Oficiālais Vēstnesis L 056 , 26/02/1994 Lpp. 0028 - 0049



I PIELIKUMS Muitas konvencija par komerciālo autotransporta līdzekļu pagaidu importu (1956) LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES, VĒLOTIES atvieglot starptautisko ceļu satiksmi, ŅEMOT VĒRĀ Ņujorkas 1954.g. 4.jūnija Muitas konvencijas par privāto autotransporta līdzekļu pagaidu importu noteikumus VĒLOTIES, ciktāl tas ir iespējams, piemērot līdzīgus noteikumus komerciālo autotransporta līdzekļu pagaidu ievešanai un jo īpaši paredzēt privātiem autotransporta līdzekļiem noteikto muitas dokumentu lietošanu šiem transportlīdzekļiem, IR VIENOJUŠĀS par šo. I NODAĻA Definīcijas 1. pants Šajā konvencijā: a) termins "ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi" nozīmē muitas nodokļus, kā arī visas cita veida nodevas, nodokļus, tarifus un citus maksājumus, kas iekasēti šajā konvencijā minēto preču importa brīdī vai sakarā ar šādu importu, bet neiekļauj maksas un atlīdzības, kuru lielumu ierobežo sniegto pakalpojumu aptuvena vērtība; b) termins "transportlīdzekļi" nozīmē visus sauszemes bezsliežu mehāniskos transportlīdzekļus un visas piekabes, ko var piekabināt šiem transportlīdzekļiem (neatkarīgi no tā, vai tās importē kopā ar transportlīdzekli vai atsevišķi), komplektā ar to rezerves daļām un parastajiem piederumiem un iekārtām, ja tos importē kopā ar transportlīdzekli; c) termins "komerciāls lietojums" nozīmē lietošanu personu pārvadāšanai par maksu, atalgojumu vai cita veida atlīdzinājumu, kā arī rūpnieciskai vai komerciālai preču pārvadāšanai par maksu vai bez tās; d) termins "pagaidu ievešanas dokumenti" nozīmē muitas dokumentu, kas nodrošina konkrēta transportlīdzekļa identifikāciju un apliecina ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu nodrošinājumu; e) termins "uzņēmumi" nozīmē komerciālus vai rūpnieciskus koncernus neatkarīgi no to juridiskā statusa un ietver fiziskās personas, kas ir iesaistītas komerciālā vai rūpnieciskā darbībā; f) termins "personas" nozīmē gan fiziskās, gan juridiskās personas; g) termins "izdevējaiestāde" nozīmē organizāciju, kas ir pilnvarota izdot pagaidu ievešanas dokumentus; h) termins "galvotāja iestāde" nozīmē organizāciju, kam Līgumslēdzējas Puses muitas dienesti uzdod darboties kā galvotājai attiecībā uz personām, kas izmanto pagaidu ievešanas dokumentus; i) termins "starptautiska organizācija" nozīmē organizāciju, kurā kā filiāles ietilpst valstu asociācijas, kas ir tiesīgas izsniegt un garantēt pagaidu ievešanas dokumentus; j) termins "Līgumslēdzēja Puse" nozīmē valsti vai reģionālās ekonomikas integrācijas organizāciju, kas ir šīs konvencijas dalībniece; k) termins "reģionālās ekonomikas integrācijas organizācija" nozīmē organizāciju, kuru izveido un kuras sastāvā ir šīs konvencijas 33. panta 1. punktā minētās valstis, kas ir tiesīga pieņemt pati savus dalībvalstīm saistošus likumus par jautājumiem, ko reglamentē šī konvencija, un ir tiesīga saskaņā ar savu iekšējo kārtību pieņemt lēmumu par pievienošanos šai konvencijai. II NODAĻA Pagaidu imports bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas un bez importa aizliegumiem un ierobežojumiem 2. pants 1. Katra šīs konvencijas Līgumslēdzēja Puse piešķir pagaidu atļauju bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas un bez importa aizliegumiem un ierobežojumiem, ar reeksporta un citiem šajā konvencijā izklāstītajiem nosacījumiem attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas ir reģistrēti jebkuras citas Līgumslēdzējas Puses teritorijā un ko komerciālam pielietojumam importē un izmanto starptautiskajā ceļu satiksmē uzņēmumi, kas vada darbojas tās teritorijā. 2. Saskaņā ar šīs konvencijas nosacījumiem, Līgumslēdzējas Puses var noteikt, ka šādiem transportlīdzekļiem līdzi ir pagaidu ievešanas dokumenti, kas garantē ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu vai 27.panta 4.punktā īpaši paredzētās vienlīdzīgās summas maksāšanu, ja transportlīdzekļi, uz ko attiecas pagaidu ievešanas dokumenti, netiktu reeksportēti noteiktajā termiņā. 3. Šajā konvencijā paredzētie atvieglojumi neattiecas uz transportlīdzekļiem, kurus importē ar nolūku tos pēc importa iznomāt. 3. pants 1. Ievērojot nosacījumus, kurus var uzlikt muitas dienests, transportlīdzekļa vadītājam un citiem tā ekipāžas locekļiem atļauts uz laiku ievest samērīgu daudzumu personīgo mantu, ņemot vērā uzturēšanās laiku importētājā valstī. 2. Pārtikas produktus ceļojuma laikam, kā arī nelielu tabakas, cigāru un cigarešu daudzumu personīgām vajadzībām atļauts ievest bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas. 4. pants Degvielu, kas atrodas pagaidu importējamo transportlīdzekļu standarta tvertnēs, atļauts ievest bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas, neuzliekot importa aizliegumus un ierobežojumus. Tomēr katra no Līgumslēdzējām Pusēm var noteikt degvielas, ko tādā veidā atļauj ievest tās teritorijā pagaidu importējamo transportlīdzekļu tvertnēs, maksimālo daudzumu. 5. pants 1. Sastāvdaļas, ko importē kāda jau iepriekš pagaidu importēta transportlīdzekļa remonta vajadzībām, atļauts ievest uz laiku bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas, neuzliekot importa aizliegumus un ierobežojumus. Līgumslēdzējas Puses var pieprasīt, lai šīm daļām būtu pagaidu ievešanas dokumenti. 2. Nomainītās daļas, kas netiek reeksportētas, apliek ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, izņemot gadījumus, kad saskaņā ar attiecīgās valsts noteikumiem tās var bez maksas atstāt valsts kases rīcībā vai iznīcināt oficiālā uzraudzībā uz Līgumslēdzēju Pušu rēķina. 6. pants Pagaidu ievešanas dokumentus un dokumentus par starptautisko apriti, ko asociācijām, kas ir pilnvarotas šādus dokumentus izsniegt, sūta atbilstošas ārvalstu asociācijas, starptautiskas organizācijas vai Līgumslēdzēju pušu muitas dienesti, atļauts ievest bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas, neuzliekot importa aizliegumus un ierobežojumus. III NODAĻA Pagaidu ievešanas dokumentu izsniegšana 7. pants 1. Katra Līgumslēdzēja Puse, ievērojot tādas garantijas un saskaņā ar tādiem noteikumiem, ko tā var uzlikt, var pilnvarot institūcijas, piemēram, starptautisko organizāciju filiāles, izsniegt vai nu tieši, vai ar atbilstošo organizāciju starpniecību pagaidu ievešanas dokumentus, uz kuriem attiecas šī konvencija. 2. Pagaidu ievešanas dokumenti var būt derīgi kādas vienas valsts vai muitas teritorijā vai arī vairāku valstu vai muitu teritorijās. 3. Šo dokumentu derīguma termiņš nepārsniedz vienu gadu, rēķinot no izsniegšanas datuma. 8. pants 1. Pagaidu ievešanas dokumenti, kas ir derīgi visu vai dažu Līgumslēdzēju Pušu teritorijās, ir zināmi kā "carnets de passage en douane" un atbilst šīs konvencijas 1. pielikumā norādītajai standarta formai. 2. Ja "carnet de passage en douane" nav derīga vienā vai vairākās teritorijās, izdevējiestāde norāda šo faktu uz karnetes titullapas un uz ievešanas talona. 3. Pagaidu ievešanas dokumenti, kas ir derīgi tikai vienas Līgumslēdzējas Puses teritorijā, var atbilst šīs konvencijas 2. pielikumā norādītajai standarta formai. Līgumslēdzējas Puses var izmantot arī citus dokumentus saskaņā ar saviem likumiem vai noteikumiem. 4. To pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņu, kas nav kompetentas institūcijas izsniegti, kā paredzēts 7. pantā, nosaka katra Līgumslēdzēja Puse saskaņā ar saviem likumiem vai noteikumiem. 5. Katra Līgumslēdzēja Puse pēc citu Līgumslēdzēju Pušu pieprasījuma nodrošina tās ar savā teritorijā derīgo pagaidu ievešanas dokumentu paraugiem, kas atšķiras no šīs konvencijas pielikumos norādītajiem. IV NODAĻA Dati pagaidu ievešanas dokumentos 9. pants Pagaidu ievešanas dokumentus, ko izsniedz kompetentās institūcijas, izdod uz to uzņēmumu vārda, kas transportlīdzekļus ekspluatē un uz laiku importē. 10. pants 1. Pagaidu ievešanas dokumentos deklarējamais svars ir transportlīdzekļu neto svars. To izsaka metriskajā mērvienību sistēmā. Gadījumā, ja šie dokumenti ir derīgi tikai vienā valstī, šīs valsts muitas dienesti var noteikt citas mērvienības sistēmas lietošanu. 2. Vērtību, ko deklarē tikai vienā valstī derīgos pagaidu ievešanas dokumentos, izsaka šīs valsts valūtā. Vērtību, ko deklarē "carnet de passage en douane", izsaka tās valsts valūtā, kur šī karnete ir izsniegta. 3. Piederumus un instrumentus, kas ietilpst transportlīdzekļu parastajā aprīkojumā, īpaši deklarēt pagaidu ievešanas dokumentos nevajag. 4. Ja muitas dienesti to pieprasa, rezerves daļas (piemēram, riteņus, riepas un iekšējo sistēmu cauruļvadus) un piederumus, kurus neuzskata par transportlīdzekļa parasto aprīkojumu (piemēram, radiouztvērējus un jumta bagāžniekus), deklarē pagaidu ievešanas dokumentos, norādot nepieciešamos datus par tiem (piemēram, svaru un vērtību), un uzrāda, no apmeklētās valsts izbraucot. 5. Piekabēm ir atsevišķi importa dokumenti. 11. pants Jebkurus datus, ko izdevējiestādes ieraksta pagaidu ievešanas dokumentos, drīkst grozīt tikai ar izdevējas vai galvotājas iestādes atļauju. Nekādi grozījumi šajos dokumentos pēc tam, kad tie izgājuši caur importējošās valsts muitas dienestiem, nav pieļaujami, izņemot ar šo iestāžu piekrišanu. V NODAĻA Pagaidu ievešanas nosacījumi 12. pants Neierobežojot to valsts likumu piemērošanu, kas Līgumslēdzēju pušu muitas dienestiem dod tiesības neļaut, ka transportlīdzekļus, ko ieved ar pagaidu ievešanas dokumentiem, vada personas, kas ir izdarījušas nopietnus pagaidu importējošās valsts muitas vai finanšu likumu vai nolikumu pārkāpumus, tos transportlīdzekļus, ko ieved ar pagaidu ievešanas dokumentiem, var vadīt šo dokumentu turētāju pienācīgi pilnvarotas personas. Līgumslēdzēju Pušu muitas dienesti ir tiesīgi pieprasīt pierādījumus tam, ka šīs personas ir dokumentu turētāju pienācīgi pilnvarotas; ja šie pierādījumi neizrādās nepietiekoši, muitas dienesti var atteikt šo transportlīdzekļu lietošanu savā valstī ar šiem dokumentiem. 13. pants 1. Transportlīdzekļus, kas ir minēti pagaidu ievešanas dokumentos, reeksportē tādā pašā vispārējā stāvoklī, izņemot nolietojumu, šo dokumentu derīguma termiņā. 2. Par reeksportēšanas pierādījumu kalpo izbraukšanas vīza, ko tās valsts muitas dienesti, kurā transportlīdzeklis bija uz laiku importēts, pienācīgi pievieno pagaidu ievešanas dokumentiem. 3. Katrai Līgumslēdzējai Pusei ir tiesības atteikt labumus, ko dod pagaidu imports bez ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu-maksāšanas un bez importa aizliegumiem un ierobežojumiem, vai atcelt šos labumus attiecībā uz transportlīdzekļiem, kurus, kaut tikai laiku pa laikam, izmanto pasažieru vai preču pārvadāšanai transportlīdzekli importētājvalsts teritorijā. 4. Nomātu transportlīdzekli, ko uz laiku importē saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem, pagaidu ievešanas valstī nevar atkārtoti iznomāt jebkurai citai personai, izņemot sākotnējos nomniekus, un Līgumslēdzēju pušu muitas dienestiem ir tiesības pieprasīt šāda transportlīdzekļa reeksportēšanu pēc to transporta operāciju izbeigšanas, kuru vajadzībām tas tika uz laiku importēts. 14. pants 1. Neraugoties uz 13. pantā noteikto prasību par reeksportēšanu, pienācīgi apstiprinātos nelaimes gadījumos nopietni bojātu transportlīdzekļu reeksportēšanu nepieprasa ar noteikumu, ka šos transportlīdzekļus: a) apliek ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, kuriem tie ir pakļauti; vai b) bez maksas atstāj tās valsts kases rīcībā, kurā tie bija uz laiku importēti; šajā gadījumā pagaidu ievešanas dokumentu turētājs tiek atbrīvots no ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu maksāšanas; vai c) iznīcina oficiālā uzraudzībā uz attiecīgo pušu rēķina; ja muitas dienesti to pieprasa, visas saglabājušās detaļas un materiālus apliek ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, kuriem tie ir pakļauti. 2. Ja uz laiku importēto transportlīdzekli nevar reeksportēt, jo tas ir tā konfiscēts, izņemot konfiskāciju pēc privātpersonu prasības tiesā, prasību par reeksportēšanu pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņā atliek uz laiku, kamēr transportlīdzeklis atrodas konfiskācijā. 3. Ciktāl tas ir iespējams, muitas dienesti paziņo galvotājai iestādei par pašu vai to vārdā izdarītām konfiskācijām attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas ielaisti ar šīs institūcijas garantētiem pagaidu ievešanas dokumentiem, un paziņo par pasākumiem, ko tās domā veikt. 4. Gadījumā, ja transportlīdzeklis vai dokumentos uzskaitītais priekšmets tiek pazaudēts vai nozagts konfiskācijas gaitā, izņemot konfiskāciju pēc privātpersonu prasības tiesā, nevar iekasēt nekādas ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus no pagaidu ievešanas dokumentu turētāja, kam muitas dienestiem būtu jāiesniedz konfiskācijas pierādījumi. 15. pants Personas, kam ir tiesības veikt pagaidu importu, pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņā var importēt transportlīdzekļus, uz kuriem attiecas šie dokumenti, cik bieži tas ir vajadzīgs ar nosacījumu, ka, ja muitas dienesti to pieprasa, vīzā, ko izsniedz attiecīgie muitas darbinieki, nosaka katru robežas šķērsošana (iebraucot un izbraucot). Tomēr pagaidu ievešanas dokumenti var būt derīgi arī tikai vienam braucienam. 16. pants Gadījumā, ja izmanto pagaidu ievešanas dokumentus bez noplēšamiem taloniem katrai robežas šķērsošanai, vīzas, ko muitas darbinieki izsniedz laika posmā starp pirmo iebraukšanu un nobeiguma izbraukšanu, ir pagaidu. Tomēr, ja pēdējā vīza ir pagaidu izbraukšanas vīza, to pieņem kā uz laiku importētā transportlīdzekļa vai sastāvdaļu reeksportēšanas pierādījumu. 17. pants Ja izmanto pagaidu ievešanas dokumentus ar noplēšamiem taloniem katrai robežas šķērsošanai, katrā iebraukšanas reizē muitas dienests izsniedz dokumentu un katra turpmākā izbraukšanas vīza nozīmē tā galīgo anulējumu, izņemot kā paredzēts 18. pantā. 18. pants Ja kādas valsts muitas dienesti ir galīgi un bez nosacījumiem anulējuši pagaidu ievešanas dokumentus, tās vairs nevar pieprasīt no galvotājas iestādes ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu samaksāšanu, ja vien anulējuma sertifikāts nav iegūts nepienācīgā kārtā vai ar krāpšanu. 19. pants Vīzas uz pagaidu ievešanas dokumentiem, ko izmanto saskaņā ar šajā konvencijā izklāstītiem nosacījumiem, neapliek ar maksājumiem par muitas pakalpojumiem ar noteikumu, ka šādas vīzas izsniedz muitas iestādē vai postenī to oficiālajā darba laikā. VI NODAĻA Pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņa pagarināšana un to atjaunošana 20. pants Pierādījumu trūkumu tam, ka uz laiku importētie transportlīdzekļi ir reeksportēti tam atvēlētajā laika posmā, neņem vērā, ja šos transportlīdzekļus uzrāda muitas dienestiem reeksportēšanai 14 dienu laikā, skaitot no transportlīdzekļu pagaidu iebraukšanas atļaujas termiņa izbeigšanās datuma, un sniedz apmierinošus kavējuma iemeslu paskaidrojumus. 21. pants Katra no Līgumslēdzējām Pusēm atzīst par derīgiem carnets de passage en douane derīguma termiņa pagarinājumus, ko cita Līgumslēdzēja Puse piešķir saskaņā ar šīs konvencijas 3. pielikumā aprakstīto kārtību. 22. pants 1. Lūgumus par pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņa pagarināšanu iesniedz kompetentos muitas dienestos pirms šo dokumentu derīguma termiņa izbeigšanās, ja vien force majeure nedara to neiespējamu. Ja pagaidu ievešanas dokumentus izsniegusi kompetenta institūcija, prasību par derīguma termiņa pagarināšanu iesniedz tā institūcija, kas garantē šos dokumentus. 2. Tā laika pagarinājumus, kas ir nepieciešams pagaidu importēto transportlīdzekļu vai to sastāvdaļu reeksportēšanai, piešķir, ja attiecīgās personas var sniegt muitas dienestiem apmierinošus pierādījumus tam, ka reeksportēt minētos transportlīdzekļus vai to sastāvdaļas atvēlētajā laika posmā viņiem neļauj force majeure. 3. Pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņu var pagarināt tikai vienu reizi ne vairāk kā uz vienu gadu. Pēc šī perioda jāizsniedz un jāuzrāda jauna karnete iepriekšējās karnetes vietā. 23. pants Ja pagaidu ielaišanas nosacījumus vairs neizpilda, katra Līgumslēdzēja Puse atļauj, paredzot jebkādus kontroles pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, to pagaidu ievešanas dokumentu atjaunošanu, kas ir pilnvaroto organizāciju izsniegti un attiecas uz tās teritorijā pagaidu importētiem transportlīdzekļiem vai sastāvdaļām. Prasības par dokumentu atjaunošanu iesniedz galvotāja iestāde. VII NODAĻA Pagaidu ievešanas dokumentu noformēšanas kārtība 24. pants 1. Ja pagaidu ievešanas dokumenti nav regulāri nokārtoti, importējošās valsts muitas dienesti(neatkarīgi no tā, vai šo dokumentu derīguma termiņš ir izbeidzies vai ne) kā transportlīdzekļa vai sastāvdaļu reeksportēšanas pierādījumu pieņem sertifikātu, kas veidots, pamatojoties uz šīs konvencijas 4. pielikumā norādīto standarta veidlapu, un ko izsniedz oficiālā amatpersona vai iestāde (konsuls, muita, policija, mērs, tiesas izpildītājs u.t.t.), šādi apliecinot, ka konkrētais transportlīdzeklis vai sastāvdaļas tai ir uzrādītas un atrodas ārpus importētājvalsts teritorijā. Kā alternatīvu minētas iestādes pieņem jebkādu citu derīgu dokumentālu apliecinājumu tam, ka transportlīdzeklis vai sastāvdaļas neatrodas pagaidu importētājvalsts teritorijā. Citu dokumentu, kas atšķiras no carnets de passage en douane, kuru derīguma termiņš vēl nav izbeidzies, izmantošanas gadījumā šos dokumentus uzrāda vienlaicīgi ar iepriekšminētajiem pierādījumiem. Karnešu izmantošanas gadījumā muitas dienesti par transportlīdzekļa vai sastāvdaļu reeksportēšanas pierādījumu pieņem vīzas, kuras uz dokumentiem norāda vēlāk apmeklēto valstu muitas dienesti. 2. Gadījumā, ja pagaidu ievešanas dokumenti, kas nav pienācīgi apstiprināti, bet attiecas uz reeksportētiem transportlīdzekļiem vai sastāvdaļām, tiek iznīcināti, pazaudēti vai nozagti, importētājvalsts muitas dienesti kā reeksportēšanas pierādījumu pieņem sertifikātus, kuru standarta veidlapa parādīta šīs konvencijas 4. pielikumā un kurus izsniedz oficiālā amatpersona vai iestāde (konsuls, muita, policija, mērs, tiesas izpildītājs u.t.t.), šādi apliecinot, ka konkrētais transportlīdzeklis vai sastāvdaļas ir uzrādīti un pēc šo dokumentu derīguma termiņa beigu datuma atrodas ārpus importētājvalsts teritorijas. Kā alternatīvu minētas iestādes pieņem jebkādu citu derīgu dokumentālo apliecinājumu tam, ka transportlīdzeklis vai sastāvdaļas neatrodas pagaidu importējošās valsts teritorijā. 3. Gadījumā, ja carnets de passage en douane tiek iznīcinātas, pazaudētas vai nozagtas tajā laikā, kad transportlīdzekļi vai sastāvdaļas, uz ko šie dokumenti attiecas, atrodas vienas Līgumslēdzējas Puses teritorijā, šīs Līgumslēdzējas Puses muitas dienesti pēc attiecīgās institūcijas prasības pieņem aizstājošus dokumentus, kuru derīguma termiņš beidzas tajā pašā datumā, kad karnetēm, kuras šie dokumenti aizstāj. Šādu dokumentu pieņemšana anulē iznīcināto, pazaudēto vai nozagto karnešu iepriekšējo pieņemšanu. Ja karneti ļaunprātīgi izmanto pēc tam, kad muitas dienesti un izdevējiestāde to anulējusi, pēdējā nevar būt atbildīga par nesamaksātiem ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem. Ja aizstājošo dokumentu vietā transportlīdzekļu vai sastāvdaļu reeksportēšanai izsniedz eksporta atļaujas vai līdzīgus dokumentus, šajās atļaujās vai dokumentos ierakstītās izbraukšanas vīzas tiek uzskata par pietiekošu reeksportēšanas pierādījumu. 4. Ja transportlīdzekļi tiek nozagti pēc to reeksportēšanas no pagaidu importētājvalsts bez pienācīga apstiprinājuma par izbraukšanu pagaidu ievešanas dokumentos un bez pēc tam apmeklēto valstu muitas dienestu norādītām iebraukšanas vīzām dokumentos, šie dokumenti tomēr var būt nokārtoti ar noteikumu, ka galvotāja iestāde sagādā dokumentāciju kopā ar tādu zādzības fakta pierādījumu, ko var uzskatīt par pietiekošu. Ja pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņš vēl nav beidzies, muitas dienesti var pieprasīt to iesniegšanu. 25. pants Visos 24. pantā minētajos gadījumos muitas dienestiem ir tiesības iekasēt maksu par dokumentu noformēšanu. 25. bis pants Kompetentas muitas dienesti nepieprasa ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu samaksāšanu, ja tām pierāda, ka importēto transportlīdzekli, kas ievests kopā ar pagaidu ievešanas dokumentiem, vairs nevar reeksportēt tāpēc, ka tas ticis iznīcināts vai neatgūstami pazaudēts force majeure dēļ, jo īpaši karadarbības, dumpju vai dabas katastrofu rezultātā. 26. pants Muitas dienesti nav tiesīgi pieprasīt no galvotājas iestādes ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu samaksāšanu par pagaidu importētiem transportlīdzekļiem vai sastāvdaļām, ja šai galvotājai iestādei nebija paziņots par pagaidu ievešanas dokumentu neizpildīšanu viena gada laikā, skaitot no šo dokumentu derīguma termiņa izbeigšanas datuma. Muitas dienesti sniedz galvotājai iestādei detalizētu informāciju par ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu apmēru viena gada laikā pēc paziņošanas par dokumentu nenokārtošanu. Galvotājas iestādes atbildība par šo summu samaksāšanu beidzas, ja šādu informāciju tai nesniedz šī viena gada laikā. 27. pants 1. Galvotājas iestādes rīcībā ir viens gads, skaitot no paziņošanas par pagaidu ievešanas dokumentu neizpildīšanu datuma, kura laikā jāsagādā pierādījumi par attiecīgo transportlīdzekļu vai sastāvdaļu reeksportēšanu saskaņā ar šajā konvencijā izklāstītiem nosacījumiem. Tomēr šis laika posms var iestāties tikai no pagaidu ievešanas dokumentu derīguma termiņa beigu datuma. Ja muitas dienesti apstrīd iesniegto pierādījumu ticamību, tām garantētāju par to jāinformē laika posmā, kas nepārsniedz vienu gadu. 2. Ja šādus pierādījumus nesniedz atvēlētajā termiņā, galvotāja iestāde ilgākais trīs mēnešu laikā veic nenomaksāto ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu pagaidu maksājumu. Šī drošības nauda vai maksājums kļūst par galīgo maksājumu pēc viena gada no maksājuma veikšanas datuma. Iepriekšminētajā laika posmā galvotāja iestāde vēl var izmantot iepriekšējā punktā minētās iespējas attiecībā uz samaksāto summu atmaksāšanu. 3. Valstīm, kuru noteikumi neparedz ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu drošības naudas iemaksāšanu vai pagaidu apmaksāšanu, maksājumus, kas veikti saskaņā ar iepriekšēja punktā minētiem noteikumiem, uzskatīs par galīgiem, ar to domājot, ka samaksātās summas var atmaksāt, ja izpilda šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 4. Pagaidu ievešanas dokumentu neizpildīšanas gadījumā no galvotājas iestādes netiek prasīts samaksāt summu, kas ir lielāka par ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu kopsummu, kuru iekasē vajadzības gadījumā kopā ar procentiem par transportlīdzekļiem vai sastāvdaļām, kas nav reeksportēti. 28. pants Šīs konvencijas noteikumi neiespaido Līgumslēdzēju pušu tiesības krāpšanas, pārkāpuma vai ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā ierosināt tiesas procesu pret pagaidu ievešanas dokumentu turētājiem vai personām, kas tos izmanto, ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu piedzīšanai, kā arī visa veida sodu uzlikšanai personām, kas ir atbildīgas. Šādos gadījumos galvotājas iestādes sniedz palīdzību muitas dienestiem. VIII NODAĻA Dažādi noteikumi 29. pants Līgumslēdzējas Puses cenšas neieviest muitas kārtību, kas varētu traucēt starptautiskās komerciālās ceļu satiksmes attīstību. 30. pants Lai paātrinātu muitas procedūras, Līgumslēdzējas Puses, kas ir kaimiņvalstis, cenšas novietot savas atbilstošās muitas iestādes un posteņus tiešā tuvumā un noteikt tiem vienādu darba laiku. 31. pants Jebkurš šīs konvencijas noteikumu pārkāpums, jebkāda aizstāšana, nepatiesa deklarēšana vai darbība, kas dod iespēju kādai personai vai precei nelikumīgi gūt labumu no šajā konvencijā noteiktās importa sistēmas, var radīt pārkāpēja sodāmību saskaņā ar tās valsts likumiem, kurā šāds pārkāpums ir izdarīts. 32. pants Nekas šajā konvencijā neliedz Līgumslēdzējām Pusēm, kas ir muitas vai ekonomiskas savienības dalībnieki, ieviest īpašus noteikumus, kas attiecas uz uzņēmumiem, kuri darbojas minētās savienības dalībvalstu teritorijas. 32. bis pants Šī konvencija neaizliedz tādu plašāku iespēju piemērošanu, ko Līgumslēdzējas Puses piešķir vai var vēlēties piešķirt, vai nu pieņemot vienpusējus noteikumus, vai ar divpusēju vai daudzpusēju nolīgumu palīdzību, ar noteikumu, ka šādi atvieglojumi netraucē šīs konvencijas noteikumu piemērošanu. Līgumslēdzējām Pusēm iesaka nepieprasīt pagaidu ievešanas dokumentus un garantijas. IX NODAĻA Nobeiguma noteikumi 33. pants 1. Valstis, kas ir Eiropas Ekonomikas komisijas dalībvalstis, kā arī valstis, kas Komisijā uzņemtas padomdevēja statusā saskaņā ar Komisijas kompetences 8. punktu, var kļūt par šīs konvencijas Līgumslēdzējām Pusēm: a) to parakstot; b) to ratificējot pēc parakstīšanas, kas paredz turpmāko ratificēšanu; c) pievienojoties tai. 2. Tās valstis, kas saskaņā ar Komisijas kompetences 11. punktu drīkst piedalīties dažos Eiropas Ekonomikas komisijas pasākumos, var kļūt par šīs konvencijas Līgumslēdzējām Pusēm, pievienojoties tai pēc tās stāšanās spēkā. 2. bis Jebkura reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija var saskaņā ar šā panta 1. punktu kļūt par šīs konvencijas Līgumslēdzēju Pusi. Šāda organizācija, kas ir pievienojusies šai konvencijai, informē Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāru par savu kompetenci un jebkādām turpmākām izmaiņām tajā, kas skar jautājumus, uz ko attiecas šī konvencija. Organizācija un tās dalībvalstis drīkst, tomēr bez jebkādām atkāpēm no pienākumiem, ko uzliek šī konvencija, pieņemt lēmumus par savu atbildību attiecībā uz šīs konvencijas uzlikto pienākumu izpildīšanu. 3. Konvencija ir atklāta parakstīšanai līdz 1956. g. 31. augustam ieskaitot. Pēc šī datuma tā būs atklāta pievienošanai. 4. Konvenciju ratificēt vai pievienoties tai var, deponējot attiecīgu dokumentu pie Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra. 34. pants 1. Šī konvencija stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc tam, kad piecas no 33. panta 1. punktā minētām valstīm ir to parakstījušās bez ratificēšanas tiesību saglabāšanas vai deponējušas savus ratifikācijas vai pievienošanās dokumentus. 2. Jebkurai valstij vai reģionālai ekonomiskās integrācijas organizācijai, kas šo konvenciju ratificē vai tai pievienojas pēc tam, kad piecas valstis ir to parakstījušas vai deponējušas savus ratifikācijas vai pievienošanās aktus, konvencija stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc tam, kad minēta valsts vai minēta reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija būs deponējusi savu ratifikācijas vai pievienošanās aktu. 35. pants 1. Jebkura Līgumslēdzēja Puse var anulēt konvenciju, par to paziņojot Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram. 2. Anulēšana stājas spēkā pēc 15 mēnešiem, skaitot no datuma, kad Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs saņem anulēšanas paziņojumu. 3. To pagaidu ievešanas dokumentu derīgumu, kas izsniegti pirms anulēšanas stāšanās spēkā, šī anulēšana neietekmē, un attiecīgās institūcijas garantija saglabā spēku. Pagarinājumi, ko piešķir saskaņā ar šīs konvencijas 21. pantā izklāstītajiem nosacījumiem, tāpat saglabā derīgumu. 36. pants Šīs konvencijas darbība tiek pārtraukta, ja pēc tās stāšanās spēkā jebkurā 12 secīgu mēnešu laika posmā tās Līgumslēdzēju pušu skaits ir mazāks par piecām. 37. pants 1. Parakstot šo konvenciju bez ratificēšanas vai ratificēšanas vai savu pievienošanās dokumentu deponēšanas tiesību saglabāšanas, vai arī jebkurā laikā pēc tam, jebkura valsts drīkst ar paziņojumu darīt zināmu Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram, ka šīs konvencijas darbība tiek attiecināta uz visām vai dažām teritorijām, par kuru starptautiskām attiecībām tā ir atbildīga. Konvencijas darbību attiecina uz šajā paziņojumā norādīto teritoriju vai teritorijām, sākot ar deviņdesmito dienu pēc datuma, kad Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs saņem šo paziņojumu, vai, ja šajā dienā konvencija vēl nav stājusies spēkā, sākot ar tās spēkā stāšanās dienu. 2. Jebkura valsts, kas saskaņā ar iepriekšējo punktu ir deklarējusi šīs konvencijas attiecināšanu uz kādu teritoriju, par kuras starptautiskām attiecībām tā ir atbildīga, var individuāli anulēt konvenciju attiecībā uz šo teritoriju saskaņā ar 35. panta noteikumiem. 38. pants 1. Jebkuri konfliktu starp divām vai vairākām Līgumslēdzējām Pusēm par šīs konvencijas interpretēšanu vai piemērošanu izšķir, ciktāl tas ir iespējams, sarunu ceļā. 2. Jebkuru konfliktu, kas nav atrisināts sarunu ceļā, iesniedz izskatīšanai arbitrāžā, ja to pieprasa jebkura no konfliktējošām Līgumslēdzējām Pusēm, un attiecīgi nodod vienam vai vairākiem arbitriem, kurus konfliktējošās Līgumslēdzējas Puses izvēlas, par to savstarpēji vienojoties. Ja trīs mēnešu laikā, skaitot no datuma, kad pieprasīta konflikta izskatīšana arbitrāžā, konfliktējošās puses nevar vienoties par arbitra vai arbitru izvēli, jebkura no šīm pusēm var lūgt Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāru norīkot vienu arbitru konflikta atrisināšanai. 3. Lēmums, ko pieņem saskaņā ar iepriekšējo punktu norīkotais arbitrs vai arbitri, ir saistošs visām konfliktējošām Līgumslēdzējām Pusēm. 39. pants 1. Katra no Līgumslēdzējām Pusēm, parakstot, ratificējot vai pievienojoties šai konvencijai, var paziņot, ka neuzskata konvencijas 38. pantu par sev saistošu. Citām Līgumslēdzējām Pusēm 38. pants nav saistošs attiecībā uz to Līgumslēdzēju Pusi, kas paziņo par šādu ierunu. 2. Katra Līgumslēdzēja Puse, kas paziņojusi 1. punktā paredzēto ierunu, var jebkurā laikā atcelt šo ierunu, par to paziņojot Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram. 3. Cita veida ierunas šai konvencijai nav pieļaujamas. 40. pants 1. Pēc trim gadiem kopš šīs konvencijas stāšanās spēkā jebkura no Līgumslēdzējām Pusēm var, paziņojot par to Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram, pieprasīt konferences sasaukšanu šīs konvencijas pārskatīšanai. Ģenerālsekretārs par šādu pieprasījumu paziņo visām Līgumslēdzējām Pusēm un sasauc konvencijas pārskatīšanas konferenci, ja četru mēnešu laikā pēc ģenerālsekretāra paziņojuma datuma ne mazāk kā viena trešdaļa Līgumslēdzēju pušu viņam dara zināmu savu piekrišanu šādam pieprasījumam. 2. Ja saskaņā ar iepriekšējo punktu konference tiek sasaukta, ģenerālsekretārs par to paziņo visām Līgumslēdzējām Pusēm un aicina tās trīs mēnešu laikā iesniegt priekšlikumus par jautājumiem, kādus tās vēlas, lai konference izskatītu. Ģenerālsekretārs visām Līgumslēdzējām Pusēm izsūta konferences pagaidu darba kārtības projektu, tam pievienojot minēto priekšlikumu tekstus, vismaz trīs mēnešus pirms konferences atklāšanas datuma. 3. Uz jebkuru konferenci, kas sasaukta saskaņā ar šo pantu, ģenerālsekretārs ielūdz visas 33. panta 1. punktā minētas valstis un 33. panta 2. un 2. bis punktā minētas Līgumslēdzējas Puses. 41. pants 1. Jebkura Līgumslēdzēja Puse var ierosināt vienu vai vairākus šīs konvencijas grozījumus. Katra ierosinātā grozījuma tekstu nodod Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram, kurš, savukārt, to izsūta visām Līgumslēdzējām Pusēm un informē visas pārējās 33. panta 1. punktā minētas valstis. 2. Jebkurš ierosinātais grozījums, ko izsūta saskaņā ar iepriekšējo punktu, uzskatāms par pieņemtu, ja neviena no Līgumslēdzējām Pusēm sešu mēnešu laikā pēc tā datuma, kad ģenerālsekretārs izsūtījis ierosināto grozījumu, neizsaka savus iebildumus. Reģionālās ekonomikas integrācijas iestādes, kas ir šīs konvencijas Līgumslēdzējas Puses, izmanto savas tiesības uz iebildumu izteikšanu attiecībā uz tiem jautājumiem, kas ir to kompetencē. Tādā gadījumā minēto organizāciju dalībvalstis, kas ir šīs konvencijas Līgumslēdzējas Puses, nevar šādas tiesības izmantot individuāli. 3. Ģenerālsekretārs pēc iespējas īsākā laikā paziņo visām Līgumslēdzējām Pusēm, vai pret ierosināto grozījumu bijuši izteikti kādi iebildumi. Ja pret ierosināto grozījumu ir izteikts kāds iebildums, šo grozījumu uzskata par noraidītu un tam nav nekādu seku. Ja nekādu iebildumu nav, grozījums stājas spēkā visām Līgumslēdzējām Pusēm trīs mēnešus pēc iepriekšējā punktā minēta sešu mēnešu laika posma izbeigšanās. 4. Neatkarīgi no šā panta 1., 2. un 3. punktā minētās grozījumu pieņemšanas kārtības, šīs konvencijas pielikumus var grozīt ar nolīgumu, ko sava starpā noslēdz visu Līgumslēdzēju pušu kompetentas iestādes. Ģenerālsekretārs nosaka datumu, kad šādu grozījumu rezultātā radušies jaunie teksti stājas spēkā. 42. pants Papildus 40. un 41. pantā paredzētajiem paziņojumiem Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs paziņo 33. panta 1. punktā minētajām valstīm un 33. panta 2. un (2. bis) punktā minētajām Līgumslēdzējām Pusēm: a) par konvencijas parakstīšanu, ratificēšanu un pievienošanos tai saskaņā ar 33. pantu; a) bis informāciju par reģionālo ekonomikas integrācijas organizāciju kompetenci un par visām turpmākajām izmaiņām tajā saskaņā ar 33. panta (2. bis) punktu; b) par šīs konvencijas spēkā stāšanās datumiem saskaņā ar 34. pantu; c) par anulēšanu saskaņā ar 35. pantu; d) par šīs konvencijas darbības pārtraukšanu saskaņā ar 36. pantu; e) par paziņojumiem, kas saņemti saskaņā ar 37. pantu; f) par deklarācijām un paziņojumiem, kas saņemti saskaņā ar 39. panta 1. un 2. punktu; g) par jebkura grozījuma stāšanos spēkā saskaņā ar 41. pantu. 43. pants Tiklīdz kāda valsts, kas ir Līgumslēdzēja Puse Ženēvas 1949. g. 16. jūnija nolīgumā, kurš paredz starptautisko muitas konvenciju projektu par tūrismu, par komerciālajiem autotransporta līdzekļiem un par starptautiskiem preču pārvadājumiem pa autoceļiem pagaidu piemērošanu, kļūst par šīs konvencijas Līgumslēdzēju Pusi, tā veic pasākumus, kas tiek pieprasīti minētā nolīguma IV pantā, lai to anulētu daļā, kas attiecas uz Starptautiskās muitas konvencijas projektu par komerciāliem autotransporta līdzekļiem. 44. pants Šīs konvencijas parakstīšanas protokolam ir tāds pats spēks, sekas un derīguma termiņš kā pašai konvencijai, un tas uzskatāms par konvencijas sastāvdaļu. 45. pants Pēc 1956. gada 31. augusta šīs konvencijas oriģinālu deponē pie Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra, kas izsūta tās apliecinātās kopijas katrai no 33. panta 1. līdz (2. bis) punktam minētajām valstīm un Līgumslēdzējām Pusēm. To apliecinot, apakšā parakstījušies, būdami pienācīgi pilnvaroti, ir parakstījuši šo konvenciju. Ženēvā, tūkstoš deviņi simti piecdesmit sestā gada astoņpadsmitajā maijā, izpildīts vienā eksemplārā angļu un franču valodā, kur abi teksti ir vienādi autentiski. -------------------------------------------------- PIELIKUMI 1. pielikums: | Carnet de passage en douane | 2. pielikums: | Triptihs | 3. pielikums: | Carnet de passage en douane pagarināšana | 4. pielikums: | Neizpildīto, iznīcināto, pazaudēto vai nozagto pagaidu ievešanas dokumentu nokārtošanas sertifikāta paraugs | --------------------------------------------------