Eiropas Kopienas dibināšanas Līguma (Konsolidētā versija) - D. Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienotie protokoli - Protokols (Nr.30) par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu (1997)



Oficiālais Vēstnesis C 321 E , 29/12/2006 Lpp. 0308 - 0311



Protokols (Nr.30) par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu (1997) AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES, APŅĒMUŠĀS radīt priekšnoteikumus Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 5. pantā ietvertā subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanai, lai precīzāk noteiktu to piemērošanas kritērijus un nodrošinātu to, ka visas iestādes tos stingri ievēro un konsekventi ievieš; VĒLĒDAMĀS nodrošināt to, ka lēmumu pieņemšana cik iespējams ir tuvināta Savienības pilsoņiem; ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 1993. gada 25. oktobra Iestāžu nolīgumu par subsidiaritātes principa īstenošanas procedūrām; APLIECINA, ka secinājumi, kas pieņemti Eiropadomes sanāksmē Birmingemā 1992. gada 16. oktobrī, un vispārējā nostāja subsidiaritātes principa ieviešanā, par ko vienojusies Eiropadome 1992. gada 11. un 12. decembra sanāksmē Edinburgā, turpinās vadīt Savienības iestāžu rīcību, kā arī plašāku subsidiaritātes principa piemērojumu, un šajā nolūkā IR VIENOJUŠĀS par šādiem noteikumiem, ko pievieno Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam: 1. Visas iestādes, īstenojot tām piešķirtās pilnvaras, nodrošina subsidiaritātes principa ievērošanu. Tās nodrošina arī proporcionalitātes principa ievērošanu, saskaņā ar kuru ikvienai Kopienas rīcībai jābūt samērīgai ar Līguma mērķiem. 2. Piemērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principu, ievēro Līguma vispārīgos noteikumus un mērķus, jo īpaši attiecībā uz acquis communautaire un iestāžu līdzsvara pilnīgu saglabāšanu; netiek ietekmēti Tiesas izstrādātie principi par attiecībām starp valstu tiesību sistēmu un Kopienas tiesību sistēmu, kā arī ir jāievēro 6. panta 4. punkts Līgumā par Eiropas Savienību, saskaņā ar kuru "Savienība nodrošina līdzekļus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu tās mērķus un īstenotu tās politiku". 3. Subsidiaritātes princips neliek apšaubīt pilnvaras, ko Eiropas Kopienai piešķir Līgums, kā to interpretē Tiesa. Līguma 5. panta otrajā daļā minētie kritēriji attiecas uz jomām, kas nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Subsidiaritātes princips parāda, kā šīs pilnvaras īstenojamas Kopienas līmenī. Subsidiaritāte ir dinamiska koncepcija, un tā jāpiemēro saskaņā ar Līgumā izvirzītajiem mērķiem. Tā ļauj Kopienai, ievērojot savas pilnvaras, izvērst plašāku rīcību, ja to prasa apstākļi vai, gluži otrādi, to ierobežot vai beigt, ja tā vairs nav pamatota. 4. Ierosinot jebkuru Kopienas tiesību aktu, jāpamato tā izstrādes iemesli, lai pierādītu, ka tas atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem; iemesli, kas ļauj secināt, ka kāds Kopienas mērķis ir labāk sasniedzams Kopienas līmenī, jāpamato ar kvalitātes un, ja vien iespējams, kvantitātes rādītājiem. 5. Lai Kopienas rīcība būtu pamatota, jāpanāk atbilsme diviem subsidiaritātes principa aspektiem: ierosinātās rīcības mērķus nevar pilnībā sasniegt ar dalībvalstu rīcību, ievērojot to konstitucionālo sistēmu, un tāpēc tos labāk īstenot ar Kopienas rīcību. Lai novērtētu, vai ir ievērots iepriekš minētais nosacījums, jāņem vērā šādas pamatnostādnes: - attiecīgā jautājumā ir starptautiski aspekti, kurus nevar pilnībā atrisināt ar dalībvalstu rīcību; - rīcība tikai dalībvalstu līmenī vai tas, ka nenotiek Kopienas rīcība, būtu pretrunā Līguma prasībām (piemēram, vajadzībai labot konkurences izkropļojumus, izvairīties no slēptiem tirdzniecības ierobežojumiem vai stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju) vai citādi ievērojami kaitētu dalībvalstu interesēm; - Kopienas līmeņa rīcībai, salīdzinājumā ar rīcību dalībvalstu līmenī, būtu neapstrīdamas priekšrocības tās apjoma vai seku dēļ. 6. Kopienas rīcības formai jābūt iespējami vienkāršai un piemērotai, lai pilnībā varētu sasniegt pasākuma mērķi un panākt efektīvu īstenošanu. Kopiena darbojas kā likumdevējs tikai tiktāl, ciktāl tas vajadzīgs. Līdzvērtīgos apstākļos priekšroka jādod direktīvām, nevis regulām, un pamatdirektīvām, nevis sīki izstrādātiem pasākumiem. Kā paredzēts Līguma 249. pantā, direktīvas uzliek saistības dalībvalstīm, kam tās adresētas, attiecībā uz sasniedzamo rezultātu, bet ļauj šo valstu iestādēm noteikt to īstenošanas formas un metodes. 7. Attiecībā uz Kopienas rīcības veidu un apjomu Kopienas pasākumos būtu iespējami plašas iespējas jāparedz valstu lēmumiem, atbilstīgi pasākuma mērķim un ievērojot Līguma prasības. Ievērojot Kopienas tiesību aktus, būtu arī jārūpējas, lai tiktu ievērota dalībvalstīs nostiprinājusies kārtība un to tiesību sistēmas organizācija un darbība. Attiecīgos gadījumos, ievērojot vajadzību pasākumus īstenot pareizi, Kopienas pasākumos būtu jāparedz alternatīvas iespējas, kā dalībvalstīm sasniegt šo pasākumu mērķus. 8. Ja subsidiaritātes principa piemērošana izraisa to, ka Kopienas rīcība nenotiek, dalībvalstīm sava rīcība jāsaskaņo ar Līguma 10. pantā noteiktajiem vispārīgiem noteikumiem, veicot piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu Līguma uzlikto pienākumu izpildi, un atturoties no pasākumiem, kas varētu apdraudēt Līguma mērķu sasniegšanu. 9. Neskarot Komisijas iniciatīvas tiesības, tai būtu: - pirms tiesību aktu ierosināšanas jārīko plašas apspriedes un vajadzības gadījumā jāpublicē apspriedes dokumenti, izņemot īpaši steidzamus vai konfidenciālus gadījumus; - jāpamato katra priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes principam; kad vien vajadzīgs, priekšlikumam pievienotā paskaidrojuma rakstā sniedz sīkākas ziņas šajā sakarā. Pilnīgam vai daļējam Kopienas rīcības finansējumam no Kopienas budžeta vajadzīgs skaidrojums; - attiecīgi jāņem vērā vajadzība samazināt un samērot ar sasniedzamo mērķi visus finansiālus vai administratīvus apgrūtinājumus, kas attiecas uz Kopienu, valstu valdībām, pašvaldības iestādēm, uzņēmējiem un pilsoņiem; - jāiesniedz Eiropadomei, Eiropas Parlamentam un Padomei ikgadējs ziņojums par Līguma 5. panta piemērošanu. Šis gada ziņojums jānosūta arī Reģionu komitejai un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai. 10. Eiropadome ņem vērā Komisijas ziņojumu, kas minēts 9. punkta ceturtajā ievilkumā ziņojumā par Savienības sasniegumiem, kas tai jāiesniedz Eiropas Parlamentam saskaņā ar 4. pantu Līgumā par Eiropas Savienību. 11. Pilnīgi ievērojot attiecīgās procedūras, Eiropas Parlaments un Padome, veicot Komisijas priekšlikumu vispārējas pārbaudes, izskata arī to atbilstību Līguma 5. pantam. Tas attiecas tiklab uz Komisijas sākotnējo priekšlikumu, kā uz Eiropas Parlamenta un Padomes plānotajiem grozījumiem. 12. Līguma 251. un 252. pantā minēto procedūru gaitā Eiropas Parlamentu informē par Padomes nostāju attiecībā uz Līguma 5. panta piemērošanu, iesniedzot pamatojumu, kāpēc Padome apstiprinājusi savu kopējo nostāju. Padome Eiropas Parlamentam dara zināmus iemeslus, kāpēc tā uzskata, ka Komisijas priekšlikums pilnībā vai daļēji neatbilst Līguma 5. pantam. 13. Atbilstību subsidiaritātes principam pārskata saskaņā ar Līgumā noteiktajām normām. --------------------------------------------------