Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gabonas Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Gabonas Republikā



Oficiālais Vēstnesis L 187 , 08/07/2006 Lpp. 0043 - 0048

Oficiālais Vēstnesis L 076 , 16/03/2007 Lpp. 0037 - 0042



TULKOJUMS Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gabonas Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Gabonas Republikā EIROPAS SAVIENĪBA (ES), no vienas puses, un GABONAS REPUBLIKA, turpmāk – "uzņēmējvalsts", no otras puses, abas kopā turpmāk – "puses", ŅEMOT VĒRĀ: - Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2006. gada 25. aprīļa Rezolūciju 1671 (2006), - Padomes Vienoto rīcību 2006/319/KĀDP ( 2006. gada 27. aprīlis) par Eiropas Savienības militāro operāciju, atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas misiju Kongo Demokrātiskajā Republikā (MONUC) vēlēšanu laikā [1] (EUFOR RD Congo), - to, ka šis nolīgums neietekmēs pušu tiesības un pienākumus, ko tām uzliek starptautiski nolīgumi un citi instrumenti, ar kuriem izveidotas starptautiskas tiesas un tribunāli, tostarp Starptautiskās krimināltiesas statūti, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO. 1. pants Darbības joma un definīcijas 1. Šis nolīgums attiecas uz Eiropas Savienības vadītiem spēkiem un to personālu. 2. Šis nolīgums ir spēkā vienīgi uzņēmējvalsts teritorijā. 3. Šajā nolīgumā ir lietoti šādi termini: a) "Eiropas Savienības vadītie spēki (EUFOR)" ir ES Militārais štābs un operācijā iesaistītie attiecīgo valstu kontingenti, to ekipējums un transportlīdzekļi; b) "operācija" ir militārās misijas sagatavošana, izvēršana, izpilde un atbalsts tai papildus pilnvarām, kas izriet no Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes 2006. gada 25. aprīļa Rezolūcijas 1671 (2006); c) "ES spēku komandieris" ir komandieris teritorijā, kurā notiek militārās operācijas, vai uzņēmējvalstī; d) "ES militārais štābs" ir militārais štābs un tā elementi karaspēka nometnēs, kas ir pakļauti ES militāriem komandieriem, kuri nodrošina operācijas militāru vadību un kontroli; e) "attiecīgo valstu kontingenti" ir vienības un elementi, kas pieder Eiropas Savienības dalībvalstīm un citām valstīm, kuras piedalās operācijā; f) "EUFOR personāls" ir uz EUFOR norīkots civilais un militārais personāls, kā arī personāls, kas izvietots, sagatavojot operāciju, un personāls, kas operācijā veic kādas nosūtītājvalsts vai ES iestādes uzdevumu; tas atrodas uzņēmējvalsts teritorijā, ja vien šajā nolīgumā nav paredzēts kas cits, un nav vietējais personāls un personāls, ko nodarbina starptautiski komerciāli uzņēmumi; g) "vietējais personāls" ir personāla locekļi, kas ir uzņēmējvalsts valstspiederīgie vai pastāvīgie iedzīvotāji; h) "objekti" ir visas ēkas, telpas un zeme, kas ir vajadzīga EUFOR un tā personālam; i) "nosūtītājvalsts" ir valsts, kas EUFOR rīcībā nodod ar savu kontingentu. 2. pants Vispārēji noteikumi 1. EUFOR un tā personāls ievēro uzņēmējvalsts tiesību aktus un neveic nekādas darbības vai aktus, kas nav saderīgi ar operācijas mērķiem. 2. EUFOR regulāri informē uzņēmējvalsts valdību par uzņēmējvalsts teritorijā dislocētā EUFOR personāla skaitu. 3. pants Identifikācija 1. EUFOR personālam vienmēr jānēsā līdzi pases vai militārās personas apliecības. 2. EUFOR mehāniskajiem transportlīdzekļiem, lidaparātiem, kuģiem un citiem transportlīdzekļiem ir īpašas EUFOR atšķirības zīmes un/vai reģistrācijas numuri, ko dara zināmu uzņēmējvalsts kompetentajām iestādēm. 3. Pie saviem objektiem, uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem un citiem transportlīdzekļiem EUFOR drīkst izvietot un uz tiem attēlot Eiropas Savienības karogu un lietot marķējumus, piemēram, zīmotnes, vienību nosaukumus un oficiālus simbolus. Uz EUFOR personāla formastērpiem ir EUFOR atšķirības zīme. Saskaņā ar ES spēku komandiera lēmumu pie EUFOR objektiem, uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem un citiem transportlīdzekļiem, un formastērpiem var būt operācijā iesaistīto kontingentu valstu karogi vai zīmotnes. 4. pants Robežšķērsošana un pārvietošanās uzņēmējvalsts teritorijā 1. EUFOR personāls ieceļo uzņēmējvalsts teritorijā, vienīgi uzrādot 3. panta 1. punktā paredzētos dokumentus vai – ja tā ir pirmā ieceļošana – EUFOR izdotu individuālu vai kolektīvu pavēli. Pēc tam, ieceļojot uzņēmējvalsts teritorijā, izceļojot no tās, kā arī, uzturoties tajā, uz EUFOR personālu neattiecas noteikumi par pasēm un vīzām, kā arī ieceļošanas kontrole un muitas kontrole. 2. Uz EUFOR personālu neattiecas uzņēmējvalsts noteikumi par ārvalstnieku reģistrāciju un uzraudzību, bet tas uzņēmējvalsts teritorijā negūst uzturēšanās tiesības vai pastāvīgas dzīvesvietas tiesības. 3. Operācijas atbalstam paredzētie EUFOR resursi un transportlīdzekļi, kas tiek ievesti uzņēmējvalsts teritorijā, to šķērso vai tiek izvesti no tās, ir atbrīvoti no prasības uzrādīt inventāra sarakstus vai citus muitas dokumentus, un uz tiem neattiecas nekādas pārbaudes. 4. EUFOR personāla locekļi var vadīt motorizētus transportlīdzekļus, kuģus un lidaparātus uzņēmējvalsts teritorijā, ja viņiem attiecīgi ir derīgas valsts, starptautiskas vai militāras autovadītāja, kuģa kapteiņa vai pilota apliecības. 5. Operācijas vajadzībām uzņēmējvalsts dod EUFOR un EUFOR personālam brīvību pārvietoties un brīvību pārvietoties tās teritorijā, tostarp teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā. Brīvība pārvietoties uzņēmējvalsts teritoriālajos ūdeņos ietver apstāšanos un enkura izmešanu jebkuros apstākļos. 6. Operācijas vajadzībām EUFOR uzņēmējvalsts teritorijā, arī teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā var veikt mācības un treniņus ar ieročiem, kā arī palaist un piezemēt jebkādu lidaparātu vai militāru iekārtu, vai iekāpt jebkādā lidaparātā vai militārā iekārtā. 7. Operācijas vajadzībām EUFOR zemūdenēm uzņēmējvalsts teritoriālos ūdeņos nav jāpārvietojas virs ūdens un jārāda karogs. 8. Operācijas vajadzībām EUFOR var izmantot ceļus, tiltus, prāmjus, lidostas un ostas, nemaksājot nodevas, muitas maksājumus, nodokļus un līdzīgus maksājumus. EUFOR nav atbrīvots no pamatotiem maksājumiem par lūgtiem un saņemtiem pakalpojumiem. 5. pants Privilēģijas un imunitātes, ko uzņēmējvalsts piešķir EUFOR 1. EUFOR objekti ir neaizskarami. uzņēmējvalsts pārstāvji tajās neierodas bez ES spēku komandiera piekrišanas. 2. Uz EUFOR objektiem, mēbelēm un citiem priekšmetiem tajos, kā arī uz transportlīdzekļiem nevar attiecināt kratīšanu, rekvizīciju, apķīlāšanu vai arestu. 3. EUFOR, tā īpašumiem un aktīviem, neatkarīgi no atrašanās vietas un valdītāja, ir imunitāte attiecībā uz jurisdikciju. 4. EUFOR arhīvi un dokumenti vienmēr ir neaizskarami, neatkarīgi no to atrašanās vietas. 5. EUFOR oficiālā sarakste ir neaizskarama. "Oficiāla sarakste" ir visa sarakste, kas attiecas uz operāciju un tās funkcijām. 6. Attiecībā uz operācijas vajadzībām pirktām un importētām precēm, sniegtiem pakalpojumiem un izmantotiem objektiem EUFOR ir atbrīvots no visām valsts, reģionālajām un pašvaldību nodevām, nodokļiem vai līdzīgiem maksājumiem. EUFOR nav atbrīvots no nodevām, nodokļiem vai maksājumiem, ko iekasē par sniegtiem pakalpojumiem. 7. Uzņēmējvalsts ļauj ievest preces operācijas vajadzībām un atbrīvo tās no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un citiem sniegtiem pakalpojumiem. 6. pants Privilēģijas un imunitātes, ko uzņēmējvalsts nodrošina EUFOR personālam 1. EUFOR personālam nevar piemērot nekāda veida arestu vai aizturēšanu. 2. EUFOR personāla dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, ko atļauts veikt saskaņā ar 6. punktu. 3. EUFOR personālam vienmēr ir imunitāte attiecībā uz uzņēmējvalsts krimināltiesisko jurisdikciju. Nosūtītājvalsts vai attiecīgā ES iestāde vajadzības gadījumā var atcelt EUFOR personāla imunitāti attiecībā uz krimināltiesisko jurisdikciju. Atcelšana vienmēr jāformulē skaidri. 4. EUFOR personālam ir imunitāte attiecībā uz uzņēmējvalsts civilo un administratīvo jurisdikciju tiktāl, ciktāl tas attiecas uz visu teikto vai rakstīto, kā arī visām darbībām, kas veiktas, pildot dienesta pienākumus. Ja kādā uzņēmējvalsts tiesā ceļ civilprasību pret EUFOR personāla locekli, par to tūlīt paziņo ES spēku komandierim un kompetentai nosūtītājvalsts iestādei vai ES iestādei. Pirms tiesvedības sākšanas ES spēku komandieris un kompetenta nosūtītājvalsts iestāde vai ES iestāde tiesai apliecina, vai attiecīgo darbību EUFOR personāla loceklis ir izdarījis, pildot dienesta pienākumus. Ja darbība ir notikusi, pildot dienesta pienākumus, tiesvedību nesāk un piemēro 15. pantu. Ja darbība nav notikusi, pildot dienesta pienākumus, tiesvedība var turpināties. ES spēku komandiera un kompetentas nosūtītājvalsts iestādes vai ES iestādes apliecinājums ir saistošs uzņēmējvalsts tiesai, kas to nevar apstrīdēt. Ja tiesvedību sāk EUFOR personāla loceklis, viņš zaudē imunitāti attiecībā uz jurisdikciju tiktāl, ciktāl tas saistīts ar visām pretprasībām, kas ir tieši saistītas ar galveno prasību. 5. EUFOR personālam nav pienākuma sniegt liecības. 6. EUFOR personāla locekļiem nevar piemērot nekādus izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sākta civillieta, kas nav saistīta ar viņu dienesta pienākumiem. EUFOR personāla locekļu īpašumu, par ko ES spēku komandieris apliecina, ka tas ir vajadzīgs šā personāla locekļa dienesta pienākumu izpildei, nevar arestēt, izpildot tiesas nolēmumu. Uz EUFOR personāla locekļiem civilā tiesvedībā neattiecas ne personas brīvības ierobežojumi, ne citi piespiedu pasākumi. 7. EUFOR personāla locekļu imunitāte attiecībā uz uzņēmējvalsts jurisdikciju viņus neatbrīvo no attiecīgo nosūtītājvalstu jurisdikcijas. 8. Attiecībā uz pakalpojumiem, kas sniegti EUFOR, EUFOR personāls ir atbrīvots no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas varētu būt spēkā uzņēmējvalstī. 9. EUFOR personāls uzņēmējvalstī ir atbrīvots no jebkuriem nodokļiem attiecībā uz EUFOR vai nosūtītājvalstu maksātu algu un atalgojumu, kā arī ienākumiem, ko gūst ārpus uzņēmējvalsts. 10. Uzņēmējvalsts saskaņā ar tiesību aktiem, ko tā var pieņemt, ļauj EUFOR personālam ievest preces personiskām vajadzībām un atbrīvo tās no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un līdzīgiem pakalpojumiem. EUFOR personāla locekļu personiskā bagāža ir atbrīvota no pārbaudēm, ja vien nav nopietnu iemeslu uzskatīt, ka tajā ir priekšmeti, kas nav domāti EUFOR personāla locekļa personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports uzņēmējvalstī ir aizliegts ar tiesību aktiem vai uz kuriem attiecas uzņēmējvalsts karantīnas noteikumi. Minētajos gadījumos pārbaudes izdara vienīgi attiecīgā EUFOR personāla locekļa vai EUFOR pilnvarota pārstāvja klātbūtnē. 7. pants Vietējais personāls Vietējam personālam ir vienīgi tādas privilēģijas un imunitātes, ko atzīst uzņēmējvalsts. Tomēr uzņēmējvalsts savu jurisdikciju attiecībā uz šādu personālu īsteno tā, lai lieki netraucētu operācijas funkciju īstenošanu. 8. pants Krimināltiesiskā jurisdikcija Kompetentas nosūtītājvalsts iestādes ir tiesīgas uzņēmējvalsts teritorijā īstenot jebkādu krimināltiesisko un disciplināro jurisdikciju, kas tām noteiktas ar nosūtītājvalsts tiesību aktiem, attiecībā uz visiem EUFOR personāla locekļiem, uz kuriem attiecas minētie tiesību akti. 9. pants Formastērps un ieroči 1. Formastērpa valkāšanu reglamentē ES spēku komandiera pieņemti noteikumi. 2. EUFOR militārā personāla locekļi drīkst nēsāt ieročus un munīciju, ja saskaņā ar pavēlēm ir pilnvaroti to darīt. 10. pants Uzņēmējvalsts sniegts atbalsts un līgumu slēgšana 1. Uzņēmējvalsts pēc attiecīga lūguma piekrīt palīdzēt EUFOR atrast piemērotus objektus. 2. Uzņēmējvalsts atbilstīgi tās iespējām bez maksas nodod EUFOR rīcībā objektus, kas ir tās īpašumā, ja šos objektus lūdz EUFOR administratīvo un operatīvo darbību vajadzībām. 3. Savu līdzekļu un iespēju robežās uzņēmējvalsts palīdz un atbalsta operācijas sagatavošanu, izvēršanu, veikšanu, un sniedz tai palīdzību. 4. Tiesību aktus, kas attiecas uz līgumiem, ko EUFOR noslēdz uzņēmējvalstī, nosaka attiecīgajos līgumos. 5. Līgumā var paredzēt, ka 15. panta 3. un 4. punktā paredzētā domstarpību izšķiršanas procedūra attiecas uz domstarpībām, kas rodas saistībā ar attiecīgo līgumu. 11. pants Izmaiņas objektos 1. EUFOR ir pilnvarots operatīvām vajadzībām būvēt objektus vai izdarīt tajos izmaiņas. 2. Uzņēmējvalsts EUFOR nelūdz nekādu kompensāciju par šādām būvēm vai izmaiņām. 12. pants Mirušie EUFOR personāla locekļi 1. ES spēku komandieris ir tiesīgs uzņemties atbildību par ikviena miruša EUFOR personāla locekļa un viņa personiskā īpašuma repatriāciju un šajā nolūkā veikt atbilstīgus pasākumus. 2. Mirušiem EUFOR locekļiem neveic sekciju bez attiecīgas valsts piekrišanas un bez EUFOR un/vai attiecīgās valsts pārstāvja klātbūtnes. 3. Uzņēmējvalsts un EUFOR sadarbojas, cik pilnīgi vien iespējams, lai pēc iespējas drīz repatriētu mirušus EUFOR locekļus. 13. pants EUFOR drošība un militāra policija 1. EUFOR ir tiesīgs veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu savu objektu aizsardzību pret jebkādu uzbrukumu un ārēju iejaukšanos, tostarp to objektu aizsardzību, kurus izmanto mācībām. 2. ES spēku komandieris var izveidot militāras policijas vienību, lai uzturētu kārtību EUFOR objektos. 3. Militārās policijas vienība saziņā un sadarbībā ar uzņēmējvalsts militāro policiju vai policiju var ārpus šiem objektiem veikt darbības, nodrošinot kārtību un EUFOR personāla locekļu disciplīnu. 14. pants Saziņa 1. EUFOR var uzstādīt un izmantot radioraidītājus un radiouztvērējus, kā arī satelītsistēmas. Tas sadarbojas ar kompetentām uzņēmējvalsts iestādēm, lai izvairītos no konfliktiem, izmantojot attiecīgas frekvences. Uzņēmējvalsts bez maksas piešķir piekļuvi radiofrekvenču diapazonam. 2. EUFOR ir tiesības uz neierobežotu saziņu, izmantojot radio (arī satelītradio, pārvietojamu vai pārnēsājamu radio), telefonu, telegrāfu, faksimilaparātu un citus līdzekļus, kā arī tiesības uzstādīt iekārtas, kas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu saziņu EUFOR objektos un starp objektiem, tostarp tiesības ievilkt kabeļus un pazemes līnijas operācijas vajadzībām. 3. EUFOR savos objektos var veikt vajadzīgos pasākumus, lai pārsūtītu pastu, kas adresēts EUFOR vai tā personālam un/vai ko sūta EUFOR vai tā personāls. 15. pants Prasības nāves, ievainojuma, bojājuma vai zaudējuma gadījumā 1. EUFOR un EUFOR personāls nav atbildīgs par nekādiem civiliedzīvotāju īpašuma vai valsts īpašuma bojājumiem vai zaudējumiem, kas ir saistīti ar darbībām EUFOR aizsardzībai. 2. Lai panāktu izlīgumu, prasības par civiliedzīvotāju īpašuma vai valsts īpašuma bojājumiem vai zaudējumiem, kas nav minētas 1. punktā, kā arī prasības, ko ceļ personu nāves vai ievainojumu, kā arī EUFOR īpašuma bojājumu vai zaudējumu gadījumā, ar kompetentu uzņēmējvalsts iestāžu starpniecību pārsūta uz EUFOR, ja ir runa par uzņēmējvalsts juridisku un fizisku personu celtām prasībām, vai kompetentām uzņēmējvalsts iestādēm, ja ir runa par EUFOR celtām prasībām. 3. Ja izlīgumu nevar panākt, prasību nosūta prasību komisijai, kurā ir vienāds skaits EUFOR un uzņēmējvalsts pārstāvju. Prasības nokārto, panākot vienošanos. 4. Ja izlīgumu nevar panākt prasību komisijā, tad prasību: a) līdz EUR 40000, ieskaitot, uzņēmējvalsts un ES pārstāvji atrisina ar diplomātiskiem līdzekļiem; b) kas pārsniedz a) apakšpunktā noteikto summu, nodod izskatīšanai šķīrējtiesai, kuras lēmums ir saistošs. 5. Šķīrējtiesas sastāvā ir trīs šķīrējtiesneši; vienu šķīrējtiesnesi ieceļ uzņēmējvalsts, vienu šķīrējtiesnesi ieceļ EUFOR un vienu šķīrējtiesnesi kopīgi ieceļ uzņēmējvalsts un EUFOR. Ja viena puse divos mēnešos neieceļ šķīrējtiesnesi vai uzņēmējvalsts un EUFOR nevar vienoties par trešā šķīrējtiesneša iecelšanu, attiecīgo šķīrējtiesnesi ieceļ Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs. 6. EUFOR un uzņēmējvalsts pārvaldes iestādes vienojas par vajadzīgajiem administratīvajiem pasākumiem, lai noteiktu prasību komisijas un šķīrējtiesas kompetenci, šajās struktūrās piemērojamās procedūras un nosacījumus prasību iesniegšanai. 16. pants Koordinācija un domstarpības 1. Visus jautājumus saistībā ar šā nolīguma piemērošanu kopīgi izskata EUFOR pārstāvji un kompetentas uzņēmējvalsts iestādes. 2. Ja nav panākta vienošanās, domstarpības par šā līguma interpretāciju vai piemērošanu uzņēmējvalsts un ES pārstāvji izšķir vienīgi ar diplomātiskiem līdzekļiem. 17. pants Citi noteikumi 1. Ja šajā nolīgumā ir atsauces uz EUFOR un tā personāla privilēģijām, imunitātēm un tiesībām, uzņēmējvalsts valdība ir atbildīga par to īstenošanu un par to, lai attiecīgas uzņēmējvalsts vietējo pašvaldību iestādes tās ievērotu. 2. Nekas šajā nolīgumā nav paredzēts, lai atkāptos no jebkādām tiesībām, ko saskaņā ar citiem nolīgumiem var attiecināt uz ES dalībvalsti vai jebkuru citu valsti, kura saskaņā ar citiem nolīgumiem dod EUFOR ieguldījumu, un nevar tikt interpretēts kā atkāpe no tām. 18. pants Īstenošanas noteikumi Šā nolīguma piemērošanas nolūkā par operatīviem, administratīviem un tehniskiem jautājumiem ES spēku komandieris ar uzņēmējvalsts administratīvām iestādēm var slēgt īpašus nolīgumus. 19. pants Stāšanās spēkā un izbeigšanās 1. Šis nolīgums stājas spēkā tā parakstīšanas dienā un paliek spēkā līdz dienai, kad tiek izvests pēdējais EUFOR elements un izceļo pēdējais EUFOR personāla loceklis, ko EUFOR dara zināmu. 2. Neskarot 1. punktu, 4. panta 8. punktu, 5. panta 1. līdz 3. punktu 6. un 7. punktu, 6. panta 1., 3., 4., 6., 8. līdz 10. punktu, 10. panta 2. punktu, 11. pantu un 15. pantu piemēro no dienas, kad izvietots pirmais EUFOR personāla loceklis, ja šī diena ir pirms šā nolīgums spēkā stāšanās dienas. 3. Šo nolīgumu puses var grozīt, rakstiski vienojoties. 4. Šā nolīguma izbeigšanās neietekmē tiesības vai pienākumus, kas radušies, īstenojot šo nolīgumu pirms tā izbeigšanās. Librevillē, 2006. gada 16. jūnijā četros oriģinālekspemlāros franču valodā. Eiropas Savienības vārdā Uzņēmējvalsts vārdā [1] OV L 116, 29.4.2006., 98. lpp. --------------------------------------------------