Protokols 1979. gada konvencijai par pārrobežu gaisa piesārņojumu lielos attālumos attiecībā uz turpmāko sēra emisiju samazināšanu



Oficiālais Vēstnesis L 326 , 03/12/1998 Lpp. 0035 - 0056

CS.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

ET.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

HU.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

LT.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

LV.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

MT.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

PL.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

SK.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118

SL.ES Nodaļa 11 Sējums 30 Lpp. 97 - 118



Protokols 1979. gada konvencijai par pārrobežu gaisa piesārņojumu lielos attālumos attiecībā uz turpmāko sēra emisiju samazināšanu -------------------------------------------------- Protokols 1979. gada konvencijai par pārrobežu gaisa piesārņojumu lielos attālumos attiecībā uz turpmāko sēra emisiju samazināšanu PUSES, APŅĒMUŠĀS īstenot Konvenciju par pārrobežu gaisa piesārņojumu lielos attālumos, NORŪPĒJUŠĀS, ka sēra un citu gaisu piesārņotājvielu emisijas turpina pārvietoties pāri starptautiskām robežām un apdraudētās vietās Eiropā un Ziemeļamerikā rada plašu kaitējumu videi un ekonomikai vitāli svarīgiem dabas resursiem, tādiem kā mežiem, augsnei un ūdeņiem, un materiāliem, ieskaitot vēstures pieminekļus, un noteiktos apstākļos tiem ir kaitīga ietekme uz cilvēka veselību, APŅĒMUŠĀS īstenot drošības pasākumus, lai aizkavētu, novērstu vai samazinātu gaisu piesārņojošu vielu emisiju un mazinātu to kaitīgo ietekmi, PĀRLIECINĀTAS, ka pastāvot nopietna vai nelabojuma kaitējuma draudiem, pilnībā zinātniskas noteiktības trūkums nevar tikt izmantots kā iemels šādu pasākumu atlikšanai, ņemot vērā, ka šādi drošības pasākumiem sakarā ar gaisa piesārņotājvielu emisiju jābūt rentabliem, NOVĒRTĒJOT, ka pasākumi sēra un citu gaisa piesārņotāju kontrolei arī dos ieguldījumu jutīgās Arktikas vides aizsardzībai, ŅEMOT VĒRĀ, ka gaisa piesārņošanas galvenie avoti, kas veicina vides paskābināšanu, ir fosilo kurināmo dedzināšana enerģijas ražošanai, un galvenais tehnoloģiskais process dažādos industriālajos sektoros, kā arī transports, kas rada sēra, slāpekļa oksīdu un citu piesārņojošo vielu emisiju, APZINOTIES nepieciešamību pēc rentablas reģionālās pieejas gaisa piesārņošanas apkarošanai, kurā ņemta vērā ietekmes dažādība un izmaksu samazināšana valstīm, VĒLOTIES veikt tālākas un daudz efektīvākas darbības sēra emisijas kontrolēšanai un samazināšanai, APZINOTIES, ka jebkāda sēra kontroles politika rentabla var būt reģionālā līmenī, kā rezultātā tā būs relatīvi smaga ekonomiskā nasta valstīm, kuru ekonomikas ir pārejas periodā uz tirgus ekonomiku, PATUROT PRĀTĀ, ka pasākumi sēra emisijas samazināšanai nedrīkst radīt patvaļīgu vai nepamatotu diskrimināciju vai slēptus ierobežojumus starptautiskajai konkurencei un tirdzniecībai, ŅEMOT VĒRĀ pastāvošos zinātniskos un tehniskos datus par emisiju, procesiem atmosfērā un sēra oksīdu ietekmi uz vidi, kā arī izmaksu samazināšanu, APZINOTIES, ka papildus sēra emisijai, vides paskābināšanos rada arī slāpekļa oksīdu un amonjaka emisijas, NORĀDOT, ka saskaņā ar 1992. gada 9. maijā Ņujorkā pieņemto Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par klimata pārmaiņām pastāv vienošanās par nacionālas politikas radīšanu un atbilstīgu pasākumu pieņemšanu cīņai pret klimata pārmaiņām, kuri varētu vest pie sēra emisijas samazināšanos, APLIECINOT nepieciešamību nodrošināt videi draudzīgu un noturīgu attīstību, ATZĪSTOT nepieciešamību turpināt zinātnisko un tehnisko sadarbību, lai tālāk izstrādātu metodi, kas pamatota ar kritisko slodzi un kritisko robežlīmeni, ieskaitot centienus novērtēt dažādus gaisa piesārņotājus un dažādas ietekmes uz vidi, materiāliem un cilvēka veselību, UZSVEROT, ka zinātniskās un tehniskās zināšanas attīstās un ka būs nepieciešams ņemt vērā šādu attīstību, kad saistībā ar šo protokolu tiks pārskatīta spēkā stājušos pienākumu atbilstība un lemts par tālāku rīcību, ATZĪSTOT 1985. gada 8. jūlijā Helsinkos pieņemto Protokolu par sēra emisijas vai to pārrobežu pārneses samazināšanu par vismaz 30 procentiem, un daudzu valstu jau pieņemtos pasākumus, kas ietekmējuši sēra emisijas samazināšanos, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO: 1. Pants DEFINĪCIJAS Piemērojot pašreizējo protokolu, 1. "Konvencija" nozīmē 1979. gada 13. novembrī Ženēvā pieņemto Konvenciju par tālejošu pārrobežu gaisa piesārņojumu; 2. "EMEP" ir sadarbības programma pārrobežu gaisa piesārņojuma lielos attālumos monitoringam un novērtēšanai Eiropā; 3. "izpildinstitūcija" ir Konvencijas 10. panta 1. daļā noteiktā Konvencijas izpildinstitūcija; 4. "Komisija" ir ANO Eiropas Ekonomikas komisija; 5. "Puses", ja nav īpašu piebilžu, ir šī protokola Puses; 6. "EMEP ģeogrāfiskās robežas" ir 1979. gada Konvencijas par pārrobežu gaisa piesārņojumu lielos attālumos 1984. gada 28. septembrī Ženēvā pieņemtā Protokola par sadarbības programmas gaisa piesārņotājvielu pārneses lielos attālumos monitoringam un novērtējumam Eiropā ilgtermiņa finansēšanai 1. panta 4. daļā noteiktā teritorija; 7. "SOMA" ir III pielikumā noteiktā sēra oksīdu pārvaldības joma saskaņā ar 2. panta 3. daļas nosacījumiem; 8. "kritiskā slodze" ir vienas vai vairāku piesārņotājvielu iedarbības kvantitatīvs novērtējums, līdz kādam saskaņā ar zinātnes pašreizējām atziņām tām nepiemīt nozīmīga kaitīga ietekme uz noteiktiem jutīgiem vides elementiem; 9. "kritiskais līmenis" ir piesārņotājvielu koncentrācija atmosfērā, virs kuras saskaņā ar zinātnes pašreizējām atziņām tām var būt tieša kaitīga ietekme uz tādiem uztvērējiem, kā cilvēki, ekosistēmas vai materiāli; 10. "kritiskais sēra uzkrājums" ir oksidētu sēra savienojumu kvantitatīvs novērtējums, ņemot vērā pamata katjonu uzņemšanas un pamata katjonu pārklājuma ietekmi, zem kura saskaņā ar zinātnes pašreizējām atziņām tām nav nozīmīgas kaitīgas ietekmes uz noteiktiem jutīgiem vides elementiem; 11. "emisija" ir vielu izplūde atmosfērā; 12. "sēra emisija" nozīmē visu sēra savienojumu emisiju atmosfērā, kas izteikta sēra dioksīda kilotonnās (kt SO2), no antropogēniem avotiem, izņemot starptautiskajā satiksmē ārpus teritoriālajiem ūdeņiem esošos kuģus; 13. "kurināmais" ir jebkurš ciets, šķidrs vai gāzveida degošs materiāls, izņemot sadzīves atkritumus un toksiskos vai bīstamos atkritumus; 14. "stacionārs dedzināšanas avots" ir jebkāds tehniskais aparāts vai tehnisku aparātu grupa, kas izvietoti vienā vietā un izvada vai varētu izvadīt dūmgāzes caur vienu kopīgu dūmeni, kurā kurināmais tiek oksidēts ģenerētā siltuma izmantošanai; 15. "liels jauns stacionārs dedzināšanas avots" ir ikviens stacionārs dedzināšanas avots, kura celtniecība vai ievērojama uzlabošana ir atļauta pēc 1995. gada 31. decembra un kura ieejas siltuma jauda strādājot nominālā darba jaudā ir vismaz 50 MW. Kompetentas valsts liestes izlemj, vai uzlabojums ir ievērojams vai nē, ņemot vērā tādus faktorus kā uzlabošanas ekoloģisko izdevīgumu; 16. "liels eksistējošs stacionārs dedzināšanas avots" ir ikviens eksistējošs stacionārs dedzināšanas avots, kura ieejas siltuma jauda, strādājot ar nominālu darba jaudu, ir vismaz 50 MW; 17. "gāzeļļa" ir ikviens naftas produkts HS 2710 ietvaros, vai jebkāds naftas produkts, kas tā destilācijas ierobežojumu dēļ ietilpst vidējo destilātu kategorijā, 18. "emisijas robežlielums" ir atļautā sēra savienojumu koncentrācija, kas izteikta kā sēra dioksīds izplūdes gāzēs no stacionāra dedzināšanas avota, izteikta kā masa pret dūmgāzu tilpumu, un izsaka mg/Nm3, pieņemot, ka skābekļa saturs pēc tilpuma dūmgāzēs ir 3 %, ja kurina ar šķidro vai gāzveida kurināmo, un 6 %, ja kurina ar cieto kurināmo; 19. "emisijas ierobežojums" ir atļautais kopējais sēra savienojumu daudzums, kas izteikts kā sēra dioksīds, kas izplūdis no sadedzināšanas avota vai no sadedzināšanas avotu grupas, kuras atrodas vienā vietā vai noteiktā ģeogrāfiskā teritorijā, un kas izteikts kilotonnās gadā; 20. "desulfurizācijas pakāpe" ir noteiktā laika posmā sadedzināšanas avotā atdalītā sēra daudzuma attiecība pret sēra daudzumu tajā pašā laika posmā sadedzināšanas iekārtā izmantotājā kurināmajā; 21. "sēra budžets" ir aprēķināto iemaksu tabula par oksidētu sēra savienojumu nosēdumiem rajonos, kas radušies no emisijas konkrētās vietās. 2. pants Pamatsaistības 1. Puses kontrolē un samazina savu sēra emisiju, lai aizsargātu cilvēka veselību un vidi no kaitīgas ietekmes, it īpaši no paskābināšanas ietekmes, un lai nodrošinātu, cik vien tas ir iespējams, bez pārmērīgi augstām izmaksām, ka oksidētu sēra savienojumu uzkrājumi ilgtermiņā nepārsniedz kritisko sēra masu, ņemot vērā I pielikumu, kā kritisko sēra uzkrājumu, ņemot vērā pašreizējās zinātniskās atziņas. 2. Kā pirmo soli Puses, kā minimums, samazina un saglabā to ikgadējās sēra emisijas atbilstoši II pielikumā noteiktajam grafikam un līmeņiem. 3. Papildus ikviena Puse: a) kuru kopējā sauszemes teritorija ir lielāka nekā divi miljoni kvadrātkilometru; b) kura atbilstoši 2. pantam uzņēmusies saistības, ka tās valsts sēra emisijas robeža nav lielāka kā mazākā no to emisijām 1990. gadā vai tās saistību 1985. gada Helsinku protokolā par sēra emisiju samazināšanu, vai to pārrobežu plūsmu par vismaz 30 %, kā norādīts II pielikumā; c) kuru ikgadējās sēra emisijas, kas rada paskābināšanos teritorijās, kuras ir vienas vai vairāku Pušu jurisdikcijā, kas cēlušās no tās jurisdikcijā atrodošās teritorijas, kas II pielikumā minētas kā SOMA, un par to ir iesniegušas dokumentāciju; d) kuras pirms parakstīšanas vai pievienošanās šim protokolam ir izteikušas savu nodomu rīkoties atbilstoši šim pantam, kā minimums, samazina un saglabā to ikgadējo sēra emisiju atbilstoši II pielikumā noteiktajam grafikam un līmeņiem. 4. Tālāk Puses pielietos visefektīvākos līdzekļus sēra emisiju samazināšanai, kas ir lietderīgi to konkrētajos apstākļos, jaunajiem un eksistējošajiem avotiem, kas cita starpā ietver: - līdzekļus enerģijas izmantošanas efektivitātes palielināšanai, - līdzekļus atjaunojamās enerģijas izmantošanas palielināšanai, - līdzekļus sēra satura samazināšanai kurināmajos un lai veicinātu kurināmā ar zemu sēra saturu izmantošanu, ieskaitot kurināmā ar augstu sēra saturu apvienošanu ar zema sēra satura kurināmo vai ar kurināmo bez sēra, - līdzekļus izmantot iespējami labākās kontroles tehnoloģijas, kas nerada pārāk palielas izmaksas, izmantojot IV pielikuma norādījumus. 5. Katra Puse, izņemot tās Puses, kuras ir pakļautas 1991. gada Savienoto Valstu/Kanādas gaisa kvalitātes līgumam, kā minimums: a) visiem lielajiem jaunajiem stacionārajiem dedzināšanas avotiem piemēro emisijas robežvērtības, kas ir vismaz tik stingras kā V pielikumā minētās; b) ne vēlāk kā 2004. gada 1. jūlijā piemēros, ciktāl tas nerada pārmērīgi lielas izmaksas, emisijas robežvērtības, kas ir vismaz tik stingri kā V pielikumā minētie visiem lielajiem esošajiem stacionārajiem sadedzināšanas avotiem, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir lielāka par 500 MW, ņemot vērā stacijas atlikušo ekspluatācijas ilgumu, rēķinot no pašreizējā protokola spēkā stāšanās datuma, vai piemēros ekvivalentus emisijas ierobežojumu vai citus attiecīgus noteikumus, ja tie sasniedz III pielikumā noteikto sēra emisijas robežu un sekojoši sasniedz I pielikumā noteikto kritisko slodzi; ne vēlāk kā 2004. gada 1. jūlijā piemēros emisijas robežvērtības vai emisijas ierobežojumus visiem lielajiem esošajiem stacionārajiem sadedzināšanas avotiem, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir no 50 līdz 500 MW, kā vadlīniju izmantojot V pielikumu; c) ne vēlāk kā divus gadus pēc šī protokola spēkā stāšanās datuma piemēros nacionālos standartus sēra saturam gāzeļļā, kas ir vismaz tik stingri kā V pielikumā noteiktie. Gadījumos, kad citādi nevar nodrošināt gāzeļļas piegādi, valsts var pagarināt šajā daļā minēto periodu līdz 10 gadiem; Šādā gadījumā tā nosaka ar deklarāciju, ko deponē kopā ar ratifikācijas dokumentu, piekrišanu, apstiprināšanu vai pievienošanos, savu nodomu pagarināt laika periodu. 6. Puses papildus var piemērot ekonomiskus instrumentus, lai veicinātu rentablu līdzekļu pieņemšanu sēra emisiju samazināšanai. 7. Šī protokola puses izpildinstitūcijas sesijā var, atbilstoši noteikumiem un apstākļiem, kurus izpildinstitūcija izstrādā un pieņem, izlemt, vai divas vai vairākus puses var kopīgi īstenot II pielikumā noteiktās saistības. Šie noteikumi un apstākļi nodrošina 2. pantā noteikto saistību izpildi un arī veicina 1. daļā noteikto vides mērķu sasniegšanu. 8. Puses, atkarībā no 8. pantā noteiktā pirmā pārskata rezultātiem un ne vēlāk kā gadu pēc šī pārskata pabeigšanas, var sākt sarunas par tālākām saistībām emisiju samazināšanai. 3. pants Tehnoloģiju apmaiņa 1. Puses atbilstoši saviem nacionālajiem likumiem, noteikumiem un praksei veicina tehnoloģiju un tehnikas apmaiņu, ieskaitot tās, kuras palielina enerģijas efektivitāti, veicina atjaunojamas enerģijas izmantošanu un zema sēra satura kurināmā pārstrādi, lai samazinātu sēra emisijas, it īpaši veicinot: a) pieejamās tehnoloģijas komerciālu apmaiņu; b) tiešus industriālos kontaktus un sadarbību, ieskaitot kopuzņēmumus; c) apmaiņu ar informāciju un pieredzi; d) tehniskās palīdzības sniegšanu. 2. Veicinot 1. punktā noteiktās darbības, Puses rada labvēlīgus nosacījums, veicinot kontaktus un sadarbību starp organizācijām un privātpersonām privātajā un valsts sektorā, kas spēj sniegt tehnoloģijas, dizaina un inženieru pakalpojumus, iekārtas vai finansējumu. 3. Puses ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šī protokola stāšanās spēkā veic procedūru analīzi, lai radītu daudz labvēlīgākus apstākļus tehnoloģiju apmaiņai, lai samazinātu sēra emisijas. 4. pants Valstu stratēģijas, politika, programmas, līdzekļi un informācija 1. Katra Puse, lai īstenotu savas 2. pantā noteiktās saistības: a) ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šī protokola spēkā stāšanā pieņem valstu stratēģijas, politiku un programmas; b) pieņem un īsteno valstu pasākumus, lai kontrolētu un samazinātu savas sēra emisijas. 2. Katra Puse vāc un saglabā informāciju par: a) sēra emisijas faktisko līmeni un oksidētā sēra un citu skābo savienojumu koncentrāciju un uzkrājumu apkārtējā gaisā, ņemot vērā EMEP ģeogrāfiskajās robežās esošajām Pusēm, EMEP darba plānam; b) oksidētā sēra un citu skābo savienojumu uzkrājuma ietekmi. 5. pants Ziņojumu sagatavošana 1. Katra Puse, atbilstoši izpildinstitūcijas noteiktajiem laikiem, ar Komisijas izpildsekretāra starpniecību izpildinstitūcijai sniedz informāciju par: a) 4. panta 1. punktā noteiktās valsts stratēģijas, politikas, programmu un līdzekļu īstenošanu; b) valsts ikgadējos sēra emisiju līmeņus, atbilstoši izpildinstitūcijas pieņemtajām vadlīnijām, kas satur datus par visām attiecīgajām avotu kategorijām; c) visu citu saistību īstenošanu, kuras tā ir uzņēmusies ar šo protokolu, atbilstoši izpildinstitūcijas sesijā pušu pieņemtajam lēmumam par formu un saturu. Šī lēmuma noteikumi nepieciešamības gadījumā ir jāpārskata, lai identificētu jebkādus papildu elementus attiecībā uz informācijas formu un/vai saturu, kas ir jāiekļauj ziņojumos. 2. Katra puse EMEP ģeogrāfiskajās robežās ar Komisijas izpildsekretāra starpniecību periodā, kuru noteikusi EMEP koordinācijas institūcija un ko puses apstiprinājušas izpildinstitūcijas sesijā, sniedz EMEP informāciju par sēra emisiju līmeņiem ar laika un telpas rezolūciju, kuru noteikusi EMEP koordinācijas institūcija. 3. Laikus pirms katras ikgadējās izpildinstitūcijas sesijas, EMEP sniedz informāciju par: a) oksidēto sēra savienojumu koncentrāciju un uzkrājumu apkārtējā gaisā; b) sēra budžeta aprēķinus. Ārpus EMEP ģeogrāfiskās robežas esošās puses var sniegt līdzīgu informāciju, ja tās tā darīt lūgusi izpildinstitūcija. 4. Izpildinstitūcija var atbilstoši Konvencijas 10. panta 2. punkta b) apakšpunktam organizēt informācijas sagatavošanu par oksidēto sēra un citu paskābinošu savienojumu uzkrāšanas ietekmi. 5. Puses izpildinstitūcijas sesijās pēc noteiktiem intervāliem organizē pārskatītas informācijas sagatavošanu par aprēķinātiem un starptautiski optimizētu atvēlēto emisijas samazināšanu valstīm EMEP ģeogrāfiskajās robežās, ar integrētiem novērtēšanas modeļiem, ņemot vērā tālāku samazināšanu šī protokola 2. panta 1. punkta mērķiem, starpību starp faktisko oksidēto sēra savienojumu uzkrājumu un kritiskās slodzes lielumiem. 6. pants Pētījumi, attīstība un uzraudzība Puses veicina pētījumus, attīstību, uzraudzību un sadarbību, kas saistīta ar: a) starptautisku metožu saskaņošanu kritisko slodžu un kritisko līmeņu nenoteikšanai un šādas saskaņošanas procedūru izstrādāšanu; b) uzraudzības tehniku un sistēmu un transporta, koncentrāciju un sēra savienojumu uzkrāšanās modelēšanas uzlabošanu; c) stratēģiju tālākai sēra emisiju samazināšanai, balstoties uz kritiskajām slodzēm un kritiskajiem līmeņiem, kā arī uz tehnisko attīstību un integrētās novērošanas modelēšanas uzlabošanu, lai aprēķinātu starptautiski optimizētu atvēlēto emisijas samazināšanu, ņemot vērā taisnīgu izmaksu sadali; d) sapratni par plašākām sekām sēra emisiju ietekmei uz cilvēka veselību, vidi, it īpaši paskābināšanos, un materiāliem, ieskaitot vēstures un kultūras pieminekļus, ņemot vērā saistību starp sēra oksīdiem, slāpekļa oksīdiem, amonjaku, gaistošiem organiskiem savienojumiem un troposfēras ozonu; e) emisijas mazināšanas tehniskajiem paņēmieniem, tehnoloģijām un tehnikām, lai paaugstinātu enerģijas efektivitāti, enerģijas saglabāšanu un atjaunojamās enerģijas izmantošanu; f) labuma videi un cilvēka veselībai ekonomiku novērtējumu, kas radies sēra emisiju samazināšanas rezultātā. 7. pants Atbilstība 1. Ar šo tiek izveidota īstenošanas komiteja, lai pārskatītu šī protokola īstenošanu un to, kā Puses pilda savas saistības. Tā ziņo Pusēm izpildinstitūcijas sesijās un izsaka tām ieteikumus, kurus tā uzskata par piemērotiem. 2. Ņemot vērā īstenošanas komitejas ziņojumu un jebkādus ieteikumus, puses, ņemot vērā lietas apstākļus un atbilstoši konvencijas praksei var izlemt un aicināt pilnībā atbilst šim protokolam, ieskaitot līdzekļus, lai palīdzētu pusei atbilst protokolam un tālākiem protokola mērķiem. 3. Puses pirmajā izpildinstitūcijas sesijā pēc šī protokola spēkā stāšanās pieņem lēmumu, kas nosaka īstenošanas komitejas struktūru un funkcijas, kā arī tās pārskata procedūras. 4. Atbilstības procedūrai ir jābūt bez ierobežojumiem šī protokola 9. pantam. 8. pants Pušu pārskati izpildinstitūcijas sesijās 1. Puses izpildinstitūcijas sesijās atbilstoši Konvencijas 10. panta 2. punkta a) apakšpunktam pārskata pušu un EMEP iesniegto informāciju, datus par sēra un citu paskābinošu vielu uzkrāšanās sekām un īstenošanas komitejas ziņojumus, kas minēti šī protokola 7. panta 1. punktā. 2. a) Puses izpildinstitūcijas sesijās pārskata šī protokola saistības, ieskaitot: i) to saistības attiecībā uz aprēķināto un starptautiski optimizētu atvēlēto emisijas samazināšanu, kas minēts 5. panta 5. punktā; ii) saistību atbilstību un progresu šī protokola mērķu sasniegšanai. b) Pārskatos jāņem vērā labākā pieejamā zinātniskā informācija par paskābināšanos, ieskaitot kritisko slodžu novērtējumus, tehnoloģiju attīstību, mainīgos ekonomiskos apstākļus un saistību par emisijas līmeņiem pildīšanu. c) Šādu pārskatu kontekstā jebkura Puse, kuras saistības par sēra emisijas ierobežojumiem atbilstoši II pielikumam neatbilst aprēķinātajam un starptautiski optimizētajam atvēlēto emisiju samazinājumam šai Pusei, kurai prasīts samazināt starpību starp sēra uzkrājumu 1990. gadā un kritisko sēra uzkrājumu EMEP ģeogrāfiskajās robežās par vismaz 60 %, pieliek visas iespējamās pūles, lai uzņemtos pārskatītās saistības. d) Procedūras, metodes un laiku šādiem pārskatiem nosaka Puses izpildinstitūcijas sesijā. Pirmais šāds pārskats jāpabeidz 1997. gadā. 9. pants Strīdu izšķiršana 1. Strīdu gadījumā starp jebkurām divām vai vairākām Pusēm par šī protokola tulkošanu vai piemērošanu iesaistītās Puses cenšas izšķirt strīdu sarunu ceļā vai ar jebkuriem citiem mierīgiem līdzekļiem pēc to izvēles. Strīdā iesaistītās puses informē izpildinstitūciju par to strīdu. 2. Kad Puse, kas nav reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija, ratificē, pieņem, apstiprina šo Protokolu vai pievienojas tai vai arī vēlāk, tā var depozitāram iesniegtā rakstiskā dokumentā deklarēt, ka jebkura tāda strīda izšķiršanā, kas attiecas uz šā Protokola interpretāciju vai piemērošanu, tā atzīst vienu vai abus minētos strīda izšķiršanas līdzekļus par obligātiem attiecībā uz jebkuru Pusi, kura uzņemas tādu pašu pienākumu: a) iesniedz strīdu izskatīšanai Starptautiskajā tiesā; b) cik vien ātri iespējams, arbitrāža atbilstoši Pušu pieņemtajām procedūrām izpildinstitūcijas sesijā, pielikumā par arbitrāžu. Puse, kas ir reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija, var sniegt līdzīgu deklarāciju attiecībā uz arbitrāžu saskaņā ar b) apakšpunktā minēto procedūru. 3. Deklarācija, kas sniegta, ievērojot 2. punktu, paliek spēkā, līdz saskaņā ar nosacījumiem beidzas tās termiņš vai trīs mēnešus pēc tam, kad depozitāram ir iesniegts rakstisks paziņojums par tās atsaukšanu. 4. Deklarācijas termiņa beigas, paziņojums par atsaukšanu vai jauna deklarācija neietekmē tiesvedību šķīrējtiesā vai Starptautiskajā tiesā, ja strīdā iesaistītās Puses nevienojas citādi. 5. Izņemot punktam, ja 12 mēnešu pēc vienas Puses otrai Pusei sniegtā ziņojuma, ka starp tām pastāv strīds, iesaistītās Puses nav spējīgas izšķirt strīdu ar iepriekš 1. daļā minētajiem līdzekļiem, pēc jebkuras strīdā iesaistītās Puses lūguma strīds ir jāpiesaka samierināšanai. 6. Lai sasniegtu 5. punkta mērķus, ir jāizveido izlīgšanas komisija. Komisiju veido vienāds katras Puses iecelto locekļu skaits vai arī samierināmo Pušu vienādu interešu gadījumā grupa, kurai ir šīs interese, un iecelto locekļu kopīgi iecelts priekšsēdētājs. Komisija pieņem rekomendējošu lēmumu, kuru puses labticīgi izskata. 10. pants Pielikumi Pielikumi šim protokolam ir protokola sastāvdaļa. I un IV pielikumi ir rekomendējoši. 11. pants Grozījumi un pārlabojumi 1. Ikviena Puse var ierosināt šā protokola grozījumus Ikviena Konvencijas puse var ierosināt šī protokola II pielikuma grozījumus, lai tam pievienotu savu vārdu kopā ar emisijas līmeņiem, sēra emisijas ierobežojumiem un procentuālo emisijas samazinājumu. 2. Šādi ierosinājumi un pārlabojumi ir jāiesniedz rakstiskā formā Komisijas izpildsekretāram, kurš to nosūta visām pusēm. Puses apspriežas par ierosinātajiem grozījumiem un pārlabojumiem nākamajā izpildinstitūcijas sesijā, ja šos ierosinājumus izpildsekretārs pusēm ir nosūtījis pirms vismaz 90 dienām. 3. Šā protokola un tā II, III un V pielikuma grozījumus pieņem ar izpildinstitūcijas sesijā piedalošos pušu piekrišanu un tas spēkā stājas pusēm, kas tos ir apstiprinājušas 90. dienā pēc datuma, kurā divas trešdaļas pušu ir deponējušas savus apstiprināšanas instrumentus depozitārijā. Grozījumi jebkurai citai pusei spēkā stājas 90. dienā pēc datuma, kurā Puse ir deponējusi savus apstiprināšanas instrumentus. 4. Šā protokola pielikumu grozījumus, kas nav minēti 3. daļā, pieņem ar izpildinstitūcijas sesijā piedalošos Pušu piekrišanu. Pēc 90 dienām kopš datuma, kopš tos ir nosūtījis Komisijas izpildsekretārs, jebkāda pielikuma grozījums stājas spēkā Pusēm, kas nav iesniegušas depozitārijā paziņojumu atbilstoši 5. daļas noteikumiem, ja šādu paziņojumu nav iesniegušas vismaz 16 puses. 5. Ikviena Puse, kas nav apstiprinājusi pielikuma grozījumus, kas nav minēts 3. punktā, to paziņo depozitārijam rakstiskā formā 90 dienu laikā no tās pieņemšanas paziņošanas datuma. Depozitārs nekavējoties paziņo visām Pusēm par katru saņemto paziņojumu. Puse var jebkurā laikā var nomainīt apstiprinājumu tās iepriekšējam paziņojumam Puse jebkurā laikā var nomainīt apstiprinājumu tās iepriekšējam paziņojumam un pirms apstiprinājuma instrumenta deponēšanas depozitārijā šāda pielikuma grozījums attiecīgajai Pusei stājas spēkā. 6. II pielikuma grozījumus pieņem ar izpildinstitūcijas sesijā piedalošos Pušu piekrišanu un tas stājas spēkā visām šī protokola pusēm 90. dienā pēc datuma, kurā Komisijas izpildsekretārs rakstveidā informējis Puses par grozījumu pieņemšanu. 12. pants Parakstīšana 1. Šis protokols ir atvērts parakstīšanai Oslo no 1994. gada 13. jūnija līdz 1994. gada 14. jūnijam ieskaitot, tad Apvienoto Nāciju galvenajā mītnē Ņujorkā līdz 1994. gada 12. decembrim valstīm, kas ir Komisijas locekļi, kā arī valstīm, kurām ir konsultatīvs statuss Komisijā, atbilstoši 1947. gada 28. marta Ekonomiskās un sociālās padomes rezolūcijas 36 (IV) 8. punktam, un reģionālajām ekonomikas integrācijas organizācijām, kas sastāv no suverēnām Komisijas dalībvalstīm, kuras ir kompetentas attiecībā pret sarunām par starptautiskiem līgumiem, to noslēgšanu un īstenošanu, un jautājumos, ko ietver šis protokols, ja šīs valstis un organizācijas ir Konvencijas puses un ir uzskaitītas II pielikumā. 2. Savas kompetences ietvaros šādas reģionālās ekonomiskās integritātes organizācijas bauda tiesības un tām ir jāpilda saistības, kuras šis protokols uzliek tā dalībvalstīm. Šādos gadījumos šo organizāciju dalībvalstis individuāli šādas tiesības nevar īstenot. 13. pants Ratifikācija, pieņemšana, apstiprināšana vai pievienošanās 1. Šo protokolu ratificē, pieņem vai apstiprina parakstītāji. 2. Šis protokols no 1994. gada 12. decembra ir atvērts pievienoties valstīm un organizācijām, kas atbilst 12. panta 1. punktā noteiktajām prasībām. 14. pants Depozitārijs Ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentus deponē Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram, kurš īsteno depozitārija funkcijas. 15. pants Stāšanās spēkā 1. Šis protokols stājas spēkā 90. dienā pēc datuma, kad depozitārijam iesniegts 16. ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokuments. 2. Katrai 12. panta 1. punktā minētajai valstij un organizācijai, kas ratificē, pieņem vai apstiprina šo protokolu, vai tam pievienojas pēc 16. ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokuments dokumenta deponēšanas, protokols stājas spēkā 90. dienā pēc datuma, kad depozitārijam iesniegts šīs puses ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokuments. 16. pants Izstāšanās Jebkurā laikā pēc trīs gadiem no dienas, kurā šī konvencija ir stājusies spēkā attiecībā uz pusi, attiecīgā puse var izstāties no konvencijas, par to rakstiski paziņojot depozitāram. Šāda izstāšanās stājas spēkā 90. dienā, kad tā saņemta depozitārijā vai vēlākā laikā, kas ir ietverts paziņojumā par izstāšanos. 17. pants Autentiskie teksti Šīs konvencijas oriģināls, kura teksti angļu, franču un krievu valodā ir vienlīdz autentiski, jādeponē Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālsekretāram. To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo protokolu. Oslo 1994. gada 13. jūnijā -------------------------------------------------- I PIELIKUMS KRITISKAIS SĒRA UZKRĀJUMS (5 procentīles sēra centigramos uz kvadrātmetru gadā) +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- II PIELIKUMS MAKSIMĀLI PIEĻAUJAMĀ SĒRA EMISIJA UN EMISIJAS SAMAZINĀŠANAS PROCENTI Zemāk tabulā uzskaitītie maksimālie pieļaujamā sēra emisijas līmeņi uzliek šī protokola 2. panta 2. un 3. punktā minētos pienākumus. Uzskaitītie 1980. gada un 1990. gada emisijas līmeņi un emisijas samazināšanas procenti ir tikai informācijas mērķiem. | 2Emisijas līmeņi kt SO gadā | [1]2Maksimāli pieļaujamie sēra emisijas līmeņi kt SO gadā | [2]Emisijas samazināšanas procenti (bāzes gads 1980) | | | 1980 | 1990 | 2000 | 2005 | 2010 | 2000 | 2005 | 2010 | Austrija | 397 | 90 | 78 | | | 80 | | | Baltkrievija | 740 | | 456 | 400 | 370 | 38 | 46 | 50 | Beļģija | 828 | 443 | 248 | 232 | 215 | 70 | 72 | 74 | Bulgārija | 2050 | 2020 | 1374 | 1230 | 1127 | 33 | 40 | 45 | Kanāda | 4614 | 3700 | 3200 | | | 30 | | | | – SOMA | 3245 | | 1750 | | | 46 | | | Horvātija | 150 | 160 | 133 | 125 | 117 | 11 | 17 | 22 | Čehijas Republika | 2257 | 1876 | 1128 | 902 | 632 | 50 | 60 | 72 | Dānija | 451 | 180 | 90 | | | 80 | | | Somija | 584 | 260 | 116 | | | 80 | | | Francija | 3348 | 1202 | 868 | 770 | 737 | 74 | 77 | 78 | Vācija | 7494 | 5803 | 1300 | 990 | | 83 | 87 | | Grieķija | 400 | 510 | 595 | 580 | 570 | 0 | 3 | 4 | Ungārija | 1632 | 1010 | 898 | 816 | 653 | 45 | 50 | 60 | Īrija | 222 | 168 | 155 | | | 30 | | | Itālija | 3800 | | 1330 | 1042 | | 65 | 73 | | Lihtenšteina | 0,4 | 0,1 | 0,1 | | | 75 | | | Luksemburga | 24 | | 10 | | | 58 | | | Nīderlande | 466 | 207 | 106 | | | 77 | | | Norvēģija | 142 | 54 | 34 | | | 76 | | | Polija | 4100 | 3210 | 2583 | 2173 | 1397 | 37 | 47 | 66 | Portugāle | 266 | 284 | 304 | 294 | | 0 | 3 | | Krievija [3] | 7161 | 4460 | 4440 | 4297 | 4297 | 38 | 40 | 40 | Slovākija | 843 | 539 | 337 | 295 | 240 | 60 | 65 | 72 | Slovēnija | 235 | 195 | 130 | 94 | 71 | 45 | 60 | 70 | Spānija | 3319 | 2316 | 2143 | | | 35 | | | Zviedrija | 507 | 130 | 100 | | | 80 | | | Šveice. | 126 | 62 | 60 | | | 52 | | | Ukraina | 3850 | | 2310 | 2118 | 1696 | 40 | 45 | 56 | Apvienotā Karaliste. | 4898 | 3780 | 2449 | 1470 | 980 | 50 | 70 | 80 | Eiropas Kopiena | 25513 | | 9598 | | | 62 | | | [1] Ja gadā pirms 2005. gada puse konstatē, īpaši aukstas ziemas, īpaši karstas vasaras un neparedzētas enerģijas apgādes sistēmas jaudas zuduma īstermiņā savā valstī vai kaimiņvalstī dēļ tā nevar izpildīt šī pielikuma saistības, tā var izpildīt šis saistības līdzsvarojot savu nacionālo ikgadējo sēra emisijas šajā gadā, iepriekšējā gadā un nākamajā gadā, ja emisijas līmenis vienā gadā nav vairāk kā 20 % virs maksimāli pieļaujamās sēra emisijas. Pārsniegšanas iemesls vienā gadā un metode ar kuru tiek sasniegts vidējais skaitlis trijos gados, ir jāpaziņo īstenošanas komitejai. [2] Grieķijai un Portugālei emisijas samazināšanas procenti ir balstīti uz maksimāli pieļaujamo sēra emisiju 2000. gadam. [3] Eiropas daļa EMEP teritorijā. -------------------------------------------------- III PIELIKUMS SĒRA OKSĪDU VADĪBAS JOMA APZĪMĒJUMS (SOMA) Sekojoša SOMA ir minēta šī protokola mērķiem: Dienvidaustrumu Kanādas SOMA Tā ir 1 miljonu kvadrātkilometru liela platība, kas ietver visu provinču Prinča Edvarda salas, Jaunskotijas un Jaunbrunsvikas teritoriju, visu teritoriju Kvebekas provincē uz dienvidiem no taisnās līnijas starp Havru–Santpjēru Svētā Lorensa līča ziemeļu krastā un punktu, kur Kvebekas–Ontario robeža šķērso Džeimsa līča krasta līniju un visu Ontario provinces teritoriju uz dienvidiem no taisnās līnijas starp punktu, kur Kvebekas–Ontario robeža šķērso Džeimsa līča krasta līniju un Nipigonas upi Augšezera ziemeļu krastā. -------------------------------------------------- IV PIELIKUMS KONTROLES TEHNOLOĢIJAS SĒRA EMISIJAI NO STACIONĀRIEM AVOTIEM. I. IEVADS 1. Šā pielikuma mērķis ir sniegt vadlīnijas sēra kontroles iespēju identificēšanai un tehnoloģijām šā protokola saistību izpildei. 2. Pielikums ir balstīts uz vispārīgām sēra emisijas samazināšanas iespējām un it īpaši emisijas kontrolēšanas tehnoloģijas darbībai un izmaksām, kas iekļautas izpildinstitūcijas un tai pakļauto institūciju oficiālā dokumentā. 3. Ja nav norādīts citādi, uzskaitītie samazināšanas līdzekļi tiek izskatīti, ņemot vērā darbības pieredzi vairāku gadu garumā vairumā gadījumu, ir vispāratzītas un ekonomiski iespējamas vislabākās pieejamās tehnoloģijas. Tomēr arvien plašākā pieredze par zemas emisijas līdzekļiem un tehnoloģijām jaunās stacijās kā arī eksistējošo staciju uzlabošana liks regulāri pārskatīt šo pielikumu. 4. Lai arī pielikumā uzskaitīta virkne līdzekļu un tehnoloģiju veido plašu izmaksu un efektivitātes spektru, to nevar uzskatīt par pilnīgu kontroles iespēju uzskaitījumu. Turklāt kontroles līdzekļu un tehnoloģiju izvēle katrā konkrētajā gadījumā būs atkarīga no virknes faktoru, ieskaitot pašreizējo likumdošanu un regulējošos noteikumus un it īpaši kontroles tehnoloģijas prasības, primāros enerģijas modeļus, industriālo infrastruktūru, ekonomiskos apstākļus un specifiskus apstākļus stacijās. 5. Pielikums lielākoties vērsts uz oksidēta sēra emisijas kontrolēšanu, kas tiek uzskatīts par sēra dioksīda (SO2) un sēra trioksīda summu, kas izteikts kā SO2 Emitētā sēra daļa kā sēra dioksīds vai citi sēra savienojumi no nededzināšanas procesa un citiem avotiem ir maza, salīdzinot ar sēra emisiju no dedzināšanas. 6. Kad tiek plānoti līdzekļi un tehnoloģijas sēra avotiem, kas emitē citus komponentus, it īpaši slāpekļa oksīdus (Nx), daļiņas, smagos metālus un gaistošus organiskus savienojumus (VOC), ir vērts tos ņemt vērā saistībā ar specifiskām piesārņojumu kontrolēšanas iespējām, lai maksimizētu vispārējo pozitīvo ietekmi un samazinātu ietekmi uz vidi, un it īpaši, lai izvairītos gaisa piesārņošanas problēmu uz citiem nesējiem (tādiem kā notekūdens un cietie atkritumi). II. GALVENIE STACIONĀRIE SĒRA EMISIJAS AVOTI 7. Fosilos kurināmo dedzināšanas process ir galvenais avots antropogēnai sēra emisijai no stacionāriem avotiem. Papildus daži nededzināšanas procesi var ievērojami palielināt emisiju: Galvenās stacionāro avotu kategorijas, kas balstītas uz EMEP/CORINAIR'90, ietver: i) atklātus elektrības, koģenerācijas un siltumcentrāles: a) boileri; b) stacionāras dedzināšanas turbīnas un iekšēji dedzināšanas dzinēji; ii) komerciālas, institucionālas un mājokļu dedzināšanas stacijas: a) komerciāli boileri; b) māju apsildītāji; iii) industriālas dedzināšanas stacijas un procesi ar dedzināšanu: a) boileri un pārstrādes sildītāji; b) pārstrāde, ieskaitot metalurģiskas operācijas, tādas kā kausēšana un aglomerācija, koksa krāšņu stacijas, titāna dioksīda (TiO2) pārstrāde utt.; c) celulozes ražošana; iv) nededzināšanas ražošana, ieskaitot sērskābes ražošanu, specifiski organiskās sintēzes procesi, metālisku virsmu apstrāde; v) fosilā kurināmā ieguve, apstrāde un piegāde; vi) atkritumu apstrāde un glabāšana, ieskaitot termālu municipālo un industriālo atkritumu apstrādi. 8. Vispārējie dati (1990. gads) par ANO Eiropas Ekonomikas komisijas reģionu parāda, ka apmēram 88 % no kopējā sēra emisijas apjoma nāk no visa dedzināšanas procesa (20 % no industriālās dedzināšanas), 5 % no ražošanas procesa un 7 % no naftas pārstrādes rūpnīcām. Spēkstaciju sektors daudzās valstī ir galvenais sēra emisijas radītājs. Dažās valstīs industriālais sektors (iekaitot naftas pārstrādes rūpnīcas) arī ir svarīgs SO2 emitētājs. Lai arī emisijas no naftas pārstrādes rūpnīcām ANO/EEK reģionā ir relatīvi maza, ietekme uz sēra emisiju no citiem avotiem ir liela naftas produktos esošā sēra dēļ. Parasti 60 % jēlnaftā esošais sērs paliek produktos, 30 % atdalās kā elementārais sērs un 10 % emitē naftas pārstrādes rūpnīcu skursteņi. III. VISPĀRĒJĀS IESPĒJAS SAMAZINĀT SĒRA EMISIJU NO DEDZINĀŠANAS 9. Vispārējās iespējas sēra emisijas samazināšanai ir: i) Enerģijas vadības līdzekļi [1] a) Energotaupība Racionāla enerģijas izmantošana (uzlabota enerģijas efektivitāte/izstrāde, koģenerācija un/vai pieprasījuma vadība) parasti rezultātā samazina sēra emisiju. b) Enerģijas apvienošana Vispārīgi sēra emisijas var samazināt, palielinot nodedzināšanas enerģijas avotu proporciju (ieskaitot ūdens, atomenerģiju, vēja utt.) kopējā enerģijā. Tomēr ir jāapsver ietekme uz vidi. ii) Tehnoloģiskās iespējas a) Kurināmo maiņa SO2 emisija dedzināšanas laikā ir tieši saistīta ar sēra saturu izmantotajā kurināmajā. Kurināmo maiņa (piemēram, no augsta sēra satura uz zema sēra satura oglēm, vai no oglēm uz gāzi) noved pie zemākām sēra emisijām, taču var būt noteikti ierobežojumi, tādi kā zema sēra satura ogļu pieejamība un esošo dedzināšanas sistēmu pielāgošana citiem kurināmiem. Daudzās ANO/EEK valstīs dažas ogļu vai naftas dedzināšanas stacijas tiek nomainītas ar gāzi darbināmām dedzināšanas stacijām. Divu veidu kurināmo stacijas var sekmēt kurināmā maiņu. b) Kurināmā attīrīšana Dabasgāzes attīrīšana ir jaunākā tehnoloģija un plaši izmantota ekspluatācijas iemeslu dēļ. Rūpnieciskās gāzes attīrīšana (skābes pārstrādes gāze, koksa krāšņu gāzes, biogāze utt.) arī ir jaunākā tehnoloģija. Šķidro kurināmo desulfurizēšana (vieglo un vidējo daļiņu) ir jaunākā tehnoloģija. Smago daļiņu desulfurizēšana ir tehniski iespējama; tomēr ir jāatceras par jēlnaftas īpašībām. Atmosfērisku atliekvielu desulfurizēšana tomēr netiek plaši izmantota zema sēra satura kurināmā ražošanai. Parasti tiek dota priekšroka zema sēra satura kurināmā pārstrādei. Hidrokrekings un pilnas pārveides tehnoloģija ir attīstījušās un veido augstu sēra aizturi, uzlabojot vieglo produktu saturu. Pilnas pārveides naftas pārstrādes rūpnīcu skaits vēl ir ierobežots. Šādas naftas pārstrādes rūpnīcas parasti atgūst 80 līdz 90 % sēra satura un visus atlikumus pārveido vieglajos produktos vai citos pārdodamos produktos. Šāda veida naftas pārstrādes rūpnīcām enerģijas patēriņš un investīciju izmaksas tiek palielinātas. Tipiskais sēra saturs pārstrādātos produktos ir norādīts 1. tabulā turpmāk. 1. tabula Sēra saturs no pārstrādātiem produktiem Sēra saturs (%) | Tipiskie pašreizējie rādītāji | Prognozētie rādītāji nākotnē | Benzīns | 0,1 | 0,05 | Reaktīvo dzinēju degviela | 0,1 | 0,01 | Dīzeļdegviela | 0,05–0,3 | < 0,05 | Kurināmās eļļas | 0,1–0,2 | < 0,1 | Mazuts | 0,2–3,5 | < 1 | Kuģu dīzeļdegviela | 0,5–1,0 | < 0,5 | Bunkuru eļļa | 3,0–5,0 | < 1 (piekrastē) < 2 (starptautiskajos ūdeņos) | Pašreizējās tehnoloģijas cieto ogļu attīrīšanai var atdalīt apmēram 50 % neorganiskā sēra (atkarībā no ogles īpašībām), taču nekādu organisko sēru. Tiek attīstītas visefektīvākās tehnoloģijas, tomēr tās ietver augstākas specifiskās investīcijas un izmaksas. Tādējādi, attīrot ogles, sēra atdalīšanas efektivitāte ir ierobežota, salīdzinājumā ar dūmvadu gāzes desulfurizēšanu. Var pastāvēt valstīm specifisks optimizācijas potenciāls labākajai kurināmo attīrīšanas un dūmvadu gāzes attīrīšanas kombinācijai. c) Modernizētas dedzināšanas tehnoloģijas Šīs dedzināšanas tehnoloģijas ar uzlabotu siltuma efektivitāti un samazinātu sēra emisiju ietver: virstošā slāņa dedzināšanu (FBC): burbuļošanu (BFBC), cirkulēšanu (CFBC) un spiedienu (PFBC); integrētu gazifikācijas kombinēto ciklu (IGCC); un kombinēta cikla gāzturbīnas (CCGT). Stacionārās dedzināšanas turbīnas var būt integrētas dedzināšanas sistēmās esošajās parastajās spēkstacijās, kas var palielināt kopējo efektivitāti par 5 līdz 7 %, kas piemēram, noved pie ievērojamas SO2 emisijas samazināšanas. Tomēr kļūst nepieciešamas ievērojamas izmaiņas esošajā kurtuvju sistēmā. Virstošā slāņa dedzināšana ir dedzināšanas tehnoloģija cieto ogļu un brūno ogļu dedzināšanai, taču ar to var dedzināt arī citus cietos kurināmos, tādus kā naftas koksu un zemas kvalitātes kurināmos, tādus kā atkritumus, kūdru un kokus. Emisijas papildus var samazināt ar integrētu dedzināšanas kontroli sistēmā ar kaļķa/kaļķakmens pievienošanu materiālam. Kopumā uzstādītā FBC jauda ir sasniegusi apmēram 30000 MW (250 līdz 350 stacijas), ieskaitot 8000 MW stacijās ar jaudu virs 50 MW. Šī procesa blakus produkti var radīt problēmas attiecībā uz pielietošanu un/vai glabāšanu un ir nepieciešama tālāka attīstība. IGCC process ietver ogļu gazifikāciju un kombinēta cikla enerģijas ražošanu gāzes un tvaika turbīnā. Gazificēta ogle tiek dedzināta gāzes turbīnas degkamerā. Sēra emisijas kontrole tiek sasniegta, izmantojot jaunākās tehnoloģijas neatšķaidītas gāzes attīrīšanas iekārtā gāzes turbīnā. Tehnoloģija pastāv arī smago eļļu atliekām un bitumena emulsijām. Uzstādītā jauda pašreiz ir apmēram 1000 MW (5 stacijas). Pašreiz tiek plānota kombinētā cikla gāzes turbīnu stacijas, kurās kā kurināmais tiek izmantota dabasgāze ar enerģijas efektivitāti apmēram 48 līdz 5 %. d) Pārstrādes un dedzināšanas modifikācijas Dedzināšanas modifikācijas salīdzinājumā ar NOx emisijas kontrolei izmantotajiem līdzekļiem nepastāv, jo dedzināšanas laikā organiski vai neorganiski saistītais sērs gandrīz pilnībā oksidējas (noteikta proporcija, atkarībā no kurināmā īpašībām un dedzināšanas tehnoloģijas saglabājas pelnos). Šajā pielikumā sausas piedevas parastajiem boileriem tiek uzskatītas par uzlabojumu, tā kā viela tiek iesmidzināta degkamerā Tomēr pieredze rāda, ka izmantojot šo procesu, pazeminās siltumspēja, Ca/S daļa ir augsta un sēra atdale zema. Risinot problēmas par turpmāku blakusprodukta utilizāciju, ir jāņem vērā, ka šis risinājums parasti ir jāpiemēro kā starpposma līdzeklis un mazākām vienībām (2. tabula). 2. tabula Sēra oksīdu emisijas no tehnoloģisko iespēju izmantošanas fosilo kurināmo boileros. Tabula tika izveidota lielākoties lielām dedzināšanas iekārtām valsts sektorā. Tomēr kontroles iespējas ir arī attiecināmas uz citiem sektoriem ar līdzīgām izplūdes gāzēm. [2] [3] [4] [5] [6] [7] | Nekontrolētas emisijas | Papildus iesmidzināšana | [2]Mitrā tīrīšana | [3]Izsmidzināšanas sausā absorbcija | | | | | | | | | Samazinājuma efektivitāte (%) | | | līdz 60 | | 95 | | līdz 90 | | Enerģijas efektivitāte (kWd/103 m3/h) | | | 0,1–1 | | 6–10 | | 3–6 | | Kopējā uzstādītā jauda (EEK Eur) (MW) | | | | | 194000 | | 16000 | | Produkta tips | | | Ca sāļu un vieglo pelnu sajukums | Ģipšakmens (dūņas/notekūdeņi) | CaSO3 χ 1/2 H2O un vieglo pelni sajaukums | Konkrētās investīcijas (izmaksas ECU (1990)/kWd) | | | 20–50 | | 60–250 | | 50–220 | | | mg/m3 [4] | g/kWhd | mg/m3 [4] | g/kWhei | mg/m3 [4] | g/kWhei | mg/m3 [4] | g/kWhd | Akmeņogles [5] | 1000–10000 | 3,5–35 | 400–4000 | 1,4–14 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,4 < 0,7 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,4 < 0,7 | Brūnās ogles [5] | 1000–20000 | 4,2–84 | 400–8000 | 1,7–33,6 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,7 < 0,8 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,7 < 0,8 | Smagā eļļa [5] | 1000–10000 | 2,8–28 | 400–4000 | 1,1–11 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,1 < 0,6 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,1 < 0,6 | | [3]Amonjaka tīrīšana | [2]Wellman Lord | [2]Aktivētā ogle | [2]Kombinētais katalizators | | | | | | | | | Samazināšana Samazinājuma efektivitāte (%) | līdz 90 | | 95 | | 95 | | 95 | | Energoefektivitāte. | 3–10 | | 10–15 | | 4–8 | | 2 | | Kopējā uzstādītā jauda (ANO/EEK Eur) (MW4) | 200 | | 2000 | | 700 | | 1300 | | Blakusprodukta tips | Amonjaka mēslojums | S Sērskābe (99 %) | S Sērskābe (99 %) | Sērskābe (70 masa. %) | Konkrētās investīcijas (izmaksas ECU (1990)/kWd) | 230–270 [4] | | 200–300 [6] | | 280–320 [6] [7] | | 320–350 [6] [7] | | | mg/m3 [4] | g/kWhd | mg/m3 [4] | g/kWhd | mg/m3 [4] | g/kWhei | mg/m3 [4] | g/kWhd | Akmeņogles [5] | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,4 < 0,7 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,4 < 0,7 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,4 < 0,7 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,4 < 0,7 | Brūnās ogles [5] | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,7 < 0,8 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,7 < 0,8 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,7 < 0,8 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,7 < 0,8 | Smagā eļļa [5] | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,1 < 0,6 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,1 < 0,6 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,1 < 0,6 | < 400 (< 200, 1 % S) | < 1,1 < 0,6 | e) Dūmvadu gāzes desulfurizēšanas (FGD) procesi Šo procesu mērķis ir atdalīt jau izveidojušos sēra oksīdus un arī tiek uzskatīti par sekundārajiem līdzekļiem. Jaunākās tehnoloģijas tehniskie paņēmieni dūmvadu gāzes apstrādes procesiem visi ir balstīti uz sēra atdalīšanas ar mitru, sausu vai pussausu un katalītisku ķīmisku procesu. Lai sasniegtu visefektīvāko programmu sēra emisiju samazināšanai zem enerģijas vadības līdzekļiem, kas uzskaitīti augstāk (i) ir jāapsver augstāk (ii) norādīto tehnoloģisko iespēju kombinācija. Dažos gadījumos iespējas sēra emisiju samazināšanai var rasties no CO2, NOx un citu piesārņotāju samazināšanas. Valsts elektrības, koģenerācijas un apgabalu spēkstacijās, izmantotie dūmvadu gāzes apstrādes procesi ietver: kaļķa/kaļķakmens mitro tīrīšanu (LWS); Izsmidzināšanas sauso absorbciju (SDA); Wellman Lord procesu (WL); Amonjaka tīrīšanu (AS); un kombinēto NOx/SOx atdalīšanas procesu (aktīvās ogles procesu (AC) un kombinēto katalītisko NOx/SOx atdali). Elektrības ražošanas sektorā LWS un SDA ir attiecīgi 85 % un 10 % no uzstādītās FGD jaudas. Vairāki jauni dūmvadu gāzes desulfurizācijas procesi, tādi kā elektronu kūļa sausā tīrīšana (EBDS) un Mark 13A vēl nav izgājuši eksperimentālo stadiju. Iepriekšminētā 2. tabula parāda sekundāro līdzekļu efektivitāti, balstoties uz praktisko pieredzi, kas gūtu daudzās esošās stacijās. Ir minēta ieviestā jauda, kā arī jaudas spektrs. Neskatoties uz salīdzināmiem rādītājiem par vairākām sēra samazināšanas tehnoloģijām, vietējās vai konkrētās stacijas ietekme var novest pie konkrētās tehnoloģijas izslēgšanas. 2. tabula ietver arī parasto investīciju izmaksu diapazonu sēra samazināšanas tehnoloģijām, kas uzskaitītas pantos ii) c), d) un e). Tomēr, piemērojot šīs tehnoloģijas individuālos gadījumos, ir jāņem vērā, ka emisijas samazināšanas līdzekļu investīciju izmaksas, starp citām lietām būs atkarīgas no konkrētajām izmantotajām tehnoloģijām, vajadzīgajām kontroles sistēmām, stacijas lieluma, prasītā samazinājuma mēroga un plānotā uzturēšanas cikla grafika. Tabula tādējādi mums sniedz tikai plašu investīciju izmaksu diapazonu. Investīciju izmaksas uzlabošanai parasti pārsniedz izmaksas jaunām stacijām. IV. KONTROLES PAŅĒMIENI CITIEM SEKTORIEM 10. Kontroles paņēmieni, kas uzskaitīti 9. iedaļā ii) punktā no a) līdz e) apakšpunktos, ir derīgi ne tikai spēkstaciju sektorā, bet arī dažādos citos industrijas sektoros. Iegūta vairāku gadu darbības pieredze, lielākoties spēkstaciju sektorā. 11. Sēra samazināšanas tehnoloģiju pielietošana industriālajā sektorā ir maz atkarīga no procesa specifiskajiem ierobežojumiem līdzīgajos sektoros. Svarīgi ieguldītāji sēra samazināšanā un atbilstošos samazināšanas līdzekļos ir uzrādīti 3. tabulā turpmāk. 3. tabula Avots | Samazināšanas līdzekļi | Krāsaino metālu sulfīdu karsēšana | Mitrais sērskābes katalītiskais process (WSA) | Viskozes ražošana | Dubultkontaktu process | Sērskābes ražošana | Dubultkontaktu process, uzlabota atdeve | Krafta celulozes ražošana | Procesā integrēto līdzekļu dažādība | 12. Sektoros, kas uzskaitīti 3. Tabulā, procesā integrētie pasākumi, ieskaitot izejvielu maiņu (ja nepieciešams, kombinēts ar sektorā specifisko dūmvadu gāzu apstrādi) var tikt izmantoti, lai sasniegtu visefektīvāko sēra emisijas samazinājumu. 13. Izziņotie paraugi ir sekojošie: a) jaunās krafta celulozes rūpnīcās var tikt sasniegta sēra emisija, kas ir mazāk nekā 1 kilograms sēra uz gaisā izžāvētas (AD) tonnas celulozes [8]; b) sulfīta celulozes rūpnīcās var sasniegt no 1 līdz 1,5 kilogramam sēra uz vienas AD tonnas celulozes; c) sulfīdu karsēšanas gadījumā ticis ziņots par atdalīšana efektivitāti no 80 līdz 99 % 10000 līdz 20000 m3/h vienību (atkarībā no procesa); d) vienā dzelzs vai aglomerācijas rūpnīcā FGD vienība ar 320000 m3/h jaudu sasniedz tīru gāzes vērtību, kas ir mazāk par 100 mg SOx/Nm3 pie 6 % O2; e) koksa krāsnis sasniedz mazāk nekā 400 mg SOx/Nm3 pie 6 % O2; f) sērskābes rūpnīcas sasniedz konversijas rādītāju, kas ir lielāks nekā 99 %; g) modernizēta Claus rūpnīca sasniedz sēra atdali, kas ir lielāka par 99 %. V. BLAKUSPRODUKTI UN BLAKUSIEDARBĪBA 14. Tā kā centieni samazināt sēra emisijas no stacionāriem avotiem ir pastiprināti valstīs ANO/EEK reģionā, palielināsies arī blakusproduktu daudzums. 15. Jāizvēlas iespējas, kas novedīs pie izmantojamiem blakusproduktiem. Tālāk jāizvēlas iespējas, kas novedīs pie lielākas siltumspējas un samazinās atkritumu glabāšanu. Lai arī lielākā daļa blakusproduktu ir izmantojami vai pārstrādājami produkti, tādi kā ģipsis, amonjaka sāļi, sērskābe vai sērs, ir jāņem vērā tādi faktori kā tirgus apstākļi un kvalitātes standarti. Tālāka FBC un SDA blakusproduktu utilizācija ir jāuzlabo un jāpēta, jo glabāšanas vietas un glabāšanas kritēriji vairākās valstīs uzglabāšanu ierobežo. 16. Sekojoša blakusiedarbība nenovērsīs jebkādas tehnoloģijas vai metodes ieviešanu, taču tā jāapsver, ja ir vairākas iespējamas sēra samazināšanas iespējas: a) enerģijas prasības gāzes attīrīšanas procesam; b) korozijas briesmas sakarā ar sērskābes veidošanos reaģējot sēra oksīdiem ar ūdens garaiņiem; c) palielināts ūdens patēriņš un notekūdeņu attīrīšana; d) reaģentu vajadzība; e) cieto atkritumu uzglabāšana. VI. UZRAUDZĪBA UN ZIŅOŠANA 17. Pasākumi nacionālo stratēģiju un politikas īstenošana gaisa piesārņojuma samazināšanai ietver: likumdošanu un regulējošos noteikumus, ekonomiskas iniciatīvas un bremzēšanu; kā arī tehnoloģiskas prasības (labākā pieejamā tehnoloģija). 18. Kopumā ir noteikti standarti emisijas avotiem atkarībā no stacijas lieluma, strādāšanas veida, dedzināšanas tehnoloģijas, kurināmā tipa un atkarībā no tā, vai tā ir jauna vai jau esoša rūpnīca. Tiek izmantota arī alternatīva pieeja, lai noteiktu mērķi kopējai sēra emisijas samazināšanai no avotu grupas un lai ļautu izvēlēties vai rīkoties šī mērķa sasniegšanai. 19. Centieni samazināt sēra emisijas līdz līmenim, kas noteikts nacionālā ietvara likumdošanā, ir jākontrolē ar pastāvīgu uzraudzības un ziņošanas sistēmu un par to jāziņo pārraudzības institūcijām. 20. Ir pietiekamas vairākas uzraudzības sistēmas, izmantojot gan nepārtraukti, gan ir nepārtrauktu mērījumu metodes. Tomēr kvalitātes prasības atšķiras. Mērījumi ir jāveic kvalificētiem institūtiem, izmantojot mērīšanas un uzraudzības sistēmas. Šai nolūkā vislabāko nodrošinājumu var sniegt sertificēšanas sistēma. 21. Modernu automātisku uzraudzības sistēmu un procesa kontroles iekārtu ietvaros ziņošana nerada problēmu. Datu vākšana tālākai izmatošanai ir nodota jaunākajai tehnikai; tomēr katrā gadījumā atšķiras dati, kurus ziņo kompetentām institūcijām. Lai sasniegtu labāku salīdzinājamību, ir jālīdzsvaro datu kopa un paredzētie noteikumi. Līdzsvarošana ir arī vēlama uzraudzības un novērošanas sistēmu nodrošināšanai. Tas ir jāņem vērā, salīdzinot datus. 22. Lai izvairītos no neatbilstībām un pretrunām, svarīgāki jautājumi un parametri, ieskaitot tālāko, ir labi jādefinē: a) tādu standartu mg/Nm3, g/GJ, kg/h vai produkta kg/tonna definēšana. Lielākā daļa šo vienību ir jāaprēķina un tiem ir nepieciešama specifikācija gāzes temperatūras, mitruma, spiediena, skābekļa satura vai ieejas siltuma vērtības izteiksmē; b) perioda definēšana, kurā tiks salīdzināti standarti, jāizsaka kā stundas, mēneši vai gadi; c) termiņu neievērošanas un attiecīgu ārkārtas noteikumu definēšana attiecībā uz uzraudzības sistēmas apiešanu vai iekārtu izslēgšanu; d) metožu definēšana iekārtu nedarbošanās rezultātā trūkstošo vai zaudēto datu iesniegšanai pēc termiņa; e) mērāmā parametra definēšana. Atkarībā no industriālā procesa tipa nepieciešamā informācija var atšķirties. Tas arī ietver mērīšanas punkta atrašanās vietu sistēmā. 23. Jānodrošina mērījumu kvalitātes kontrole. [1] Lespéjas i), a) un b) ir intégrētas enerģijas struktūrā un Puser politikā. Levušanas statuss, efektivitāte un izmaksas uz sektorn netuk nemtas vērā. [2] Augsta sēra saturam kurināmajā ir jāpielāgo atdalīšanas efektivitāte.Tomēr šāda rīcība var būt īpašs processŠo procesu pieejamība parasti ir 95 % [3] Augstu sēra satura kurināmo šķidrā piemērojamība [4] Emisija mg/m3 (STP), sausa, 6 % skābeklis cietiem kurināmiem, 3 % skābeklis šķidriem kurināmiem. [5] Konversijas faktors ir atkarīgs no kurināmā īpašībām, konkrēta gāzveida kurināmā daudzuma un boilera siltumspējas (konversijas faktori (m3/kWhei, siltumspēja: 36 % izmantoti Akmeņogles 3,50; Brūnās ogles 4,20; Smagā eļļa: 2,80). [6] Konkrēto investīciju izmaksas attiecas un mazu iekārtu piemēru. [7] Konkrēto investīciju izmaksas ietver denitrifikācijas procesu. [8] Nepūviešama sēra-sodas attipúbas kontrole t.i. sēra atdale neitrālo sāļu veidā un bezsēra sodas izmantošana. -------------------------------------------------- V PIELIKUMS EMISIJAS UN SĒRA SATURA IEROBEŽOJUMA ROBEŽVĒRTĪBAS A. Emisijas robežvērtības lieliem stacionāriem dedzināšanas avotiem (a) | (i) (MWth) | (ii)Emisijas robežvērtība (mg S02/Nm3) (b) | (iii) Desulfurizēšana. Likme <%) | | | 1. | CIETIE KURINĀMIE (balstoties uz 6 % skābekļa dūmvadu gāzē) | 50–100 | 2000 | 100–500 | 2000–400 (lineārā samazināšana) | 40 (priekš 100–167 MW) 40–90 (lineārā palielināšana priekš 167–500 MW | > 500 | 400 | 90 | 2. | ŠĶIDRIE KURINĀMIE (balstoties uz 3 % skābekļa dūmvadu gāzē) | 50–300 | 1700 | | 300–500 | 1700–400 (lineārā samazināšana) | 90 | > 500 | 400 | 90 | 3. | GĀZVEIDA KURINĀMIE (balstoties uz 3 % skābekļa dūmvadu gāzē) | | | | Gāzveida kurināmais, vispārīgs gadījums | | 35 | | Sašķidrināta gāze | | 5 | | Gāzes ar zemu siltumietilpību, kuras iegūst, gazificējot naftas pārstrādes rūpnīcu atlikumus, koksa gāzes, domnas gāzes | | 800 | | B. Gāzeļļa | Sēra saturs (%) | Dīzeļdegviela autotransporta līdzekļiem | 0,05 | Citi tipi | 0,2 | Piezīmes (a) Kā vadlīnija rūpnīcai ar dažādu kurināmo dedzināšanas iekārtu, kas ietver vienalaicīgu divu vai vairāku tipu kurināmo izmantošanu, kompetentas institūcijas nosaka emisijas robežvērtības, ņemot vērā emisijas robežvērtības no ii) slejas, kas attiecas uz katru konkrēto kurināmo, siltumspējas līmeni, ko rada katrs kurināmais un pārstrādes rūpnīcām attiecīgus specifiskos raksturlielumus rūpnīcai. Naftas pārstrādes rūpnīcām šāda apvienotā robežvērtība nekādos apstākļos nepārsniedz 1700 mg SO2/Nm3. Konkrēti robežvērtības neattiecas uz šādām iekārtām: - iekārtām, kurās degšanas produktus izmanto tiešai apsildei, žāvēšanai vai jebkādai citai priekšmetu vai materiālu apstrādei, piemēram, apkures krāsnīm, termiskās apstrādes krāsnīm, - pēcsadedzināšanas krāsnīm, t.i., jebkādu tehnisko aparatūru, kas paredzēta dūmgāzu attīrīšanai ar sadedzināšanas paņēmienu, ja tā nedarbojas kā neatkarīga sadedzināšanas iekārta, - katalītiskā krekinga katalizatoru reģenerācijas iekārtām, - iekārtām sēra iegūšanai no sērūdeņraža, - reaktoriem, ko izmanto ķīmiskajā rūpniecībā, - koksa krāsnīm, - plūsmas sildītājiem, - atkritumu sadedzināšanas krāsnīm, - ar dīzeļdegvielu, benzīnu un gāzes dzinējiem vai gāzes turbīnām darbināmām iekārtām, neatkarīgi no izmantotā kurināmā. Gadījumā, ja puse sakarā ar augstu sēra saturu vietējā cietajā vai šķidrajā kurināmajā nevar ievērot šajā ii) ailē noteiktās emisijas robežvērtības, tā var attiecināt iii) ailē noteikto desulfurizēšanas pakāpi vai maksimālo robežvērtību 800 mg SO2/Nm3 (lai arī vēlams ne vairāk kā 650 mg SO2/Nm3) Puse ziņo par šādu attiecinājumu īstenošanas komitejai tajā pat kalendārajā gadā. Ja divas vai vairākas atsevišķas jaunas iekārtas ir uzstādītas tā, lai, ņemot vērā tehniskos un ekonomiskos faktorus, to dūmgāzes pēc kompetento iestāžu slēdziena var aizvadīt caur vienu kopīgu dūmeni, šādu iekārtu apvienojumu uzskata par vienu iekārtu. (b) mg SO2/Nm3 ir definēts pie temperatūras 273 oK un spiediena 101,3 kPa, pēc ūdens garaiņu satura koriģēšanas. --------------------------------------------------