuma saturs

1. Pieprasījumu atļaujas saņemšanai izmantot vienkāršojumus, turpmāk tekstā – “pieprasījums”, datē un paraksta. To var sastādīt rakstveidā vai iesniegt, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus, atbilstoši kompetento iestāžu pieņemtajiem nosacījumiem un noteiktajai kārtībai.

2. Pieprasījumā jāiekļauj visas ziņas, kas kompetentajām iestādēm ļauj pārbaudīt, vai ir izpildīti vienkāršojumu izmantošanas piešķiršanas nosacījumi.

47. pants

Pieprasītāja atbildība

Persona, kas pieprasa atļauju izmantot vienkāršojumus, saskaņā ar līgumslēdzēju pušu teritorijā spēkā esošajiem noteikumiem un neskarot iespējamu kriminālatbildības tiesību aktu piemērošanu, ir atbildīga par:

a) sniegtās informācijas pareizību;

b) pievienoto dokumentu autentiskumu.

48. pants

Kompetentās iestādes

1. Pieprasījumu iesniedz tās valsts kompetentajām iestādēm, kurā pieprasījuma veic uzņēmējdarbību.

2. Atļauju izsniedz vai pieprasījumu noraida saskaņā ar noteikumiem, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā.

3. Lēmumu par pieprasījuma noraidīšanu pieprasītājam nosūta atbilstoši termiņiem un saskaņā ar kārtību, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā. Tam jābūt motivētam.

49. pants

Atļaujas saturs

1. Atļaujas turētājam izsniedz atļaujas oriģināleksemplāru, kas ir datēts un parakstīts, kā arī vienu vai vairākas tā kopijas.

2. Atļaujā norāda vienkāršojumu izmantošanas nosacījumus un nosaka darbības un kontroles metodes. Tā ir derīga no izdošanas dienas.

3. Persona, kas pieprasa atļauju izmantot vienkāršojumus, ir atbildīga par visu saistību izpildi attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm.

4. Šā papildinājuma 44. panta 1. punkta b), c) un f) apakšpunktā minēto vienkāršojumu gadījumā atļaujas uzrāda ikreiz, kad nosūtītāja muitas iestāde to pieprasa.

50. pants

Atsaukums un grozījumi

1. Atļaujas turētājs informē kompetentās iestādes par visiem faktoriem, kuri radušies pēc atļaujas piešķiršanas, kas varētu ietekmēt tās turpmāko darbību vai saturu.

2. Kompetentās iestādes atļauju atsauc vai groza tās saturu, ja:

a) vairs netiek ievērots viens vai vairāki nosacījumi, kas bija paredzēti saistībā ar tās izsniegšanu;

b) kāds starpgadījums, kas noticis pēc atļaujas piešķiršanas, ietekmē tās saglabāšanu vai saturu.

3. Ja atļaujas turētājs nepilda kādu no pienākumiem, kas tam uzlikti saskaņā ar attiecīgo atļauju, kompetentās iestādes var šo atļauju atsaukt vai grozīt.

4. Lēmumam par atsaukumu vai grozījumiem jābūt motivētam. To dara zināmu atļaujas turētājam.

5. Atļaujas atsaukums vai grozījums stājas spēkā tā paziņošanas dienā. Tomēr izņēmuma gadījumos, ja to prasa tās personas likumīgās intereses, uz kuru attiecas lēmums, kompetentās iestādes var atlikt atsaukuma vai grozījuma spēkā stāšanās termiņu. Spēkā stāšanās dienu norāda lēmumā.

51. pants

Kompetento iestāžu veiktā lietu glabāšana

1. Kompetentās iestādes glabā pieprasījumus un pievienotos apliecinošos dokumentus kopā ar izsniegto atļauju kopijām.

2. Ja pieprasījumu noraida vai atļauju atsauc, pieprasījums un atkarībā no gadījuma lēmums par pieprasījuma atteikumu vai atsaukumu, kā arī visi pievienotie apliecinošie dokumenti ir jāglabā vismaz trīs gadus no tā kalendārā gada beigām, kurā atteica pieprasījumu vai atsauca atļauju.

II NODAĻA

Vispārējais galvojums un atbrīvojums no galvojuma

52. pants

Atsauces summa

1. Principāls var izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma, nepārsniedzot atsauces summu.

2. Atsauces summa atbilst muitas parāda summai, kas var rasties attiecībā uz precēm, uz kurām principāls vismaz vienu nedēļu attiecina kopīgā tranzīta procedūru.

Galvojuma muitas iestāde nosaka šo summu sadarbībā ar attiecīgo personu:

a) pamatojoties uz informāciju par precēm, ko tā pārvadājusi iepriekš, un provizorisku aprēķinu par iecerētās kopīgās tranzīta darbības apjomu, kas cita starpā norādīts tās tirdzniecības dokumentos un pārskatos;

b) ņemot vērā augstāko piemērojamo likmi, tostarp ievedmuitas nodokli, kuru šāda veida precēm galvojuma muitas iestādes valstī piemērotu gadījumā, ja tās izlaistu patēriņam vietējā tirgū. Šajā aprēķinā Kopienas preces, ko pārvadā saskaņā ar Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, uzskata par ārpuskopienas precēm.

Precīzu aprēķinu par muitas nodokļu un citu nodevu summu, par kuru principāls uzņemas saistības attiecībā uz katru tranzīta darbību, veic tad, kad ir pieejami vajadzīgie dati. Pretējā gadījumā un attiecībā uz precēm, kas nav preces, kuras uzskaitītas I pielikuma sarakstā, pieņem, ka šī summa ir EUR 7 000, ja vien cita kompetentajām iestādēm zināma informācija neliek pieņemt citu summu.

3. Galvojuma muitas iestāde pārskata atsauces summu, tostarp pēc principāla lūguma, un vajadzības gadījumā to precizē.

4. Katra principāla pienākums ir nodrošināt, lai riskam pakļautā summa nepārsniegtu atsauces summu, ņemot vērā visas darbības, kurām procedūra vēl nav pabeigta.

Kompetento iestāžu datu apstrādes sistēmas apstrādā un spēj kontrolēt atsauces summas izlietošanu katrai tranzīta darbībai.

53. pants

Vispārējā galvojuma summa un atbrīvojums no galvojuma

1. Summa, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, ir tāda pati kā 52. pantā minētā atsauces summa.

2. Personām, kas kompetentajām iestādēm sniedz pierādījumus, ka tām ir labs finansiālais stāvoklis un ka tās atbilst augstiem uzticamības standartiem, kas aprakstīti 3. un 4. punktā, var atļaut sniegt samazinātas summas vispārējo galvojumu vai izmantot atbrīvojumu no galvojumu.

3. Summu, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, var samazināt:

a) līdz 50 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā;

b) līdz 30 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm.

4. Atbrīvojumu no galvojuma var piešķirt, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā, ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, ka viņš pārzina pārvadājumus un ka viņam ir pietiekami finanšu resursi saistību segšanai.

5. Attiecībā uz 3. un 4. punkta piemērošanu valstis ņem vērā III pielikuma noteikumus.

53.a pants

Vispārējā galvojuma izmantošanas kārtība un atbrīvojums no galvojuma

Ikviena vispārējā galvojuma un/vai ikviena atbrīvojuma no galvojuma izmantošanai:

a) principālam piešķir galvojuma atsauces numuru, kas saistīts ar noteikto atsauces summu;

b) galvojuma muitas iestāde principālam piešķir un nosūta pieejas kodu, kas saistīts ar attiecīgo galvojuma atsauces numuru.

Principāls var pats sev vai saviem pārstāvjiem piešķirt vienu vai vairākus pieejas kodus šim galvojumam.

54. pants

Īpaši noteikumi par precēm ar paaugstinātu risku

1. Lai saņemtu atļauju sniegt vispārējo galvojumu attiecībā uz precēm, kas uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā, principālam jāpierāda ne vien tas, ka viņš atbilst 45. panta nosacījumiem, bet arī tas, ka viņam ir labs finansiālais stāvoklis, ka viņam ir pietiekama pieredze Kopienas tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm vai pārzina pārvadājumus.

2. Attiecībā uz šādām precēm summu, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, var samazināt:

a) līdz 50 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš pārzina pārvadājumus;

b) līdz 30 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, ka viņš pārzina pārvadājumus un ka viņam ir pietiekami finanšu resursi saistību segšanai.

3. Attiecībā uz 2. punkta piemērošanu valstis ņem vērā III pielikuma noteikumus.

4 Iepriekšējos punktus piemēro arī tad, ja vispārējā galvojuma izmantošanas pieteikums noteikti paredz vispārējā galvojuma izmantošanu gan attiecībā uz tādām precēm, kas uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā, gan attiecībā uz tādām, kas tajā nav minētas.

5. Atbrīvojumu no galvojuma nevar piemērot kopīgā tranzīta darbībām, kas attiecas uz precēm, kuras uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā.

6. Ņemot vērā principus, kas nosaka vispārējā galvojuma izmantošanas atļaujas piešķiršanu un galvojuma summas samazināšanu, samazinātas summas vispārējā galvojuma izmantošanu īpašos apstākļos var izņēmuma kārtā uz laiku aizliegt.

7. Ņemot vērā principus, kas nosaka vispārējā galvojuma izmantošanas atļaujas piešķiršanu un galvojuma summas samazināšanu, vispārējā galvojuma izmantošanu var uz laiku aizliegt attiecībā uz precēm, saistībā ar kurām, piemērojot vispārējo galvojumu, ir notikusi liela mēroga krāpšana.

8. Šā panta 6. un 7. punkta izpildes nosacījumi ir noteikti IV pielikumā.

55. pants

Galvojuma dokuments

1. Vispārējo galvojumu izsniedz galvotājs.

2. Par to sagatavo galvojuma dokumentu, kas atbilst III papildinājuma C.4. pielikumā dotajam paraugam. Galvojuma dokumentu glabā galvojuma muitas iestāde.

3. Šā papildinājuma 17. panta 2. punktu piemēro mutatis mutandis.

56. pants

Vispārējā galvojuma apliecības un atbrīvojuma no galvojuma apliecības

1. Pamatojoties uz atļauju, kompetentās iestādes principālam izsniedz vienu vai vairākas vispārējā galvojuma vai atbrīvojuma no galvojuma apliecības (turpmāk tekstā – apliecības), kas sastādīti saskaņā ar III papildinājumu un kas principālam ļauj pierādīt, ka viņš var izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma saskaņā ar 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

2. Apliecības derīguma termiņš nepārsniedz divus gadus. Tomēr galvojuma muitas iestāde šo termiņu var pagarināt uz vēl vienu laika posmu, kas nav ilgāks par diviem gadiem.

57. pants

Atsaukšana un atcelšana

1. Šā papildinājuma 19. panta 1. punktu un 19. panta 2. punkta pirmo daļu mutatis mutandis piemēro vispārējā galvojuma atsaukšanai un atcelšanai.

2. Ja kompetentās iestādes atsauc atļauju izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma vai ja tiek atsaukts lēmums, ar kuru galvojuma muitas iestāde ir pieņēmusi galvotāja saistības, vai ja galvotājs atceļ savas saistības, tad galvojuma muitas iestādei šāds atsaukums vai atcelšana kopā ar spēkā stāšanās dienu ir jāievada datu apstrādes sistēmā.

3. Datumā, kad stājas spēkā minētais atsaukums vai atcelšana, apliecības, kas izdotas, piemērojot 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vairs nevar izmantot, lai precēm piemērotu kopīgā tranzīta procedūru, un principālam tie ir nekavējoties jāatdod galvojuma muitas iestādei.

Katra valsts Komisijai dara zināmus līdzekļus, ar kādiem var noteikt apliecības, kuras joprojām ir spēkā, bet kuras nav atdotas vai par kurām paziņots, ka tās ir nozagtas, pazaudētas vai viltotas. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.

III NODAĻA

Īpaša parauga plombu izmantošana

58. pants

1. Kompetentās iestādes var ļaut principāliem izmantot īpaša veida plombas transporta līdzekļiem vai iepakojumiem ar nosacījumu, ka kompetentās iestādes apstiprina, ka plombas atbilst II pielikumā noteiktajiem parametriem.

2. Principāls tranzīta deklarācijas datos ievada izmantoto plombu skaitu, veidu un identitāti.

Principāls piestiprina plombas ne vēlāk kā preču izlaišanas brīdī.

IV NODAĻA

Atbrīvojums no noteiktā maršruta

59. pants

Kompetentās iestādes var piešķirt atbrīvojumu no prasības ievērot noteikto maršrutu principāliem, kas nodrošina, ka kompetentās iestādes jebkurā brīdī var noskaidrot pārvadājumu atrašanās vietu.

V NODAĻA

Atzītā nosūtītāja statuss

60. pants

Atzītais nosūtītājs

Personām, kas vēlas veikt kopīgā tranzīta darbības, neuzrādot preces un atbilstošās tranzīta deklarācijas nosūtītāja muitas iestādē, var piešķirt atzītā nosūtītāja statusu.

Šo vienkāršojumu piešķir vienīgi tām personām, kurām ir atļauts izmantot vispārējo galvojumu vai kurām ir piešķirts atbrīvojums no galvojuma.

61. pants

Atļaujas saturs

Atļaujā jo īpaši norāda:

a) nosūtītāja muitas iestādi vai iestādes, kuras būs atbildīgas par veicamajām kopīgā tranzīta procedūrām;

b) termiņu, kas pēc tam, kad atzītais nosūtītājs ir iesniedzis deklarāciju, ir kompetento iestāžu rīcībā, lai pirms preču izlaišanas vajadzības gadījumā varētu veikt pārbaudi;

c) veicamos identifikācijas pasākumus. Šādā gadījumā kompetentās iestādes var noteikt, ka transporta līdzeklim vai iepakojumiem ir jābūt īpaša parauga plombām, ko kompetentās iestādes apstiprinājušas kā atbilstošas II pielikumā noteiktajiem parametriem un ko piestiprina atzītais nosūtītājs;

d) izslēgtās preču kategorijas vai aprites veidus.

62. pants

Nosūtīšanas formalitātes

Atzītais nosūtītājs iesniedz nosūtītāja muitas iestādē tranzīta deklarāciju. Preču izlaišana nevar notikt pirms 61. panta b) punktā paredzētā termiņa beigām.

63. pants

Obligātās ziņas, kas jāievada deklarācijās

Atzītais nosūtītājs attiecīgā gadījumā datu apstrādes sistēmā ievada šādus datus:

— plombu skaitu, veidu un identitāti,

— attiecīgā gadījumā saistošo maršrutu, kas noteikts saskaņā ar 26. panta 2. punktu,

— termiņu, kas noteikts saskaņā ar 29. pantu un kurā preces jāuzrāda saņēmēja muitas iestādē.

VI NODAĻA

Atzītā saņēmēja statuss

64. pants

Atzītais saņēmējs

1. Personām, kas savās telpās vai visās citās īpaši noteiktās vietās vēlas saņemt preces, uz kurām attiecas kopīgā tranzīta procedūra, neuzrādot šīs preces un tranzīta pavaddokumentu saņēmēja muitas iestādei, var piešķirt atzītā saņēmēja statusu.

2. Principāls ir izpildījis savas saistības saskaņā ar 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un kopīgā tranzīta procedūru uzskata par pabeigtu, kad noteiktajā termiņā tranzīta pavaddokuments, kas bija pievienots sūtījumam, kopā ar neskartām precēm ir nogādāts atzītajam saņēmējam viņa telpās vai atļaujā norādītajā vietā un ir pienācīgi ievēroti identifikācijas pasākumi.

3. Attiecībā uz katru saskaņā ar 2. punktu piegādāto sūtījumu atzītais saņēmējs pēc pārvadātāja lūguma izsniedz kvīti, kas paredzēta 38. pantā, ko piemēro mutatis mutandis.

65. pants

Pienākumi

1. Ja preces atved atzītā saņēmēja telpās vai atļaujā norādītajās vietās, viņš:

a) par preču pienākšanu nekavējoties informē kompetento saņēmēja muitas iestādi, nosūtot “Pienākšanas ziņojumu”, kurā norādīti pārvadājuma laikā notikušie incidenti;

b) pirms sākt izkraušanu, gaida paziņojumu “Izkraušanas atļauja”;

c) pēc paziņojuma “Izkraušanas atļauja” saņemšanas ne vēlāk kā trešajā dienā pēc preču pienākšanas nosūta saņēmēja muitas iestādei paziņojumu “Piezīmes par izkraušanu”, kurā norāda visas neatbilstības, ievērojot atļaujā paredzētos nosacījumus;

d) saskaņā ar atļaujā paredzētajiem noteikumiem glabā, lai uzrādītu saņēmēja muitas iestādei, vai tai nosūta tranzīta pavaddokumenta eksemplāru, kas bijis pievienots precēm.

2. Saņēmēja muitas iestāde paziņojuma “Kontroles rezultāti” datus ievada datu apstrādes sistēmā.

66. pants

Atļaujas saturs

1. Atļaujā jo īpaši norāda:

a) saņēmēja muitas iestādi vai iestādes, kas ir atbildīgas par precēm, ko saņēmis atzītais saņēmējs;

b) termiņu, kurā atzītais saņēmējs no saņēmēja muitas iestādes ar ziņojumu “Izkraušanas atļauja” saņem “Iepriekšēja pienākšanas paziņojuma” attiecīgos datus 37. panta 3. punkta piemērošanai mutatis mutandis;

c) izslēgtās preču kategorijas vai aprites veidus.

2. Kompetentās iestādes atļaujā norāda, vai saņēmēja muitas iestādei jārīkojas, pirms atzītais nosūtītājs var novietot saņemtās preces.

VII NODAĻA

Vienkāršotas procedūras, ko piemēro precēm, kuras pārvadā pa dzelzceļu vai ar lielajiem konteineriem

1. iedaļa

Vispārīgi noteikumi par pārvadājumiem pa dzelzceļu

67. pants

Darbības joma

Saskaņā ar 68.–79. un 95. un 96. panta noteikumiem vienkāršo kopīgā tranzīta procedūras formalitātes attiecībā uz preču pārvadājumiem, ko dzelzceļa sabiedrības veic, izmantojot “CIM preču pavadzīmi un ātrā pasta kravas pavadzīmi” (turpmāk tekstā – CIM preču pavadzīme).

68. pants

Izmantojamo dokumentu juridiskais spēks

CIM preču pavadzīme ir līdzvērtīga tranzīta deklarācijai.

69. pants

Uzskaites datu kontrole

Katras valsts dzelzceļa sabiedrības savas valsts kompetentajai iestādei dara pieejamus savus uzskaites datus, ko glabā to grāmatvedības birojos.

70. pants

Principāls

1. Dzelzceļa sabiedrība, kura pieņem preces pārvadāšanai ar CIM preču pavadzīmi, kas ir līdzvērtīga kopīgā tranzīta deklarācijai, ir minētās darbības principāls.

2. Dzelzceļa sabiedrība valstī, caur kuras teritoriju preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, kļūst par principālu attiecībā uz darbībām, kas attiecas uz precēm, kuras pārvadāšanai pieņēmušas trešās valsts dzelzceļa uzņēmumi.

71. pants

Uzlīme

Dzelzceļa sabiedrības nodrošina, lai sūtījumus, ko pārvadā saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, identificētu ar uzlīmēm, uz kurām ir piktogramma, kuras paraugs ir III papildinājuma B.11. pielikumā.

Uzlīmes piestiprina CIM preču pavadzīmei un attiecīgajam dzelzceļa vagonam, ja tas ir pilnībā piekrauts, vai citos gadījumos tās piestiprina iepakojumam vai iepakojumiem.

Pirmajā daļā minētās uzlīmes vietā var izmantot zīmogu, kura nospiedums zaļā krāsā atveido III papildinājuma B.11. pielikumā attēloto piktogrammu.

72. pants

Pārvadājuma līguma grozījumi

Ja pārvadājuma līgumu groza tā, ka:

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas ārpus līgumslēdzējas puses teritorijas, beidzas minētās līgumslēdzējas puses teritorijā, vai

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas līgumslēdzējas puses teritorijā, beidzas ārpus minētās līgumslēdzējas puses teritorijas,

tad dzelzceļa sabiedrības grozīto līgumu izpilda tikai ar nosūtītāja muitas iestādes iepriekšēju piekrišanu.

Visos pārējos gadījumos dzelzceļa sabiedrības drīkst izpildīt grozīto līgumu; tās par notikušajiem grozījumiem nekavējoties informē nosūtītāja muitas iestādi.

Preču pārvietošana starp līgumslēdzējām pusēm

73. pants

CIM preču pavadzīmes izmantošana

1. Ja pārvadājums, kam piemēro kopīgā tranzīta procedūru, sākas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad CIM preču pavadzīmi uzrāda nosūtītāja muitas iestādē.

2. Ja preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tad ailē, kas CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplārā paredzēta muitai, nosūtītāja muitas iestāde salasāmi ieraksta:

— simbolu “T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru,

— simbolu “T2” vai “T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru gadījumos, kad saskaņā ar Kopienas noteikumiem ir obligāti jānorāda šis simbols.

Simboli “T2” un “T2F” ir jāapstiprina ar nosūtītāja muitas iestādes zīmoga nospiedumu.

3. Ja preces tiek pārvietotas saskaņā ar T1 procedūru no nosūtīšanas vietas Kopienā uz galamērķi EBTA valstī, nosūtītāja muitas iestāde CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, skaidri ieraksta simbolu “T1”.

4. Izņemot 2. un 3. punktā minētos gadījumus, precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, kā arī precēm, ko no nosūtīšanas vietas Kopienā pārvieto uz galamērķi EBTA valstī, saskaņā ar kārtību, ko noteikusi katra Kopienas dalībvalsts, attiecībā uz visu maršrutu no nosūtīšanas stacijas līdz galamērķa stacijai piemēro T2 procedūru, un nosūtītāja muitas iestādē nav jāuzrāda CIM preču pavadzīme, kas attiecas uz šīm precēm.

Precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, nav jāpiestiprina 71. pantā minētās uzlīmes.

5. Par precēm, kuru pārvadājums sākas EBTA valstī, uzskata, ka tās pārvieto saskaņā ar T1 procedūru. Tomēr tad, ja saskaņā ar Konvencijas 2. panta 3. punkta b) apakšpunktu preces ir jāpārvieto, piemērojot T2 procedūru, nosūtītāja muitas iestāde CIM preču pavadzīmes 3. eksemplārā norāda, ka preces, uz kurām šis dokuments attiecas, pārvieto saskaņā ar T2 procedūru; šajā nolūkā tajās atkarībā no gadījuma skaidri ieraksta simbolu “T2” vai “T2F”, kā arī iespiež nosūtītāja muitas iestādes zīmogu, un kompetentais ierēdnis parakstās muitai paredzētajā ailē. Ja preces pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, simbols “T1” dokumentā nav jāieraksta.

6. Visus CIM preču pavadzīmes eksemplārus atdod atpakaļ attiecīgajai personai.

7. Katrai EBTA valstij ir tiesības noteikt, ka preces, ko pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, var pārvadāt saskaņā ar T1 procedūru, nosūtītāja muitas iestādē neuzrādot CIM preču pavadzīmi.

8. Attiecībā uz 2., 3. un 5. punktā minētajām precēm muitas iestāde, kas ir atbildīga par galamērķa staciju, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. Tomēr, ja starpstacijā preces laiž brīvā apgrozībā vai tām piemēro citu muitas procedūru, tad kā saņēmēja muitas iestāde darbojas par minēto staciju atbildīgā muitas iestāde. Precēm, ko saskaņā ar 4. pantā minētajiem nosacījumiem pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, saņēmēja muitas iestādē nav jākārto nekādas formalitātes.

74. pants

Identifikācijas pasākumi

Parasti, ņemot vērā dzelzceļa sabiedrību veiktos identifikācijas pasākumus, nosūtītāja muitas iestāde transportlīdzeklim vai iepakojumam plombas neuzliek.

75. pants

CIM preču pavadzīmes dažādo eksemplāru izmantošana

1. Izņemot gadījumus, kad preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tās valsts dzelzceļa sabiedrība, kuras jurisdikcijā ir saņēmēja muitas iestāde, šai iestādei iesniedz CIM preču pavadzīmes 2. un 3. eksemplāru.

2. Saņēmēja muitas iestāde 2. eksemplāru pēc tā vizēšanas nekavējoties nogādā atpakaļ dzelzceļa sabiedrībai un patur 3. eksemplāru.

Preču pārvadājumi uz trešām valstīm un no tām

76. pants

Pārvadājumi uz trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un tam jābeidzas ārpus to teritorijas, tad piemēro 73. un 74. pantu.

2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces izved no līgumslēdzēju pušu teritorijas, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde.

3. Saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

77. pants

Pārvadājumi no trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, darbojas kā nosūtītāja muitas iestāde.

Nosūtītāja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par galamērķa staciju, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. Tomēr, ja starpstacijā preces laiž brīvā apgrozībā vai tām piemēro citu muitas procedūru, tad kā saņēmēja muitas iestāde darbojas par minēto staciju atbildīgā muitas iestāde.

75. pantā paredzētās formalitātes veic saņēmēja muitas iestādē.

78. pants

Pārvadājumi cauri līgumslēdzēju pušu teritorijai

1. Ja pārvadājums sākas un tam jābeidzas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas, muitas iestādes, kurām jādarbojas kā nosūtītāja muitas iestādei un saņēmēja muitas iestādei, ir tās, kuras minētas attiecīgi 77. panta 1. punktā un 76. panta 2. punktā.

2. Nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

79. pants

Preču muitas statuss

Preces, kuras pārvadā saskaņā ar 77. panta 1. punktu vai 78. panta 1. punktu, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru, ja vien tām saskaņā ar II papildinājuma noteikumiem nav noteikts Kopienas statuss.

2. iedaļa

Pārvadājumi ar lielajiem konteineriem

80. pants

Darbības joma

Saskaņā ar 81. līdz 96. panta noteikumiem tiek vienkāršotas kopīgā tranzīta procedūras formalitātes preču pārvadājumiem, ko dzelzceļa sabiedrības veic ar lielajiem konteineriem, izmantojot par starpniekiem pārvadājumu uzņēmumus, ar nodošanas dokumentiem, kas šajā papildinājumā tiek saukti par “TR nodošanas dokumentiem”. Attiecīgos gadījumos šādos pārvadājumos ietilpst arī sūtījumu nosūtīšana, pārvadājumu uzņēmumiem izmantojot pārvadājuma veidus, kas nav dzelzceļa pārvadājumi, līdz nosūtīšanas dzelzceļa stacijai nosūtīšanas valstī un no galamērķa dzelzceļa stacijas galamērķa valstī, kā arī jebkādi jūras pārvadājumi maršrutā starp abām šīm stacijām.

81. pants

Definīcijas

Šā papildinājuma 80.–96. pantā piemēro šādas definīcijas:

1) “pārvadājumu uzņēmums” ir uzņēmums, ko dzelzceļa sabiedrības ir izveidojušas kā sabiedrību, kuras locekles tās ir, un šāds uzņēmums ir nodibināts, lai pārvadātu preces lielajos konteineros saskaņā ar nodošanas dokumentiem;

2) “lielais konteiners” ir ierīce preču pārvadāšanai, kas ir: — pastāvīgi izmantojama, — īpaši konstruēta, lai atvieglotu kravu pārvadājumus, izmantojot vienu vai vairākus transporta veidus bez minēto kravu starppārkraušanas, — izveidota, lai to viegli nostiprinātu un/vai ar to viegli rīkotos, — izveidota tā, lai tai varētu pienācīgi uzlikt plombas, ja to prasa 89. panta piemērošana, — tāda lieluma, lai laukums, ko ierobežo četri apakšējie ārējie stūri, būtu vismaz 7 m2;

3) “TR nodošanas dokuments” ir dokuments, ar kuru materializēts pārvadājuma līgums, saskaņā ar kuru pārvadājumu uzņēmums no sūtītāja saņēmējam ar starptautisku pārvadājumu nogādā vienu vai vairākus lielos konteinerus. TR nodošanas dokumentam ir sērijas numurs labējā augšējā stūrī, lai to varētu identificēt. Šajā numurā ir astoņi cipari, pirms kuriem ir burti “TR”. TR nodošanas dokuments sastāv no šādiem eksemplāriem to numerācijas kārtībā: 1. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma galvenajam birojam; 2. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma pārstāvim valstī galamērķa stacijā; 3.A eksemplārs : muitai; 3.B eksemplārs : kravas saņēmējam; 4. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma galvenajam birojam; 5. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma pārstāvim valstī nosūtīšanas stacijā; 6. eksemplārs : sūtītājam. Katram TR nodošanas dokumenta eksemplāram, izņemot 3.A eksemplāru, gar labās puses malu ir apmēram četrus centimetrus plata zaļa josla;

4) “lielo konteineru saraksts” (turpmāk tekstā – saraksts) ir dokuments, kas pievienots TR nodošanas dokumentam, kura neatņemama sastāvdaļa tas ir un kas ir paredzēts attiecināšanai uz vairāku lielo konteineru sūtījumu no vienas un tās pašas nosūtīšanas stacijas uz vienu un to pašu galamērķa staciju, šajās stacijās veicot muitas formalitātes. Sarakstu sagatavo tikpat eksemplāros, cik eksemplāros ir TR nodošanas dokuments, uz kuru saraksts attiecas. Sarakstu skaitu uzrāda ailē, kas paredzēta sarakstu skaitam un kas atrodas TR nodošanas dokumenta labās puses augšējā stūrī. Turklāt katra saraksta labējā augšējā stūrī norāda attiecīgā TR nodošanas dokumenta sērijas numuru.

82. pants

Izmantojamo dokumentu juridiskais spēks

TR nodošanas dokumentiem, ko izmanto pārvadājumu uzņēmumi, ir tāds pats likumīgais spēks kā tranzīta deklarācijām.

83. pants

Uzskaites datu kontrole – sniedzamā informācija

1. Katrā valstī pārvadājumu uzņēmums ar sava valstī esošā pārstāvja vai pārstāvju starpniecību kontroles nolūkā dara pieejamus kompetentajām iestādēm savā vai sava pārstāvja (pārstāvju) grāmatvedībā vai grāmatvedībās glabājamos uzskaites datus.

2. Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma pārvadājumu uzņēmums vai valstī esošais tā pārstāvis vai pārstāvji šīm iestādēm nekavējoties nosūta dokumentus, uzskaites datus vai informāciju par jau pabeigtajām vai vēl veicamajām pārvadāšanas darbībām, par kurām kompetentās iestādes vēlas saņemt informāciju.

3. Gadījumos, kad saskaņā ar 82. pantu TR nodošanas dokumenti ir līdzvērtīgi tranzīta deklarācijām, pārvadājumu uzņēmums vai tā valsts pārstāvis vai pārstāvji informē:

a) saņēmēja muitas iestādi par katru TR nodošanas dokumentu, kura 1. eksemplārs uzņēmumam ir nosūtīts bez muitas atzīmes;

b) nosūtīšanas muitas iestādi par katru TR nodošanas dokumentu, kura 1. eksemplārs uzņēmumam nav nogādāts atpakaļ un attiecībā uz kuru tas nav varējis pārliecināties, ka sūtījums vai nu ir bijis pareizi uzrādīts saņēmēja muitas iestādei, vai arī ir bijis izvests no līgumslēdzēju pušu teritorijas uz kādu trešo valsti saskaņā ar 93. pantu.

84. pants

Principāls

1. Papildinājuma 80. pantā minētajiem pārvadājumiem, ko uzņēmies pārvadājumu uzņēmums valstī, principāls ir minētās valsts dzelzceļa sabiedrība.

2. Papildinājuma 80. pantā minētajiem pārvadājumiem, ko uzņēmies pārvadājumu uzņēmums trešā valstī, principāls ir dzelzceļa sabiedrība valstī, caur kuras teritoriju preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā.

85. pants

Muitas formalitātes pārvadāšanas laikā ar transportu, kas nav dzelzceļa transports

Ja pārvadāšanas laikā uz nosūtīšanas staciju vai no galamērķa stacijas, pārvadājot ar transportu, kas nav dzelzceļa transports, ir jākārto muitas formalitātes, tad katrs TR nodošanas dokuments var attiekties tikai uz vienu lielo konteineru.

86. pants

Uzlīme

Pārvadājumu uzņēmums nodrošina, lai sūtījumus, ko pārvadā saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, identificētu ar uzlīmēm, uz kurām ir piktogramma, kuras paraugs ir III papildinājuma B.11. pielikumā. Uzlīmes piestiprina TR nodošanas dokumentam un attiecīgajam lielajam konteineram vai konteineriem.

Pirmajā daļā minētās uzlīmes vietā var izmantot zīmogu, kura nospiedums zaļā krāsā atveido III papildinājuma B.11. pielikumā attēloto piktogrammu.

87. pants

Pārvadājuma līguma grozījumi

Ja pārvadājuma līgumu groza tā, ka:

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas ārpus līgumslēdzējas puses teritorijas, beidzas minētās līgumslēdzējas puses teritorijā,

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas līgumslēdzējas puses teritorijā, beidzas ārpus minētās līgumslēdzējas puses teritorijas,

tad pārvadājumu uzņēmums grozīto līgumu izpilda tikai ar nosūtītāja muitas iestādes iepriekšēju piekrišanu.

Visos pārējos gadījumos pārvadājumu uzņēmumi drīkst izpildīt grozīto līgumu; tie par notikušajiem grozījumiem nekavējoties informē nosūtītāja muitas iestādi.

Preču pārvietošana starp līgumslēdzējām pusēm

88. pants

TR nodošanas dokuments un saraksti

1. Ja pārvadājums, kam piemēro kopīgā tranzīta procedūru, sākas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad TR nodošanas dokumentu uzrāda nosūtītāja muitas iestādē.

2. Ja preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tad ailē, kas TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplārā paredzēta muitai, nosūtītāja muitas iestāde salasāmi ieraksta:

— simbolu “T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru,

— simbolu “T2” vai “T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru gadījumos, kad saskaņā ar Kopienas noteikumiem, ir obligāti jānorāda šis simbols.

Simboli “T2” un “T2F” ir jāapstiprina ar nosūtītāja muitas iestādes zīmoga nospiedumu.

3. Ja preces tiek pārvietotas saskaņā ar T1 procedūru no nosūtīšanas vietas Kopienā uz galamērķi EBTA valstī, nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, skaidri ieraksta simbolu “T1”.

4. Izņemot 2. un 3. punktā minētos gadījumus, precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, kā arī precēm, ko no nosūtīšanas vietas Kopienā pārvieto uz galamērķi EBTA valstī, saskaņā ar kārtību, ko noteikusi katra Kopienas dalībvalsts, attiecībā uz visu maršrutu piemēro T2 procedūru, un nosūtītāja muitas iestādē nav jāuzrāda TR nodošanas dokuments, kas attiecas uz šīm precēm. Precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, nav jāpiestiprina 86. pantā minētās uzlīmes.

5. Preces, kuru pārvadājums sākas EBTA valstī, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru. Tomēr tad, ja saskaņā ar Konvencijas 2. panta 3. punkta b) apakšpunktu preces ir jāpārvieto, piemērojot T2 procedūru, nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 3.A eksemplārā norāda, ka preces, uz kurām šis dokuments attiecas, pārvieto saskaņā ar T2 procedūru; šajā nolūkā tās TR nodošanas dokumenta 3.A eksemplāra ailē, kas paredzēta muitai, atkarībā no gadījuma skaidri ieraksta simbolu “T2” vai “T2F”, kā arī iespiež nosūtītāja muitas iestādes zīmogu, un tajā parakstās kompetentais ierēdnis. Ja preces pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, simbols T1 dokumentā nav jāieraksta.

6. Ja TR nodošanas dokuments attiecas gan uz konteineriem, kuros pārvadā saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamas preces, gan uz konteineriem, kuros pārvadā saskaņā ar T2 procedūru pārvietojamas preces, tad nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 1., 2., 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, ieraksta atsevišķu(-us) konteinera(-u) identifikācijas numuru(-us) atkarībā no to preču veida, kādas tur atrodas, un šim numuram pretī pēc vajadzības norāda simbolu “T1” un simbolu “T2” vai “T2F”.

7. Ja gadījumos, uz kuriem attiecas 3. punkts, izmanto lielo konteineru sarakstus, tad jāsastāda atsevišķi saraksti par katru konteineru kategoriju, ja tajos pārvadā saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamās preces, un attiecīgā(-o) saraksta(-u) sērijas numuru(-us) ieraksta TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm. Pret saraksta(-u) sērijas numuru(-iem) atbilstoši ieraksta simbolu “T1”.

8. Visus TR nodošanas dokumenta eksemplārus nogādā atpakaļ attiecīgajai personai.

9. Katrai EBTA valstij ir tiesības noteikt, ka saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamās preces var pārvadāt saskaņā ar T1 procedūru, nosūtītāja muitas iestādē neuzrādot TR nodošanas dokumentu.

10. Attiecībā uz 2., 3. un 5. punktā minētajām precēm TR nodošanas dokuments ir jāuzrāda nosūtītāja muitas iestādē, kur par precēm ir sastādīta deklarācija ar mērķi tās laist brīvā apgrozībā vai tām piemērot citu procedūru.

Precēm, ko saskaņā ar 4. pantā minētajiem nosacījumiem pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, saņēmēja muitas iestādē nav jākārto nekādas formalitātes.

89. pants

Identifikācijas pasākumi

Preču identifikāciju veic saskaņā ar šīs konvencijas 11. pantu. Tomēr parasti nosūtītāja muitas iestāde lielajiem konteineriem plombas neuzliek, ja dzelzceļa sabiedrības veic identifikācijas pasākumus. Ja plombas uzliek, TR nodošanas dokumenta 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas vajadzībām, izdara attiecīgu atzīmi.

90. pants

TR nodošanas dokumenta dažādo eksemplāru izmantošana

1. Izņemot gadījumus, kad preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, pārvadājumu uzņēmums saņēmēja muitas iestādei iesniedz TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A eksemplāru.

2. Saņēmēja muitas iestāde 1. un 2. eksemplāru pēc tā vizēšanas nekavējoties nogādā atpakaļ pārvadājumu uzņēmumam un patur 3.A eksemplāru.

Preču pārvadājumi uz trešām valstīm un no tām

91. pants

Pārvadājumi uz trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un tam ir jābeidzas ārpus to teritorijas, tad piemēro 88. panta 1. līdz 9. punkta un 89. panta noteikumus.

2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces izved no līgumslēdzēju pušu teritorijas, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde.

3. Saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

92. pants

Pārvadājumi no trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, darbojas kā nosūtītāja muitas iestāde. Nosūtītāja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

2. Muitas iestāde, kurā preces uzrāda, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. 90. pantā paredzētās formalitātes veic saņēmēja muitas iestādē.

93. pants

Pārvadājumi cauri līgumslēdzēju pušu teritorijai

1. Ja pārvadājums sākas un tam jābeidzas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas, muitas iestādes, kurām jādarbojas kā nosūtītāja muitas iestādei un saņēmēja muitas iestādei, ir tās, kuras minētas attiecīgi 92. panta 1. punktā un 91. panta 2. punktā.

2. Nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

94. pants

Preču muitas statuss

Preces, kuras pārvadā saskaņā ar 92. panta 1. punktu vai 93. panta 1. punktu, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru, ja vien tām saskaņā ar II papildinājuma noteikumiem nav noteikts Kopienas statuss.

3. iedaļa

Citi noteikumi

95. pants

Kravas saraksti

1. Šā papildinājuma 22. panta 5. punktu un V pielikuma 24. punktu piemēro visiem kravas sarakstiem, ko pievieno CIM preču pavadzīmēm vai TR nodošanas dokumentiem. Šo sarakstu skaitu atkarībā no gadījuma norāda CIM preču pavadzīmes vai TR nodošanas dokumenta ailē, kas paredzēta pievienoto dokumentu norādīšanai.

Bez tam kravas sarakstā jābūt vagona numuram, uz ko attiecas CIM preču pavadzīme, vai attiecīgā gadījumā tā konteinera numuram, kurā ir preces.

2. Pārvadājumiem, kuri sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un kuri attiecas gan uz precēm, ko pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, gan uz precēm, ko pārvieto saskaņā ar T2 procedūru, jāsastāda atsevišķi kravas saraksti; pārvadājumiem ar lielajiem konteineriem, uz kuriem attiecas TR nodošanas dokumenti, šādus atsevišķus sarakstus sastāda par katru lielo konteineru, kurā atrodas abu kategoriju preces.

Sērijas numuri kravu sarakstiem, kas attiecas uz abām preču kategorijām, ir atkarībā no gadījuma jānorāda CIM preču pavadzīmes vai TR nodošanas dokumenta ailē, kas paredzēta preču aprakstam.

3. Šā panta 1. un 2. punktā minētajos gadījumos 67.–96. pantā paredzēto procedūru vajadzībām CIM preču pavadzīmei vai TR nodošanas dokumentam pievienotie kravas saraksti ir to neatņemama sastāvdaļa, un šiem sarakstiem ir tāds pats juridisks spēks.

Uz šādu kravas sarakstu oriģināliem jābūt nosūtīšanas stacijas zīmogam.

4. iedaļa

Parasto procedūru un vienkāršoto procedūru piemērošana kombinētiem autotransporta–dzelzceļa pārvadājumiem

96. pants

1. Šā papildinājuma 67.–95. panta noteikumi neliedz iespēju izmantot II sadaļā noteiktās procedūras, bet 69. un 71. panta vai 83. un 86. panta noteikumi tomēr ir jāpiemēro.

2. Šā panta 1. punktā minētajā gadījumā, sastādot CIM preču pavadzīmi vai TR nodošanas dokumentu, ailē, kas paredzēta šo dokumentu pielikumu norādīšanai skaidrā veidā jānorāda izmantotā(-ās) tranzīta deklarācija(-as).

Jānorāda katra izmantotā dokumenta veids, iestāde, kas to izdevusi, datums un reģistrācijas numurs.

Turklāt CIM preču pavadzīmes 2. eksemplāru vai TR nodošanas dokumenta 1. un 2. eksemplāru apzīmogo dzelzceļa sabiedrība, kas ir atbildīga par pēdējo kopīgā tranzīta darbībā iesaistīto dzelzceļa staciju. Šī sabiedrība uzliek savu zīmogu pēc tam, kad ir pārliecinājusies, ka attiecīgais tranzīta dokuments vai dokumenti attiecas uz šo preču pārvadājumu.

Ja 1. punktā un šā punkta pirmajā daļā minētās tranzīta darbības beidzas EBTA valstī, minētā valsts var noteikt, ka CIM preču pavadzīmes 2. eksemplāru vai TR nodošanas dokumenta 1. un 2. eksemplāru uzrāda muitas iestādē, kas ir atbildīga par pēdējo kopīgā tranzīta darbībā iesaistīto staciju. Šī iestāde apzīmogo dokumentu pēc tam, kad ir pārliecinājusies, ka attiecīgais tranzīta dokuments vai dokumenti attiecas uz šo preču pārvadājumu.

3. Ja kopīgā tranzīta darbību veic, izmantojot TR nodošanas dokumentu saskaņā ar 80.–94. panta noteikumiem, uz šajā darbībā izmantoto CIM preču pavadzīmi neattiecina 67.–79. un 96. panta 1. un 2. punktu. CIM preču pavadzīmes ailē, kas paredzēta pielikumu norādīšanai, ietver skaidru norādi uz TR nodošanas dokumentu. Šajā norādē jābūt vārdiem “TR nodošanas dokuments”, aiz tiem – sērijas numuram.

4. Ja dzelzceļa uzņēmumi dzelzceļa stacijā pieņem un iekrauj vagonos autotransporta–dzelzceļa kombinēta pārvadājuma preces, ko pārvieto, izmantojot vienu vai vairākas tranzīta deklarācijas saskaņā ar II sadaļā noteikto procedūru, tad dzelzceļa sabiedrības uzņemas atbildību par nodokļu un citu nodevu samaksu, ja dzelzceļa pārvadājuma laikā notiek pārkāpumi vai nelikumības, gadījumos, ja valstī, kurā noticis attiecīgais pārkāpums vai nelikumība vai kurā uzskata, ka tas ir noticis, nav derīga galvojuma, un tik lielā mērā, cik lielā mērā šīs summas nav iespējams piedzīt no principāla.

97. pants

Atzītais nosūtītājs un saņēmējs

1. Gadījumos, kad atbrīvojumu no tranzīta deklarācijas uzrādīšanas nosūtītāja muitas iestādē piešķir attiecībā uz precēm, ko piegādā ar CIM preču pavadzīmi vai TR nodošanas dokumentu saskaņā ar 67.–96. panta noteikumiem, kompetentās iestādes veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplārā vai TR nodošanas dokumenta 1., 2., 3.A un 3.B eksemplārā tiek iekļauts simbols “T1” vai “T2”, vai “T2F”.

2. Ja preces, ko pārvadā saskaņā ar 67.–96. panta noteikumiem, ir paredzētas atzītajam saņēmējam, kompetentās iestādes var noteikt, ka, atkāpjoties no 64. panta 2. punkta un 66. panta 1. punkta a) apakšpunkta prasībām, CIM preču pavadzīmes 2. un 3. eksemplārs vai TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A eksemplārs dzelzceļa sabiedrībai vai pārvadājumu uzņēmumam ir jāpiegādā tieši saņēmēja muitas iestādei.

(98.–110. pants nav izmantots)

VIII NODAĻA

Vienkāršotas procedūras, ko piemēro gaisa pārvadājumiem

111. pants

Vienkāršotā procedūra (1. līmenis)

1. Aviosabiedrība var būt pilnvarota izmantot preču kravas sarakstu kā tranzīta deklarāciju, ja tā pēc būtības atbilst paraugam, kas dots Starptautiskās Civilās aviācijas konvencijas 9. pielikuma 3. papildinājumā (vienkāršotā procedūra – 1. līmenis).

Kopīgā tranzīta darbībām atļaujā norāda kravas saraksta veidu un sākuma un galamērķa lidostas. Šī aviosabiedrība nosūta katras attiecīgās lidostas kompetentajai iestādei atļaujas apstiprinātu kopiju.

2. Gadījumos, kad pārvadājums attiecas gan uz tādām precēm, kas jāpārvadā saskaņā ar T1 procedūru, gan uz tādām precēm, kas jāpārvadā saskaņā ar T2 procedūru, šīs preces jānorāda atsevišķos kravas sarakstos.

3. Katram kravas sarakstam jābūt vizētam, ko datējusi un parakstījusi aviosabiedrība, apzīmējot to:

— ar simbolu “T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru,

— ar simbolu “T2” vai “T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru, tomēr vienā kravas sarakstā nedrīkst būt abi šie simboli.

4. Kravas sarakstā iekļauj arī šādu informāciju:

— tās aviosabiedrības nosaukumu, kas pārvadā preces,

— reisa numuru,

— lidojuma dienu,

— iekraušanas lidostas (sākuma lidosta) un izkraušanas lidostas (galamērķa lidosta) nosaukumu;

un par katru kravas sarakstā minēto sūtījumu:

— aviopārvadājumu pavadzīmes numuru,

— iepakojumu skaitu,

— parasto preču aprakstu, ieskaitot visus datus, kas vajadzīgi to noteikšanai,

— bruto masu.

Ja preces ir sagrupētas, to aprakstu vajadzības gadījumā aizstāj ar ierakstu “Konsolidācija”, ko var saīsināt. Šādos gadījumos aviopārvadājumu pavadzīmes sūtījumiem kravas sarakstā iekļauj parasto preču aprakstu, ieskaitot visus datus, kas vajadzīgi to noteikšanai.

5. Vismaz divi kravas saraksta eksemplāri ir jāuzrāda sākuma lidostas kompetentajai iestādei, kas patur vienu eksemplāru.

Minētā iestāde pārbaudes vajadzībām var pieprasīt uzrādīt visas aviopārvadājumu pavadzīmes, kas attiecas uz kravas sarakstā minētajiem sūtījumiem.

6. Vienu kravas saraksta kopiju uzrāda galamērķa lidostas kompetentajai iestādei, kas to patur.

Arī šī iestāde pārbaudes vajadzībām var pieprasīt uzrādīt kravas sarakstus un aviopārvadājumu pavadzīmes, kas attiecas uz visām precēm, kuras izkrautas attiecīgajā lidostā.

7. Reizi mēnesī pēc saraksta autentiskuma noteikšanas katras galamērķa lidostas kompetentā iestāde pārsūta katras sākuma lidostas kompetentajai iestādei sarakstu, ko sastādījušas aviosabiedrības no iepriekšējā mēnesī tām uzrādītajiem kravas sarakstiem.

Aprakstot katru kravas sarakstu, minētajā sarakstā ietver šādu informāciju:

— kravas saraksta uzskaites numuru,

— atzīmi, kas identificē kravas sarakstu kā tranzīta deklarāciju saskaņā ar 3. punktu,

— aviosabiedrības nosaukumu (var būt saīsinājums), kas pārvadāja preces,

— reisa numuru,

— lidojuma dienu.

Atļaujā var arī paredzēt, ka pirmajā daļā minēto informāciju pārsūta pašas aviosabiedrības.

Ja tiek atklāti pārkāpumi saistībā ar informāciju kravas sarakstos, ko iekļauj minētajā sarakstā, galamērķa lidostas kompetentā iestāde informē sākuma lidostas kompetento iestādi, kā arī iestādi, kas piešķīrusi atļauju, īpaši norādot uz minēto preču aviopārvadājumu pavadzīmēm.

112. pants

Vienkāršotā procedūra (2. līmenis)

1. Aviosabiedrība var būt pilnvarota izmantot pa elektronisko datu apmaiņas sistēmu pārsūtītu kravas sarakstu kā tranzīta deklarāciju, ja tā apkalpo vairākus reisus valstu starpā (vienkāršotā procedūra – 2. līmenis).

Atkāpjoties no 45. panta 1. punkta a) apakšpunkta prasībām, aviosabiedrībām nav jāveic uzņēmējdarbība kādā līgumslēdzējā pusē, ja tām tur atrodas reģiona birojs.

2. Saņemot atļaujas pieprasījumu, kompetentā iestāde paziņo pārējām valstīm, kuru teritorijā atrodas sākuma un galamērķa lidostas, kas saistītas ar elektronisko datu apmaiņas sistēmu.

Ja sešdesmit dienu laikā no paziņojuma brīža nav saņemts neviens iebildums, kompetentā iestāde izsniedz atļauju.

Šī atļauja ir spēkā attiecīgajās valstīs, un to piemēro vienīgi kopīgā tranzīta darbībām starp lidostām, uz kurām tā attiecas.

3. Vienkāršošana notiek šādi:

a) kravas sarakstu, ko sastāda sākuma lidostā, pārsūta galamērķa lidostai ar elektronisko datu apmaiņas sistēmu;

b) aviosabiedrība kravas sarakstā norāda: — simbolu “T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru, — simbolu “T2” vai “TF” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru, — simbolu “TD” attiecībā uz precēm, kam jau piemēro tranzīta procedūru. Šādos gadījumos aviosabiedrība ieraksta simbolu “TD” arī attiecīgajā aviopārvadājumu pavadzīmē, kā arī norādi par izmantoto procedūru, uzskaites numuru un tranzīta deklarācijas datumu un izdevējas iestādes nosaukumu, — simbolu “C” (līdzvērtīgs “T2L”) vai “F” (līdzvērtīgs “T2LF”) atkarībā no gadījuma attiecībā uz Kopienas precēm, kam nepiemēro tranzīta procedūru, — simbolu “X” attiecībā uz eksportējamām Kopienas precēm, kam nepiemēro tranzīta procedūru; pretī atbilstošajām preču pozīcijām kravas sarakstā. Kravas sarakstā ir jāiekļauj arī 111. panta 4. punktā noteiktā informācija;

c) uzskata, ka kopīgā tranzīta procedūra ir pabeigta, ja ar elektroniskās datu apmaiņas sistēmu pārsūtīts kravas saraksts ir pieejams kompetentajai iestādei galamērķa lidostā un tai ir uzrādītas preces;

d) ar elektroniskās datu apmaiņas sistēmu pārsūtīta kravas saraksta izdruku pēc pieprasījuma iesniedz sākuma un galamērķa lidostas kompetentajām iestādēm;

e) uzskaites dati, ko glabā aviosabiedrība, ietver vismaz b) apakšpunktā minēto informāciju;

f) sākuma lidostas kompetentā iestāde ar audita sistēmu veic pārbaudes, pamatojoties uz riska analīzi;

g) galamērķa lidostas kompetentā iestāde ar audita sistēmu veic pārbaudes, pamatojoties uz riska analīzi, un vajadzības gadījumā sākuma lidostas kompetentajai iestādei pārsūta pārbaudīšanai attiecīgos kravas saraksta datus, kas saņemti ar elektronisko datu apmaiņas sistēmas starpniecību.

4. Neskarot II sadaļas VI nodaļas un IV sadaļas noteikumus:

— aviosabiedrība paziņo kompetentajai iestādei par visiem pārkāpumiem vai nelikumībām,

— galamērķa lidostas kompetentā iestāde pie pirmās izdevības paziņo sākuma lidostas kompetentajai iestādei un iestādei, kas izdevusi atļauju, par visiem pārkāpumiem vai nelikumībām.

IX NODAĻA

Vienkāršota procedūra, ko piemēro precēm, kuras transportē pa cauruļvadiem

113. pants

1. Gadījumos, kad kopīgā tranzīta procedūru izmanto preču transportēšanai pa cauruļvadiem, ar šo procedūru saistītās formalitātes pielāgo saskaņā ar 2.–5. punkta noteikumiem.

2. Uzskata, ka precēm, kuras transportē pa cauruļvadiem, kopīgā tranzīta procedūru piemēro:

— no brīža, kad tās ienāk kādas līgumslēdzējas puses muitas teritorijā, ja tās ir preces, kas šajā teritorijā ienāk pa cauruļvadiem,

— no brīža, kad tās ievada cauruļvados, ja attiecīgās preces jau atrodas kādas līgumslēdzējas puses muitas teritorijā.

Attiecīgā gadījumā šīm precēm saskaņā ar II papildinājuma noteikumiem nosaka Kopienas statusu.

3. Attiecībā uz 2. punktā minētajām precēm, cauruļvadu operators, kas veic uzņēmējdarbību valstī, caur kuras teritoriju attiecīgās preces ienāk kādas līgumslēdzējas puses teritorijā, vai cauruļvadu operators, kas veic uzņēmējdarbību valstī, kurā sākas šī transportēšana, kļūst par principālu.

4. Attiecībā uz 4. panta 2. punkta piemērošanu cauruļvadu operatoru, kas veic uzņēmējdarbību valstī, caur kuras teritoriju pa cauruļvadiem pārvieto preces, uzskata par pārvadātāju.

5. Neskarot 8. punktā minētos noteikumus, kopīgā tranzīta procedūra beidzas brīdī, kad preces, ko transportē pa cauruļvadiem, pienāk to saņēmēju iekārtās vai saņēmēja izplatīšanas tīklā un kad tās tiek iekļautas saņēmēja uzskaites datos.

6. Ja preces, kuras starp divām līgumslēdzējām pusēm transportē pa cauruļvadiem un par kurām uzskata, ka tām saskaņā ar 2. punkta noteikumiem piemēro kopīgā tranzīta procedūru, maršruta laikā nonāk tādas līgumslēdzējas puses teritorijā, kur šo procedūru transportēšanai pa cauruļvadiem nepiemēro, minētā procedūra tiek apturēta uz laiku, kamēr tiek šķērsota attiecīgā teritorija.

7. Ja preces pa cauruļvadiem transportē no tādas līgumslēdzējas puses teritorijas, kur transportēšanai pa cauruļvadiem neizmanto kopīgā tranzīta procedūru, uz tādas līgumslēdzējas puses teritoriju, kur šo procedūru izmanto, tad uzskata, ka šī procedūra sākas brīdī, kad attiecīgās preces ienāk pēdējās minētās līgumslēdzējas puses teritorijā.

8. Ja preces pa cauruļvadiem transportē no tādas līgumslēdzējas puses teritorijas, kur transportēšanai pa cauruļvadiem izmanto kopīgā tranzīta procedūru, uz tādas līgumslēdzējas puses teritoriju, kur šo procedūru neizmanto, tad uzskata, ka šī procedūra beidzas brīdī, kad attiecīgās preces iziet no tās līgumslēdzējas puses teritorijas, kur minēto procedūru izmanto.

9. Ar preču pārvietošanu saistītie uzņēmumi nodrošina, lai to uzskaites dati būtu kompetento iestāžu rīcībā jebkādu pārbaužu veikšanai, kuras varētu uzskatīt par nepieciešamām saistībā ar šajā pantā minētajām kopīgā tranzīta darbībām.

IV SADAĻA

PARĀDS UN PIEDZIŅA

114. pants

Parāda rašanās

1. Parāds šā papildinājuma 3. panta 1. punkta nozīmē rodas:

a) ja nelikumīgi izvairās no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm vai,

b) gadījumā, ja nav notikusi šāda nelikumīga izvairīšanās, tad kāda no to pienākumu, kurus paredz kopīgā tranzīta procedūras izmantošana, nepildīšana vai kāda no to nosacījumu, kas noteikti attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm, neievērošana.

Tomēr parādu nerada tāda pienākumu nepildīšana, kas attiecībā uz procedūras darbību nerada reālas sekas ar nosacījumu, ka:

i) šāda pienākumu nepildīšana nav mēģinājums izvairīties no kopīgā tranzīta procedūras izmantošanas;

ii) šāda pienākumu nepildīšana nav saistīta ar attiecīgās personas acīmredzamu nolaidību;

iii) vēlāk tiek veiktas visas formalitātes, kas vajadzīgas, lai ar precēm saistītā situācija atbilstu attiecīgajām prasībām.

Līgumslēdzējas puses var noteikt situācijas, kurām var piemērot šā punkta otro daļu.

2. Parāds rodas:

a) brīdī, kad notiek nelikumīga izvairīšanās no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm, vai

b) brīdī, kad vairs netiek pildīts kāds nosacījums, kura neievērošana rada parādu, vai brīdī, kad precēm piemēroja kopīgā tranzīta procedūru, ja vēlāk atklājas, ka nebija reāli izpildīts kāds no nosacījumiem, kas noteikti attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu.

3. Attiecībā uz precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, parāds nerodas, ja attiecīgā persona pierāda, ka pienākumi, kas izriet no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm, kā minēts 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā, nav izpildīti tāpēc, ka minētās preces ir pilnībā iznīcinātas vai neglābjami gājušas bojā preču dabisko īpašību dēļ vai neparedzētu apstākļu vai nepārvaramas varas dēļ, vai saistībā ar muitas iestāžu atļauju.

Uzskata, ka preces ir neglābjami gājušas bojā, ja tās ir kļuvušas nelietojamas.

115. pants

Parādnieka noteikšana

1. Šā papildinājuma 114. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajā gadījumā parādnieks ir:

a) persona, kas nelikumīgi izvairās no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm;

b) personas, kas ir šādas izvairīšanās dalībnieki, ja tās zinājušas vai ja tām nepārprotami vajadzēja zināt, ka notiek nelikumīga izvairīšanās no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm;

c) personas, kuras ir ieguvušas vai kuru rīcībā ir bijušas attiecīgās preces, ja brīdī, kad tās ieguva vai saņēma attiecīgās preces, tās zinājušas vai ja tām nepārprotami vajadzēja zināt, ka notiek nelikumīga izvairīšanās no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm;

d) principāls.

2. Šā papildinājuma 114. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajā gadījumā parādnieks ir persona, kurai atkarībā no gadījuma ir vai nu jāizpilda pienākumi, kas izriet no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm, vai jāievēro nosacījumi, kas noteikti attiecībā uz šīs procedūras piemērošanu precēm.

3. Ja par viena muitas parāda samaksu atbild vairākas personas, tās par šo parādu atbild solidāri.

116. pants

Parāda rašanās vietas noteikšana

1. Parāds rodas:

a) vietā, kur risinās notikumi, kas to rada; vai

b) ja šo vietu nav iespējams noteikt, vietā, kur kompetentās iestādes konstatē, ka saistībā ar precēm ir radies muitas parāds; vai

c) ja saskaņā ar a) un b) apakšpunktu vietu nevar noteikt, tad: — septiņu mēnešu laikā no dienas, kurā preces vajadzēja uzrādīt saņēmēja muitas iestādē, ja vien nav nosūtīts piedzīšanas pieprasījums, un šādā gadījumā šo laikposmu pagarina ne vairāk kā par vienu mēnesi, vai — viena mēneša laikā pēc 41. panta 5. punktā minētā termiņa beigām, ja principāls nav sniedzis informāciju vai ir sniedzis nepietiekamu informāciju,

vai arī valstī, kuras jurisdikcijā ir pēdējā muitas iestāde, caur kuru attiecīgās preces ievestas, vai, ja tādas iestādes nav, valstī, kuras jurisdikcijā ir nosūtītāja muitas iestāde.

2. Šā papildinājuma 117. panta 1. punktā minētās muitas iestādes ir tās valsts muitas iestādes, kur radies muitas parāds vai kur to uzskata par radušos saskaņā ar šo pantu.

117. pants

Rīcība pret parādnieku

1. Kompetentās iestādes sāk piedziņu, tiklīdz tās var:

a) aprēķināt parāda summu un

b) noteikt parādnieku.

2. Šajā nolūkā, ja nav iestājies noilgums, minētās iestādes saskaņā ar kārtību un atbilstoši termiņiem, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā, paziņo parāda summu parādniekam.

3. Visas parāda summas, kas paziņotas saskaņā ar 2. punktu, parādniekam jāsamaksā saskaņā ar kārtību un atbilstoši termiņiem, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā.

4. Ja pēc piedziņas uzsākšanas saskaņā ar 116. pantu noteiktās kompetentās iestādes (turpmāk tekstā – “pieprasījuma iesniedzējas iestādes”) jebkādā veidā saņem pierādījumus par vietu, kur risinājušies notikumi, kas radījuši muitas parādu, un ja šī vieta atrodas kādas citas līgumslēdzējas puses teritorijā, minētās kompetentās iestādes visus vajadzīgos dokumentus, tostarp pierādījumu apstiprinātu kopiju, nekavējoties nosūta iestādēm, kuru kompetencē ir šī vieta (turpmāk tekstā – “pieprasījuma saņēmējas iestādes”).

Pieprasījuma saņēmējas iestādes apstiprina paziņojuma saņemšanu un norāda, vai tās ir atbildīgas par piedziņu. Ja atbildi nesaņem trīs mēnešos, pieprasījuma iesniedzējas iestādes nekavējoties atsāk pašu uzsākto piedziņu.

5. Ja piedziņa ir pieprasījuma saņēmēju iestāžu kompetencē, tie uzsāk jaunu piedziņu, attiecīgā gadījumā ievērojot iepriekšējā punkta otrajā daļā minēto trīs mēnešu termiņu un tūlīt informējot pieprasījuma iesniedzējas iestādes.

Tiklīdz pieprasījuma saņēmējas iestādes informē pieprasījuma iesniedzējas iestādes, ka tās ir pieņēmušas lēmumu veikt piedziņu, pieprasījuma iesniedzējas iestādes aptur uzsāktu, bet nepabeigtu piedziņu.

Tiklīdz pieprasījuma saņēmējas iestādes sniedz pierādījumu, ka tās ir piedzinušas attiecīgās summas, pieprasījuma iesniedzējas iestādes vai nu atmaksā visas jau iekasētās summas, vai atceļ piedziņu.

118. pants

Rīcība pret galvotāju

1. Ievērojot 4. punkta noteikumus, galvotāja atbildība turpinās tik ilgi, kamēr pastāv iespēja, ka var pieprasīt parāda summas samaksu.

2. Ja procedūra nav pabeigta, nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes deviņu mēnešu laikā no dienas, kad preces vajadzēja uzrādīt saņēmēja muitas iestādē, galvotājam paziņo par to, ka procedūra nav pabeigta.

3. Ja procedūra nav pabeigta, kompetentajām iestādēm saskaņā ar 116. pantu trīs gadu laikā no datuma, kad pieņemta tranzīta deklarācija, jāpaziņo galvotājam, ka viņam jāsamaksā vai ka viņam var prasīt samaksāt summas, par kurām tas ir atbildīgs attiecībā uz konkrēto kopīgā tranzīta darbību. Šajā paziņojumā jānorāda tranzīta deklarācijas numurs un datums, nosūtītāja muitas iestādes nosaukums, principāla nosaukums un iesaistīto summu apmērs.

4. Galvotāju no tā saistībām atbrīvo, ja kāds no 2. vai 3. punktā minētajiem paziņojumiem nav veikts pirms paredzētā termiņa beigām.

5. Ja kāds no šiem paziņojumiem ir nosūtīts, galvotāju informē par parāda piedziņu vai procedūras pabeigšanu.

119. pants

Informācijas apmaiņa un sadarbība saistībā ar piedziņu

Neskarot Konvencijas 13.a pantu, valstis sniedz savstarpēju palīdzību, lai noteiktu kompetentās iestādes, kuru kompetencē saskaņā ar 116. pantu ir veikt piedziņu.

Šīs iestādes informē nosūtītāja muitas iestādi un galvojuma muitas iestādi par visiem gadījumiem, kad muitas parāds radies saistībā ar kopīgā tranzīta deklarācijām, ko pieņēmusi nosūtītāja muitas iestāde, kā arī par darbībām, kas veiktas pret parādnieku, lai piedzītu attiecīgās summas. Tās arī informē nosūtītāja muitas iestādi par nodokļu un citu maksājumu iekasēšanu, lai attiecīgajai iestādei ļautu pabeigt tranzīta darbību.