Rezolūcija par veselības aprūpes un medikamentu pieejamību, jo īpaši novārtā atstātu slimību gadījumos



Oficiālais Vēstnesis 058 , 01/03/2008 Lpp. 0026 - 0028



Rezolūcija [1] par vēlēšanām un vēlēšanu procesiem ĀKK un ES valstīs ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja, - tiekoties 2007. gada 19.- 22. novembrī Kigali (Ruandā), - ņemot vērā Reglamenta 17. panta 1. punktu, - ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū ("Kotonū Nolīgums") [2] un grozīts 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā [3], un jo īpaši tā 8. pantu, 17. panta 2. punktu, 20., 31., 33., 96. un 97. pantu, - uzsverot, ka "politiskā vide, kas garantē mieru, drošību un stabilitāti, cilvēktiesību ievērošanu, demokrātijas principus, tiesiskumu un labu pārvaldību, ir ilgtermiņa attīstības neatņemama daļa" (Kotonū Nolīguma preambula), - uzsverot, ka saskaņā ar ĀKK un ES valstu Partnerattiecību nolīguma 9. pantu "visu cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošana, tostarp pilsoņu pamattiesību ievērošana un demokrātija, kuras pamatā ir tiesiskums un pārredzama un atbildīga pārvaldība, ir ilgtspējīgas attīstības neatņemama daļa", - uzsverot, ka saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīguma 11. pantu pusēm ir "jāīsteno aktīva, visaptveroša un integrēta miera nostiprināšanas un konfliktu novēršanas un atrisināšanas politika", kuras pamatā ir piederības princips, un jo īpaši tai jāpievēršas reģionālo potenciālu palielināšanai, - ņemot vērā tās rezolūciju par ĀKK un ES politisko dialogu (Kotonū Nolīguma 8. pants), ko pieņēma 8. sesijā, kura notika Hāgā 2004. gada 25. novembrī, - ņemot vērā tās rezolūciju par pēckonfliktu rehabilitāciju ĀKK valstīs, ko pieņēma 9. sesijā, kura notika Bamako 2005. gada 21. aprīlī, - ņemot vērā tās rezolūciju par valstu parlamentu lomu, īstenojot Kotonū Partnerattiecību nolīgumu, ko pieņēma 10. sesijā, kura notika Edinburgā 2005. gada 24. novembrī, - ņemot vērā tās rezolūciju par reģionālās integrācijas nozīmi miera un drošības veicināšanā, ko pieņēma 11. sesijā, kura notika 2006. gada 22. jūnijā Vīnē, - ņemot vērā rezolūciju par ĀKK un ES valstu sadarbību un līdzdalību vēlēšanu procesos ĀKK valstīs un Apvienotās asamblejas nozīmi (ACP-EU 2748/99/galīgā redakcija), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam "ES palīdzība vēlēšanās un to novērošana" (COM(2000)0191), - ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2002. gada 25. aprīļa rezolūciju par Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par Eiropas Savienības lomu cilvēktiesību ievērošanas un demokratizācijas veicināšanā trešās valstīs [4], - ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2001. gada 15. marta rezolūciju par Komisijas paziņojumu par ES palīdzību vēlēšanās un to novērošanu [5], - ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 31. marta rezolūciju [6] par Eiropas Savienības attīstības politikas pārvaldību un 2006. gada 6. aprīļa rezolūciju par palīdzības efektivitāti un korupciju jaunattīstības valstīs [7], - ņemot vērā 2005. gada 24. oktobra Deklarāciju par starptautiskās vēlēšanu novērošanas principiem un Starptautisko novērotāju rīcības kodeksu, ko 2007. gada 16. maijā atbalstīja Eiropas Parlaments, - ņemot vērā ANO Statūtus, Āfrikas Savienības dibināšanas aktu, Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju un visus attiecīgos starptautiskos un reģionālos juridiskos instrumentus, - ņemot vērā Jauno partnerību Āfrikas attīstībai (NEPAD), ar kuru ir izveidots mehānisms Āfrikas valdību darbības pārskatīšanai visās nozarēs, izmantojot APRM (Āfrikas salīdzinošās pārskatīšanas mehānisms), - ņemot vērā ANO un citu starptautisko tiesisko instrumentu aicinājumu veidot apzinātas, tūlītējas un ilgtspējīgas pozitīvas rīcības mehānismus, lai kompensētu vēstures, tradīciju vai paražu radītu nelīdzsvarotību, kas neļauj sievietēm piedalīties sabiedriskajā jomā, - ņemot vērā Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 21. panta 3. punktu un EDSO saistības, par kurām panākta vienošanās Kopenhāgenā 1990. gadā, - ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, ko izsludināja Nicā 2000. gada 7. decembrī, - ņemot vērā priekšlikumu Padomes regulai, ar kuru izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, - ņemot vērā visus nolīgumus starp Eiropas Savienību un trešām valstīm, - ņemot vērā Politisko lietu komitejas ziņojumu (ACP-UE 100.123/07/galīgā redakcija), A. tā kā demokrātijas un tiesiskuma attīstīšana un nostiprināšana un cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošana ir kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) vispārējs mērķis un neatņemama Eiropas Savienības ārpolitikas daļa; B. tā kā centieni veicināt cilvēktiesību un demokrātijas ievērošanu kā ES ārējo attiecību politikas pamatmērķi netiks sasniegti, ja šiem raksturīgajiem principiem netiks piešķirta pietiekama prioritāte attiecībā uz drošības, ekonomiskajām un politiskajām interesēm; C. tā kā, lai sasniegtu Eiropas Savienības attīstības politikas galveno mērķi — nabadzības samazināšanu —, ir jāpastāv patiesai līdzdalības demokrātijai un atbildīgām, nekorumpētām valdībām, parlamentiem un tiesību sistēmām; D. tā kā Apvienotā asambleja, kas saskaņā ar demokrātiskās likumības principu pārstāv ĀKK un ES valstu iedzīvotājus, ir ĀKK un ES attiecību galvenais elements un var sniegt būtisku ieguldījumu ĀKK un ES turpmākās sadarbības politiskās dimensijas padziļināšanā; E. tā kā Kotonū Nolīgums piešķir pilnvaras ES un ĀKK Apvienotajai parlamentārajai asamblejai veicināt demokrātijas procesus ar dialoga un konsultāciju palīdzību; F. tā kā ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja ir unikāls forums dialogam starp ĀKK un ES parlamentāriešiem — arī par cilvēktiesību un demokrātijas jautājumiem; G. tā kā demokrātija politiskā līmenī nozīmē daudz vairāk nekā tikai regulāru balsošanu un aptver pilsoņu līdzdalības visu procesu lēmumu pieņemšanas procesā; H. tā kā pilsoņu tiesības piedalīties sabiedrisko lietu veidošanā var panākt, izmantojot plašu demokrātiski politisko mehānismu klāstu; I. ņemot vērā vajadzību stiprināt jaunattīstības valstu parlamentu iespējas, lai tiem ļautu efektīvi pildīt to izpildvaras uzraudzības un budžeta iestāžu pilnvaras; J. atzīstot, ka nevalstisku dalībnieku un pilsoniskās sabiedrības līdzdalība ir būtiska, lai demokrātija funkcionētu, un ka baznīcu un reliģisko kopienu vai organizāciju, tradicionālo kopienu līderu un pilsoniskās sabiedrības loma valsts NVO un forumu veidā varētu veicināt mieru vai tie varētu darboties kā starpnieki, radot iespējas debatēt un risināt strīdus; K. uzskatot, ka plašsaziņas līdzekļu brīvība ir viens no demokrātisku vēlēšanu būtiskiem elementiem, jo pilsoņiem ir tiesības būt informētiem par dažādiem politiskiem uzskatiem, tā ka plašsaziņas līdzekļiem jābūt brīvi pieejamiem visiem demokrātiskajiem politiskajiem spēkiem un vēlēšanu kandidātiem; L. tā kā Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā norādīts, ka visiem pilsoņiem ir jābūt tiesībām vēlēt brīvi izvēlētus pārstāvjus aizklātās, regulārās un patiesās vēlēšanās, pamatojoties uz vispārējām un vienlīdzīgām vēlēšanu tiesībām, un ka šīs tiesības ir demokrātijas un tiesiskuma būtisks elements, ko Eiropas Savienība un ĀKK valstis ir apņēmušās ievērot saskaņā ar vairākām juridiskām saistībām; M. tā kā Eiropas Savienībai ir jāuzņemas galvenā loma, atbalstot ĀKK valstis, aizstāvot cilvēktiesības un demokrātiju, atbalstot šo tiesību veicināšanu ar savu ārējo darbību un ātri un efektīvi reaģējot nopietnu un pastāvīgu cilvēktiesību pārkāpumu gadījumā; N. uzskatot, ka vīriešu un sieviešu līdztiesība, kā arī sieviešu līdzdalība lēmumu pieņemšanas procesā likumdošanas vai izpildvaras līmenī ir svarīgi labas pārvaldības elementi; O. tā kā ir jānodrošina un jāveicina cilvēktiesību universālums, īpatnības un nedalāmība, domājot ne vien par pilsoņu un politiskajām tiesībām, bet arī ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām; P. tā kā politiskais plurālisms, vārda brīvība, vienlīdzīga piekļuve plašsaziņas līdzekļiem vēlēšanu kampaņas laikā, aizklātas balsošanas un kandidātu pamattiesību ievērošana ir demokrātisku, brīvu un godīgu vēlēšanu svarīgi elementi; Q. atzīstot, ka vēlēšanu process ir būtisks, lai noteiktu pakāpi, kādā ievēro politiskā plurālisma pamatprincipus, un ka tas nozīmē, ka valstīm vēlēšanas jāorganizē saskaņā ar starptautiski un reģionāli atzītiem standartiem; R. tā kā vēlēšanu novērošana un vēlēšanu atbalsts ir ES vispārējās cilvēktiesību ievērošanas, demokrātijas un tiesiskuma nostiprināšanas un attīstības veicināšanas stratēģijas pamatelementi attiecībās ar jaunattīstības valstīm; S. tā kā demokrātijas veicināšanas pamatā, sniedzot vēlēšanu atbalstu, ir jābūt attiecīgās valsts politiskās vides iepriekšējai novērošanai un vēlēšanu pārbaudei ir jāveido daļa no nepārtrauktas novērošanas procesa un demokratizācijas atbalsta; T. tā kā vēlēšanu pārbaude, jo īpaši, ja to veic demokrātiski ievēlēti parlamenta deputāti, ir svarīga, lai nostiprinātu vēlēšanu procesa likumību, palielinātu sabiedrības uzticību vēlēšanām, novērstu nelikumības vēlēšanu laikā, labāk aizsargātu cilvēktiesības un sekmētu konfliktu risināšanu; U. tā kā vienmērīgi izveidotas ĀKK un ES vēlēšanu novērošanas delegācijas un misijas vienlaikus var dot svarīgu ieguldījumu, lai samazinātu kritiskas situācijas attiecīgajās valstīs; V. tā kā Eiropas Parlamentam būtu jāuzņemas svarīga loma saistībā ar ES vēlēšanu pārbaudēm, ņemot vērā tā demokrātisko likumību un īpašo kompetenci, un tā kā šāda rīcība palielina šādu misiju politisko nozīmi; W. paužot nopietnas bažas par faktu, ka daudzas nestabilas ĀKK valstis, kuras pāriet no konfliktsituācijām uz demokrātiju ar ierobežotu institucionālo kapacitāti, lai rīkotu brīvas, godīgas un drošas vēlēšanas, var viegli nonākt atpakaļ pie konflikta, ja tās neatbalsta vēlēšanu miera uzturētāji, lai aizsargātu vēlēšanas un vēlēšanu procesus; X. paužot bažas arī par faktu, ka vairākās ĀKK valstīs bruņotu drošības spēku klātbūtne vēlēšanu iecirkņu ārpusē, kājnieku ieroču un vieglo ieroču izplatīšanās un iedzīvotāju militarizācija palielina iebiedēšanas, aizskaršanas un vardarbības gadījumu risku vēlēšanu laikā, tādējādi daudziem cilvēkiem radot grūtības piedalīties balsošanā; Y. uzskatot, ka sieviešu kā demokrātijas procesa dalībnieku līdzdalība lēmumu pieņemšanā saistībā ar ĀKK un ES ir neapmierinoša un tāpēc ir vajadzīgi īpaši pasākumi, lai labotu šo nevienlīdzību; Z. apzinoties, ka tādas ĀKK un ES valstis kā Ruanda, Zviedrija, Dienvidāfrika, Uganda un citas, kas ir sasniegušas 30 % sieviešu pārstāvību valstu parlamentos, to veikušas, institucionalizējot dažādu veidu pozitīvu rīcību par labu sievietēm; AA. būdama pārliecināta, ka ir galēji nepieciešams institucionalizēt kandidātu, balsotāju un vēlēšanu darbinieku pilsonisko izglītošanu, apmācību un sabiedrības izpratni; AB. uzskatot, ka valstu valdībām ir jāizveido valsts finansējums politiskajām partijām, lai izvairītos no to atkarības no ārējas ietekmes un attiecīgajās valstīs nepieļautu šādas partijas, kas ir atkarīgas no ārējiem avotiem, kuri var tās ietekmēt par labu savām konkrētajām interesēm šādās valstīs un veicināt korupciju; AC. atzīstot, ka institucionālu struktūru izveide un atbalsts demokrātijas, labas pārvaldības, miera un drošības, atbildības un cilvēktiesību veicināšanai ir pamats, lai sekmētu brīvas un godīgas vēlēšanas un vēlēšanu procesus; AD. atzīmējot, ka vairākās ĀKK valstīs opozīcijas partijām dažādos veidos neļauj brīvi darboties, lai uzņemtu biedrus, īstenotu savas tiesības uz apvienošanās, pulcēšanās un vārda brīvību, Demokrātijas principi un prakse 1. aicina visas valstis atzīt, ka brīvām vēlēšanām, kuras veiktas ar aizklātu balsošanu un uz vispārēju vēlēšanu tiesību pamata, piemīt ievērojama nozīme kā vienam no demokrātijas garantēšanas pamatprincipiem, un saprast, ka brīvas un godīgas vēlēšanas un likumīgas valsts iestādes ir demokrātijas priekšnoteikums; 2. apstiprina, ka starptautiskos un reģionālos juridiskos instrumentos ir ietverti universāli demokrātijas principi un standarti, kuriem jābūt vadošiem principiem, kas valstīm jāievēro, veidojot demokrātiskas iestādes un struktūras; 3. mudina attiecīgās valdības nodrošināt godīgu konkurenci starp politiskajām partijām un grupām, lai vēlēšanas varētu atbilst starptautiskiem standartiem, kā arī uzsver nepieciešamību nepieļaut nekādu vēlāku vēlēšanu sistēmas maiņu, piemēram, mainot vēlēšanu procesu vai atskaitot balsotājus no saraksta; 4. atbalsta to, ka valstis izmanto politisko sistēmu — vai tā būtu plurālisma/vairākuma, proporcionālās pārstāvniecības vai jaukta tipa sistēma —, kas atspoguļo valstu vēsturisko un kultūras vidi un kas garantē visu pilsoņu līdzdalības pamatprincipus demokrātiskā pārvaldē; 5. atbalsta uzskatu, ka valstīm ir jāizmanto tāds vēlēšanu pārvaldības modelis, kura pamatā ir neatkarīgs modelis, kurā atzīta attiecīgās valsts vēsturiskā un kultūras attīstība un kurš var nodrošināt brīvas un godīgas vēlēšanas; kā arī uzsver, ka vēlēšanu pārvaldības iestādes nedrīkst darboties par labu valdībai un tajās jāpieņem darbā neatkarīgi un neitrāli ierēdņi; 6. uzsver, ka jebkura vēlēšanu sagatavošanas procesa svarīgākie aspekti ir, no vienas puses, pasākumi, lai nepieļautu vēlēšanu tiesību ļaunprātīgu izmantošanu un novērstu krāpšanu vēlēšanu laikā, un, no otras puses, tādu pēc iespējas vienkāršāku, skaidrāku un tiešāku procedūru izveide, pamatojoties uz pamatotu administratīvā darba līmeni, kas nodrošina, ka vēlēšanu sarakstos tiek iekļautas visas personas, kurām ir vēlēšanu tiesības; 7. uzsver, ka vēlēšanu procesa svarīgākie aspekti ir, no vienas puses, pasākumi, kas nodrošina, ka cilvēkiem, nododot savas balsis, nav jāsaskaras ar šķēršļiem vai represijām, un, no otras puses, nepieciešamība nodrošināt, lai nekādā veidā netiktu sagrozīts balsu skaitīšanas process un lai rezultātu noteikšanas process būtu pārredzams un publiski pieejams visos posmos; 8. uzsver, ka par pasākumiem, ko valsts iestādes vai trešās puses veic ar apzinātu nodomu ietekmēt vēlēšanu sagatavošanu, norisi vai pēcvēlēšanu periodu vai falsificēt to rezultātus, jāparedz atbilstošas kriminālsankcijas; 9. mudina visas valstis vēl vairāk nostiprināt sieviešu vietu politiskajā jomā kā balsotājām un kā kandidātēm ar brīvprātīgi vai konstitucionāli noteiktām dzimumu kvotām un stimuliem sievietēm kļūt par kandidātēm; 10. mudina valdības izveidot juridisku režīmu, kas ļauj izveidot neatkarīgus, brīvus un līdzsvarotus plašsaziņas līdzekļus, nodrošinot, lai valstij nav monopolistiskas vai dominējošas pozīcijas, un veicinot dažādus privātos plašsaziņas līdzekļus, kuros nedominē viena grupa vai persona; 11. aicina politiskās struktūras sniegt objektīvu informāciju par vēlēšanām, piemēram, par reģistrācijas procedūru, vēlēšanu sistēmām, vēlēšanu iecirkņu darba laiku un partijām un kandidātiem, kas piedalās vēlēšanās, izmantojot plašsaziņas līdzekļus, jo īpaši televīziju un pirmkārt radio, jo pat tos cilvēkus, kuri neprot lasīt, un iedzīvotājus attālākos reģionos var sasniegt ar radio palīdzību; uzskata, ka ir arī svarīgi, lai šī informācija tiktu pārraidīta vietējās un reģionālajās valodās; 12. aicina visas valdības atzīt starptautiskos cilvēktiesību standartus, arī tos, kas saistīti ar vārda un apvienošanās brīvību saistībā ar opozīcijas tiesību veicināšanu pilntiesīgi piedalīties vēlēšanu procesos; 13. mudina visas valstis nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret pilsoņiem un pilsoņu politisko līdztiesību (īpaši tām grupām, kuras tradicionāli ir sociāli atstumtas vai ir minoritātes) un sniegt vispusīgu un vispārēju apmācību saistībā ar vēlēšanām; 14. mudina visas valstis izveidot juridiskus mehānismus, lai aizsargātu opozīcijas efektīvu līdzdalību, dodot tai brīvību mobilizēt un popularizēt savu alternatīvo politiku, lai sekmētu politisko konkurenci; Demokrātija un laba pārvaldība 15. mudina ĀKK un ES valstis īstenot valsts politiku, kuras pamatā ir cieņa pret demokrātijas un cilvēktiesību vērtībām, principiem un standartiem un kuras mērķis ir tiesiskuma veidošana, vēlēšanu procesu pārredzamības nodrošināšana, juridisko un drošības dienestu efektivitātes nostiprināšana un cīņa pret diskriminējošu politisko izslēgšanu un vardarbību vēlēšanu laikā; 16. aicina ĀKK un ES valstis valsts politikā iekļaut dzimumu līdztiesību, ieviešot tiesību normas, lai nostiprinātu pozitīvu rīcību (kvotas) par labu sievietēm un nodrošinātu, ka šādi pozitīvas rīcības mehānismi var garantēt vismaz 30 % sieviešu pārstāvību amatos, kas saistīti ar lēmumu pieņemšanu; 17. aicina valstis nodrošināt, lai tiesību akti par politiskajām partijām būtībā risina sieviešu vienlīdzīgu iekļaušanu partiju vēlēšanu sarakstos, kā arī veicina iekšējo demokrātiju šādās partijās, pieņemot skaidras prasības, un nodrošināt, lai sievietes ar ierobežotiem materiālajiem līdzekļiem saņemtu īpašu atbalstu savām vēlēšanu kampaņām, lai viņas tādējādi varētu uz vienlīdzīgiem pamatiem sacensties ar vīriešu kārtas pretiniekiem, kam parasti ir vairāk līdzekļu; 18. mudina valstis izveidot konstitucionāli neatkarīgu vēlēšanu iestādi, kas nav pakļauta nekādas iestādes vadībai un kontrolei un kas ir atbildīga par vēlēšanu organizēšanu, norisi un uzraudzību; iedalījumu vēlēšanu apgabalos; balsotāju reģistra apkopošanu, uzturēšanu, pārskatīšanu un atjaunošanu; tādu vēlēšanu sūdzību uzklausīšanu un noteikšanu, kuras radušās pirms vēlēšanām un to laikā, kā arī balsotāju izglītošanas programmu organizēšanu saistībā ar vēlēšanām; 19. aicina ĀKK valstis piemērot stingrus sodus par vēlēšanu līdzekļu nepareizu izmantošanu, vēlēšanu solījumu un dāvanu negodīgu izmantošanu, lai ievērojami ietekmētu vēlēšanas, balsu pirkšanu, vardarbības draudiem pret cilvēkiem, kas vēlas balsot par pretinieku kandidātu, vai krāpšanu vēlēšanu laikā; 20. aicina ĀKK valstis izveidot valsts tiesisko regulējumu visu politisko partiju finansēšanai, pamatojoties uz partiju proporcionālu pārstāvību Nacionālajā asamblejā, kā tas notiek Dienvidāfrikā, Namībijā, Seišelu salās, kā arī mudina ĀKK valstis aizliegt politisko partiju ārējo finansējumu; Vēlēšanu cikla nozīme 21. uzsver, ka vēlēšanas nevar būt sekmīgas, pietiekami nerūpējoties par visiem trim vēlēšanu procesa posmiem: pirmsvēlēšanu periodu, vēlēšanu periodu un pēcvēlēšanu periodu, jo katrs no tiem ir savā ziņā svarīgs un par tādu ir jāatzīst; 22. mudina visas valstis iesaistīties pilnīgā vēlēšanu sagatavošanā ar vēlēšanu pārvaldības iestādes palīdzību, kas veicina vārda brīvību, kā arī partiju brīvību sagatavot un uzņemt biedrus; 23. aicina reģistrēt balsotājus pārredzamā veidā, kas iesaista visus pilsoņus un nodrošina balsotāju plašu izglītošanu; aicina laikus sagatavot balsošanas sarakstu, lai visi pilsoņi zina par reģistrāciju un lai ir pietiekams laiks iesniegt iebildumus, pirms pilsoņi veic balsošanu; 24. aicina vēlēšanu pārvaldības iestādes darīt visu, kas ir to spēkos, lai nodrošinātu godīgu un drošu vēlēšanu dienas norisi, rūpējoties par vēlēšanu iecirkņu pilnīgu pieejamību un rezultātu pārredzamu skaitīšanu un aprēķināšanu; 25. mudina kandidātus un partijas darīt visu, kas ir to spēkos, lai vēlēšanu laikā novērstu vardarbību un iebiedēšanu; 26. uzsver nepieciešamību vēlēšanu novērotājiem ievērot Starptautisko vēlēšanu novērošanas rīcības kodeksu (parakstīts ANO 2005. gada oktobrī) un valstīm, kas aicina novērotājus, pilnībā ņemt vērā viņu ieteikumus; 27. aicina visas valstis pieņemt noteikumus, kas vēlēšanu procesu padara pēc iespējas pārredzamāku, un veicināt un atbalstīt no pilsoniskās sabiedrības izvirzītu neitrālu vietējo novērotāju līdzdalību, kuri tiek pilnvaroti ar akreditācijas procedūru, kuriem ir pieejami visi vēlēšanu iecirkņi, kuri piedalās visā vēlēšanu laikā no vēlēšanu iecirkņu atvēršanas līdz balsu skaitīšanas beigām un kuri sniedz procedūras novērtējumu, un kuriem šajā sakarībā ir jāuzņemas striktas politiskās neitralitātes saistības; 28. aicina ĀKK valstis arī atļaut akreditētiem partiju pārstāvjiem brīvi piekļūt vēlēšanu iecirkņiem no to atvēršanas brīža līdz to slēgšanai un balsu skaitīšanas laikā ar nosacījumu, ka šādiem pārstāvjiem jārīkojas pilnīgi objektīvi un ka viņi nedrīkst aģitēt savu partiju vārdā; apstiprina viedokli, ka kritiska uzraudzība, ko veic konkurējošās partijas, ievērojami samazina ļaunprātību un krāpšanas risku; 29. uzsver nepieciešamību iecelt vēlēšanu novērotājus no APA, pamatojoties uz ĀKK un ES vienādas pārstāvības principu, un tos sūtīt uz visām ĀKK valstīm, kurās Eiropas Savienība atbalsta demokrātijas procesu, un uzsver, ka ir svarīgi šīs vēlēšanu novērošanas delegācijas decentralizēti sūtīt uz dažādām pilsētām un reģioniem, lai iegūtu pēc iespējas precīzāku priekšstatu par notiekošo; 30. uzskata, ka vēlēšanu novērotāji ir katrā ziņā jāiepazīstina ar attiecīgo valsti un tās politisko un sociālo situāciju un ka viņiem ir jādodas ceļā pietiekami laicīgi, lai attiecīgo valsti iepazītu uz vietas un iepazītos ar rajonu, par kuru viņi ir atbildīgi, un ka viņi var no attiecīgās valsts doties prom tikai tad, kad vēlēšanu rezultāts ir paredzams, — tikai tad ir iespējams sniegt uzticamu izvērtējumu; 31. mudina visos valsts vēlēšanu tiesību aktos paredzēt iespēju izlabot un izskatīt sūdzības saistībā ar vēlēšanām, izmantojot efektīvu mehānismu neatkarīgā tiesā, kā arī atzīt pēcvēlēšanu perioda nozīmi; 32. aicina sniegt pēcvēlēšanu atbalstu valdībām, kuras ievēlētas likumīgās vēlēšanās, kas atbilst starptautiskiem un reģionāliem standartiem, kā arī ieņemt stingru pozīciju attiecībā pret valdībām, kuras nav ievēlētas brīvās un godīgās vēlēšanās; 33. aicina starptautiskos līdzekļu piešķīrējus un jo īpaši Eiropas Komisiju organizēt pēcvēlēšanu atbalstu, lai stiprinātu jaunievēlētās demokrātiskās iestādes, pilsoniskās sabiedrības organizācijas un Valsts drošības iestādi (VDI), jo īpaši, lai uzraudzītu demokrātijas īstenošanu valstī; Miers un drošība 34. aicina ĀKK un ES valstis nodrošināt, lai bijušo kaujinieku un militāristu atbruņošana, demobilizācija un reintegrācija ir galvenā prioritāte visās pēckonflikta rekonstrukcijas programmās, lai nodrošinātu, ka laiks līdz demokrātijas reformām vēlēšanu organizēšanai ir drošs un bez vardarbības; 35. aicina valstis, jo īpaši ĀKK un ES valstis, atbalstīt un stiprināt Nairobi Protokola par kājnieku ieročiem un vieglajiem ieročiem īstenošanu un uzraudzību, lai nodrošinātu to, ka šos ieročus neizmanto, lai iebiedētu pretiniekus un balsotājus vēlēšanu periodā; 36. mudina ĀKK un ES valstis izveidot mehānismus, lai nodrošinātu, ka tiek atbalstītas pēckonflikta valstis, piemēram, Kongo Demokrātiskā Republika, Ruanda, Sjerraleone, Libērija utt., pirmsvēlēšanu periodā un pēc tam, izvietojot miera uzturēšanas personālu, lai nostiprinātu mieru un drošību, līdz šādās valstīs tiek ieviestas demokrātiskas reformas; ĀKK un ES partnerība 37. aicina ES izveidot koordinācijas centru, no kura varētu koordinēt atbalstu demokratizācijai un vēlēšanu palīdzībai/novērošanai; mudina ES pārstāvēt vienu viedokli attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar demokrātiju un vēlēšanām; 38. iesaka visām trim ES iestādēm uzņemties noteiktus un papildinošus pienākumus saistībā ar demokrātiju un vēlēšanu palīdzību/novērošanu, kas var palielināt ES efektivitāti un spējas; 39. atzīst demokrātijas nozīmi vardarbīgu konfliktu novēršanā un ekonomikas ilgtermiņa attīstības sekmēšanā; 40. atzīst Eiropas Komisijas paveikto darbu vēlēšanu novērošanas procesā un uzsver Eiropas Parlamenta deputātu lielo nozīmi ES vēlēšanu delegāciju novērošanas darbā, un izsaka vēlmi turpināt jau izveidoto labo sadarbību; 41. uzsver skaidras saskaņotības nozīmi EK politikā attiecībā uz vēlēšanu procesu ar vēlēšanu novērošanas un atbalsta nepārtrauktību un saskaņošanu, lai nodrošinātu vēlēšanu cikla ievērošanu; 42. aicina ES dalībvalstis un ĀKK valstis sadarboties un palielināt sadarbību demokrātijas attīstības un vēlēšanu procesa jomā; un iesaka veidot vairāk ĀKK un ES apvienoto misiju, jo īpaši demokratizācijas jomā; 43. mudina ES un ĀKK valstis atbalstīt sadarbību ar citām starptautiskām organizācijām, nevalstiskajiem dalībniekiem, NVO, pilsonisko sabiedrību, vietējām iestādēm un vietējām kustībām, lai uzlabotu vai stiprinātu atbalstu demokrātiskai pārvaldībai; 44. aicina valstis iesaistīties vēlēšanu un parlamenta administrācijas darbinieku spēju attīstīšanā un apmācībā, kā arī sniegt atbalstu un nostiprināt politiskās partijas; 45. mudina ievērot un garantēt vienlīdzīgu balsošanas pieejamību un pilsoniskās/politiskās tiesības nelabvēlīgā situācijā esošām un sociāli atstumtām grupām, piemēram, invalīdiem, etniskajām un citām minoritātēm, kā arī pārvietotām personām; Pilsoniskās sabiedrības nozīme 46. iesaka uzsākt augsta līmeņa apmācības iniciatīvas, kas vērstas uz pilsonisko sabiedrību, valstu parlamentiem, Visāfrikas Parlamentu un vēlēšanu administrācijas darbiniekiem un kas jāveic pietiekami laicīgi un pastāvīgi, nevis tikai pirms vēlēšanu perioda; 47. mudina valstis atbalstīt ilgtspējīgu pieeju, lai uzlabotu vietējo potenciālu pārvaldīt vēlēšanu procesu un nostiprināt demokratizāciju; 48. mudina valstis novērot vēlēšanu procesus, kad vien pastāv apstākļi demokrātisku vēlēšanu rīkošanai, un mudina attiecīgās valstis prasīt šādu novērošanu kā līdzekli, lai nodrošinātu vēlēšanu brīvu un godīgu norisi un sekmētu vēlēšanu atbalsta iniciatīvas ar pasākumu labāku plānošanu un īstenošanu; 49. uzdod līdzpriekšsēdētājiem nosūtīt šo rezolūciju ĀKK un ES Ministru padomei, Āfrikas Savienības Komisijai, Visāfrikas Parlamentam un valstu un reģionālajiem parlamentiem, Eiropas Komisijai, Padomes prezidentūrai un Āfrikas Savienībai. [1] Pieņemta ĀKK un ES Apvienotās parlamentārās asamblejas sanāksmē 2007. gada 22. novembrī Kigali (Ruandā). [2] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. [3] OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp. [4] OV C 131 E, 5.6.2003., 147. lpp. [5] OV C 343, 5.12.2001., 270. lpp. [6] OV C 103 E, 29.4.2004., 550. lpp. [7] OV C 293 E, 2.12.2006., 316. lpp. --------------------------------------------------