Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses



Oficiālais Vēstnesis L 127 , 14/05/2011 Lpp. 006 - 1343



Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses BEĻĢIJAS KARALISTE, BULGĀRIJAS REPUBLIKA, ČEHIJAS REPUBLIKA, DĀNIJAS KARALISTE, VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, IGAUNIJAS REPUBLIKA, ĪRIJA, GRIEĶIJAS REPUBLIKA, SPĀNIJAS KARALISTE, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, KIPRAS REPUBLIKA, LATVIJAS REPUBLIKA, LIETUVAS REPUBLIKA, LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE, UNGĀRIJAS REPUBLIKA, MALTA, NĪDERLANDES KARALISTE, AUSTRIJAS REPUBLIKA, POLIJAS REPUBLIKA, PORTUGĀLES REPUBLIKA, RUMĀNIJA, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, SLOVĀKIJAS REPUBLIKA, SOMIJAS REPUBLIKA, ZVIEDRIJAS KARALISTE, LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE, Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību Līgumslēdzējas puses, turpmāk "Eiropas Savienības dalībvalstis", un EIROPAS SAVIENĪBA, no vienas puses, un KOREJAS REPUBLIKA, turpmāk "Koreja", no otras puses, ATZĪSTOT to ilgstošās un ciešās partnerattiecības, kas balstītas uz pamatnolīgumā atspoguļotajiem kopīgajiem principiem un vērtībām; VĒLOTIES vēl vairāk stiprināt ciešās ekonomiskās attiecības kā daļu no to vispārējām attiecībām un atbilstīgi tām, un pārliecībā par to, ka šis nolīgums radīs jaunus apstākļus tirdzniecības un ieguldījumu attīstībai starp Pusēm; PĀRLIECĪBĀ PAR TO, ka šis nolīgums radīs plašāku un drošu preču un pakalpojumu tirgu un stabilu un paredzamu vidi ieguldījumiem, tādējādi veicinot to uzņēmumu konkurētspēju pasaules tirgos; ATKĀRTOTI APSTIPRINOT savu apņemšanos ievērot 1945. gada 26. jūnijā Sanfrancisko parakstītos Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtus un Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 1948. gada 10. decembrī pieņemto Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju; ATKĀRTOTI APSTIPRINOT savu apņemšanos veicināt ilgtspējīgu attīstību, un pārliecībā par starptautiskās tirdzniecības ieguldījumu to ekonomikas, sociālās un vides dimensijas ilgtspējīgā attīstībā, tostarp ekonomikas attīstībā, nabadzības mazināšanā, pilnīgā un ražīgā nodarbinātībā un pienācīgas kvalitātes darba nodrošināšanā visiem, kā arī vides un dabas resursu aizsardzībā un saglabāšanā; ATZĪSTOT Pušu tiesības veikt nepieciešamos pasākumus, lai sasniegtu likumīgus sabiedriskās kārtības mērķus, ņemot vērā aizsardzības līmeni, ko tās uzskata par atbilstīgu, ja vien šādi pasākumi nav uzskatāmi par neattaisnojamu diskrimināciju vai slēptu starptautiskās tirdzniecības ierobežojumu, kā norādīts šajā nolīgumā; APŅEMOTIES veicināt pārredzamību attiecībā uz visām atbilstīgajām ieinteresētajām personām, tostarp privāto sektoru un pilsoniskās sabiedrības organizācijām; VĒLOTIES paaugstināt dzīves līmeni, veicināt ekonomikas izaugsmi un stabilitāti, radīt jaunas nodarbinātības iespējas un uzlabot vispārējo labklājību, liberalizējot un paplašinot savstarpējo tirdzniecību un ieguldījumus; TIECOTIES noteikt skaidrus un savstarpēji izdevīgus noteikumus, kas reglamentē to tirdzniecības un ieguldījumu jomu, un mazināt vai likvidēt šķēršļus savstarpējai tirdzniecībai un ieguldījumiem; APŅĒMUŠĀS veicināt harmonisku pasaules tirdzniecības attīstību un paplašināšanu, likvidējot šķēršļus tirdzniecībai, pieņemot šo nolīgumu, un izvairīties no tādu jaunu šķēršļu radīšanas tirdzniecībai vai ieguldījumiem starp to teritorijām, kuri varētu mazināt ieguvumus no šā nolīguma; VĒLOTIES nostiprināt darba un vides aizsardzības tiesību aktu un politikas jomu izstrādi un izpildi, veicināt strādājošo pamattiesību aizsardzību un šā nolīguma ilgtspējīgu attīstību un īstenošanu atbilstīgi šiem mērķiem, un PAMATOJOTIES uz to attiecīgajām tiesībām un pienākumiem saskaņā ar 1994. gada 15. aprīlī noslēgto Marākešas Nolīgumu par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu (turpmāk "PTO nolīgums") un citiem daudzpusējiem, reģionāliem un divpusējiem līgumiem un norunām, kuru puses tās ir, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO. PIRMĀ NODAĻA MĒRĶI UN VISPĀRĪGAS DEFINĪCIJAS 1.1. pants Mērķi 1. Ar šo Puses izveido brīvās tirdzniecības zonu precēm, pakalpojumiem, uzņēmējdarbības nodibinājumiem un saistītos noteikumus saskaņā ar šo nolīgumu. 2. Šā nolīguma mērķi ir: a) liberalizēt un atvieglot preču tirdzniecību starp Pusēm saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (turpmāk "GATT 1994") XXIV pantu; b) liberalizēt pakalpojumu tirdzniecību un ieguldījumu plūsmu starp Pusēm saskaņā ar Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (turpmāk "GATS") V pantu; c) veicināt to ekonomiku konkurētspēju, jo īpaši saistībā ar Pušu ekonomiskajām attiecībām; d) abpusēji vēl vairāk liberalizēt Pušu valsts iepirkuma tirgus; e) pietiekami un efektīvi aizsargāt intelektuālā īpašuma tiesības; f) likvidējot šķēršļus tirdzniecībai un attīstot vidi, kas sekmē ieguldījumu plūsmu pieaugumu, veicināt harmonisku pasaules tirdzniecības attīstību un paplašināšanu; g) atzīstot, ka pamatmērķis ir ilgtspējīga attīstība, uzņemties saistības attīstīt starptautisko tirdzniecību veidā, kas sekmētu ilgtspējīgas attīstības mērķa sasniegšanu, un censties nodrošināt, lai šis mērķis tiktu iekļauts un atspoguļots visos Pušu tirdzniecības attiecību līmeņos; h) veicināt ārvalstu tiešos ieguldījumus, nepazeminot vides, darba vai arodveselības un darba drošības standartus Pušu vides un darba tiesību aktu piemērošanā un izpildē. 1.2. pants Vispārīgas definīcijas Šajā nolīgumā attiecīgajiem jēdzieniem ir šāda nozīme: "Puses" ir Eiropas Savienība vai tās dalībvalstis, vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis savās attiecīgajās kompetences jomās, kā izriet no Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk "ES puse"), no vienas puses, un Koreja, no otras puses; "pamatnolīgums" ir Tirdzniecības un sadarbības pamatnolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, kas parakstīts Luksemburgā, 1996. gada 28. oktobrī, vai jebkurš nolīgums, kas atjaunina, groza vai aizstāj to, un "muitas nolīgums" ir Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Korejas Republiku par sadarbību un savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās, kas parakstīts Briselē, 1997. gada 10. aprīlī. OTRĀ NODAĻA VALSTS REŽĪMS UN PREČU TIRGUS PIEEJAMĪBA A IEDAĻA Kopīgi noteikumi 2.1. pants Mērķis Puses saskaņā ar šo nolīgumu un atbilstīgi GATT 1994 XXIV pantam pakāpeniski un abpusēji liberalizē preču tirdzniecību pārejas laikā, sākot no šā nolīguma spēkā stāšanās dienas. 2.2. pants Darbības un piemērošanas joma Šī nodaļa attiecas uz preču tirdzniecību [1] starp Pusēm. 2.3. pants Muitas nodoklis Šajā nodaļā jēdziens "muitas nodoklis" ietver visus nodokļus vai jebkāda veida maksājumus, ko uzliek precēm, tās importējot, vai saistībā ar preču importēšanu, tostarp visu veidu papildnodokļus vai uzcenojumus, ko uzliek šādai importēšanai vai saistībā ar to [2]. Muitas nodoklis neietver: a) maksājumu, kas pielīdzināms iekšējam nodoklim, ko atbilstīgi 2.8. pantam uzliek līdzīgam vietējai precei vai izstrādājumam, no kuras importētā prece ir pilnībā vai daļēji ražota vai izgatavota; b) nodokli, ko uzliek saskaņā ar Puses tiesību aktiem atbilstīgi trešās nodaļas noteikumiem (Tirdzniecības aizsardzības instrumenti); c) nodevu vai citu maksājumu, ko uzliek saskaņā ar puses tiesību aktiem atbilstīgi 2.10. pantam; d) nodokli, ko uzliek saskaņā ar Puses tiesību aktiem atbilstīgi PTO nolīguma 1A pielikumā iekļautajam Lauksaimniecības nolīguma (turpmāk "Lauksaimniecības nolīgums") 5. pantam. 2.4. pants Preču klasifikācija Preču klasifikācija tirdzniecībā starp Pusēm ir noteikta katras Puses attiecīgajā tarifu nomenklatūrā, ko interpretē atbilstīgi Briselē 1983. gada 14. jūnijā pieņemtajā Starptautiskajā konvencijā par harmonizēto preču aprakstīšanas un kodēšanas sistēmu noteiktajai harmonizētajai sistēmai (turpmāk "HS"). B IEDAĻA Muitas nodokļu atcelšana 2.5. pants Muitas nodokļu atcelšana 1. Ja vien šajā nolīgumā nav noteikts citādi, katra Puse atceļ savus muitas nodokļus otras Puses noteiktas izcelsmes precēm saskaņā ar tās 2.A pielikumā iekļauto sarakstu. 2. Visām precēm muitas nodokļu pamatlikme, kuru pēc tam samazina saskaņā ar 1. punktu, ir noteikta 2.A pielikumā iekļautajos sarakstos. 3. Ja kādā brīdī pēc šā nolīguma stāšanās spēkā kāda Puse samazina tās piemēroto vislielākās labvēlības (turpmāk "VL") muitas nodokļa likmi, minēto likmi piemēro tirdzniecībai, uz kuru attiecas šis nolīgums, ja un kamēr vien tā ir zemāka par muitas nodokļa likmi, kas aprēķināta saskaņā ar tās 2.A pielikumā iekļauto sarakstu. 4. Trīs gadus pēc šā nolīguma stāšanās spēkā pēc jebkuras Puses pieprasījuma Puses apspriežas, lai apsvērtu iespēju paātrināt to muitas nodokļu atcelšanu, kurus piemēro importa darījumiem starp tām, un paplašināt tās darbības jomu. Pēc šādām apspriedēm Tirdzniecības komitejā pieņemts Pušu lēmums par muitas nodokļa atcelšanas paātrināšanu vai tā darbības jomas paplašināšanu aizstāj nodokļu likmi vai klasifikācijas kategoriju, kas attiecīgajai precei noteiktas saskaņā ar to 2.A pielikumā iekļautajiem sarakstiem. 2.6. pants Jaunu pasākumu nepieņemšana Ja vien šajā nolīgumā nav noteikts citādi, tostarp ņemot vērā to, kā skaidri izklāstīts katras Puses 2.A pielikumā iekļautajā sarakstā, Puses nevar palielināt spēkā esošu muitas nodokli vai noteikt jaunu muitas nodokli otras Puses noteiktas izcelsmes precei. Šie noteikumi neliedz nevienai no Pusēm pēc vienpusējas muitas nodokļa samazināšanas palielināt to līdz līmenim, kāds noteikts tās 2.A pielikumā iekļautajā sarakstā. 2.7. pants Tarifu kvotu administrēšana un piemērošana 1. Katra Puse administrē un piemēro tās 2.A pielikumā iekļautā saraksta 2.A.1 papildinājumā noteiktās tarifu kvotas (turpmāk "TK") saskaņā ar GATT 1994 XIII pantu, tostarp tā skaidrojošajām piezīmēm un Līgumu par importa licencēšanas procedūrām, kas iekļauts PTO nolīguma 1A pielikumā. 2. Katra Puse nodrošina, ka: a) tās TK administrēšanas procedūras ir pārredzamas, pieejamas sabiedrībai, savlaicīgas, nediskriminējošas, atbilstīgas tirgus apstākļiem, minimāli apgrūtina tirdzniecību un atspoguļo tiešā lietotāja vajadzības; b) ikvienai personai tās Puses teritorijā, kura atbilst importētājas Puses tiesiskajām un administratīvajām prasībām, ir tiesības pieteikties un tikt izvērtētai, lai Puse tai piešķirtu TK. Ja vien Puses, pieņemot Preču tirdzniecības komitejas lēmumu, nevienojas citādi, ikvienam pārstrādātājam, mazumtirgotājam, sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumam, viesnīcai, pārtikas pakalpojumu izplatītājam vai iestādei vai citām personām ir tiesības pieteikties un tikt izvērtētiem, lai saņemtu TK. Maksājumi par pakalpojumiem saistībā ar pieteikuma iesniegšanu par TK piešķiršanu nepārsniedz sniegto pakalpojumu faktiskās izmaksas; c) izņemot 2.A pielikumā iekļautajā puses saraksta 2.A.1 papildinājumā noteiktos gadījumus, tā nepiešķir TK daļu ražotāju grupai, nenosaka vietējās produkcijas iegādi kā noteikumu TK piešķiršanai un neierobežo pāstrādātāju piekļuvi TK piešķiršanai; d) tā piešķir tarifu kvotas komerciāli pamatotam piegādes daudzumam un, cik vien iespējams, atbilstīgi importētāju pieprasītajiem apjomiem. Ja vien noteikumos par katru TK un 2.A pielikumā iekļautā Puses saraksta 2.A.1 papildinājuma attiecīgajā tarifa pozīcijā nav noteikts citādi, katra piešķirtā TK ir spēkā attiecībā uz jebkuru vienību vai vienību kopumu, uz ko attiecas konkrētā TK, neatkarīgi no vienības vai vienību kopuma specifikācijas vai veida un vienības vai vienību kopuma paredzētā galapatēriņa vai iepakojuma lieluma. 3. Katra Puse nosaka iestādes, kuras ir atbildīgas par TK administrēšanu. 4. Katra Puse dara visu iespējamo, lai administrētu savas TK tādā veidā, lai importētāji varētu pilnībā izmantot TK apjomus. 5. Puses nedrīkst izvirzīt preču reeksportēšanu kā noteikumu attiecībā uz pieteikumiem TK saņemšanai vai piešķirto TK izmantošanu. 6. Puses pēc jebkuras Puses rakstiska pieprasījuma apspriežas par Puses īstenoto KT administrēšanu. 7. Ja vien 2.A pielikumā iekļautā Puses saraksta 2.A.1 papildinājumā nav noteikts citādi, katra Puse šā nolīguma spēkā stāšanās dienā pirmajā gadā un šā nolīguma spēkā stāšanās datumā katrā nākamajā gadā pieteikumu iesniedzējiem dara zināmu minētajā papildinājumā noteikto kopējo TK apjomu. Katru gadu importētājas Puses administrējošā iestāde tās norādītā publiski pieejamā tīmekļa vietnē savlaicīgi publicē katras TK izmantošanas rādītājus un atlikušos apjomus. C IEDAĻA Ārpustarifa pasākumi 2.8. pants Valsts režīms Katra Puse nosaka valsts režīmu otras Puses precēm saskaņā ar GATT 1994 III pantu, tostarp tā skaidrojošajām piezīmēm. Saistībā ar šo GATT 1994 III pants un tā skaidrojošās piezīmes ir iekļautas šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. 2.9. pants Importa un eksporta ierobežojumi Puses nevar pieņemt vai atstāt spēkā nekādus aizliegumus vai ierobežojumus, izņemot nodokļus, nodevas vai citus maksājumus, ko piemēro otras Puses jebkādu preču importam vai preču eksportam vai pārdošanai eksportam uz otras Puses teritoriju, saskaņā ar GATT 1994 XI pantu un tā skaidrojošajām piezīmēm. Saistībā ar šo GATT 1994 XI pants un tā skaidrojošās piezīmes ir iekļautas šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. 2.10. pants Maksas un citi maksājumi par importu Katra Puse nodrošina, ka visas maksas un maksājumi neatkarīgi no to veida (izņemot muitas nodokļus un maksājumus, kas saskaņā ar 2.3. panta a), b) un d) apakšpunktu ir izslēgti no muitas nodokļa definīcijas), ko piemēro importam vai saistībā ar to, ierobežo līdz sniegto pakalpojumu aptuvenajai izmaksu summai, neaprēķina kā procentuālu nodokli un neparedz vietējo preču netiešai aizsardzībai vai ar fiskālām vajadzībām pamatotai nodokļu uzlikšanai importam. 2.11. pants Nodokļi, nodevas vai citas maksas un maksājumi par eksportu Puses nevar atstāt spēkā vai pieņemt tādus nodokļus, nodevas vai citas maksas un maksājumus, ko uzliek precēm, tās eksportējot uz otru Pusi vai saistībā ar to, vai jebkādus iekšējos nodokļus, maksas un maksājumus precēm, ko eksportē uz otru Pusi, kuru lielums pārsniedz iekšējai pārdošanai paredzētām precēm uzliktos nodokļus, maksas un maksājumus. 2.12. pants Muitas vērtējums PTO nolīguma 1A pielikumā iekļautais Nolīgums par GATT 1994 VII panta īstenošanu (turpmāk "Nolīgums par muitas vērtējumu") ir iekļauts šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. Nolīguma par muitas vērtējumu 20. pantā un III pielikuma 2.līdz 4. punktā paredzētās atrunas un iespējas nepiemēro. 2.13. pants Valsts tirdzniecības uzņēmumi 1. Puses apstiprina savas pašreizējās tiesības un pienākumus saskaņā ar GATT 1994 XVII pantu, tā skaidrojošajām piezīmēm un PTO nolīguma 1A pielikumā iekļauto Vienošanos par GATT 1994 XVII panta interpretāciju, kas ir iekļauti šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. 2. Ja kāda Puse pieprasa otrai Pusei informāciju par atsevišķiem gadījumiem saistībā ar valsts tirdzniecības uzņēmumiem, to darbības veidu un darbības ietekmi uz divpusējo tirdzniecību, pieprasījumu saņēmusī Puse ņem vērā nepieciešamību nodrošināt pēc iespējas lielāku pārredzamību, neskarot GATT 1994 XVII panta 4. punkta d) apakšpunkta noteikumus par konfidenciālu informāciju. 2.14. pants Nozares ārpustarifa pasākumu atcelšana 1. Puses īsteno savas saistības attiecībā uz konkrētu nozaru ārpustarifa pasākumiem precēm atbilstīgi no 2-B līdz 2-E pielikumā noteiktajām saistībām. 2. Trīs gadus pēc šā nolīguma stāšanās spēkā un pēc jebkuras Puses pieprasījuma Puses apspriežas, apsverot savu saistību darbības jomas paplašināšanu attiecībā uz preču ārpustarifa pasākumiem konkrētās nozarēs. D IEDAĻA Īpaši izņēmumi attiecībā uz precēm 2.15. pants Vispārēji izņēmumi 1. Puses apstiprina, ka to pašreizējās tiesības un pienākumi saskaņā ar GATT 1994 XX pantu un tā skaidrojošajām piezīmēm, kas ir iekļauti šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis, attiecas uz šajā nolīgumā aptverto preču tirdzniecību. 2. Puses apzinās, ka pirms jebkādu GATT 1994 XX panta i) un j) apakšpunktā paredzēto pasākumu veikšanas Pusei, kas iecerējusi veikt pasākumus, ir pienākums sniegt otrai Pusei visu attiecīgo informāciju, lai rastu abām Pusēm pieņemamu risinājumu. Puses var vienoties par līdzekļiem grūtību pārvarēšanai. Ja vienošanās netiek panākta 30 dienu laikā pēc šādas informācijas sniegšanas, Puse attiecīgajai precei var piemērot pasākumus saskaņā ar šo pantu. Ja ārkārtēju un kritisku apstākļu dēļ, kuros nepieciešama tūlītēja rīcība, iepriekšēja informēšana vai izskatīšana nav iespējama, Puse, kas paredzējusi veikt pasākumus, var nekavējoties piemērot drošības pasākumus, kas nepieciešami situācijas risināšanai, un tūlīt informē par tiem otru Pusi. E IEDAĻA Institucionāli noteikumi 2.16. pants Preču tirdzniecības komiteja 1. Preču tirdzniecības komiteja, ko izveido saskaņā ar 15.2. panta 1. punktu (Specializētās komitejas), tiekas pēc Puses vai Tirdzniecības komitejas pieprasījuma, lai izskatītu jautājumus, kas radušies saistībā ar šo nodaļu, un Komitejā ir Pušu pārstāvji. 2. Komiteja pilda šādus pienākumus: a) veicina preču tirdzniecību starp Pusēm, tostarp apspriežoties par tarifu atcelšanas paātrināšanu un tarifu atcelšanas darbības jomas paplašināšanu, un saistību paplašināšanu attiecībā uz ārpustarifa pasākumiem saskaņā ar šo nolīgumu, un par citiem saistītiem jautājumiem; b) risina jautājumus, kas attiecas uz tarifu un ārpustarifa pasākumiem saistībā ar preču tirdzniecību starp Pusēm, un attiecīgos gadījumos iesniedz šādus jautājumus Tirdzniecības komitejā izskatīšanai, ja vien šie uzdevumi nav uzticēti attiecīgajām darba grupām, kas izveidotas saskaņā ar 15.3. panta 1. punktu (Darba grupas). 2.17. pants Īpaši noteikumi par administratīvo sadarbību 1. Puses vienojas, ka administratīvā sadarbība ir būtiska atbilstīgi šai nodaļai piešķirtā preferenciālā tarifu režīma īstenošanai un kontrolei, un uzsver apņemšanos cīnīties pret pārkāpumiem un krāpšanu muitas un ar to saistītos jautājumos. 2. Ja Puse uz objektīvas informācijas pamata konstatē administratīvās sadarbības trūkumu un/vai pārkāpumus vai krāpšanu, Muitas komiteja pēc attiecīgās Puses pieprasījuma tiekas 20 dienu laikā pēc šāda pieprasījuma iesniegšanas, lai steidzami atrisinātu situāciju. Apspriešanās ar Muitas komiteju uzskatāma par 14.3. pantā (Apspriešanās) noteiktās apspriešanās uzdevuma izpildi. TREŠĀ NODAĻA TIRDZNIECĪBAS AIZSARDZĪBAS INSTRUMENTI A IEDAĻA Divpusējie aizsargpasākumi 3.1. pants Divpusējo aizsargpasākumu piemērošana 1. Ja pēc tam, kad atbilstīgi šim nolīgumam piemērotais muitas nodoklis ir samazināts vai atcelts, kādas Puses noteiktas izcelsmes preces tiek importētas otras Puses teritorijā tādā palielinātā apjomā, kuru nosaka absolūtā izteiksmē vai attiecībā pret iekšzemes ražošanu, un ar tādiem nosacījumiem, ka rodas nopietns kaitējums vai nopietna kaitējuma draudi iekšzemes ražošanas nozarei, kas ražo līdzīgas vai tieši konkurējošas preces, importētāja Puse var pieņemt 2. punktā paredzētos pasākumus saskaņā ar šajā iedaļā izklāstītajiem nosacījumiem un procedūrām. 2. Importētāja Puse var veikt divpusēju aizsargpasākumu, ar kuru: a) aptur šajā nolīgumā paredzētā, attiecīgajai precei piemērojamā muitas nodokļa likmes turpmāku pazemināšanu vai b) paaugstina muitas nodokli precei līdz apmēram, kas nepārsniedz mazāko no šādiem nodokļiem: i) VL muitas nodokļa likmi precei, kas ir spēkā pasākuma īstenošanas laikā, vai ii) muitas nodokļa pamatlikmi, kas noteikta 2.A pielikumā (Muitas nodokļu atcelšana) iekļautajos sarakstos saskaņā ar 2.5. panta 2. punktu (Muitas nodokļu atcelšana). 3.2. pants Nosacījumi un ierobežojumi 1. Puse rakstiski informē otru Pusi par 2. punktā aprakstītās izmeklēšanas sākšanu un apspriežas ar otru Pusi pēc iespējas ātrāk pirms divpusējā aizsargpasākuma piemērošanas ar nolūku pārskatīt izmeklēšanas laikā gūto informāciju un apmainīties ar viedokļiem par pasākumu. 2. Puse piemēro divpusējo aizsargpasākumu tikai pēc tam, kad tās kompetentās iestādes ir veikušas izmeklēšanu saskaņā ar PTO nolīguma 1A pielikumā iekļautā Nolīguma par aizsargpasākumiem (turpmāk "Nolīgums par aizsargpasākumiem") 3. panta un 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu, un šajā nolūkā Nolīguma par aizsargpasākumiem 3. pants un 4. panta 2. punkta c) apakšpunkts tiek iekļauts šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. 3. Veicot 2. punktā aprakstīto izmeklēšanu, Puse ievēro Nolīguma par aizsargpasākumiem 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta prasības, un šajā nolūkā Nolīguma par aizsargpasākumiem 4. panta 2. punkta a) apakšpunkts tiek iekļauts šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. 4. Katra Puse nodrošina, ka tās kompetentās iestādes pabeidz šādas izmeklēšanas viena gada laikā pēc to uzsākšanas. 5. Neviena Puse nedrīkst piemērot divpusējo aizsargpasākumu: a) izņemot tikai tiktāl un tik ilgi, cik nepieciešams, lai novērstu vai labotu nopietnu kaitējumu un veicinātu situācijas izlabošanu; b) laikposmā, kas ilgāks par diviem gadiem, izņemot gadījumus, kad laikposmu var pagarināt līdz diviem gadiem, ja importētājas Puses kompetentās iestādes saskaņā ar šajā pantā noteiktajām procedūrām konstatē, ka pasākums joprojām ir nepieciešams, lai novērstu vai labotu nopietnu kaitējumu un lai veicinātu situācijas labošanu, un ja ir gūti pierādījumi tam, ka nozare pielāgojas, ar noteikumu, ka kopējais aizsargpasākuma piemērošanas laikposms, ietverot sākotnējo piemērošanas laikposmu un tā pagarinājumu, nepārsniedz četrus gadus, vai c) pēc pārejas laika beigām, izņemot gadījumus, kad otra Puse tam ir piekritusi. 6. Ja Puse pārtrauc divpusēju aizsargpasākumu, piemēro muitas nodokļa likmi, kas būtu spēkā saskaņā ar 2.A pielikumā (Muitas nodokļu atcelšana) iekļauto Puses sarakstu, ja pasākums netiktu īstenots. 3.3. pants Pagaidu pasākumi Kritiskos apstākļos, kad kavēšanās varētu radīt kaitējumu, kuru būtu grūti izlabot, Puse var piemērot pagaidu divpusēju aizsargpasākumu atbilstīgi pagaidu lēmumam, ja ir skaidri pierādījumi, ka saskaņā ar šo nolīgumu veiktās muitas nodokļa samazināšanas vai atcelšanas rezultātā noteiktas izcelsmes preču imports no otras Puses ir pieaudzis un tas rada nopietnu kaitējumu vai nopietna kaitējuma draudus iekšzemes ražošanas nozarei. Pagaidu pasākuma ilgums nepārsniedz 200 dienas, kuru laikā Puse pilda 3.2. panta 2. un 3. punktā noteiktās prasības. Puse nekavējoties atmaksā tarifa palielinājumu, ja 3.2. panta 2. punktā aprakstītās izmeklēšanas laikā netiek konstatēts, ka ir izpildītas 3.1. pantā noteiktās prasības. Pagaidu pasākuma ilgumu ieskaita 3.2. panta 5. punkta b) apakšpunktā noteiktajā laikposmā. 3.4. pants Kompensācija 1. Puse, kas piemēro divpusēju aizsargpasākumu, apspriežas ar otru Pusi, lai savstarpēji vienotos par atbilstīgu tirdzniecības liberalizācijas kompensāciju koncesiju veidā, kam ir līdzvērtīga ietekme uz tirdzniecību vai kas nodrošina papildu nodokļu ieņēmumus, kuri līdzvērtīgi sagaidāmajiem ieņēmumiem no aizsargpasākuma īstenošanas. Puse organizē šādu apspriešanos ne vēlāk kā 30 dienu laikā pēc divpusējā aizsargpasākuma piemērošanas. 2. Ja 30 dienu laikā pēc 1. punktā noteikto apspriežu sākuma netiek panākta vienošanās par tirdzniecības liberalizācijas kompensāciju, Puse, uz kuras precēm attiecas aizsargpasākums, var apturēt līdzvērtīgu koncesiju piemērošanu Pusei, kas piemēro aizsargpasākumu. 3. Šā panta 2. punktā paredzētās apturēšanas tiesības nevar īstenot divpusējā aizsargpasākuma pirmo 24 mēnešu spēkā esamības laikā ar noteikumu, ka aizsargpasākums atbilst šā nolīguma noteikumiem. 3.5. pants Definīcijas Šajā iedaļā: jēdzienus "nopietns kaitējums" un "nopietna kaitējuma draudi" lieto nozīmē, kas noteikta Nolīguma par aizsargpasākumiem 4. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā. Šajā nolūkā 4. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir iekļauts šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis, un "pārejas laiks" ir laikposms attiecībā uz preci, sākot no šā nolīguma spēkā stāšanās dienas līdz 10 gadiem pēc tarifa samazināšanas vai atcelšanas pabeigšanas dienas konkrētajai precei. B IEDAĻA Lauksaimniecības aizsargpasākumi 3.6. pants Lauksaimniecības aizsargpasākumi 1. Puse var piemērot pasākumu, tās 3. pielikumā iekļautajā sarakstā norādītajām noteiktas izcelsmes lauksaimniecības precēm uzliekot augstāku ievedmuitas nodokli atbilstīgi 2.līdz 8. punktam, ja attiecīgās preces kopējais importa apjoms jebkurā gadā pārsniedz tās 3. pielikumā iekļautajā sarakstā noteikto robežlīmeni. 2. Šā panta 1. punktā minētais nodoklis nepārsniedz mazāko no dominējošās nodoklim piemērotās VL likmes vai nodoklim piemērotās VL likmes, kas ir spēkā dienu pirms šā nolīguma stāšanās spēkā, vai tās 3. pielikumā iekļautajā Puses sarakstā noteikto tarifa likmi. 3. Nodokļus, ko katra Puse piemēro saskaņā ar 1. punktu, nosaka atbilstīgi 3. pielikumā iekļautajiem Pušu sarakstiem. 4. Puses nevar piemērot vai atstāt spēkā atbilstīgi šim pantam noteikto lauksaimniecības aizsargpasākumu un attiecībā uz to pašu preci vienlaicīgi piemērot vai atstāt spēkā: a) divpusēju aizsargpasākumu saskaņā ar 3.1. pantu; b) atbilstīgi GATT 1994 XIX pantam un Nolīgumam par aizsargpasākumiem paredzētu pasākumu vai c) īpašu atbilstīgi Lauksaimniecības nolīguma 5. pantam paredzētu aizsargpasākumu. 5. Puse pārredzamā veidā īsteno visus lauksaimniecības aizsargpasākumus. Puse, kas piemēro pasākumu, 60 dienu laikā pēc lauksaimniecības aizsargpasākuma piemērošanas rakstiski informē otru Pusi un sniedz tai ar šo pasākumu saistīto informāciju. Puses pēc rakstiska eksportētājas Puses pieprasījuma apspriežas par pasākuma piemērošanu. 6. Šā panta piemērošanu un darbību var izvērtēt un pārskatīt 2.16. pantā (Preču tirdzniecības komiteja) minētā Preču tirdzniecības komiteja. 7. Neviena no Pusēm nevar piemērot vai atstāt spēkā lauksaimniecības aizsargpasākumu noteiktas izcelsmes lauksaimniecības precei: a) ja ir beidzies tās 3. pielikumā iekļautajā sarakstā noteikto lauksaimniecības aizsardzības noteikumu darbības termiņš vai b) ja pasākums kvotas robežās palielina nodokli precei, uz ko attiecas TK, kas noteikta tās 2.A pielikumā (Muitas nodokļu atcelšana) iekļautā saraksta 2.A.1 papildinājumā. 8. Ceļā esošas preces, par kuru piegādi līgums tika noslēgts pirms papildnodokļa piemērošanas saskaņā ar 1.līdz 4. punktu, ir atbrīvotas no jebkura šādu papildnodokļa ar noteikumu, ka tās var ieskaitīt attiecīgo preču nākamā gada importa apjomā, lai ievērotu konkrētajā gadā 1. punktu. C IEDAĻA Globālie aizsargpasākumi 3.7. pants Globālie aizsargpasākumi 1. Katra Puse saglabā tiesības un pienākumus saskaņā ar GATT 1994 XIX pantu un Nolīgumu par aizsargpasākumiem. Ja vien šajā pantā nav noteikts citādi, šis nolīgums Pusēm nepiešķir papildu tiesības vai neuzliek papildu pienākumus attiecībā uz pasākumiem, kas veikti saskaņā ar GATT 1994 XIX pantu un Nolīgumu par aizsargpasākumiem. 2. Pēc otras Puses pieprasījuma un ar noteikumu, ka tai ir būtiska interese, Puse, kas plāno veikt aizsargpasākumus, nekavējoties sniedz ad hoc rakstisku paziņojumu ar visu atbilstīgo informāciju par aizsardzības izmeklēšanas sākšanu, izmeklēšanas provizoriskajiem rezultātiem un galīgajiem secinājumiem. 3. Šā panta vajadzībām uzskata, ka Pusei ir būtiska interese, ja tā ir viena no pieciem lielākajiem importēto preču piegādātājiem pēdējo triju gadu laikā, novērtējot pēc absolūtā apjoma vai vērtības. 4. Neviena Puse attiecībā uz vienu un to pašu preci vienlaicīgi nevar piemērot: a) divpusēju aizsargpasākumu saskaņā ar 3.1. pantu un b) pasākumu atbilstīgi GATT 1994 XIX pantam un Nolīgumam par aizsargpasākumiem. 5. Puses nevar atsaukties uz četrpadsmito nodaļu (Domstarpību izšķiršana), risinot jautājumus, kas radušies saistībā ar šo iedaļu. D IEDAĻA Antidempinga un kompensācijas maksājumi 3.8. pants Vispārīgi noteikumi 1. Ja vien šajā nodaļā nav paredzēts citādi, Puses saglabā savas tiesības un pienākumus saskaņā ar GATT 1994 VI pantu, PTO nolīguma 1A pielikumā iekļauto Vienošanos par GATT 1994 VI panta īstenošanu (turpmāk "Antidempinga vienošanās") un PTO nolīguma 1A pielikumā iekļauto Vienošanos par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (turpmāk "SKP vienošanās"). 2. Puses vienojas par to, ka antidempinga un kompensācijas maksājumi būtu jāizmanto, pilnībā ievērojot attiecīgās PTO prasības, un tie būtu jāpiemēro, pamatojoties uz taisnīgu un pārredzamu sistēmu attiecībā uz procedūrām, kas skar preces, kuru izcelsmes valsts ir otra Puse. Šai nolūkā Puses tūlīt pēc pagaidu pasākumu noteikšanas un jebkurā gadījumā pirms galīgā lēmuma pieņemšanas nodrošina pilnīgu un pamatotu informāciju par visiem būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, balstoties uz kuriem pieņemts lēmums piemērot pasākumus, neskarot Antidempinga vienošanās 6.5. panta un SKP vienošanās 12.4. panta noteikumus. Informāciju sniedz rakstiski un nodrošina, lai ieinteresētajām personām būtu pietiekami daudz laika iesniegt piezīmes. 3. Lai nodrošinātu maksimālu efektivitāti, veicot izmeklēšanu saistībā ar antidempinga vai kompensācijas maksājumu piemērošanu un jo īpaši ņemot vērā pienācīgas aizstāvības tiesības, Puses piekrīt, ka, veicot izmeklēšanu par antidempinga vai kompensācijas maksājumu piemērošanu, dokumenti tiek iesniegti angļu valodā. Šā punkta noteikumi neliedz Korejai pieprasīt precizējumu korejiešu valodā, ja a) Korejas izmeklēšanas iestādes uzskata, ka iesniegto dokumentu nozīme nav pietiekami skaidra, veicot izmeklēšanu par antidempinga vai kompensācijas maksājumu piemērošanu; b) pieprasījums ir stingri ierobežots un attiecas tikai uz to daļu, kas nav pietiekami skaidra izmeklēšanā par antidempinga vai kompensācijas maksājumu piemērošanu. 4. Ieinteresētajām personām tiek dota iespēja tikt uzklausītām, lai tās paustu savu viedokli izmeklēšanā par antidempinga vai kompensācijas maksājumu piemērošanu, ar noteikumu, ka tas nevajadzīgi neaizkavē izmeklēšanu. 3.9. pants Paziņošana 1. Pēc tam, kad Puses kompetentās iestādes ir saņēmušas atbilstīgi noformētu pieprasījumu par antidempinga maksājuma piemērošanu otras Puses importam, un ne vēlāk kā 15 dienas pirms izmeklēšanas sākšanas Puse rakstiski paziņo otrai Pusei par tās pieprasījuma saņemšanu. 2. Pēc tam, kad Puses kompetentās iestādes ir saņēmušas atbilstīgi noformētu pieprasījumu par kompensācijas maksājuma piemērošanu otras Puses importam, un pirms izmeklēšanas sākšanas Puse rakstiski paziņo otrai Pusei par tās pieprasījuma saņemšanu un nodrošina iespēju otrai Pusei piedalīties sanāksmē, lai apspriestos ar tās kompetentajām iestādēm par pieprasījumu. 3.10. pants Sabiedrības interešu ievērošana Pirms antidempinga vai kompensācijas maksājuma piemērošanas Puses cenšas ņemt vērā sabiedrības intereses. 3.11. pants Izmeklēšana pēc pasākumu pārtraukšanas pārskatīšanas rezultātā Puses vienojas īpaši rūpīgi pārbaudīt pieprasījumus par antidempinga izmeklēšanas sākšanu saistībā ar preci, kuras izcelsmes valsts ir otra Puse un attiecībā uz kuru antidempinga pasākumi ir pārtraukti pārskatīšanas rezultātā pēdējo 12 mēnešu laikā. Ja vien šīs sākotnējās pārbaudes rezultāti neliecina par to, ka apstākļi ir mainījušies, izmeklēšana netiek uzsākta. 3.12. pants Kumulatīvais novērtējums Ja antidempinga vai kompensācijas maksājuma izmeklēšanu veic attiecībā uz importu no vairāk nekā vienas valsts, Puse īpaši rūpīgi pārbauda, vai otras Puses veiktā importa ietekmes kumulatīvais novērtējums ir atbilstīgs, ņemot vērā konkurences apstākļus starp importētajām precēm un līdzīgām vietējām precēm. 3.13. pants Pārskatīšanai piemērojamais de minimis standarts 1. Pasākumus, uz kuriem attiecas pārskatīšana saskaņā ar Antidempinga vienošanās 11. pantu, pārtrauc, ja konstatē, ka iespējamā vidējā dempinga starpība ir zemāka par Antidempinga vienošanās 5.8. pantā noteikto de minimis robežvērtību. 2. Nosakot atsevišķās starpības saskaņā ar Antidempinga vienošanās 9.5. pantu, maksājumus nepiemēro eksportētājiem vai ražotājiem eksportētājā Pusē, kurai, pamatojoties uz reprezentatīviem eksporta preču pārdošanas apjomiem, konstatē, ka dempinga starpība ir zemāka par Antidempinga vienošanās 5.8. pantā noteikto de minimis robežvērtību. 3.14. pants Mazākā maksājuma noteikums Ja Puse nolemj piemērot antidempinga vai kompensācijas maksājumu, šāda maksājuma apmērs nepārsniedz dempinga starpību vai kompensācijas subsīdijas, un tam vajadzētu būt mazākam par starpību, ja šāds mazākais maksājums ir pietiekams, lai likvidētu kaitējumu iekšzemes ražošanas nozarei. 3.15. pants Domstarpību izšķiršana Neviena no Pusēm nevar atsaukties uz četrpadsmito nodaļu (Domstarpību izšķiršana), risinot jautājumus, kas radušies saistībā ar šo iedaļu. E IEDAĻA Institucionālie noteikumi 3.16. pants Darba grupa sadarbībai tirdzniecības aizsardzības līdzekļu jomā 1. Darba grupa sadarbībai tirdzniecības aizsardzības līdzekļu jomā, ko izveido saskaņā ar 15.3. panta 1. punktu (Darba grupas), ir forums dialogam par sadarbību tirdzniecības aizsardzības līdzekļu jomā. 2. Darba grupai ir šādi uzdevumi: a) uzlabot Puses zināšanas un izpratni par otras Puses tiesību aktiem, politiku un praksi tirdzniecības aizsardzības līdzekļu jomā; b) pārraudzīt šīs nodaļas īstenošanu; c) uzlabot sadarbību starp Pušu iestādēm, kas atbild par jautājumiem, kuri saistīti ar tirdzniecības aizsardzības līdzekļiem; d) nodrošināt forumu, kurā Puses apmainās ar informāciju par jautājumiem, kas saistīti ar antidempinga, subsīdiju un kompensācijas pasākumiem un aizsargpasākumiem; e) nodrošināt forumu, kurā Puses apspriež citus būtiskus abpusēji interesējošus jautājumus, tostarp: i) starptautiskus jautājumus saistībā ar tirdzniecības aizsardzības līdzekļiem, tostarp jautājumus saistībā ar PTO Dohas sarunu kārtām, un ii) Pušu kompetento iestāžu īstenoto praksi izmeklēšanās par antidempinga un kompensācijas maksājumu piemērošanu, piemēram, "pieejamo faktu" un pārbaudes procedūras piemērošanu, un f) sadarboties citos jautājumus, kurus Puses uzskata par vajadzīgiem. 3. Darba grupa parasti tiekas vienu reizi gadā, un vajadzības gadījumā pēc jebkuras Puses pieprasījuma tiek rīkotas papildu sanāksmes. CETURTĀ NODAĻA TEHNISKIE TIRDZNIECĪBAS IEROBEŽOJUMI 4.1. pants Nolīguma par tehniskiem tirdzniecības ierobežojumiem apstiprināšana Puses apstiprina savas pašreizējās tiesības un pienākumus viena pret otru saskaņā ar PTO nolīguma 1A pielikumā iekļauto Nolīgumu par tehniskiem tirdzniecības ierobežojumiem (turpmāk "TTI nolīgums"), kurš ir iekļauts šajā nolīgumā un kļūst par tā sastāvdaļu mutatis mutandis. 4.2. pants Darbības joma un definīcijas 1. Šī nodaļa attiecas uz standartu, tehnisko noteikumu un atbilstības novērtēšanas procedūru izstrādi, pieņemšanu un piemērošanu saskaņā ar TTI nolīgumu, kas var ietekmēt preču tirdzniecību starp Pusēm. 2. Neatkarīgi no 1. punkta šī nodaļa neattiecas uz: a) tehniskajām specifikācijām, ko izstrādā valsts iestādes savām prasībām attiecībā uz ražošanu vai patēriņu, vai b) sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem, kas noteikti PTO nolīguma 1A pielikumā iekļautajā Nolīgumā par sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanu (turpmāk "SFP nolīgums"). 3. Šajā nodaļā piemēro TTI nolīguma 1. pielikumā noteiktās definīcijas. 4.3. pants Apvienotā sadarbība 1. Puses stiprina sadarbību standartu, tehnisko noteikumu un atbilstības novērtēšanas procedūru jomā ar nolūku uzlabot savstarpējo izpratni par to attiecīgajām sistēmām un veicināt piekļuvi to attiecīgajiem tirgiem. Šajā ziņā tās var veidot dialogus par reglamentēšanas jautājumiem horizontālā un nozaru līmenī. 2. Īstenojot divpusējo sadarbību, Puses cenšas identificēt, izstrādāt un sekmēt tirdzniecību veicinošas iniciatīvas, ietverot šādas iniciatīvas, bet ne tikai: a) sadarbības pastiprināšana reglamentējošā jomā, izmantojot, piemēram, informācijas, pieredzes un datu apmaiņu un zinātnisko un tehnisko sadarbību, lai paaugstinātu tehnisko noteikumu kvalitāti un līmeni un efektīvāk izmantotu normatīvos resursus; b) attiecīgos gadījumos tehnisko noteikumu, standartu un atbilstības novērtēšanas procedūru vienkāršošana; c) saskaņā ar Pušu vienošanos un attiecīgos gadījumos, piemēram, ja nav starptautisku standartu, – izvairīšanās no nevajadzīgi atšķirīgas pieejas noteikumiem un atbilstības novērtēšanas procedūrām un tiekšanās tuvināt vai pielīdzināt tehniskās prasības; d) attiecīgo par metroloģiju, standartizāciju, testēšanu, sertifikāciju un akreditēšanu atbildīgo valsts un privāto organizāciju divpusējas sadarbības atbalstīšana un veicināšana. 3. Pēc pieprasījuma Puse pienācīgi izskata otras Puses sadarbības priekšlikumus saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem. 4.4. pants Tehniskie noteikumi 1. Puses vienojas pēc iespējas efektīvāk izmantot labu regulatīvo praksi, kā paredzēts TTI nolīgumā. Puses jo īpaši vienojas: a) izpildīt savas saistības pārredzamības jomā, kā norādīts TTI nolīgumā; b) izmantot attiecīgos starptautiskos standartus kā pamatu tehniskajiem noteikumiem, tostarp atbilstības novērtēšanas procedūrām, izņemot gadījumus, ja šādi starptautiskie standarti ir neefektīvs vai nepiemērots instruments noteikto likumīgo mērķu sasniegšanai, un, ja starptautiskos standartus neizmanto kā pamatu, pēc otras Puses pieprasījuma paskaidrot, kāpēc šādi standarti atzīti par nepiemērotiem vai neefektīviem noteiktā mērķa sasniegšanai; c) ja Puse ir pieņēmusi vai ierosina pieņemt tehniskos noteikumus, pēc pieprasījuma sniegt otrai Pusei pieejamo informāciju par tehnisko noteikumu mērķi, tiesisko un loģisko pamatu; d) izveidot mehānismus, lai nodrošinātu labākas informācijas par tehniskajiem noteikumiem sniegšanu otras Puses uzņēmējiem (tostarp izmantojot publisko tīmekļa vietni), un jo īpaši sniegt rakstisku informāciju un attiecīgos gadījumos, ja tas ir iespējams, pēc pieprasījuma un bez nepamatotas kavēšanas sniegt otrai Pusei vai tās uzņēmējiem rakstiskas pamatnostādnes par attiecīgo tehnisko noteikumu ievērošanu; e) pienācīgi ņemt vērā otras Puses viedokli, ja tehnisko noteikumu izstrādes process daļēji ir atvērts sabiedriskai apspriešanai, un pēc pieprasījuma sniegt rakstiskas atbildes uz otras Puses piezīmēm; f) sniedzot paziņojumu saskaņā ar TTI nolīgumu, nodrošināt, lai pēc paziņojuma sniegšanas otrai Pusei būtu vismaz 60 dienas laika rakstiski iesniegt piezīmes par priekšlikumu; un g) nodrošināt, lai no tehnisko noteikumu publicēšanas līdz to spēkā stāšanās dienai otras Puses uzņēmējiem būtu pietiekami daudz laika, lai pielāgotos, izņemot gadījumus, kad rodas vai var rasties steidzami risināmas problēmas saistībā ar drošību, veselību, vides aizsardzību vai valsts drošību, un, ja iespējams, pienācīgi izskatīt pamatotus pieprasījumus pagarināt termiņu piezīmju iesniegšanai. 2. Katra Puse nodrošina, ka otras Puses uzņēmēji un citas ieinteresētās personas drīkst piedalīties oficiālā sabiedriskā apspriešanā saistībā ar tehnisko noteikumu izstrādi saskaņā ar ne mazāk labvēlīgiem noteikumiem nekā tie, kādus tā piemēro savām juridiskajām vai fiziskajām personām. 3. Katra puse visā tās teritorijā cenšas piemērot tehniskos noteikumus vienādi un konsekventi. Ja Koreja informē ES pusi par tirdzniecības jautājumu, kas radies saistībā ar izmaiņām Eiropas Savienības dalībvalstu tiesību aktos, kurus Koreja uzskata par nesaderīgiem ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ES puse dara visu iespējamo, lai savlaicīgi atrisinātu šo jautājumu. 4.5. pants Standarti 1. Puses atkārtoti apstiprina savas saistības atbilstīgi TTI nolīguma 4.1. pantam nodrošināt, ka to standartizācijas iestādes piekrīt un nodrošina atbilstību TTI nolīguma 3. pielikumā iekļautajam Standartu izstrādes un pieņemšanas labas prakses kodeksam, kā arī ņem vērā principus, kas izklāstīti dokumentā Komitejas pieņemtie lēmumi un ieteikumi kopš 1995. gada 1. janvāra, G/TBT/1/rev.8, 2002. gada 23. maijs, IX iedaļa (Komitejas lēmums par starptautisko standartu, pamatnostādņu un ieteikumu izstrādi saistībā ar Nolīguma 2. un 5. pantu un 3. pielikumu), ko izdevusi PTO Tirdzniecības tehnisko ierobežojumu komiteja. 2. Puses apņemas apmainīties ar informāciju par: a) standartu izmantošanu saistībā ar tehniskajiem noteikumiem; b) saviem standartizācijas procesiem un to, cik lielā mērā tās izmanto starptautiskos standartus kā pamatu savu valsts un reģionālo standartu izstrādei; c) Pušu īstenotajiem sadarbības nolīgumiem standartizācijas jomā, piemēram, standartizācijas aspektiem brīvās tirdzniecības nolīgumos ar trešām personām. 4.6. pants Atbilstības novērtēšana un akreditēšana 1. Puses atzīst, ka pastāv dažādi mehānismi, lai veicinātu otras Puses teritorijā veikto atbilstības novērtēšanas procedūru rezultātu atzīšanu, tostarp: a) nolīgumi par atbilstības novērtēšanas procedūru rezultātu savstarpēju atzīšanu attiecībā uz īpašiem tehniskajiem noteikumiem, ko īsteno otras Puses teritorijā esošas iestādes; b) akreditācijas procedūras, ko piemēro otras Puses teritorijā esošām atbilstības novērtēšanas iestādēm; c) otras Puses teritorijā esošu atbilstības novērtēšanas iestāžu noteikšana, ko veic valdība; d) otras Puses teritorijā veiktu atbilstības novērtēšanas procedūru rezultātu atzīšana; e) brīvprātīgas vienošanās starp katras Puses teritorijā esošām atbilstības novērtēšanas iestādēm; un f) piegādātāja atbilstības deklarācijas pieņemšana importētājā Pusē. 2. Īpaši ņemot vērā minētos apsvērumus, Puses apņemas: a) pastiprināt informācijas apmaiņu par šiem un līdzīgiem mehānismiem, lai veicinātu atbilstības novērtēšanas rezultātu atzīšanu; b) apmainīties ar informāciju par atbilstības novērtēšanas procedūrām un jo īpaši par kritērijiem, ko izmanto, izvēloties piemērotas atbilstības novērtēšanas procedūras īpašiem ražojumiem; c) apmainīties ar informāciju par akreditācijas politiku un izvērtēt, kā pēc iespējas efektīvāk izmantot starptautiskos akreditācijas standartus un starptautiskos nolīgumus, kuros iesaistītas Pušu akreditācijas iestādes, piemēram, izmantojot tādus mehānismus kā Starptautiskā Laboratoriju akreditācijas sadarbība un Starptautiskais Akreditācijas forums; un d) saskaņā ar TTI nolīguma 5.2.1. pantu pieprasīt tādas atbilstības novērtēšanas procedūras, kas nav stingrākas kā nepieciešams. 3. Obligātajām atbilstības novērtēšanas procedūrām piemēro arī principus un procedūras, kas noteiktas tehnisko noteikumu izstrādei un pieņemšanai saskaņā ar 4.4. pantu, lai izvairītos no nevajadzīgiem šķēršļiem tirdzniecībai un nodrošinātu pārredzamību un nediskrimināciju. 4.7. pants Tirgus uzraudzība Puses apņemas apmainīties viedokļiem par tirgus uzraudzību un izpildes darbībām. 4.8. pants Atbilstības novērtēšanas maksa Puses atkārtoti apstiprina savas saistības saskaņā ar TTI nolīguma 5.2.5. pantu, kurā noteikts, ka maksa par importēto ražojumu obligāto atbilstības novērtēšanu ir līdzvērtīga maksai, ko nosaka, veicot valsts vai citu valstu izcelsmes līdzīgu ražojumu atbilstības novērtēšanu, ņemot vērā sakaru, transporta un citas izmaksas, kas radušās tāpēc, ka pieteikuma iesniedzēja ražotne un atbilstības novērtēšanas iestāde atrodas dažādās vietās, un apņemas piemērot šo principu jomās, uz kurām attiecas šī nodaļa. 4.9. pants Marķēšana un etiķetēšana 1. Puses ņem vērā TTI nolīguma 1. pielikuma 1. punkta noteikumu, kas paredz, ka tehniskie noteikumi var ietvert vai attiekties tikai uz marķēšanas vai etiķetēšanas prasībām, un vienojas, ka tad, ja to tehniskie noteikumi paredz obligātu marķēšanu vai etiķetēšanu, tās ievēro TTI nolīguma 2.2. pantā noteiktos principus, ka tehniskos noteikumus nepieņem, lai radītu nepamatotus šķēršļus starptautiskajai tirdzniecībai, un ka tie attiecībā uz tirdzniecību nevar būt ierobežojošāki nekā vajadzīgs likumīga mērķa sasniegšanai. 2. Puses īpaši vienojas, ka tad, ja kāda Puse pieprasa obligātu ražojumu marķēšanu vai etiķetēšanu: a) šī Puse cenšas pēc iespējas samazināt savas prasības attiecībā uz tādu marķēšanu vai etiķetēšanu, kas neattiecas uz patērētājiem vai ražojuma lietotājiem. Ja etiķetēšana paredzēta citiem nolūkiem, piemēram, fiskāliem mērķiem, šādu prasību nosaka tādā veidā, lai tā attiecībā uz tirdzniecību nebūtu ierobežojošāka nekā vajadzīgs likumīga mērķa sasniegšanai; b) šī Puse var noteikt etiķešu vai marķējuma veidu, bet nepieprasa to iepriekšēju apstiprināšanu, reģistrāciju vai sertifikāciju. Šis noteikums neskar Puses tiesības pieprasīt tās konkrētās informācijas iepriekšēju apstiprināšanu, kuru iesniedz par etiķeti vai marķējumu saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem; c) ja šī Puse pieprasa, lai uzņēmēji izmantotu unikālu identifikācijas numuru, tā bez nepamatotas kavēšanās un diskriminācijas piešķir šādu numuru otras Puses uzņēmējiem; d) šai Pusei ir tiesības pieprasīt, lai marķējumā vai etiķetēs esošā informācija tiktu sniegta konkrētā valodā. Ja Puses ir pieņēmušas starptautisku nomenklatūras sistēmu, var izmantot arī to. Nav aizliegts vienlaicīgi izmantot citas valodas ar noteikumu, ka citās valodās sniegtā informācija ir identiska konkrētajā valodā sniegtajai informācijai vai ka citā valodā sniegtā informācija nesatur maldinošu paziņojumu par ražojumu; e) gadījumos, kad Puse uzskata, ka tādējādi netiek apdraudēti TTI nolīgumā noteiktie likumīgie mērķi, tā cenšas apstiprināt etiķetes, kas nav noturīgas vai ir noņemamas, vai marķējumu vai etiķetes, kas norādītas pievienotajos dokumentos, nevis fiziski piestiprinātas ražojumam. 4.10. pants Koordinācijas mehānisms 1. Puses vienojas iecelt TTI koordinatorus un sniegt atbilstīgu informāciju otrai Pusei, ja tiek mainīts to TTI koordinators. TTI koordinatori sadarbojas, lai veicinātu šīs nodaļas īstenošanu un Pušu sadarbību visos ar šo nodaļu saistītajos jautājumos. 2. Koordinatora uzdevumi ietver: a) šīs nodaļas īstenošanas un administrēšanas uzraudzību, nekavējoties risinot visus jautājumus, kas rodas Pusēm saistībā ar standartu, tehnisko noteikumu un atbilstības novērtēšanas procedūru izstrādi, pieņemšanu, piemērošanu vai izpildi, un pēc jebkuras Puses pieprasījuma – apspriešanos par jautājumiem saistībā ar šo nodaļu; b) sadarbības veicināšanu standartu, tehnisko noteikumu un atbilstības novērtēšanas procedūru izstrādes un uzlabošanas jomā; c) dialogu izveides organizēšanu par reglamentējošiem jautājumiem saskaņā ar 4.3. pantu; d) tādu darba grupu izveides organizēšanu, kuru sastāvā saskaņā ar Pušu savstarpēju vienošanos var būt nevalstisku organizāciju speciālisti un ieinteresētās personas vai kuras apspriežas ar nevalstisko organizāciju speciālistiem un ieinteresētajām personām; e) informācijas apmaiņu par notikumiem nevalstiskos, reģionālos un daudzpusējos forumos, kas saistīti ar standartiem, tehniskajiem noteikumiem un atbilstības novērtēšanas procedūrām; f) šīs nodaļas pārskatīšanu, ņemot vērā izmaiņas atbilstīgi TTI nolīgumam. 3. Koordinatori savstarpēji sazinās, izmantojot jebkādu pieņemtu metodi, kas ir atbilstīga efektīvai un produktīvai koordinatora uzdevumu īstenošanai. PIEKTĀ NODAĻA SANITĀRIE UN FITOSANITĀRIE PASĀKUMI 5.1. pants Mērķis 1. Šīs nodaļas mērķis ir mazināt sanitāro un fitosanitāro pasākumu negatīvo ietekmi uz tirdzniecību, vienlaikus aizsargājot cilvēkus, dzīvniekus vai augus vai to veselību Pušu teritorijās. 2. Turklāt šīs nodaļas mērķis ir veicināt Pušu savstarpējo sadarbību dzīvnieku labturības jautājumos, ņemot vērā dažādus faktorus, piemēram, situāciju Pušu lopkopības nozarē. 5.2. pants Darbības joma Šī nodaļa attiecas uz visiem kādas Puses sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem, kas var tieši vai netieši ietekmēt tirdzniecību starp Pusēm. 5.3. pants Definīcija Šajā nodaļā "sanitārais vai fitosanitārais pasākums" nozīmē pasākumu, kas noteikts SFP nolīguma A pielikuma 1. punktā. 5.4. pants Tiesības un pienākumi Puses apstiprina savas pašreizējās tiesības un pienākumus atbilstīgi SFP nolīgumam. 5.5. pants Pārredzamība un informācijas apmaiņa Puses: a) nodrošina pārredzamību attiecībā uz tirdzniecībai piemērojamiem sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem; b) uzlabo savstarpējo izpratni par katras Puses sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem un to piemērošanu; c) apmainās ar informāciju par jautājumiem, kas saistīti ar sanitāro un fitosanitāro pasākumu izstrādi un piemērošanu, kas ietekmē vai var ietekmēt tirdzniecību starp Pusēm, lai, cik vien iespējams, mazinātu šo pasākumu negatīvo ietekmi uz tirdzniecību; un d) pēc kādas Puses pieprasījuma paziņo prasības, kas attiecas uz konkrētu ražojumu importu. 5.6. pants Starptautiskie standarti Puses: a) pēc kādas Puses pieprasījuma sadarbojas, lai veicinātu kopēju izpratni par starptautisko standartu piemērošanu jomās, kuras ietekmē vai var ietekmēt tirdzniecību starp tām, lai, cik vien iespējams, mazinātu negatīvo ietekmi uz tirdzniecību starp tām; b) sadarbojas, izstrādājot starptautiskos standartus, pamatnostādnes un ieteikumus. 5.7. pants Prasības importam 1. Puses vispārīgās prasības importam attiecas uz visu otras Puses teritoriju. 2. Pamatojoties uz eksportētājas Puses vai tās daļas izcelsmes dzīvnieka vai auga veselības stāvokļa novērtējumu, ko veic importētāja Puse saskaņā ar SFP nolīguma, Codex Alimentarius Komisijas, Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (turpmāk "SEB") un Starptautiskās augu aizsardzības konvencijas (turpmāk "SAAK") pamatnostādnēm un standartiem, eksportētājai Pusei vai tās daļām var noteikt īpašas papildu prasības importam. 5.8. pants Pasākumi saistībā ar dzīvnieku un augu veselību 1. Puses atzīst kaitēkļbrīvu vai slimības neskartu zonu un zonu ar zemu kaitēkļu vai slimību izplatību jēdzienus saskaņā ar SFP nolīgumu, SEB un SAAK standartiem un nosaka atbilstīgu procedūru šādu zonu atzīšanai, ņemot vērā attiecīgos starptautiskos standartus, pamatnostādnes vai ieteikumus. 2. Nosakot šādas zonas, Puses ņem vērā tādus faktorus kā ģeogrāfiskā atrašanās vieta, ekosistēmas, epidemioloģiskā uzraudzība un sanitārās vai fitosanitārās kontroles efektivitāte šādās zonās. 3. Puses veido ciešu sadarbību kaitēkļbrīvu vai slimības neskartu zonu un zonu ar zemu kaitēkļu vai slimību izplatību noteikšanai ar mērķi veicināt uzticību Pušu īstenotajām procedūrām, nosakot šādas zonas. Puses cenšas pabeigt šo uzticības veicināšanas pasākumu aptuveni divu gadu laikā pēc šā nolīguma stāšanās spēkā. Uzticības veicināšanas sadarbības pasākuma veiksmīgu pabeigšanu apstiprina 5.10. pantā minētā Sanitāro un fitosanitāro pasākumu komiteja. 4. Nosakot šādas zonas, importētāja Puse, konstatējot eksportētājas Puses vai tās daļas izcelsmes dzīvnieku vai augu veselības stāvokli, galvenokārt balstās uz eksportētājas Puses sniegto informāciju atbilstīgi SFP nolīgumam, SEB un SAAK standartiem un ņem vērā eksportētājas Puses lēmumu. Šai sakarībā, ja Puse nepieņem otras Puses pieņemto lēmumu, tā paskaidro nepieņemšanas iemeslus un ir gatava sākt apspriešanos. 5. Eksportētāja Puse sniedz nepieciešamos pierādījumus, lai objektīvi parādītu importētājai Pusei, ka šādas zonas ir un, visticamāk, arī saglabāsies attiecīgi kā kaitēkļbrīvas un slimības neskartas zonas un zonas ar zemu kaitēkļu vai slimību izplatību. Šim nolūkam pēc pieprasījuma importētājai Pusei tiek nodrošināta pienācīga piekļuve pārbaudes, testēšanas un citu attiecīgo procedūru veikšanai. 5.9. pants Sadarbība dzīvnieku labturības jomā Puses: a) veic informācijas, zināšanu un pieredzes apmaiņu dzīvnieku labturības jomā un pieņem darba plānu šo pasākumu īstenošanai; b) sadarbojas dzīvnieku labturības standartu izstrādes jomā starptautiskā līmenī, jo īpaši attiecībā uz dzīvnieku apdullināšanu un kaušanu. 5.10. pants Sanitāro un fitosanitāro pasākumu komiteja 1. Sanitāro un fitosanitāro pasākumu komiteja, ko izveido saskaņā ar 15.2. panta 1. punktu (Specializētās komitejas), var: a) izstrādāt šīs nodaļas īstenošanai nepieciešamās procedūras vai pasākumus; b) uzraudzīt, kā noris šīs nodaļas īstenošana; c) apstiprināt 5.8. panta 3. punktā minētā uzticības veicināšanas pasākuma sekmīgu pabeigšanu; d) izstrādāt procedūras to uzņēmumu apstiprināšanai, kuri strādā ar dzīvnieku izcelsmes ražojumiem, un attiecīgos gadījumos to ražotņu apstiprināšanai, kuras strādā ar augu izcelsmes ražojumiem; e) nodrošināt forumu, lai apspriestu problēmas, kas saistītas ar konkrētu sanitāro vai fitosanitāro pasākumu piemērošanu, ar nolūku panākt savstarpēji pieņemamas alternatīvas. Šajā sakarā, lai veiktu apspriešanos, pēc Puses pieprasījuma komiteju sasauc steidzamības kārtā. 2. Komitejā ir Pušu pārstāvji, un tie tiekas vienu reizi gadā savstarpēji saskaņotā datumā. Pārstāvji savstarpēji vienojas arī par sanāksmes vietu. Pirms sanāksmēm saskaņo darba kārtību. Puses komitejas vadību uzņemas pārmaiņus. 5.11. pants Domstarpību izšķiršana Puses nevar atsaukties uz četrpadsmito nodaļu (Domstarpību izšķiršana), risinot jautājumus, kas radušies saistībā ar šo nodaļu. SESTĀ NODAĻA MUITAS UN TIRDZNIECĪBAS VEICINĀŠANA 6.1. pants Mērķi un principi Lai veicinātu tirdzniecību un sekmētu divpusēju un daudzpusēju sadarbību muitas jomā, Puses vienojas sadarboties un pieņemt un piemērot preču importa, eksporta un tranzīta prasības un procedūras, pamatojoties uz šādiem mērķiem un principiem: a) lai nodrošinātu preču importa, eksporta un tranzīta prasību un procedūru efektivitāti un samērīgumu, i) katra Puse pieņem vai atstāj spēkā paātrinātas muitas procedūras, saglabājot atbilstīgu muitas kontroles un atlases kārtību, ii) importa, eksporta un tranzīta prasības un procedūras nerada lielāku administratīvo slogu vai ietekmi uz tirdzniecību nekā vajadzīgs, lai sasniegtu likumīgos mērķus, iii) katra Puse paredz, ka preču muitošanu veic, izmantojot pēc iespējas mazāk dokumentu, un nodrošina elektronisko sistēmu pieejamību muitas pakalpojumu lietotājiem, iv) katra Puse izmanto informācijas tehnoloģijas, kas paātrina preču izlaišanas procedūras, v) katra Puse nodrošina, ka tās muitas dienesti un aģentūras, kas iesaistītas robežkontrolē, tostarp importa, eksporta un tranzīta jautājumu risināšanā, sadarbojas un koordinē darbību, un vi) katra Puse paredz, ka muitas aģentu piesaiste nav obligāta; b) importa, eksporta un tranzīta prasību un procedūru pamatā ir Pušu atzīti starptautiskie tirdzniecības un muitas instrumenti un standarti; i) starptautiskie tirdzniecības un muitas instrumenti un standarti, ja tādi pastāv, ir pamats importa, eksporta un tranzīta prasībām un procedūrām, izņemot gadījumus, kad tie ir nepiemēroti vai neefektīvi līdzekļi noteikto likumīgo mērķu sasniegšanai, ii) datu prasības un procesus pakāpeniski izmanto un piemēro saskaņā ar Pasaules Muitas organizācijas (turpmāk "PMO") Muitas datu modeli un saistītajiem PTO ieteikumiem un pamatnostādnēm; c) prasības un procedūras importētājiem, eksportētājiem un citām ieinteresētajām personām ir pārredzamas un paredzamas; d) katra Puse savlaicīgi apspriežas ar tirdzniecības nozares pārstāvjiem un citām ieinteresētajām personām, tostarp par būtiskām jaunām vai grozītām prasībām un procedūrām pirms to pieņemšanas; e) riska vadības principus vai procedūras piemēro tā, lai centieni nodrošināt atbilstību būtu vērsti uz darījumiem, kuriem jāpievērš uzmanība; f) katra Puse sadarbojas un apmainās ar informāciju, lai sekmētu šajā nolīgumā minēto tirdzniecības veicināšanas pasākumu piemērošanu un atbilstību tiem; un g) tirdzniecības veicināšanas pasākumi neietekmē likumīgu politisko mērķu sasniegšanu, piemēram, valsts drošības, veselības un vides aizsardzību. 6.2. pants Preču izlaišana 1. Katra Puse pieņem un piemēro vienkāršotas un efektīvas muitas un citas ar tirdzniecību saistītas prasības un procedūras, lai veicinātu tirdzniecību starp Pusēm. 2. Saskaņā ar 1. punktu katra Puse nodrošina, ka tās muitas dienesti, robežkontroles dienesti vai citas kompetentās iestādes piemēro prasības un procedūras, kas: a) paredz preču izlaišanu laikposmā, kas nav ilgāks nekā nepieciešams, lai nodrošinātu atbilstību Pušu muitas un citiem ar tirdzniecību saistītiem tiesību aktiem un formalitātēm. Katra Puse veic pasākumus, lai vēl vairāk saīsinātu laiku, kas nepieciešams preču izlaišanai; b) paredz iepriekšēju elektronisku informācijas iesniegšanu un galīgo apstrādi pirms faktiskās preču pienākšanas – "apstrādi pirms preču pienākšanas" –, lai nodrošinātu preču izlaišanu tūlīt pēc to pienākšanas; c) ļauj importētājiem saņemt lēmumu par preču izlaišanu no muitas, pirms puses attiecīgie muitas dienesti ir pieņēmuši galīgo lēmumu par piemērojamiem muitas nodokļiem, nodevām un maksājumiem, neskarot to [3]; un d) nodrošina preču izlaišanu brīvam apgrozījumam pienākšanas vietā, neparedzot to īslaicīgu pārvietošanu uz noliktavām vai citiem objektiem. 6.3. pants Vienkāršota muitas procedūra Puses cenšas tirgotājiem vai uzņēmējiem piemērot vienkāršotas importa un eksporta procedūras, kas atbilst īpašiem Pušu noteiktiem kritērijiem, jo īpaši paredzot ātrāku preču izlaišanu un muitošanu, tostarp iepriekšēju elektronisku informācijas iesniegšanu un apstrādi pirms sūtījumu faktiskās pienākšanas, retākas fiziskas pārbaudes un tirdzniecības veicināšanu, piemēram, vienkāršojot deklarēšanas procedūru, pieprasot pēc iespējas mazāk dokumentu. 6.4. pants Riska vadība Katra Puse risku analīzei un mērķu noteikšanai lieto riska vadības sistēmas, pēc iespējas biežāk – elektroniskas, kas ļauj tās muitas dienestiem vērst pārbaudes darbības uz augsta riska precēm un vienkāršo zema riska preču muitošanu un apriti. Katra Puse, izstrādājot savas riska vadības procedūras, pamatojas uz pārskatīto 1999. gada Starptautisko muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvenciju (turpmāk "Kioto konvencija") un PMO Riska vadības pamatnostādnēm. 6.5. pants Pārredzamība 1. Katra Puse nodrošina, ka tās muitas un citi ar tirdzniecību saistītie tiesību akti, noteikumi un vispārējās administratīvās procedūras un citas prasības, tostarp attiecībā uz maksām un maksājumiem, ir pieejami visām ieinteresētajām personām, izmantojot oficiāli noteiktus saziņas līdzekļus, un, ja tas ir iespējams, oficiālā tīmekļa vietnē. 2. Katra Puse izraugās vai patur vienu vai vairākus uzziņu vai informācijas centrus, lai izskatītu ieinteresēto personu pieprasījumus, kas attiecas uz muitas un citiem ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem. 3. Katra Puse apspriežas un sniedz informāciju tirdzniecības nozares pārstāvjiem un citām ieinteresētajām personām. Šādas apspriedes un informācija aptver būtiskas jaunas vai grozītas prasības un procedūras, un pirms to pieņemšanas tiek dota iespēja iesniegt piezīmes. 6.6. pants Iepriekšēji nolēmumi 1. Pamatojoties uz tirgotāju rakstisku pieprasījumu, katra Puse ar savu muitas dienestu starpniecību, pirms prece tiek importēta tās teritorijā, izdod rakstiskus iepriekšējus nolēmumus saskaņā ar saviem normatīvajiem aktiem par tarifu klasifikāciju, izcelsmi vai citiem līdzīgiem jautājumiem pēc saviem ieskatiem. 2. Ņemot vērā savos normatīvajos aktos iekļautās konfidencialitātes prasības, katra Puse publicē, piemēram, internetā, savus iepriekšējos nolēmumus par tarifu klasifikāciju un citiem līdzīgiem jautājumiem pēc saviem ieskatiem. 3. Lai veicinātu tirdzniecību, Puses divpusējā dialogā regulāri iekļauj aktuālo informāciju par izmaiņām attiecīgajos tiesību aktos saistībā ar 1. un 2. punktā minētajiem jautājumiem. 6.7. pants Pārsūdzēšanas un apstrīdēšanas kārtība 1. Katra Puse nodrošina, ka attiecībā uz tās lēmumiem par muitas jautājumiem un citām importa, eksporta un tranzīta prasībām un procedūrām iesaistītās personas, uz kurām attiecas šādi lēmumi, var pieprasīt pārskatīt vai pārsūdzēt šādus lēmumus. Puse var pieprasīt, ka pārsūdzību vispirms uzklausa tā pati aģentūra, tās uzraudzības iestāde vai tiesu iestāde pirms pārsūdzības iesniegšanas izskatīšanai augstākas instances neatkarīgai iestādei, kas var būt tiesu iestāde vai administratīvā tiesa. 2. Ražotājs vai eksportētājs pēc tam, kad tas saņēmis pieprasījumu no iestādes, kura veic pārskatīšanu, var sniegt informāciju tieši Pusei, kas veic administratīvo pārskatīšanu. Eksportētājs vai importētājs, kas sniedz informāciju, var lūgt Pusei, kas veic administratīvo pārskatīšanu, uzskatīt šādu informāciju par konfidenciālu saskaņā ar tās normatīvajiem aktiem. 6.8. pants Konfidencialitāte 1. Visa informācija, ko saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem, tostarp saskaņā ar 6.7. pantu, sniedz Puses personas vai iestādes otras Puses iestādēm, ir uzskatāma par konfidenciālu vai ierobežotas pieejamības informāciju, pamatojoties uz normatīvajiem aktiem, ko piemēro katrā no Pusēm. Uz to attiecas pienākums ievērot dienesta noslēpumu un aizsardzība, kas piemērojama līdzīgai informācijai saskaņā ar tās Puses attiecīgajiem normatīvajiem aktiem, kura to saņēmusi. 2. Personas datu apmaiņu var veikt tikai tad, ja Puse, kas tos saņem, apņemas aizsargāt šādus datus, nodrošinot tiem aizsardzību, kas ir vismaz līdzvērtīga tai, kādu attiecīgajā situācijā nodrošinātu datu piegādātāja Puse. Persona, kas piegādā datus, nenosaka prasības, kas ir stingrākas par prasībām, ko piemēro tās jurisdikcijā. 3. Šā panta 1. punktā minēto informāciju Puses iestādes bez tās personas vai iestādes tiešas atļaujas, kura to sniegusi, neizmanto mērķiem, kas nav tie mērķi, kuriem šī informācija sniegta. 4. Šā panta 1. punktā minēto informāciju nevar publicēt vai citā veidā izpaust personām bez to sniegušās personas vai iestādes tiešas atļaujas, izņemot gadījumus, kad saskaņā ar tās Puses normatīvajiem aktiem, kura šo informāciju saņēmusi, to ir pienākums publicēt vai izpaust saistībā ar tiesvedību. Personu vai iestādi, kas sniedz informāciju, ja iespējams, iepriekš informē par šādu izpaušanu. 5. Ja Puses iestāde pieprasa informāciju, pamatojoties uz šīs nodaļas noteikumiem, tā informē pieprasījuma saņēmējus par informācijas izpaušanas iespēju saistībā ar tiesvedību. 6. Pieprasītāja puse, ja vien nav citāda vienošanās ar personu, kas sniegusi informāciju, attiecīgā gadījumā izmanto visus pieejamos līdzekļus atbilstīgi saviem piemērojamajiem normatīvajiem aktiem, lai saglabātu informācijas konfidencialitāti un aizsargātu personas datus attiecībā uz trešās personas vai citu iestāžu pieprasījumiem izpaust attiecīgo informāciju. 6.9. pants Maksas un maksājumi Attiecībā uz visa veida maksām un maksājumiem, kas nav muitas nodokļi un maksājumi, kuri neietilpst 2.3. pantā (Muitas nodoklis) noteiktajā muitas nodokļa definīcijā, un ko uzliek saistībā ar importu vai eksportu: a) maksas un maksājumus uzliek tikai pakalpojumiem, ko sniedz saistībā ar attiecīgo importu vai eksportu vai formalitāti, kas jāievēro, veicot šādu importu vai eksportu; b) maksas un maksājumi nepārsniedz sniegtā pakalpojuma aptuvenās izmaksas; c) maksas un maksājumu neaprēķina kā procentuālo nodokli; d) maksas un maksājumus neuzliek konsulārajiem pakalpojumiem; e) informāciju par maksām un maksājumiem publicē, izmantojot oficiāli noteiktus saziņas līdzekļus, un, ja iespējams, oficiālā tīmekļa vietnē. Šādā informācijā norāda pamatojumu maksas vai maksājuma uzlikšanai sniegtajam pakalpojumam, atbildīgo iestādi, piemērojamo maksu un maksājumus un norēķinu laiku un kārtību; f) jaunas vai koriģētas maksas un maksājumus uzliek tikai tad, kad e) apakšpunktā noteiktā informācija ir publicēta un ir brīvi pieejama. 6.10. pants Pirmsnosūtīšanas pārbaudes Neviena no Pusēm nepieprasa veikt pirmsnosūtīšanas vai tām līdzvērtīgas pārbaudes. 6.11. pants Pēcmuitošanas revīzija Katra Puse nodrošina iespēju tirgotājiem gūt labumu no efektīvu pēcmuitošanas revīziju veikšanas. Saistībā ar pēcmuitošanas revīziju netiek piemērotas patvaļīgas vai nepamatotas prasības vai apgrūtinājumi tirgotājiem. 6.12. pants Muitas vērtējums Nolīgumu par muitas vērtējumu, izņemot tā 20. pantā un III pielikuma 2. līdz 4. punktā noteiktās atrunas un iespējas, iekļauj šajā nolīgumā, un tas kļūst par šā nolīguma sastāvdaļu mutatis mutandis. 6.13. pants Muitas sadarbība 1. Puses veicina abpusējo sadarbību muitas un ar muitu saistītos jautājumos. 2. Puses apņemas muitas lietās veikt tirdzniecības veicināšanas darbības, ņemot vērā starptautisko organizāciju paveikto šajā jomā. Tas var ietvert arī jaunu muitas procedūru izmēģināšanu. 3. Puses apstiprina apņemšanos veicināt likumīgu preču apriti un apmainās zināšanām par pasākumiem ar mērķi uzlabot muitas darba metodes, procedūras un datorsistēmas saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem. 4. Puses apņemas: a) muitas lietās, kas saistītas ar preču importu, eksportu un tranzītu, veikt tirdzniecībā izmantoto dokumentu un informācijas elementu saskaņošanu atbilstīgi starptautiskajiem standartiem, lai veicinātu tirdzniecības plūsmu starp Pusēm; b) pastiprināt sadarbību starp Pušu muitas laboratorijām un zinātniskās izpētes struktūrvienībām un veicināt muitas laboratorijās izmantoto metožu saskaņošanu; c) veikt muitas darbinieku apmaiņu; d) kopīgi organizēt mācību programmas ar muitu saistītos jautājumos ierēdņiem, kuri tieši piedalās muitas procedūrās; e) izstrādāt efektīvus mehānismus saziņai ar tirdzniecības nozares pārstāvjiem un uzņēmējiem; f) pēc iespējas sniegt savstarpēju palīdzību tarifu klasifikācijas, vērtēšanas un preču izcelsmes noteikšanas jomā, piemērojot preferenciālu tarifu režīmu importētajām precēm; g) veicināt stingru un efektīvu intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu muitas dienestos attiecībā uz importu, eksportu, reeksportu, tranzītu, pārkraušanu un citām muitas procedūrām un jo īpaši attiecībā uz viltotām precēm; un h) vienlaicīgi veicinot tirdzniecību, uzlabot no visām vietām nākušu jūras konteineru un citu sūtījumu drošību, kurus importē, pārkrauj vai pārvadā tranzītā Pušu teritorijās. Puses vienojas, ka pastiprinātas un paplašinātas sadarbības mērķi ietver, bet ne tikai, šādus mērķus: i) kopīgs darbs, lai nostiprinātu ar muitu saistītus aspektus loģistikas ķēdes drošības uzlabošanai starptautiskajā tirdzniecībā, un ii) pēc iespējas lielāka viedokļu saskaņošana visos daudzpusējos forumos, kur pienācīgi var tikt ierosināti un apspriesti jautājumi saistībā ar konteineru drošību. 5. Puses atzīst, ka to tehniskā sadarbība ir būtiska, lai veicinātu atbilstību šajā nolīgumā noteiktajiem pienākumiem un lai sasniegtu augstu tirdzniecības veicināšanas līmeni. Puses vienojas ar savu muitas dienestu starpniecību attīstīt muitas un muitas lietu tehniskās sadarbības programmu atbilstīgi saskaņotiem nosacījumiem attiecībā uz sadarbības pasākumu darbības jomu, termiņiem un izmaksām. 6. Ar Pušu attiecīgo muitas administrāciju un citu robežkontroles iestāžu starpniecību Puses pārskata attiecīgās starptautiskās iniciatīvas tirdzniecības veicināšanai, tostarp ar to saistīto PTO un PMO darbu, lai noteiktu jomas, kurās turpmāka kopīga rīcība veicinātu tirdzniecību starp Pusēm un sekmētu kopīgu daudzpusēju mērķu sasniegšanu. Puses sadarbojas, lai pēc iespējas izstrādātu kopējas nostājas muitas un tirdzniecības veicināšanas jomā starptautiskajās organizācijās, jo īpaši PTO un PMO. 7. Puses sniedz savstarpēju palīdzību šīs nodaļas, Protokola par jēdziena "noteiktas izcelsmes ražojumi" definīciju un administratīvo sadarbību un Pušu attiecīgo tiesību aktu vai noteikumu muitas jomā īstenošanā un izpildē. 6.14. pants Savstarpējā administratīvā palīdzība muitas lietās 1. Puses sniedz savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās saskaņā ar Protokolā par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās izklāstītajiem noteikumiem. 2. Jautājumos, uz kuriem attiecas Protokola par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās 9.1. pants, Puses nevar atsaukties uz šā nolīguma četrpadsmito nodaļu (Domstarpību izšķiršana). 6.15. pants Muitas kontaktpunkti 1. Puses apmainās ar sarakstiem, kuros norādīti izraudzītie kontaktpunkti, kas risina jautājumus saistībā ar šo nodaļu un Protokolu par jēdziena "noteiktas izcelsmes ražojumi" definīciju un administratīvās sadarbības metodēm. 2. Darba jautājumus saistībā ar šo nodaļu kontaktpunkti cenšas risināt apspriežoties. Ja kontaktpunkti jautājumu nevar atrisināt, to iesniedz izskatīšanai šajā nodaļā minētajā Muitas komitejā. 6.16. pants Muitas komiteja 1. Muitas komiteja, ko izveido saskaņā ar 15.2. panta 1. punktu (Specializētās komitejas), nodrošina atbilstīgu šīs nodaļas un Protokola par jēdziena "noteiktas izcelsmes ražojumi" definīciju un administratīvās sadarbības metodēm, un Protokola par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās darbību un izskata visus jautājumus saistībā ar šo dokumentu piemērošanu. Par šā nolīguma darbības jomas jautājumiem tā ziņo Tirdzniecības komitejai, ko izveido saskaņā ar 15.1. panta 1. punktu (Tirdzniecības komiteja). 2. Muitas komitejā ir pārstāvji no Pušu muitas un citām kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par muitas lietām un tirdzniecības veicināšanu, Protokola par jēdziena "noteiktas izcelsmes ražojumi" definīciju un administratīvās sadarbības metodēm un Protokola par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās pārvaldību. 3. Muitas komiteja pieņem reglamentu un tiekas vienu reizi gadā, par tikšanās vietu pārmaiņus izraugās katru no Pusēm. 4. Pēc kādas Puses pieprasījuma Muitas komiteja tiekas, lai apspriestu un censtos atrisināt domstarpības, kas Pusēm var rasties saistībā ar šo nodaļu un Protokolu par jēdziena "noteiktas izcelsmes izstrādājumi" definīciju un administratīvās sadarbības metodēm un Protokolu par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās, tostarp tirdzniecības veicināšanu, tarifu klasifikāciju, preču izcelsmi un savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās, jo īpaši saistībā ar Protokola par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās 7. un 8. pantu. 5. Muitas komiteja var izstrādāt rezolūcijas, ieteikumus vai atzinumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem kopējo mērķu sasniegšanai un šajā nodaļā un Protokolā par jēdziena "noteiktas izcelsmes ražojumi" definīciju un administratīvās sadarbības metodēm un Protokolā par savstarpējo administratīvo palīdzību muitas lietās noteikto mehānismu efektīvai darbībai. SEPTĪTĀ NODAĻA PAKALPOJUMU TIRDZNIECĪBA, UZŅĒMĒJDARBĪBAS NODIBINĀJUMI UN ELEKTRONISKĀ TIRDZNIECĪBA A IEDAĻA Vispārīgi noteikumi 7.1. pants Mērķis, darbības joma un aptvērums 1. Puses, atkārtoti apstiprinot savas tiesības un pienākumus saskaņā ar PTO nolīgumu, ar šo nosaka nepieciešamos pasākumus progresīvai savstarpējai pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmējdarbības nodibinājumu liberalizācijai un sadarbībai elektroniskajā tirdzniecībā. 2. Nekas šajā nodaļā nav interpretējams kā tāds, kas uzliek saistības attiecībā uz valsts iepirkumu. 3. Šī nodaļa neattiecas uz subsīdijām vai dotācijām, ko piešķir Puses, tostarp valsts atbalstītiem aizdevumiem, garantijām un apdrošināšanu. 4. Atbilstīgi šai nodaļai katra Puse patur tiesības reglamentēt un ieviest jaunus noteikumus likumīgu politisko mērķu sasniegšanai. 5. Šī nodaļa neattiecas uz pasākumiem, kas skar fiziskas personas, kuras meklē piekļuvi Puses darba tirgum, un uz pasākumiem saistībā ar pilsonību, uzturēšanos vai pastāvīgu nodarbinātību. 6. Nekas šajā nodaļā neliedz Pusei piemērot pasākumus, kas reglamentē fizisko personu ieceļošanu vai pagaidu uzturēšanos tās teritorijā, tostarp pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātu robežu neaizskaramību un nodrošinātu to, ka fiziskās personas likumīgi šķērso tās robežas, ja vien šādus pasākumus nepiemēro tā, ka tie likvidē vai mazina ieguvumus, kas otrai Pusei rodas šajā nodaļā un tās pielikumos paredzētu konkrētu saistību dēļ [4]. 7.2. pants Definīcijas Šajā nodaļā: a) "pasākums" ir jebkāds Puses pasākums tiesību akta, noteikumu, normas, procedūras, lēmuma, administratīva pasākuma vai citā veidā; b) "Puses pieņemti vai spēkā paturēti pasākumi" ir pasākumi, ko veic: i) centrālā valdība, reģiona valdība vai vietējās pašvaldības un iestādes, un ii) nevalstiskas organizācijas, īstenojot centrālās valdības, reģiona valdības vai vietējo pašvaldību vai iestāžu deleģētās pilnvaras; c) "persona" ir fiziska vai juridiska persona; d) "fiziska persona" ir Korejas vai kādas Eiropas Savienības dalībvalsts valstspiederīgais saskaņā ar to attiecīgajiem tiesību aktiem; e) "juridiska persona" ir jebkura juridiska vienība, kas noteiktā kārtībā dibināta vai citādi organizēta saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem peļņas gūšanai vai citā nolūkā un kas pieder privātai personai vai valstij, ietverot jebkuru korporāciju, fondu, personālsabiedrību, kopuzņēmumu, individuālo uzņēmumu vai asociāciju; f) "Puses juridiskā persona" ir: i) juridiska persona, kura izveidota attiecīgi saskaņā ar kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Korejas tiesību aktiem un kuras juridiskā adrese, centrālā administrācija [5] vai galvenā darbības vieta ir teritorijā, uz kuru attiecas Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas Savienības darbību, vai attiecīgi Korejas teritorijā. Ja juridiskajai personai ir tikai juridiskā adrese vai centrālā administrācija teritorijā, uz kuru attiecas Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas Savienības darbību, vai attiecīgi Korejas teritorijā, tā attiecīgi nav uzskatāma par Eiropas Savienības vai Korejas juridisko personu, ja vien tā neveic būtisku uzņēmējdarbību [6] teritorijā, uz kuru attiecas Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas Savienības darbību, vai attiecīgi Korejas teritorijā, vai ii) attiecībā uz uzņēmējdarbības nodibinājumu saskaņā ar 7.9. panta a) apakšpunktu – juridiska persona, kas pieder vai ko kontrolē ES puses vai attiecīgi Korejas fiziskās personas vai Eiropas Savienības vai attiecīgi Korejas juridiskā persona, kā attiecīginoteikts i) apakšpunktā. Juridiska persona: i) "pieder" ES puses vai Korejas personām, ja vairāk nekā 50 % tās pašu kapitāla pieder attiecīgi ES puses vai Korejas personām, ii) "atrodas" ES puses vai Korejas puses personu kontrolē, ja šādām personām ir tiesības iecelt savu direktoru vairākumu vai kā citādi likumīgi vadīt tās darbību, iii) "ir saistīta" ar citu personu, ja tā kontrolē šo otru personu vai ja to kontrolē šī otra persona, vai ja to un šo otru personu kontrolē cita persona; g) neskarot f) apakšpunktu, šis nolīgums attiecas arī uz tām kuģošanas sabiedrībām, kas dibinātas ārpus ES puses vai Korejas un ko kontrolē attiecīgi kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Korejas valstspiederīgie, ja šo sabiedrību kuģi ir reģistrēti saskaņā ar attiecīgajiem konkrētās Eiropas Savienības dalībvalsts vai Korejas tiesību aktiem un kuģo ar kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Korejas karogu [7]; h) "ekonomiskās integrācijas nolīgums" ir nolīgums, kas būtiski liberalizē pakalpojumu tirdzniecību un uzņēmējdarbības nodibinājumus atbilstīgi PTO nolīgumam, jo īpaši GATS V pantam un V bis pantam; i) "gaisa kuģu remonta un ekspluatācijas pakalpojumi" ir tādi pasākumi, kas veikti gaisa kuģim vai tā daļai, kamēr tas neatrodas ekspluatācijā, un tie neietver tā saukto līnijas uzturēšanu; j) "datorizētas rezervēšanas sistēmas (turpmāk "DRS") pakalpojumi" ir pakalpojumi, ko nodrošina datorizētas sistēmas, kuras satur informāciju par aviopārvadātāju transporta grafikiem, pieejamību, samaksu un samaksas noteikumiem, kuru izmantojot var veikt rezervēšanu vai izsniegt biļetes; k) "gaisa pārvadājumu pakalpojumu pārdošana un mārketings" nozīmē attiecīgajam gaisa pārvadātājam iespēju pārdot un brīvi tirgot tā gaisa pārvadājumu pakalpojumus, tostarp veikt visus tirgvedības aspektus, piemēram, tirgus izpēti, reklāmu un sadali. Šie pasākumi neietver gaisa pārvadājumu pakalpojumu cenu noteikšanu, ne arī piemērojamos nosacījumus; l) "pakalpojuma sniedzējs" ir jebkura persona, kas sniedz vai vēlas sniegt pakalpojumu, tostarp kā ieguldītājs. 7.3. pants Pakalpojumu tirdzniecības, uzņēmējdarbības nodibinājumu un elektroniskās tirdzniecības komiteja 1. Pakalpojumu tirdzniecības, uzņēmējdarbības nodibinājumu un elektroniskās tirdzniecības komitejā, ko izveido saskaņā ar 15.2. panta 1. punktu (Specializētās komitejas), ir Pušu pārstāvji. Puses galvenais pārstāvis komitejā ir tās iestādes amatpersona, kura ir atbildīga par šīs nodaļas īstenošanu. 2. Komiteja: a) pārrauga un novērtē šīs nodaļas īstenošanu; b) izskata jautājumus saistībā ar šo nodaļu, ko tai iesniegušas Puses; c) nodrošina iespēju attiecīgajām iestādēm apmainīties ar informāciju par piesardzības pasākumiem saistībā ar 7.46. pantu. B IEDAĻA Pārrobežu pakalpojumu sniegšana 7.4. pants Darbības joma un definīcijas 1. Šī iedaļa attiecas uz Pušu veiktajiem pasākumiem, kuri ietekmē pārrobežu pakalpojumu sniegšanu visās nozarēs, izņemot: a) audiovizuālos pakalpojumus [8]; b) iekšzemes kabotāžu; c) gan regulārus, gan neregulārus iekšzemes un starptautisko gaisa pārvadājumu pakalpojumus un pakalpojumus, kas tieši saistīti ar satiksmes tiesībām, kuri nav: i) gaisa kuģu remonta un uzturēšanas pakalpojumi, ii) gaisa pārvadājumu pakalpojumu pārdošana un tirdzniecība, iii) DRS pakalpojumi, iv) citi gaisa transporta palīgpakalpojumi, piemēram, apkalpošana uz zemes, gaisakuģu ar apkalpi nomas pakalpojumi un lidostu apsaimniekošanas pakalpojumi. 2. Pasākumi, kuri ietekmē pārrobežu pakalpojumu sniegšanu, ietver pasākumus, kas skar: a) pakalpojuma izveidi, izplatīšanu, tirdzniecību, pārdošanu un sniegšanu; b) pakalpojuma pirkšanu, apmaksu vai izmantošanu; c) piekļuvi tādiem tīkliem vai pakalpojumiem vai to izmantošanu, sniedzot pakalpojumu, kuriem atbilstīgi Puses prasībām jābūt vispārpieejamiem; un d) otras Puses pakalpojuma sniedzēja klātbūtni Puses teritorijā. 3. Šajā iedaļā: a) "pārrobežu pakalpojumu sniegšana" ir pakalpojuma sniegšana: i) no vienas Puses teritorijas otras Puses teritorijā, un ii) vienas Puses teritorijā otras Puses pakalpojuma patērētājam; b) "pakalpojumi" ietver jebkuru pakalpojumu jebkurā nozarē, izņemot pakalpojumus, ko sniedz valsts iestādes uzdevuma; un c) "pakalpojums, ko sniedz valsts iestādes uzdevumā", ir jebkurš pakalpojums, ko nesniedz uz komerciāla pamata vai konkurējot ar vienu vai vairākiem pakalpojuma sniedzējiem. 7.5. pants Piekļuve tirgum 1. Attiecībā uz piekļuvi tirgum, izmantojot pārrobežu pakalpojumu sniegšanu, katra Puse otras Puses pakalpojumiem un to sniedzējiem piešķir ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kāds paredzēts saskaņotajos noteikumos, ierobežojumos un nosacījumos un noteikts īpašajās saistībās, kuras norādītas 7.A pielikumā. 2. Nozarēs, kurās Puses uzņemas saistības attiecībā uz piekļuvi tirgum, pasākumus, ko Puse nepieņem vai nepatur spēkā reģionālā līmenī vai visā savā teritorijā, ja vien 7.A pielikumā nav paredzēts citādi, definē šādi: a) pakalpojumu sniedzēju skaita ierobežojumi skaitlisku kvotu, monopoluzņēmumu, ekskluzīvu pakalpojumu piegādātāju vai ekonomisko vajadzību pārbaudes prasību veidā [9]; b) pakalpojumu darījumu vai aktīvu kopējās vērtības ierobežojumi skaitlisku kvotu vai ekonomisko vajadzību pārbaudes prasību veidā; c) pakalpojumu darījumu kopskaita vai pakalpojumu izlaides ierobežojumi, kas izteikti noteiktās skaitliskās vienībās kvotu vai ekonomisko vajadzību pārbaudes prasību veidā [10]. 7.6. pants Valsts režīms 1. Nozarēs, kurās tirgus piekļuves saistības norādītas 7.A pielikumā un uz kurām attiecas tajā izklāstītie nosacījumi un ierobežojumi, saistībā ar visiem pasākumiem, kas ietekmē pārrobežu pakalpojumu sniegšanu, katra Puse piešķir otras Puses pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kādu tā piešķir līdzīgiem saviem pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem. 2. Puse var izpildīt 1. punktā norādīto prasību, piešķirot otras Puses pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem formāli identisku režīmu vai formāli atšķirīgu režīmu no tā, kādu tā piešķir līdzīgiem saviem pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem. 3. Formāli identisks vai formāli atšķirīgs režīms uzskatāms par mazāk labvēlīgu, ja tas maina konkurences apstākļus vienas Puses pakalpojumu vai pakalpojumu sniedzēju labā salīdzinājumā ar otras Puses līdzīgiem pakalpojumiem vai pakalpojumu sniedzējiem. 4. Konkrētās saistības, ko Puses uzņēmušās saskaņā ar šo pantu, nav uzskatāmas par prasību kādai no Pusēm kompensēt neizdevīgus konkurences apstākļus, kas rodas attiecīgo pakalpojumu vai pakalpojumu sniedzēju ārvalsts statusa dēļ. 7.7. pants Saistību saraksti 1. Nozares, ko Puses liberalizē atbilstīgi šai iedaļai, un – atrunu veidā – tirgus piekļuves un valsts režīma ierobežojumi, ko piemēro otras Puses pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem šajā nozarēs, ir izklāstīti 7.A pielikumā iekļautajos saistību sarakstos. 2. Neviena no Pusēm nevar pieņemt jaunus vai papildu diskriminējošus pasākumus attiecībā uz otras Puses pakalpojumiem vai pakalpojumu sniedzējiem salīdzinājumā ar režīmu, kas noteikts atbilstīgi konkrētajām saistībām, ko tās uzņēmušās saskaņā ar 1. punktu. 7.8. pants VL režīms [11] 1. Attiecībā uz pasākumiem, kas ietekmē pārrobežu pakalpojumu sniegšanu un uz ko attiecas šī iedaļa, ja vien šajā pantā nav paredzēts citādi, katra Puse piešķir otras Puses pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kādu tā piešķir līdzīgiem pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem no trešās valsts atbilstīgi ekonomiskās integrācijas nolīgumam, kas parakstīts pēc šā nolīguma stāšanās spēkā. 2. Režīms, kas paredzēts reģionālā ekonomiskās integrācijas nolīgumā un ko Puse piešķir trešās personas pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, neietilpst 1. punktā noteiktā pienākuma darbības jomā tikai tad, ja šāds režīms tiek piešķirts, pildot nozares vai horizontālās saistības, attiecībā uz kurām reģionālais ekonomiskās integrācijas nolīgums paredz daudz augstākas saistības par tām, kādas Puse uzņēmusies saistībā ar šo iedaļu, kā noteikts 7.B pielikumā. 3. Neatkarīgi no 2. punkta 1. punktā noteiktie pienākumi neattiecas uz režīmu, kas piešķirts: a) saskaņā ar pasākumiem, kas paredz kvalifikācijas atzīšanu, licences vai piesardzības pasākumus saskaņā ar GATS VII pantu vai tā pielikumu par finanšu pakalpojumiem; b) saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem vai režīmam, kas pilnīgi vai galvenokārt attiecas uz nodokļiem, vai c) saskaņā ar pasākumiem, uz ko attiecas 7.C pielikumā minētie VL izņēmumi. 4. Šo nodaļu neinterpretē kā tādu, kas liegtu Pusei piešķirt vai piemērot priekšrocības kaimiņvalstīm, lai veicinātu pakalpojumu apmaiņu pierobežas zonās, kuri tiek gan radīti, gan patērēti uz vietas. C IEDAĻA Uzņēmējdarbības nodibinājums 7.9. pants Definīcijas Šajā iedaļā: a) "uzņēmējdarbības nodibinājums" ir i) juridiskas personas izveide, pārņemšana vai saglabāšana [12], vai ii) filiāles vai pārstāvniecības izveide vai saglabāšana kādas Puses teritorijā saimnieciskās darbības veikšanai; b) "ieguldītājs" ir persona, kas vēlas veikt vai veic saimniecisku darbību, izveidojot uzņēmējdarbības nodibinājumu [13]; c) "saimnieciskā darbība" ietver visas saimnieciskās darbības, izņemot darbības, ko veic, izpildot valsts pilnvaras, proti, darbības, ko neveic ne komerciālā kārtā, ne konkurējot ar vienu vai vairākiem uzņēmējiem; d) "Puses juridiskās personas meitasuzņēmums" ir juridiska persona, ko faktiski kontrolē cita šīs Puses juridiskā persona; e) "juridiskas personas filiāle" ir darījumdarbības vieta bez juridiskas personas statusa, kurai piemīt pastāvīguma pazīmes, piemēram, mātesuzņēmuma atzars, kam ir vadība un materiālais aprīkojums, lai veiktu darījumus ar trešām personām, lai šādām trešām personām, kaut arī tām ir zināms, ka vajadzības gadījumā tām būs juridiska saikne ar mātesuzņēmumu, kura galvenais birojs atrodas ārvalstīs, nav jāveic darījumi tieši ar šādu mātesuzņēmumu, bet tās var veikt darījumus mātesuzņēmuma atzara darbības vietā. 7.10. pants Darbības joma Lai uzlabotu ieguldījumu vidi un jo īpaši starp Pusēm piemērotās prasības uzņēmējdarbības nodibinājumiem, šī iedaļa attiecas uz Pušu pasākumiem, kuri ietekmē uzņēmējdarbības nodibinājumu [14] visās saimnieciskajās darbībās, izņemot: a) kodolmateriālu ieguvi, izgatavošanu un pārstrādi [15]; b) ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma ražošanu un tirdzniecību [16]; c) audiovizuālos pakalpojumus [17]; d) iekšzemes kabotāžu; e) gan regulārus, gan neregulārus iekšzemes un starptautiskos gaisa pārvadājumu pakalpojumus un pakalpojumus, kas tieši saistīti ar satiksmes tiesībām, kuri nav: i) gaisa kuģu remonta un uzturēšanas pakalpojumi, ii) gaisa pārvadājumu pakalpojumu pārdošana un tirdzniecība, iii) DRS pakalpojumi, iv) citi gaisa transporta palīgpakalpojumi, piemēram, apkalpošana uz zemes, gaisa kuģu ar apkalpi nomas pakalpojumi un lidostu apsaimniekošanas pakalpojumi. 7.11. pants Piekļuve tirgum 1. Attiecībā uz piekļuvi tirgum, izmantojot uzņēmējdarbības nodibinājumu, Puse otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem piešķir ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kāds paredzēts saskaņotajos un īpašajās 7.A pielikumā iekļautajās saistībās norādītajos noteikumos, ierobežojumos un nosacījumos. 2. Nozarēs, kurās Puses uzņemas saistības attiecībā uz piekļuvi tirgum, pasākumus, ko Puse nepieņem vai nepatur spēkā reģionālā līmenī vai visā savā teritorijā, ja vien 7.A pielikumā nav paredzēts citādi, definē šādi: a) uzņēmējdarbības nodibinājumu skaita ierobežojumi skaitlisku kvotu, monopoluzņēmumu, ekskluzīvu tiesību vai citu uzņēmējdarbības nodibinājuma prasību, piemēram, ekonomisko vajadzību pārbaudes, veidā; b) darījumu vai aktīvu kopējās vērtības ierobežojumi skaitlisku kvotu vai ekonomisko vajadzību pārbaudes prasību veidā; c) darījumu kopskaita vai sniegto pakalpojumu apjoma ierobežojumi, kas izteikti noteiktās skaitliskās vienībās, kvotu vai ekonomisko vajadzību pārbaudes prasību veidā [18]; d) ārvalstu kapitāla līdzdalības ierobežojumi, kas izpaužas kā ārvalstu akciju daļas maksimālā īpatsvara vai atsevišķu vai kopējo ārvalstu ieguldījumu kopējās vērtības limits; e) pasākumi, kas nosaka ierobežojumus attiecībā uz konkrēta veida juridisku personu vai kopuzņēmumu vai nosaka konkrētu šādu juridisku personu vai kopuzņēmumu veidu, ar kuru starpniecību otras Puses ieguldītājs var veikt saimniecisku darbību; un f) ierobežojumi skaitlisku kvotu vai ekonomisko vajadzību pārbaudes prasības veidā attiecībā uz kopējo fizisku personu skaitu, kuras nav vadošie darbinieki un stažieri ar augstāko izglītību, kā noteikts 7.17. pantā, kuras var nodarbināt konkrētā nozarē vai kuras var nodarbināt ieguldītājs un kuras ir vajadzīgas saimnieciskās darbības veikšanai un ir tieši saistītas ar to. 7.12. pants Valsts režīms [19] 1. Nozarēs, kas norādītas 7.A pielikumā, un saskaņā ar minētajā pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem un ierobežojumiem attiecībā uz visiem pasākumiem, kuri ietekmē uzņēmējdarbības nodibinājumu, Puse piešķir otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kādu tā piešķir saviem līdzīgiem uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem. 2. Puse var izpildīt 1. punktā norādīto prasību, piešķirot otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem formāli identisku režīmu vai formāli atšķirīgu režīmu no tā, kādu tā piešķir līdzīgiem saviem uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem. 3. Formāli identisks vai formāli atšķirīgs režīms uzskatāms par mazāk labvēlīgu, ja tas maina konkurences apstākļus vienas Puses uzņēmējdarbības nodibinājumu vai ieguldītāju labā salīdzinājumā ar līdzīgiem otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem vai ieguldītājiem. 4. Konkrētas saistības, ko Puses uzņemas saskaņā ar šo pantu, nav uzskatāmas par prasību kādai no Pusēm kompensēt neizdevīgus konkurences apstākļus, kas rodas attiecīgo uzņēmējdarbības nodibinājumu vai ieguldītāju ārvalsts statusa dēļ. 7.13. pants Saistību saraksti 1. Nozares, ko katra Puse liberalizē saskaņā ar šo iedaļu, un – atrunu veidā – tirgus piekļuves un valsts režīma ierobežojumi, ko piemēro otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem šajā nozarēs, ir izklāstīti 7.A pielikumā iekļautajos saistību sarakstos. 2. Puses nevar pieņemt jaunus vai papildu diskriminējošus pasākumus attiecībā uz otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem salīdzinājumā ar režīmu, kas noteikts atbilstīgi konkrētajām saistībām, ko tās uzņēmušās saskaņā ar 1. punktu. 7.14. pants VL režīms [20] 1. Attiecībā uz pasākumiem, kas ietekmē uzņēmējdarbības nodibinājumu un uz ko attiecas šī iedaļa, ja vien šajā pantā nav paredzēts citādi, katra Puse piešķir otras Puses uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem ne mazāk labvēlīgu režīmu par to, kādu tā piešķir līdzīgiem uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem no trešās valsts, ar kuru tā noslēdz ekonomiskās integrācijas nolīgumu pēc šā nolīguma stāšanās spēkā [21]. 2. Režīms, kas paredzēts reģionālā ekonomiskās integrācijas nolīgumā un ko Puse piešķir trešās personas uzņēmējdarbības nodibinājumiem un ieguldītājiem, neietilpst 1. punktā noteiktā pienākuma darbības jomā tikai tad, ja šāds režīms tiek piešķirts, pildot nozares vai horizontālās saistības, attiecībā uz kurām reģionālais ekonomiskās integrācijas nolīgums paredz daudz augstākas saistības par tām, kādas Puse uzņēmusies saistībā ar šo iedaļu saskaņā ar 7.B pielikumu. 3. Neatkarīgi no 2. punkta, 1. punktā noteiktie pienākumi neattiecas uz režīmu, kas piešķirts: a) atbilstīgi pasākumiem, kas paredz kvalifikācijas atzīšanu, licences vai piesardzības pasākumus saskaņā ar GATS VII pantu vai tā pielikumu par finanšu pakalpojumiem; b) atbilstīgi starptautiskiem nolīgumiem vai kārtībai, kas pilnīgi vai galvenokārt attiecas uz nodokļiem, vai c) atbilstīgi pasākumiem, uz ko attiecas 7.C pielikumā minētie VL izņēmumi. 4. Šo nodaļu neinterpretē kā tādu, kas liegtu jebkurai Pusei piešķirt vai piemērot priekšrocības kaimiņvalstīm, lai veicinātu pakalpojumu apmaiņu pierobežas zonās, kuri tiek gan radīti, gan patērēti uz vietas. 7.15. pants Citi nolīgumi Nekas šajā nodaļā: a) neierobežo Pušu ieguldītāju tiesības gūt labumu no labvēlīgāka režīma, ko paredz spēkā esošie vai turpmākie starptautiskie nolīgumi par ieguldījumiem, kuros kāda Eiropas Savienības dalībvalsts un Koreja ir puse; un b) nav atkāpe no Pušu starptautiskajiem juridiskajiem pienākumiem saskaņā ar nolīgumiem, kas nosaka Pušu ieguldītājiem labvēlīgāku režīmu par to, kāds paredzēts saskaņā ar šo nolīgumu. 7.16. pants Ieguldījumu tiesiskā regulējuma pārskatīšana 1. Ieguldījumu pakāpeniskas liberalizēšanas nolūkā Puses ne vēlāk kā trīs gadus pēc šā nolīguma stāšanās spēkā un regulāri turpmāk pārskata ieguldījumu tiesisko regulējumu [22], ieguldījumu vidi un Pušu savstarpējo ieguldījumu plūsmu atbilstīgi saistībām starptautiskajos nolīgumos. 2. Puses, veicot 1. punktā minēto pārskatīšanu, novērtē šķēršļus, ar kuriem tās saskārušās ieguldījumu jomā, un sāk sarunas, lai likvidētu šādus šķēršļus ar nolūku padziļināt šīs nodaļas noteikumus, tostarp attiecībā uz vispārīgiem ieguldījumu aizsardzības principiem. D IEDAĻA Fizisku personu pagaidu klātbūtne darījumu vajadzībām 7.17. pants Darbības joma un definīcijas 1. Šo iedaļu piemēro Pušu pasākumiem attiecībā uz vadošu darbinieku, stažieru ar augstāko izglītību, darījumu pakalpojumu pārdevēju, līgumpakalpojumu sniedzēju un neatkarīgo speciālistu ieceļošanu un uzturēšanos to teritorijās saskaņā ar 7.1. panta 5. punktu. 2. Šajā iedaļā: a) "vadošie darbinieki" ir fiziskas personas, ko nodarbina Puses juridiskā persona, kura nav bezpeļņas organizācija, un kas atbild par uzņēmējdarbības nodibinājuma izveidi vai pienācīgu kontroli, administrēšanu un darbību. Vadošie darbinieki ir viesdarbinieki, kas atbild par uzņēmējdarbības nodibinājuma izveidi, un uzņēmuma pārceltie darbinieki; i) "viesdarbinieki" ir fiziskas personas, kuras strādā vadošos amatos un atbild par uzņēmējdarbības nodibinājuma izveidi. Viņi neiesaistās tiešos darījumos ar sabiedrību un nesaņem atlīdzību no avota, kas atrodas uzņēmējā Pusē; un ii) "uzņēmuma pārceltie darbinieki" ir fiziskas personas, kuras vismaz vienu gadu ir nodarbinājusi Puses juridiskā persona vai kuras vismaz vienu gadu ir Puses juridiskās personas partneri (izņemot kontrolpaketes turētājus) un kuras tiek uz laiku pārceltas uz uzņēmējdarbības nodibinājumu (tostarp meitasuzņēmumiem, saistītajiem uzņēmumiem vai filiālēm) otras Puses teritorijā. Attiecīgajai fiziskajai personai jābūt vienā no šādām kategorijām: vadītāji: fiziskas personas, kuras juridiskajā personā strādā vadošā amatā, veic galvenokārt tiešu uzņēmuma vadību un kuras pārrauga vai kurām dod norādījumus galvenokārt uzņēmuma valde vai akcionāri, vai līdzvērtīga struktūra, tostarp: A) personas, kas vada uzņēmējdarbības nodibinājumu vai tā nodaļu, vai apakšstruktūru, B) personas, kas pārrauga un kontrolē citu pārraudzības vai vadības darbinieku vai speciālistu darbu, un C) personas, kam ir pilnvaras personīgi pieņemt darbā un atlaist vai ieteikt pieņemt darbā, atlaist vai veikt citas ar personālu saistītas darbības; speciālisti: fiziskas personas, kuras strādā juridiskajā personā un kurām ir īpašas zināšanas, kas ir būtiskas uzņēmējdarbības nodibinājuma darbībā saistībā ar ražošanu, pētnieciskajām iekārtām, metodēm vai vadīšanu. Novērtējot šādas zināšanas, tiek ņemtas vērā ne tikai uzņēmējdarbības nodibinājumam svarīgas zināšanas, bet arī tas, vai personai ir augsts kvalifikācijas līmenis saistībā ar tādu darbu vai tirdzniecību, kurā nepieciešamas īpašas tehniskas zināšanas, tostarp piederība pie akreditētas profesijas; b) "stažieri ar augstāko izglītību" ir fiziskas personas, kuras vismaz vienu gadu ir nodarbinātas Puses juridiskajā personā un kurām ir augstskolas diploms, un kuras ir uz laiku pārceltas uz juridiskās personas uzņēmējdarbības nodibinājumu otras Puses teritorijā karjeras attīstības mērķiem vai apmācībai par darba metodēm vai paņēmieniem [23]; c) "darījumu pakalpojumu pārdevēji" ir fiziskas personas, kas ir Puses pakalpojumu sniedzēja pārstāvji, kuri pieprasa atļauju ieceļot uz laiku otras Puses teritorijā, lai minētā pakalpojumu sniedzēja labā risinātu sarunas par pakalpojumu pārdošanu vai slēgtu vienošanās par to. Viņi nenodarbojas ar tiešu pārdošanu sabiedrībai un nesaņem atlīdzību no avota, kas atrodas uzņēmējā Pusē; d) "līgumpakalpojumu" sniedzēji ir fiziskas personas, ko nodarbina Puses juridiskā persona, kurai nav uzņēmējdarbības nodibinājuma otras Puses teritorijā un kura ir labticīgi parakstījusi tādu līgumu ar galīgo patērētāju par pakalpojumu sniegšanu šajā otrajā Pusē, kura izpildei ir vajadzīga tās darbinieku pagaidu klātbūtne šajā Pusē [24]; un e) "neatkarīgie speciālisti" ir fiziskas personas, kas nodarbojas ar pakalpojuma sniegšanu un reģistrētas kā pašnodarbinātas personas Puses teritorijā, kurai nav uzņēmējdarbības nodibinājuma otras Puses teritorijā, un kas ir labticīgi parakstījušas tādu līgumu ar galapatērētāju par pakalpojumu sniegšanu šajā otrajā Pusē, kura izpildei ir vajadzīga šo personu pagaidu klātbūtne minētajā Pusē [25]. 7.18. pants Vadošie darbinieki un stažieri ar augstāko izglītību 1. Katrā nozarē, kas liberalizēta saskaņā ar C iedaļu un uz ko attiecas 7.A pielikumā norādītās atrunas, katra Puse ļauj otras Puses ieguldītājiem viņu uzņēmējdarbības nodibinājumā nodarbināt minētās otrās Puses fiziskās personas, ja vien šie darbinieki ir vadošie darbinieki vai stažieri ar augstāko izglītību, kā definēts 7.17. pantā. Vadošo darbinieku un stažieru ar augstāko izglītību pagaidu ieceļošana un uzturēšanās ir atļauta uz laiku līdz trim gadiem uzņēmuma pārceltajiem darbiniekiem [26], deviņdesmit dienas katrā divpadsmit mēnešu laikposmā viesdarbiniekiem [27] un viens gads stažieriem ar augstāko izglītību. 2. Katrā nozarē, kas liberalizēta saskaņā ar C iedaļu, pasākumi, ko Puse nepatur spēkā vai nepieņem, ja vien 7.A pielikumā nav paredzēts citādi, tiek definēti kā ierobežojumi skaitlisku kvotu vai ekonomisko vajadzību pārbaudes veidā un kā diskriminējoši ierobežojumi kopējam fizisko personu skaitam, ko ieguldītājs var nodarbināt kā vadošos darbiniekus vai stažierus ar augstāko izglītību konkrētā nozarē. [28] 7.19. pants Darījumu pakalpojumu pārdevēji Katrā nozarē, kas liberalizēta saskaņā ar B vai C iedaļu un uz ko attiecas 7.A pielikumā norādītās atrunas, katra Puse darījumu pakalpojumu pārdevējiem atļauj pagaidu ieceļošanu un uzturēšanos uz laiku līdz deviņdesmit dienām katrā divpadsmit mēnešu laikposmā [29]. 7.20. pants Līgumpakalpojumu sniedzēji un neatkarīgie speciālisti 1. Puses atkārtoti apstiprina savus attiecīgos pienākumus, kas izriet no to saistībām saskaņā ar GATS attiecībā uz līgumpakalpojumu sniedzēju un neatkarīgo speciālistu pagaidu ieceļošanu un uzturēšanos. 2. Ne vēlāk kā divu gadu laikā pēc sarunu pabeigšanas saskaņā ar GATS XIX pantu un PTO Ministru konferences Ministru deklarāciju, kas pieņemta 2001. gada 14. novembrī, Tirdzniecības komiteja pieņem lēmumu, kas ietver saistību sarakstu attiecībā uz Puses līgumpakalpojumu sniedzēju un neatkarīgo speciālistu piekļuvi otras Puses teritorijai. Ņemot vērā minēto GATS sarunu rezultātus, saistības ir savstarpēji izdevīgas un komerciāli nozīmīgas. E IEDAĻA Tiesiskais regulējums A apakšiedaļa Vispārēji piemērojamie noteikumi 7.21. pants Savstarpējā atzīšana 1. Nekas šajā nodaļā neliedz Pusei pieprasīt, lai fiziskām personām būtu nepieciešamā kvalifikācija un/vai profesionālā pieredze, kas attiecīgajā darbības nozarē noteikta teritorijā, kurā tiek sniegts pakalpojums. 2. Puses mudina atbilstīgās profesionālās iestādes to attiecīgajās teritorijās kopīgi izstrādāt un iesniegt Tirdzniecības komitejā savstarpējās atzīšanas ieteikumus, lai nodrošinātu to, ka pakalpojumu sniedzēji un ieguldītāji pakalpojumu nozarēs pilnīgi vai daļēji atbilst kritērijiem, ko katra Puse piemēro pakalpojumu sniedzēju un ieguldītāju atļauju piešķiršanai, licencēšanai, akreditēšanai, darbībai un sertificēšanai, tostarp pagaidu licenču piešķiršanai, pakalpojumu nozarēs, un jo īpaši profesionāliem pakalpojumiem. 3. Saņemot 2. punktā minēto ieteikumu, Tirdzniecības komiteja pieņemamā termiņā izskata to, lai noteiktu, vai tas atbilst šim nolīgumam. 4. Ja atbilstīgi 3. punktā noteiktajai kārtībai 2. punktā minētais ieteikums tiek atzīts par atbilstīgu šim nolīgumam un ir pietiekama atbilstība starp Pušu attiecīgajiem noteikumiem, Puses, lai īstenotu minēto ieteikumu, ar kompetento iestāžu starpniecību risina sarunas par nolīgumu par prasību, kvalifikācijas, licenču un citu noteikumu savstarpēju atzīšanu (turpmāk "SAN"). 5. Jebkurš šāds nolīgums atbilst PTO nolīguma, jo īpaši GATS VII panta, attiecīgajiem noteikumiem. 6. Atbilstīgi 15.3. panta 1. punktam (Darba grupas) izveidotā SAN darba grupa darbojas Tirdzniecības komitejas pakļautībā, un tajā ir Pušu pārstāvji. Lai veicinātu 2. punktā minēto darbību izpildi, darba grupa tiekas viena gada laikā pēc šā nolīguma stāšanās spēkā, ja vien Puses nevienojas citādi. a) Darba grupai attiecībā uz pakalpojumiem kopumā un attiecīgos gadījumos attiecībā uz atsevišķiem pakalpojumiem būtu jāizskata šādi jautājumi: i) procedūras, lai mudinātu attiecīgās pārstāvošās iestādes to attiecīgajās teritorijās ņemt vērā ieinteresētību savstarpējās atzīšanas nodrošināšanā, un ii) procedūras, lai mudinātu attiecīgās pārstāvošās iestādes izstrādāt ieteikumus par savstarpējo atzīšanu. b) Darba grupa darbojas kā kontaktpunkts jautājumos, kas saistīti ar savstarpējo atzīšanu un ko ierosina Pušu attiecīgās profesionālās iestādes. 7.22. pants Pārredzamība un konfidenciāla informācija 1. Puses, izmantojot saskaņā ar divpadsmito nodaļu (Pārredzamība) izveidotos mehānismus, nekavējoties atbild uz visiem otras Puses pieprasījumiem sniegt konkrētu informāciju par: a) starptautiskiem nolīgumiem vai pasākumiem, tostarp par savstarpējo atzīšanu, kas attiecas uz jautājumiem saistībā ar šo nodaļu vai ietekmē tos; un b) standartiem un kritērijiem pakalpojumu sniedzēju licencēšanai un sertifikācijai, tostarp informāciju par attiecīgo regulatīvo vai citu iestādi, kas sniedz konsultācijas par šādiem standartiem un kritērijiem. Šādi standarti un kritēriji ietver prasības attiecībā uz izglītību, zināšanu pārbaudi, pieredzi, rīcību un ētiku, profesionālo pilnveidi un atkārtotu sertifikāciju, darbības jomu, vietējām zināšanām un patērētāju aizsardzību. 2. Nekas šajā nolīgumā nevienai no Pusēm nepieprasa sniegt konfidenciālu informāciju, kuras izpaušana traucētu tiesību aktu izpildi vai citādi būtu pretrunā ar sabiedrības interesēm vai kaitētu noteiktu valsts vai privātu uzņēmumu likumīgām komerciālajām interesēm. 3. Pušu regulatīvās iestādes publisko prasības, tostarp attiecībā uz nepieciešamajiem dokumentiem, lai aizpildītu pieteikumus par pakalpojumu sniegšanu. 4. Pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma Puses regulatīvā iestāde informē pieteikuma iesniedzēju par tā pieteikuma statusu. Ja šai iestādei nepieciešama papildu informācija no pieteikuma iesniedzēja, tā nekavējoties paziņo par to pieteikuma iesniedzējam. 5. Pēc noraidīta pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma regulatīvā iestāde, kas noraidījusi pieteikumu, pēc iespējas informē pieteikuma iesniedzēju par pieteikuma noraidījuma iemesliem. 6. Puses regulatīvā iestāde pieņem administratīvu lē