Līgums par Konstitūciju Eiropai - Protokoli un Pielikumi - 9.Protokols par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas Pievienošanās līgumu un aktu



Oficiālais Vēstnesis 310 , 16/12/2004 Lpp. 0297 - 0336



9. PROTOKOLS PAR ČEHIJAS REPUBLIKAS, IGAUNIJAS REPUBLIKAS, KIPRAS REPUBLIKAS, LATVIJAS REPUBLIKAS, LIETUVAS REPUBLIKAS, UNGĀRIJAS REPUBLIKAS, MALTAS REPUBLIKAS, POLIJAS REPUBLIKAS, SLOVĒNIJAS REPUBLIKAS UN SLOVĀKIJAS REPUBLIKAS PIEVIENOŠANĀS LĪGUMU UN AKTU AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES, ATGĀDINOT, ka Čehijas Republika, Igaunijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārijas Republika, Maltas Republika, Polijas Republika, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika 2004. gada 1. maijā ir pievienojušās Eiropas Kopienām un Eiropas Savienībai, kas nodibināta ar Līgumu par Eiropas Savienību; ŅEMOT VĒRĀ, ka Konstitūcijas IV-437. panta 2. punkta e) apakšpunkts paredz, ka tiek atcelts iepriekšminētais 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās līgums; ŅEMOT VĒRĀ, ka daudzi noteikumi Aktā, kas pievienots minētajam Pievienošanās līgumam, turpina būt spēkā, kā arī to, ka Konstitūcijas IV-437. panta 2. punkts paredz, ka šiem noteikumiem jābūt izklāstītiem vai minētiem protokolā, lai tie paliktu spēkā un lai tiktu saglabātas to tiesiskās sekas; ŅEMOT VĒRĀ, ka dažos šajos noteikumos vajadzīgi tehniski pielāgojumi, lai tos saskaņotu ar Konstitūciju, nemainot to tiesiskās sekas; IR PIEŅĒMUŠAS šādus noteikumus, ko pievieno Līgumam par Konstitūciju Eiropai un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam. PIRMĀ DAĻA NOTEIKUMI PAR 2003. GADA 16. APRĪĻA PIEVIENOŠANĀS AKTU I SADAĻA PRINCIPI 1. pants Šajā protokolā: a) termins " 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akts" nozīmē Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā; b) termini "Eiropas Kopienas dibināšanas līgums" ("EK līgums") un "Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgums" ("EAEK līgums") nozīmē minētos līgumus, ņemot vērā to papildinājumus vai grozījumus, kas izdarīti ar līgumiem vai citiem aktiem, kuri stājušies spēkā pirms 2004. gada 1. maija; c) termins "Līgums par Eiropas Savienību" ("ES līgums") nozīmē minēto līgumu, ņemot vērā tā papildinājumus vai grozījumus, kas izdarīti ar līgumiem vai citiem aktiem, kuri stājušies spēkā pirms 2004. gada 1. maija; d) termins "Kopiena" nozīmē, attiecīgi, vienu vai abas Kopienas, kas minētas b) apakšpunktā; e) termins "pašreizējās dalībvalstis" nozīmē šādas dalībvalstis: Beļģijas Karalisti, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Portugāles Republiku, Somijas Republiku, Zviedrijas Karalisti un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti; f) termins "jaunās dalībvalstis" nozīmē šādas dalībvalstis: Čehijas Republiku, Igaunijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku un Slovākijas Republiku. 2. pants Tiesības un pienākumi, kas noteikti Konstitūcijas IV-437. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētajā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas Pievienošanās līgumā, ir stājušies spēkā 2004. gada 1. maijā saskaņā ar minētajā līgumā paredzētajiem nosacījumiem. 3. pants 1. Šengenas acquis noteikumi, kas integrēti Savienības sistēmā ar protokolu, kurš pievienots Līgumam par Konstitūciju Eiropai (turpmāk "Šengenas protokols"), kā arī akti, kas pieņemti atbilstīgi tam vai kā citādi saistīti ar to un uzskaitīti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta I pielikumā, tāpat kā jebkādi turpmāki akti, kas pieņemti pirms 2004. gada 1. maija, ir saistoši jaunajām dalībvalstīm un piemērojami tajās no 2004. gada 1. maija. 2. Tie Šengenas acquis noteikumi, kas integrēti Savienības sistēmā, kā arī akti, kas pieņemti atbilstīgi tam vai kā citādi saistīti ar to un nav minēti šā panta 1. punktā, lai arī no 2004. gada 1. maija ir saistoši jaunajām dalībvalstīm, katrā konkrētajā jaunajā dalībvalstī ir piemērojami vienīgi saskaņā ar attiecīgu Padomes eirolēmumu, ko pieņem pēc tam, kad atbilstīgi spēkā esošajām Šengenas izvērtēšanas procedūrām ir konstatēts, ka attiecīgajā jaunajā dalībvalstī ir izpildīti visi nosacījumi, kas vajadzīgi visu acquis attiecīgo daļu piemērošanai. Padome, iepriekš apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, minēto eirolēmumu pieņem ar to locekļu vienprātīgu balsojumu, kas pārstāv to dalībvalstu valdības, attiecībā uz kurām šajā punktā minētos noteikumus jau piemēro, un tās dalībvalsts valdību, attiecībā uz kuru minētos noteikumus jāsāk piemērot. Padomes locekļi, kas pārstāv Īrijas un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes valdības, piedalās lēmuma pieņemšanā vienīgi tiktāl, ciktāl lēmums attiecas uz šīm valstīm saistošiem Šengenas acquis noteikumiem vai šīm valstīm saistošiem aktiem, kas pieņemti atbilstīgi Šengenas acquis vai kā citādi saistīti ar to. 3. Nolīgumi, ko Padome noslēgusi atbilstīgi Šengenas protokola 6. pantam, no 2004. gada 1. maija ir saistoši jaunajām dalībvalstīm. 4. Attiecībā uz konvencijām vai citiem dokumentiem tieslietu un iekšlietu jomā, kas nav nošķirami no ES līguma mērķu sasniegšanas, jauno dalībvalstu pienākums ir: a) pievienoties tiem dokumentiem, kas līdz 2004. gada 1. maijam ir atvērti parakstīšanai pašreizējām dalībvalstīm, kā arī tiem dokumentiem, ko Padome izstrādājusi atbilstīgi ES līguma VI sadaļai un ieteikusi pieņemt dalībvalstīm; b) ieviest administratīvus un citādus pasākumus, kādus līdz pievienošanās dienai pieņēmušas pašreizējās dalībvalstis vai Padome, lai veicinātu praktisku sadarbību starp dalībvalstu iestādēm un organizācijām, kas darbojas tieslietu un iekšlietu jomā. 4. pants Katra jaunā dalībvalsts no 2004. gada 1. maija piedalās Ekonomikas un monetārajā savienībā kā dalībvalsts, kurai ir izņēmuma statuss, kas paredzēts Konstitūcijas III-197. pantā. 5. pants 1. Jaunajām dalībvalstīm, kuras ar 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās aktu ir pievienojušās lēmumiem un nolīgumiem, ko pieņēmuši dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, ir pienākums pievienoties visiem pārējiem nolīgumiem, ko pašreizējās dalībvalstis noslēgušas attiecībā uz Savienības darbību vai saistībā ar to. 2. Jaunajām dalībvalstīm ir pienākums pievienoties EK līguma 293. pantā paredzētajām konvencijām un konvencijām, kas nav nošķiramas no EK līguma mērķu sasniegšanas, ciktāl tās vēl aizvien ir spēkā, kā arī protokoliem par Eiropas Kopienu Tiesas interpretāciju attiecībā uz šīm konvencijām, kurus parakstījušas pašreizējās dalībvalstis, un šajā sakarā jauno dalībvalstu pienākums ir sākt sarunas ar pašreizējām dalībvalstīm, lai veiktu vajadzīgos pielāgojumus. 6. pants 1. Jauno dalībvalstu pienākums ir atbilstīgi šajā protokolā paredzētajiem nosacījumiem pievienoties nolīgumiem vai konvencijām, ko noslēgušas vai provizoriski piemēro pašreizējās dalībvalstis un Savienība vai Eiropas Atomenerģijas kopiena, rīkojoties kopīgi, kā arī pašreizējo dalībvalstu noslēgtajiem nolīgumiem, kas saistīti ar šādiem nolīgumiem vai konvencijām. Par jauno dalībvalstu pievienošanos turpmāk 4. punktā minētajiem nolīgumiem vai konvencijām, kā arī nolīgumiem ar Baltkrieviju, Ķīnu, Čīli, Mercosur valstīm un Šveici, ko kopīgi noslēgušas vai parakstījušas Kopiena un pašreizējās dalībvalstis, vienojas protokolos, kurus pievieno šādiem nolīgumiem vai konvencijām un kurus noslēdz Padome, pieņemot vienprātīgu lēmumu un pārstāvot dalībvalstis, un attiecīgā trešā valsts vai trešās valstis, vai starptautiskā organizācija. Šī procedūra neskar Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas kompetenci un neiespaido kompetences sadalījumu starp Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un dalībvalstīm attiecībā uz šādu nolīgumu slēgšanu nākotnē vai citiem grozījumiem, kas nav saistīti ar pievienošanos. Komisija dalībvalstu vārdā piedalās sarunās par šādiem protokoliem, pamatojoties uz norādījumiem par šādām sarunām, ko vienprātīgi apstiprina Padome, un apspriežoties ar komiteju, kurā ir dalībvalstu pārstāvji. Noslēdzamo protokolu projektus Komisija iesniedz Padomei. 2. Pievienojoties 1. punktā minētajiem nolīgumiem un konvencijām, jaunās dalībvalstis iegūst tādas pašas no šiem nolīgumiem un konvencijām izrietošās tiesības un pienākumus kā pašreizējām dalībvalstīm. 3. Jauno dalībvalstu pienākums ir atbilstīgi šajā protokolā paredzētajiem nosacījumiem pievienoties Līgumam par Eiropas Ekonomikas zonu [1], kā noteikts minētā līguma 128. pantā. 4. No 2004. gada 1. maija un - attiecīgā gadījumā - līdz 1. punktā minēto nepieciešamo protokolu noslēgšanai jaunās dalībvalstis piemēros nolīgumus, ko pašreizējās dalībvalstis kopā ar Kopienu noslēgušas ar Alžīriju, Armēniju, Azerbaidžānu, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Bulgāriju, Dienvidāfriku, Dienvidkoreju, Horvātiju, Ēģipti, Gruziju, Izraēlu, Jordāniju, Kazahstānu, Kirgīziju, Krievijas Federāciju, Libānu, Maroku, Meksiku, Moldovu, Rumāniju, Sanmarīno, Sīriju, Tunisiju, Turciju, Turkmenistānu, Ukrainu un Uzbekistānu, kā arī citus nolīgumus, ko pirms 2004. gada 1. maija kopīgi noslēgušas pašreizējās dalībvalstis un Kopiena. Jebkādus šo nolīgumu pielāgojumus paredz protokolos, ko ar līgumslēdzējām valstīm noslēdz atbilstīgi šā panta 1. punkta otrajai daļai. Ja protokoli nav noslēgti līdz 2004. gada 1. maijam, Savienība, Eiropas Atomenerģijas kopiena un dalībvalstis atbilstīgi savai kompetencei veic vajadzīgos pasākumus, lai rastu šīs situācijas risinājumu. 5. No 2004. gada 1. maija jaunās dalībvalstis piemēro tos divpusējos nolīgumus un vienošanās attiecībā uz tekstilmateriāliem, ko Kopiena noslēgusi ar trešām valstīm. Kvantitatīvos ierobežojumus, ko Savienība piemēro attiecībā uz tekstilmateriālu un apģērbu ražojumu importu, koriģē, lai ņemtu vērā jauno dalībvalstu pievienošanos. Ja divpusējo nolīgumu vai vienošanos par tekstilmateriāliem grozījumi nav stājušies spēkā līdz 2004. gada 1. maijam, Savienība veic vajadzīgos pielāgojumus tās noteikumos par tekstilmateriālu un apģērbu ražojumu importu no trešām valstīm, lai ņemtu vērā jauno dalībvalstu pievienošanos. 6. Kvantitatīvos ierobežojumus, ko Savienība piemēro attiecībā uz tērauda un tērauda ražojumu importu, pielāgo, pamatojoties uz to, cik lielā apjomā attiecīgo piegādātājvalstu izcelsmes tērauda ražojumi ievesti jaunajās dalībvalstīs pēdējos gados tieši pirms Pievienošanās līguma parakstīšanas. 7. Visus zvejniecības nolīgumus, ko jaunās dalībvalstis pirms pievienošanās noslēgušas ar trešām valstīm, pārvalda Savienība. Laikā, kamēr minēto nolīgumu spēkā esamība provizoriski saglabājas, jauno dalībvalstu tiesības un pienākumi, kas paredzēti šajos nolīgumos, nemainās. Tiklīdz iespējams, un noteikti līdz laikam, kad spēku zaudē šā punkta pirmajā daļā minētie nolīgumi, Padome pēc Komisijas priekšlikuma katrā konkrētajā gadījumā pieņem atbilstīgus eirolēmumus, lai minētajos nolīgumos paredzētā zvejas darbība varētu turpināties, un paredz iespēju dažus nolīgumus pagarināt uz laikposmu, kas nepārsniedz vienu gadu. 8. No 2004. gada 1. maija jaunās dalībvalstis pārtrauc dalību jebkādos brīvās tirdzniecības nolīgumos ar trešām valstīm, tostarp Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības līgumā. Tiktāl, ciktāl nolīgumi starp vienu vai vairākām jaunajām dalībvalstīm, no vienas puses, un vienu vai vairākām trešām valstīm, no otras puses, nav saderīgi ar pienākumiem, kas izriet no Konstitūcijas un jo īpaši no šā protokola, jaunās dalībvalstis veic visus atbilstīgos pasākumus, lai novērstu radušos nesaderību. Ja kādai no jaunajām dalībvalstīm rodas grūtības, pielāgojot kādu nolīgumu, kas pirms 2004. gada 1. maija noslēgts ar vienu vai vairākām trešām valstīm, tad šī jaunā dalībvalsts atbilstīgi attiecīgā nolīguma noteikumiem pārtrauc dalību tajā. 9. Jaunās dalībvalstis vajadzības gadījumā īsteno atbilstīgus pasākumus, lai savu nostāju attiecībā uz starptautiskajām organizācijām un starptautiskajiem nolīgumiem, kuru Līgumslēdzējas Puses ir arī Savienība vai Eiropas Atomenerģijas kopiena, vai citas dalībvalstis, pielāgotu tiesībām un pienākumiem, ko rada pievienošanās Savienībai. Jo īpaši tās — no 2004. gada 1. maija vai agrākās iespējamās dienas pēc minētās dienas — pārtrauc savu dalību starptautiskos zvejniecības nolīgumos un organizācijās, kuru Līgumslēdzēja Puse ir arī Savienība, izņemot gadījumus, kad šo jauno dalībvalstu dalība ir saistīta ar jautājumiem, kas neattiecas uz zvejniecību. 7. pants Iestāžu pieņemtie akti, uz ko attiecas šajā protokolā paredzētie pārejas posma noteikumi, saglabā savu tiesību akta statusu, proti, minēto aktu grozīšanai paredzētas procedūras paliek spēkā. 8. pants Tie 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta noteikumi, kuru mērķis vai sekas ir tādu aktu atcelšana vai grozīšana, ko pieņēmušas Kopienas vai Eiropas Savienības, kura nodibināta ar Līgumu par Eiropas Savienību, iestādes vai struktūras, un kuri nav pārejas posma pasākumi, atbilstīgi Eiropas Kopienu Tiesas un Pirmās instances tiesas interpretācijai paliek spēkā, ņemot vērā šā panta otro daļu. Šiem noteikumiem ir tāds pats tiesiskais statuss kā aktiem, kurus ar tiem atceļ vai groza, un uz tiem attiecas tie paši noteikumi, kas attiecas uz šiem aktiem. 9. pants Akti, kurus pirms 2004. gada 1. maija pieņēmušas Kopienas vai Eiropas Savienības, kura nodibināta ar Līgumu par Eiropas Savienību, iestādes vai struktūras un Eiropas Centrālā banka un kuri sagatavoti čehu, igauņu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, slovāku, slovēņu un ungāru valodā, no minētās dienas ir autentiski saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā akti pārējās valodās. 10. pants Ar Padomes pieņemtu eirolikumu var atcelt šajā protokolā paredzētos pārejas noteikumus, kad tos vairs nepiemēro. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu, iepriekš apspriežoties ar Eiropas Parlamentu. 11. pants Pārejas posmā Konstitūciju un iestāžu pieņemtos aktus piemēro, ņemot vērā šajā protokolā paredzētās atkāpes. II SADAĻA PASTĀVĪGIE NOTEIKUMI 12. pants 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta III pielikumā uzskaitīto aktu pielāgojumus, kas kļuvuši vajadzīgi pievienošanās sakarā, izstrādā atbilstīgi minētajā pielikumā izklāstītajām pamatnostādnēm un saskaņā ar procedūru un nosacījumiem, kas paredzēti šā protokola 36. pantā. 13. pants Pasākumus, kas uzskaitīti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta IV pielikumā, piemēro atbilstīgi nosacījumiem, kas paredzēti minētajā pielikumā. 14. pants Ar Padomes pieņemtu eirolikumu, var paredzēt pielāgojumus šā protokola noteikumos attiecībā uz kopējo lauksaimniecības politiku, ja šādi pielāgojumi būtu nepieciešami sakarā ar grozījumiem Savienības tiesību aktos. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu, iepriekš apspriežoties ar Eiropas Parlamentu. III SADAĻA PAGAIDU NOTEIKUMI 15. pants Pasākumus, kas uzskaitīti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII un XIV pielikumā, jaunajās dalībvalstīs piemēro atbilstīgi minētajos pielikumos paredzētajiem nosacījumiem. 16. pants 1. Ieņēmumi, kas norādīti kā "Kopējā muitas tarifa nodokļi un citas nodevas" un kas minēti 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā Padomes Lēmumā 2000/597/EK, Euratom ( 2000. gada 29. septembris) par Kopienu pašu resursu sistēmu [2] vai citā atbilstīgā normā kādā lēmumā, ar kuru aizstāj minēto lēmumu, ietver muitas nodokļus, ko aprēķina atbilstīgi likmēm, kuras izriet no Kopējā muitas tarifa vai kādas citas ar to saistītas vienošanās, ko Savienībā piemēro tirdzniecībai starp jaunajām dalībvalstīm un trešām valstīm. 2. Saskaņotā PVN aprēķina bāze un NKI (nacionālais kopienākums), kas minēts Lēmuma 2000/597/EK, Euratom 2. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā, jaunajām dalībvalstīm 2004. gadā ir divas trešdaļas no gada bāzes. Katrai jaunajai dalībvalstij NKI bāze, ko ņem vērā, aprēķinot Apvienotajai Karalistei piešķirto finansējumu budžeta līdzsvarošanai, kas minēts Lēmuma 2000/597/EK, Euratom 5. panta 1. punktā, arī ir divas trešdaļas no gada bāzes. 3. Lai atbilstīgi Lēmuma 2000/597/EK, Euratom 2. panta 4. punkta b) apakšpunktam noteiktu nemainīgo likmi 2004. gadam, attiecībā uz jaunajām dalībvalstīm PVN bāzes maksimuma ierobežojumu aprēķina, pamatojoties uz šo valstu PVN bāzes maksimuma ierobežojuma divām trešdaļām un NKI divām trešdaļām. 17. pants 1. Lai ņemtu vērā jaunu dalībvalstu pievienošanos, Savienības budžetu 2004. finanšu gadam pielāgo ar budžeta grozījumiem, kas stājas spēkā 2004. gada 1. maijā. 2. Divpadsmit mēneša divpadsmitās daļas PVN un NKI resursos, kas jaunajām dalībvalstīm jāmaksā atbilstīgi 1. punktā minētajiem budžeta grozījumiem, kā arī korekcijas ar atpakaļejošu spēku, kuras attiecas uz mēneša divpadsmitajām daļām laikposmam no 2004. gada janvāra līdz aprīlim un kuras attiecas tikai uz pašreizējām dalībvalstīm, pārveido par astotdaļām, ko izmanto laikposmā no 2004. gada maija līdz decembrim. Korekcijas ar atpakaļejošu spēku, kuras izriet no jebkādiem turpmākiem budžeta grozījumiem, ko pieņem 2004. gadā, tāpat pārveido vienādās daļās, ko izmanto gada atlikušajā daļā. 18. pants Katra mēneša pirmajā darbadienā Savienība no attiecīgajai valstij turpmāk norādītās budžeta pagaidu kompensācijas summas izmaksā Čehijas Republikai, Kiprai, Maltai un Slovēnijai, kā izdevumus no Savienības budžeta, 2004. gadā, sākot no 2004. gada 1. maija — vienu astotdaļu, 2005. un 2006. gadā — vienu divpadsmito daļu: (miljonos euro, 1999. gada cenās) | | 2004. | 2005. | 2006. | Čehijas Republika | 125,4 | 178,0 | 85,1 | Kipra | 68,9 | 119,2 | 112,3 | Malta | 37,8 | 65,6 | 62,9 | Slovēnija | 29,5 | 66,4 | 35,5. | 19. pants Katra mēneša pirmajā darbadienā Savienība no attiecīgajai valstij turpmāk norādītās īpašā vienreizējā maksājuma summas izmaksā Čehijas Republikai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai, kā izdevumus no Savienības budžeta, 2004. gadā, sākot no 2004. gada 1. maija — vienu astotdaļu, 2005. un 2006. gadā — vienu divpadsmito daļu: (miljonos euro, 1999. gada cenās) | | 2004. | 2005. | 2006. | Čehijas Republika | 174,7 | 91,55 | 91,55 | Igaunija | 15,8 | 2,9 | 2,9 | Kipra | 27,7 | 5,05 | 5,05 | Latvija | 19,5 | 3,4 | 3,4 | Lietuva | 34,8 | 6,3 | 6,3 | Ungārija | 155,3 | 27,95 | 27,95 | Malta | 12,2 | 27,15 | 27,15 | Polija | 442,8 | 550,0 | 450,0 | Slovēnija | 65,4 | 17,85 | 17,85 | Slovākija | 63,2 | 11,35. | 11,35. | Polijai paredzēto 1 miljardu euro un Čehijas Republikai paredzētos 100 miljonus euro, kas iekļauti īpašā vienreizējā maksājuma summā, ņem vērā jebkuros aprēķinos saistībā ar struktūrfondu līdzekļu sadali 2004., 2005. un 2006. gadā. 20. pants 1. Turpmāk uzskaitītās jaunās dalībvalstis iemaksā norādītās summas Ogļu un tērauda izpētes fondā, kas minēts Dalībvalstu valdību pārstāvju Padomes Lēmumā 2002/234/EOTK ( 2002. gada 27. februāris) par EOTK Līguma izbeigšanās finansiālām sekām un par Ogļu un tērauda izpētes fondu [3]: (miljonos euro, pašreizējās cenās) | Čehijas Republika | 39,88 | Igaunija | 2,50 | Latvija | 2,69 | Ungārija | 9,93 | Polija | 92,46 | Slovēnija | 2,36 | Slovākija | 20,11. | 2. Jemaksas Ogļu un tērauda izpētes fondā veic četros maksājumos, ko sāk veikt 2006. gadā un veic atbilstīgi turpmāk norādītajam grafikam katra gada pirmā mēneša pirmajā darbadienā: 2006.: | 15 % | 2007.: | 20 % | 2008.: | 30 % | 2009.: | 35 %. | 21. pants 1. Ja vien šajā protokolā nav noteikts citādi, pēc 2003. gada 31. decembra attiecībā uz jaunajām dalībvalstīm neuzņemas nekādas finansiālas saistības, kas attiecas uz Phare programmu [4], Phare Pārrobežu sadarbības programmu [5], Kiprai un Maltai paredzētajiem pirmspievienošanās līdzekļiem [6], ISPA programmu [7] un SAPARD programmu [8]. Attiecībā uz izdevumiem, kas paredzēti 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumā [9] definētā finanšu plāna pirmajās trīs pozīcijās, no 2004. gada 1. janvāra uz jaunajām dalībvalstīm attiecas tāds pats režīms kā uz pašreizējām dalībvalstīm, ņemot vērā īpašās norādes un izņēmumus, kas izklāstīti turpmāk vai citādi paredzēti šajā protokolā. Papildu apropriāciju maksimums finanšu plāna 1., 2., 3. un 5. pozīcijā saistībā ar paplašināšanos ir noteikts 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta XV pielikumā. Finanšu saistības no 2004. gada budžeta attiecīgajai programmai vai aģentūrai tomēr nevar uzņemties, pirms attiecīgā jaunā dalībvalsts nav pievienojusies. 2. Šā panta 1. punkts neattiecas uz tādiem izdevumiem no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Garantiju nodaļas, kurus veic atbilstīgi 2. panta 1. un 2. punktam un 3. panta 3. punktam Padomes Regulā (EK) Nr. 1258/99 ( 1999. gada 17. maijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu [10], un tos tikai pēc 2004. gada 1. maija uzskata par kompensējamiem, kā paredzēts šā protokola 2. pantā. Tomēr šā panta 1. punkts attiecas uz izdevumiem lauku attīstībai, kurus veic no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas, kā noteikts 47.a pantā Padomes Regulā (EK) Nr. 1257/1999 ( 1999. gada 17. maijs), ar ko paredz atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF), kā arī groza un atceļ dažas regulas [11], ņemot vērā nosacījumus, kas izklāstīti minētās regulas grozījumos 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta II pielikumā. 3. Ņemot vērā šā panta 1. punkta pēdējo teikumu, jaunās dalībvalstis no 2004. gada 1. janvāra piedalās Savienības programmās un aģentūrās atbilstīgi tādiem pašiem noteikumiem kā pašreizējās dalībvalstis, saņemot finansējumu no Savienības vispārējā budžeta. 4. Ja ir vajadzīgi kādi pasākumi, lai sekmētu pāreju no pirmspievienošanās režīma uz režīmu, kas izriet no šā panta piemērošanas, Komisija paredz vajadzīgos pasākumus. 22. pants 1. Konkursus, līgumu slēgšanu, īstenošanu un maksājumus sakarā ar pirmspievienošanās palīdzību, ko sniedz no Phare programmas, Phare Pārrobežu sadarbības programmas, kā arī no Kiprai un Maltai paredzētajiem pirmspievienošanās līdzekļiem, no 2004. gada 1. maija pārvalda īstenošanas aģentūras jaunajās dalībvalstīs. Komisija pieņem eirolēmumus, ar ko nosaka, ka Komisijas iepriekšēju kontroli attiecībā uz konkursiem un līgumu slēgšanu neveic, ja pastāv pozitīvi novērtēta Paplašināta decentralizētā īstenošanas sistēma (EDIS) atbilstīgi kritērijiem un nosacījumiem, kas paredzēti pielikumā, kurš pievienots Padomes Regulai (EK) Nr. 1266/1999 ( 1999. gada 21. jūnijs) par atbalsta koordināciju kandidātvalstīm sakarā ar pirmspievienošanās stratēģiju un par Regulas (EEK) Nr. 3906/89 grozījumiem [12]. Ja šādu lēmumu par atteikšanos no iepriekšējas kontroles nepieņem līdz 2004. gada 1. maijam, tad jebkādus līgumus, ko paraksta laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz attiecīgā Komisijas lēmuma pieņemšanas dienai, uzskata par tādiem līgumiem, attiecībā uz kuriem nav pieejama pirmspievienošanās palīdzība. Ja Komisijas lēmums neveikt iepriekšēju kontroli netiek pieņemts līdz 2004. gada 1. maijam tādu iemeslu dēļ, kas nav saistīti ar jaunās dalībvalsts iestādēm, Komisija tomēr var, izņēmuma kārtā un attiecīgi pamatotos gadījumos, akceptēt tādu līgumu atbilstību pirmspievienošanās palīdzībai, kuri parakstīti laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz attiecīgā Komisijas lēmuma pieņemšanas dienai, kā arī akceptēt pirmspievienošanās palīdzības īstenošanu noteiktā laikposmā, vienlaikus veicot Komisijas iepriekšēju kontroli attiecībā uz konkursiem un līgumu slēgšanu. 2. Kopējās budžeta saistības, kas attiecībā uz šā panta 1. punktā minētajiem pirmspievienošanās finanšu instrumentiem radušās pirms 2004. gada 1. maija, tostarp līgumu slēgšanu par turpmākām individuālām saistībām un šo saistību reģistrāciju, kā arī pēc 2004. gada 1. maija veiktos maksājumus turpina reglamentēt noteikumi un regulas par pirmspievienošanās finanšu instrumentiem, un līdz attiecīgo programmu un projektu slēgšanai šādas saistības sedz no atbilstīgajām budžeta sadaļām. Valsts iepirkuma procedūras, ko uzsāk pēc 2004. gada 1. maija, tomēr īsteno saskaņā ar Savienības attiecīgajiem tiesību aktiem. 3. Pēdējās darbības attiecībā uz 1. punktā minētajām programmām pirmspievienošanās palīdzības īstenošanai veic pēdējā pilnajā kalendārajā gadā pirms 2004. gada 1. maija. Līgumi par šajās programmās paredzētajām darbībām jānoslēdz nākamajos divos gados, un maksājumi jāveic atbilstīgi Finansēšanas memorandam [13], parasti līdz trešā gada beigām pēc saistību rašanās. Līgumu slēgšanai paredzēto laiku nepagarina. Izņēmuma kārtā un attiecīgi pamatotos gadījumos var piešķirt ierobežotu termiņa pagarinājumu attiecībā uz maksājumu veikšanu. 4. Lai nodrošinātu 1. punktā minēto pirmspievienošanās finanšu instrumentu, kā arī ISPA programmas paredzēto pakāpenisko pārtraukšanu un sekmīgu pāreju no noteikumiem, ko piemēro pirms 2004. gada 1. maija, uz noteikumiem, ko piemēro pēc minētās dienas, Komisija var veikt jebkādus atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka vismaz piecpadsmit mēnešus pēc 2004. gada 1. maija jaunajās dalībvalstīs ir vajadzīgie štata darbinieki. Šajā laikposmā uz ierēdņiem, kas pirms 2004. gada 1. maija iecelti amatos jaunajās dalībvalstīs un kam jāpaliek darbā šajās valstīs pēc minētās dienas, izņēmuma kārtā attiecina tos pašus finanšu un materiālos nosacījumus, kādus pirms 2004. gada 1. maija Komisija piemēroja saskaņā ar X pielikumu, kas pievienots Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumiem un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībai, kā paredzēts Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 [14]. Administratīvos izdevumus, tostarp izdevumus pārējo darbinieku algām, kuri vajadzīgi pirmspievienošanās palīdzības pārvaldībai, 2004. gadā un līdz 2005. gada jūlija beigām sedz no attiecīgo pirmspievienošanās budžetu pozīcijām "Darbības atbalsta izdevumi" (budžeta bijusī B daļa) vai no līdzvērtīgām pozīcijām, kas attiecas uz 1. punktā minētajiem finanšu instrumentiem un ISPA programmu. 5. Ja projektus, kas apstiprināti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1258/1999, vairs nevar finansēt no attiecīgā instrumenta, tos var iekļaut lauku attīstības programmu sistēmā un finansēt no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda. Ja šajā sakarā ir vajadzīgi īpaši pārejas posma pasākumi, tos pieņem Komisija saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas 50. panta 2. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1260/1999 ( 1999. gada 21. jūnijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem [15]. 23. pants 1. Laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2006. gada beigām Savienība nodrošina pagaidu finansiālo palīdzību, turpmāk "pārejas līdzekļus", jaunajām dalībvalstīm, lai attīstītu un stiprinātu to administratīvās spējas attiecībā uz Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas tiesību aktu ieviešanu un īstenošanu, kā arī attiecībā uz speciālistu labākās pieredzes apmaiņu. 2. Palīdzība ir vērsta uz to, lai ar darbībām, ko nevar finansēt no struktūrfondiem, stiprinātu nepieciešamo organizatorisko spēju dažās jomās, jo īpaši šādās jomās: a) tieslietu un iekšlietu jomā (tiesu iestāžu sistēmas stiprināšana, ārējo robežu kontrole, korupcijas novēršanas stratēģija, tiesību aktu piemērošanas spējas stiprināšana); b) finanšu kontrole; c) Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas finanšu interešu aizsardzība un krāpšanas apkarošana; d) iekšējais tirgus, tostarp muitas savienība; e) vide; f) veterinārais dienests un administratīvās spējas stiprināšana pārtikas nekaitīguma jomā; g) administratīvās un kontroles struktūras, kas saistītas ar lauksaimniecības un lauku attīstību, tostarp Integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS); h) kodoldrošība (kodoldrošības iestāžu un to tehniskā atbalsta organizāciju, kā arī valsts radioaktīvo atkritumu pārvaldības aģentūru efektivitātes un kompetences stiprināšana); i) statistika; j) valsts pārvaldes stiprināšana atbilstīgi vajadzībām, kuras konstatētas Komisijas vispārējās uzraudzības ziņojumā un uz kurām neattiecas struktūrfondi. 3. Par palīdzības piešķiršanu no pārejas līdzekļiem lemj atbilstīgi procedūrai, kas paredzēta 8. pantā Padomes Regulā (EEK) Nr. 3906/89 ( 1989. gada 18. decembris) par ekonomisku atbalstu dažām Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm [16]. 4. Programmu īsteno saskaņā ar 53. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam [17], vai saskaņā ar eirolikumu, kas aizstāj minēto regulu. Attiecībā uz valsts pārvaldes iestāžu divpusējās sadarbības projektiem, kuru mērķis ir iestāžu stiprināšana, turpina piemērot procedūru, saskaņā ar kuru priekšlikumus iesniedz ar dalībvalstu kontaktpersonu tīkla starpniecību un kura paredzēta vispārējos nolīgumos ar pašreizējām dalībvalstīm par pirmspievienošanās palīdzību. Pārejas līdzekļu saistību apropriācijas 1999. gada cenās ir 2004. gadā — 200 miljoni euro, 2005. gadā — 120 miljoni euro un 2006. gadā — 60 miljoni euro. Gada apropriācijas apstiprina budžeta lēmējinstitūcija, ievērojot finanšu plānu, kas noteikts 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumā. 24. pants 1. Ar šo tiek izveidoti Šengenas līdzekļi, kas ir pagaidu finanšu instruments, lai saņēmējām dalībvalstīm laikposmā no 2004. gada 1. maija līdz 2006. gada beigām palīdzētu finansēt darbības pie Savienības jaunajām ārējām robežām, īstenojot Šengenas acquis un kontroli pie ārējām robežām. Lai novērstu nepilnības, kas konstatētas, gatavojoties dalībai Šengenas pasākumos, no Šengenas līdzekļiem var finansēt šādus darbību veidus: a) ieguldījumus robežpārejas infrastruktūras un ar to saistīto ēku būvniecībā, atjaunošanā vai uzlabošanā; b) ieguldījumus jebkāda veida darbības nodrošināšanas iekārtās (proti, laboratorijas iekārtās, atklāšanas ierīcēs, Šengenas Informācijas sistēmā - SIS II, datortehnikā un programmatūrā, transportlīdzekļos); c) robežsargu mācības; d) līdzdalību loģistikas un darbības izmaksās. 2. Turpmāk paredzētās summas no Šengenas līdzekļiem attiecīgajām saņēmējām dalībvalstīm dara pieejamas kā vienreizēju piešķīruma maksājumu: (miljonos euro, 1999. gada cenās) | | 2004. | 2005. | 2006. | Igaunija | 22,90 | 22,90 | 22,90 | Latvija | 23,70 | 23,70 | 23,70 | Lietuva | 44,78 | 61,07 | 29,85 | Ungārija | 49,30 | 49,30 | 49,30 | Polija | 93,34 | 93,33 | 93,33 | Slovēnija | 35,64 | 35,63 | 35,63 | Slovākija | 15,94 | 15,93 | 15,93. | 3. Saņēmējas dalībvalstis ir atbildīgas par konkrētu darbības veidu izvēli un īstenošanu saskaņā ar šo pantu. Tās ir atbildīgas arī par Šengenas līdzekļu izmantojuma koordinēšanu ar palīdzību no citiem Savienības finanšu instrumentiem, kā arī par to, lai būtu nodrošināta atbilstība Savienības politikām un pasākumiem un atbilstība Finanšu regulai, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, vai atbilstība eirolikumam, ar ko aizstāj minēto Finanšu regulu. Vienreizējos piešķīruma maksājumus izmanto trīs gados no pirmā maksājuma dienas, un Komisija atgūst visus neizmantotos vai nepamatoti izmantotos līdzekļus. Saņēmēja dalībvalsts — vēlākais sešus mēnešus pēc trīs gadu termiņa beigām — iesniedz visaptverošu ziņojumu par vienreizējo piešķīruma maksājumu finansiālo izlietojumu, pievienojot izdevumu pamatojumu. Saņēmēja dalībvalsts īsteno šo atbildību, neskarot Komisijas atbildību par Savienības budžeta izpildi, un atbilstīgi noteikumiem par decentralizēto pārvaldību iepriekšminētajā Finanšu regulā vai eirolikumā, ar ko aizstāj minēto Finanšu regulu. 4. Komisija saglabā tiesības veikt pārbaudes, iesaistot Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF). Komisija un Revīzijas palāta var veikt arī pārbaudes uz vietas saskaņā ar atbilstīgām procedūrām. 5. Komisija var pieņemt jebkādus tehniskus noteikumus, kas vajadzīgi Šengenas līdzekļu izmantošanai. 25. pants Šā protokola 18., 19., 23. un 24. pantā minētās summas ik gadu koriģē atbilstīgi tehniskajām korekcijām, kas paredzētas 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma 15. punktā. 26. pants 1. Ja laikposmā, kas nepārsniedz trīs gadus no 2004. gada 1. maija, rodas nopietnas grūtības, kas varētu ilgstoši ietekmēt kādu tautsaimniecības nozari vai kas varētu ievērojami pasliktināt ekonomikas stāvokli attiecīgajā reģionā, jaunā dalībvalsts var lūgt atļauju veikt aizsardzības pasākumus, lai stabilizētu stāvokli un attiecīgo nozari pielāgotu iekšējā tirgus ekonomikai. Tādos pašos apstākļos ikviena pašreizējā dalībvalsts var lūgt atļauju veikt aizsardzības pasākumus attiecībā uz vienu vai vairākām jaunajām dalībvalstīm. 2. Pēc ieinteresētās dalībvalsts lūguma Komisija steidzamības kārtā pieņem eiroregulas vai eirolēmumus, ar ko nosaka, kādus aizsardzības pasākumus tā atzīst par vajadzīgiem, precizējot nosacījumus un pasākumu īstenošanas metodes. Ja rodas nopietnas ekonomikas grūtības un ja attiecīgā dalībvalsts viennozīmīgi to lūdz, Komisija lēmumu pieņem piecās darbadienās pēc lūguma un atbilstīgas pamatojuma informācijas saņemšanas. Šādi paredzētus pasākumus piemēro nekavējoties; tajos ņem vērā visu iesaistīto pušu intereses un neparedz robežkontroli. 3. Pasākumos, kas atļauti atbilstīgi šā panta 2. punktam, ir pieļaujamas tikai tādas atkāpes no Konstitūcijas, jo īpaši no šā protokola, un tikai uz tik ilgu laiku, kas noteikti vajadzīgs, lai sasniegtu šā panta 1. punktā minētos mērķus. Priekšroka ir pasākumiem, kas vismazāk traucē iekšējā tirgus darbību. 27. pants Ja kāda jaunā dalībvalsts neizpilda saistības, ko tā uzņēmusies pievienošanās sarunās, tostarp jebkādas saistības attiecībā uz sektorpolitikām, kas skar ekonomiskās darbības ar pārrobežu ietekmi, un tādējādi rada nopietnus traucējumus iekšējā tirgus darbībā vai to nopietnu iespējamību, Komisija var — pēc dalībvalsts pamatota lūguma vai pēc savas ierosmes — laikposmā, kas nepārsniedz trīs gadus no 2004. gada 1. maija, pieņemt eiroregulas vai eirolēmumus, ar ko nosaka atbilstīgus pasākumus. Pasākumi ir samērīgi, un priekšroka ir pasākumiem, kas vismazāk traucē iekšējā tirgus darbību, un, attiecīgos gadījumos, tādu aizsardzības pasākumu īstenošanai, kas jau pastāv attiecīgajās nozarēs. Šādus aizsardzības pasākumus nedrīkst piemērot kā patvaļīgas diskriminācijas vai slēptas ierobežošanas līdzekļus attiecībā uz tirdzniecību starp dalībvalstīm. Pasākumus īsteno tikai tik ilgi, cik noteikti nepieciešams, un tos noteikti atceļ, tiklīdz ir izpildītas attiecīgās saistības. Tomēr tos var piemērot ilgāk par šā panta pirmajā daļā paredzēto laikposmu, kamēr nav izpildītas attiecīgās saistības. Atkarībā no jaunās dalībvalsts panākumiem saistību izpildē Komisija var pasākumus atbilstīgi pielāgot. Komisija iepriekš laikus informē Padomi par eiroregulām vai eirolēmumiem, ar ko paredz aizsardzības pasākumu atcelšanu, un attiecīgi ņem vērā Padomes apsvērumus šajā sakarā. 28. pants Ja pastāv būtiskas nepilnības vai šādu nepilnību nopietna iespējamība attiecībā uz to, kā jaunajā dalībvalstī tiek pārņemti, īstenoti vai piemēroti pamatlēmumi vai citas atbilstīgās saistības, sadarbības dokumenti vai lēmumi, kas attiecas uz savstarpēju atzīšanu krimināltiesību jomā un kas pieņemti atbilstīgi ES līguma VI sadaļai, vai arī direktīvas un regulas, kas attiecas uz savstarpēju atzīšanu civiltiesību jomā un kas pieņemtas atbilstīgi ES līguma IV sadaļai, un eirolikumi un eiroietvarlikumi, kas pieņemti, pamatojoties uz Konstitūcijas III daļas III sadaļas IV nodaļas 3. un 4. iedaļu, Komisija var — pēc dalībvalsts pamatota lūguma vai pēc savas ierosmes, un iepriekš apspriežoties ar dalībvalstīm — laikposmā, kas nepārsniedz trīs gadus no 2004. gada 1. maija, pieņemt eiroregulas vai eirolēmumus, ar ko nosaka atbilstīgus pasākumus, precizējot nosacījumus un pasākumu īstenošanas metodes. Pasākumi var būt attiecīgo noteikumu un lēmumu piemērošanas pagaidu apturēšana attiecībās starp jauno dalībvalsti un kādu citu dalībvalsti vai citām dalībvalstīm, neiespaidojot turpmāku ciešu tiesisko sadarbību. Pasākumus īsteno tikai tik ilgi, cik noteikti nepieciešams, un tos noteikti atceļ, tiklīdz ir novērstas attiecīgās nepilnības. Tomēr tos var piemērot ilgāk par pirmajā daļā paredzēto laikposmu, kamēr nav novērstas attiecīgās nepilnības. Atkarībā no jaunās dalībvalsts panākumiem konstatēto nepilnību novēršanā Komisija var pasākumus atbilstīgi pielāgot, iepriekš apspriežoties ar dalībvalstīm. Komisija iepriekš laikus informē Padomi par aizsardzības pasākumu atcelšanu un attiecīgi ņem vērā Padomes apsvērumus šajā sakarā. 29. pants Lai netraucētu iekšējā tirgus pareizu darbību, jauno dalībvalstu tiesību aktu īstenošana 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta V līdz XIV pielikumā minētajos pārejas posmos nevar paredzēt dalībvalstu savstarpēju robežkontroli. 30. pants Ja tādēļ, lai veicinātu pāreju no jaunajās dalībvalstīs pastāvošajām sistēmām uz sistēmu, ko paredz kopējās lauksaimniecības politikas piemērošana atbilstīgi šajā protokolā paredzētajiem nosacījumiem, ir vajadzīgi pārejas posma pasākumi, tad tādus paredz Komisija saskaņā ar procedūru, kas paredzēta 42. panta 2. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1260/2001 ( 2001. gada 19. jūnijs) par cukura tirgu kopīgo organizāciju [18], vai arī — atbilstīgos gadījumos — attiecīgos pantos citās regulās par lauksaimniecības tirgu kopīgo organizāciju vai eirolikumos, ar ko aizstāj minētās regulas, vai saskaņā ar procedūru, kas paredzēta spēkā esošajos tiesību aktos. Šajā pantā minētos pārejas posma pasākumus var īstenot trīs gados no 2004. gada 1. maija, un tos piemēro tikai minētajā laikposmā. Ar Padomes pieņemtu eirolikumu šo laikposmu var pagarināt. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu, iepriekš apspriežoties ar Eiropas Parlamentu. 31. pants Ja tādēļ, lai veicinātu pāreju no jaunajās dalībvalstīs pastāvošajām sistēmām uz sistēmu, ko paredz Savienības veterinārijas un fitosanitārijas noteikumu piemērošana, ir vajadzīgi pārejas posma pasākumi, tad tos paredz Komisija saskaņā ar procedūru, kas paredzēta spēkā esošajos tiesību aktos. Šos pasākumus var īstenot trīs gados no 2004. gada 1. maija, un tos piemēro tikai minētajā laikposmā. 32. pants 1. 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta XVI pielikumā uzskaitīto komiteju, grupu un citu struktūru jauno locekļu amata pilnvaru termiņš ir beidzas vienlaikus ar to locekļu amata pilnvaru termiņu, kas ir attiecīgās komitejas, grupas vai citas struktūras locekļi 2004. gada 1. maijā. 2. Komisijas izveidoto komiteju un grupu, kas uzskaitītas 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta XVII pielikumā, jauno locekļu amata pilnvaru termiņš beidzas vienlaikus ar to locekļu amata pilnvaru termiņu, kas ir attiecīgās komitejas vai grupas locekļi 2004. gada 1. maijā. IV SADAĻA IESTĀŽU PIEŅEMTO AKTU PIEMĒROJAMĪBA 33. pants No 2004. gada 1. maija jaunās dalībvalstis uzskata par subjektiem, kam adresētas direktīvas un lēmumi, kā noteikts EK līguma 249. pantā un EAEK līguma 161. pantā, ar nosacījumu, ka šīs direktīvas un lēmumi ir adresēti visām pašreizējām dalībvalstīm. Uzskata, ka jaunajām dalībvalstīm šīs direktīvas un lēmumi ir paziņoti 2004. gada 1. maijā, šo noteikumu neattiecinot uz direktīvām un lēmumiem, kas stājas spēkā atbilstīgi EK līguma 254. panta 1. un 2. punktam. 34. pants Jaunās dalībvalstis nodrošina, ka stājas spēkā pasākumi, kas vajadzīgi, lai no 2004. gada 1. maija tās izpildītu direktīvas un lēmumus, kā noteikts EK līguma 249. pantā un EAEK līguma 161. pantā, ja vien citi termiņi nav paredzēti šā protokola 15. pantā minētajos pielikumos vai citos šā protokola noteikumos. 35. pants Ja vien nav noteikts citādi, Padome pēc Komisijas priekšlikuma pieņem eiroregulas un eirolēmumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu noteikumus, kuri iekļauti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta III un IV pielikumā un minēti šā protokola 12. un 13. pantā. 36. pants 1. Ja pirms 2004. gada 1. maija pieņemtajos iestāžu aktos ir vajadzīgi grozījumi sakarā ar pievienošanos un ja vajadzīgie pielāgojumi nav paredzēti šajā protokolā, tad šādus pielāgojumus veic atbilstīgi šā panta 2. punktā paredzētajai procedūrai. Šādi pielāgojumi stājas spēkā 2004. gada 1. maijā. 2. Padome pēc Komisijas priekšlikuma vai arī Komisija, atkarībā no tā, kura no šīm abām iestādēm pieņēmusi sākotnējo aktu, šajā nolūkā pieņem vajadzīgos aktus. 37. pants Atbilstīgi EAEK līguma 33. pantam jaunās dalībvalstis trīs mēnešos no 2004. gada 1. maija paziņo Komisijai normatīvo un administratīvo aktu noteikumus, kuru mērķis ir jaunajās dalībvalstīs nodrošināt darba ņēmēju un plašas sabiedrības veselības aizsardzību pret jonizējošo starojumu radītiem apdraudējumiem. OTRĀ DAĻA NOTEIKUMI PAR PROTOKOLIEM, KAS PIEVIENOTI 2003. GADA 16. APRĪĻA PIEVIENOŠANĀS AKTAM I SADAĻA PĀREJAS NOTEIKUMI PAR EIROPAS INVESTĪCIJU BANKU 38. pants Spānijas Karaliste iemaksā 309686775 euro kā tās daļu apmaksātajā kapitālā atbilstīgi parakstītā kapitāla palielinājumam. Šo iemaksu veic astoņos vienādos maksājumos, kuru termiņi ir 2004. gada 30. septembrī, 2005. gada 30. septembrī, 2006. gada 30. septembrī, 2007. gada 31. martā, 2007. gada 30. septembrī, 2008. gada 31. martā, 2008. gada 30. septembrī un 2009. gada 31. martā. Spānijas Karaliste veic iemaksas - astoņos vienādos maksājumos minētajos termiņos - rezervēs un uzkrājumos, kas līdzvērtīgi rezervēm, kā arī līdzekļos, kas vēl jāattiecina uz šādām rezervēm un šādiem uzkrājumiem un kas ir peļņas un zaudējumu pārskata saldo tā mēneša beigās, kas ir pirms 2004. gada 1. maija, kā tas iegrāmatots Bankas bilancē; iemaksas apjoms atbilst 4,1292 % no rezervju un uzkrājumu apjoma. 39. pants No 2004. gada 1. maija jaunās dalībvalstis iemaksā turpmāk norādītās summas kā šo valstu daļas apmaksātajā kapitālā atbilstīgi parakstītajam kapitālam, kā tas definēts Eiropas Investīciju bankas statūtu 4. pantā: Polija | euro 170563175 | Čehijas Republika | euro 62939275 | Ungārija | euro 59543425 | Slovākija | euro 21424525 | Slovēnija | euro 19890750 | Lietuva | euro 12480875 | Kipra | euro 9169100 | Latvija | euro 7616750 | Igaunija | euro 5882000 | Malta | euro 3490200. | Šīs iemaksas veic astoņos vienādos maksājumos, kuru termiņi ir 2004. gada 30. septembrī, 2005. gada 30. septembrī, 2006. gada 30. septembrī, 2007. gada 31. martā, 2007. gada 30. septembrī, 2008. gada 31. martā, 2008. gada 30. septembrī un 2009. gada 31. martā. 40. pants Jaunās dalībvalstis veic iemaksas - astoņos vienādos maksājumos, kuru termiņi noteikti 39. pantā - rezervēs un uzkrājumos, kas līdzvērtīgi rezervēm, kā arī līdzekļos, kas vēl jāattiecina uz šādām rezervēm un šādiem uzkrājumiem un kas ir peļņas un zaudējumu pārskata saldo tā mēneša beigās, kas ir pirms 2004. gada 1. maija, kā tas iegrāmatots Eiropas Investīciju bankas bilancē; iemaksas apjoms atbilst šādām procentuālajām daļām no rezervju un uzkrājumu apjoma: Polija | 2,2742 % | Čehijas Republika | 0,8392 % | Ungārija | 0,7939 % | Slovākija | 0,2857 % | Slovēnija | 0,2652 % | Lietuva | 0,1664 % | Kipra | 0,1223 % | Latvija | 0,1016 % | Igaunija | 0,0784 % | Malta | 0,0465 %. | 41. pants Kapitālu un maksājumus, kas paredzēti 38., 39. un 40. pantā, Spānijas Karaliste un jaunās dalībvalstis iemaksā naudā euro valūtā, ja vien Valde izņēmuma kārtā nav vienprātīgi nolēmusi citādi. II SADAĻA NOTEIKUMI PAR ČEHIJAS REPUBLIKAS TĒRAUDA RŪPNIECĪBAS RESTRUKTURIZĀCIJU 42. pants 1. Neskarot Konstitūcijas III-167. un III-168. pantu, valsts atbalstu, ko laikposmā no 1997. gada līdz 2003. gadam Čehijas Republika piešķīrusi dažu Čehijas Republikas tērauda rūpniecības daļu restrukturizācijai, uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja: a) līdz 2004. gada 1. maijam tiek pagarināts laikposms, kurš noteikts 8. panta 4. punktā 2. Protokolā par EOTK ražojumiem, kas pievienots Eiropas Līgumam par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Čehijas Republiku, no otras puses [19]; b) visā laikposmā no 2002. gada līdz 2006. gadam tiek ievēroti restrukturizācijas plāna noteikumi, pamatojoties uz kuriem tiek pagarināts iepriekšminētā protokola termiņš; c) tiek ievēroti šajā sadaļā izklāstītie nosacījumi; un d) pēc 2004. gada 1. maija valsts atbalsts Čehijas Republikas tērauda rūpniecības restrukturizācijai vairs netiek neizmaksāts. 2. Čehijas Republikas tērauda rūpniecības nozares restrukturizāciju, kā tā paredzēta 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 2 I pielikumā uzskaitīto uzņēmumu (turpmāk "saņēmējuzņēmumi") individuālajos komercdarbības plānos, un ievērojot šajā sadaļā izklāstītos nosacījumus, pabeidz vēlākais 2006. gada 31. decembrī (turpmāk "restrukturizācijas laikposma beigas"). 3. Valsts atbalstu saskaņā ar Čehijas Republikas tērauda rūpniecības restrukturizācijas programmu ir tiesīgi saņemt vienīgi saņēmējuzņēmumi. 4. Saņēmējuzņēmums nav tiesīgs: a) apvienojoties ar uzņēmumu, kas nav iekļauts 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 2 I pielikumā, nodot tiesības uz atbalstu, kas piešķirtas saņēmējuzņēmumam; b) pārņemt tādu uzņēmumu aktīvus, kas nav iekļauti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 2 I pielikumā un kas tiek atzīti par bankrotējušiem laikposmā līdz 2006. gada 31. decembrim. 5. Veicot saņēmējuzņēmuma turpmāku privatizāciju, ievēro šajā sadaļā paredzētos nosacījumus un principus attiecībā uz uzņēmuma dzīvotspēju, valsts atbalstu un ražošanas jaudas samazināšanu. 6. Kopapjomu valsts atbalstam restrukturizācijai, ko piešķir saņēmējuzņēmumiem, nosaka atbilstīgi pamatojumiem, kas ietverti apstiprinātā Čehijas Republikas tērauda rūpniecības restrukturizācijas plānā un individuālajos komercdarbības plānos, kurus apstiprina Padome. Tomēr atbalsts, ko izmaksā laikposmā no 1997. gada līdz 2003. gadam, nepārsniedz CZK 14147425201. No šīs kopsummas Nová Huť saņem, maksimums, CZK 5700075201, Vítkovice Steel - maksimums, CZK 8155350000 un Válcovny Plechu Frýdek Místek - maksimums, CZK 292000000, atkarībā no vajadzībām, kas paredzētas apstiprinātajā restrukturizācijas plānā. Atbalstu piešķir tikai vienreiz. Čehijas Republika nepiešķir nekādu turpmāku valsts atbalstu Čehijas Republikas tērauda rūpniecības restrukturizācijai. 7. Kopējais ražošanas jaudas samazinājums, ko Čehijas Republika laikposmā no 1997. gada līdz 2006. gadam sasniedz attiecībā uz gatavo produkciju, ir 590000 tonnas. Ražošanas jaudas samazinājumu nosaka, pamatojoties vienīgi uz ražotņu pilnīgu slēgšanu, tās faktiski likvidējot, lai nebūtu iespējama to darbības atjaunošana. Ja tērauda ražošanas uzņēmumu atzīst par bankrotējušu, to neuzskata par ražošanas jaudas samazinājumu. Iepriekš noteikto ražošanas jaudas kopējo samazinājumu, kā arī jebkādus citus ražošanas jaudas samazinājumus, kuru nepieciešamība norādīta restrukturizācijas programmās, īsteno atbilstīgi 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 2 II pielikumā dotajam grafikam. 8. Atbilstīgi acquis Čehijas Republika līdz pievienošanās dienai likvidē tirdzniecības šķēršļus akmeņogļu tirgū, tādējādi ļaujot Čehijas Republikas tērauda rūpniecības uzņēmumiem iegādāties akmeņogles par starptautiskā tirgus cenām. 9. Ir jāīsteno saņēmējuzņēmuma Nová Huť komercdarbības plāns. Proti: a) VysokéPece Ostrava rūpnīca jāiekļauj Nová Huť organizatoriskajā sistēmā, iegūstot nedalītas īpašumtiesības. Jānosaka šīs apvienošanās termiņš, norādot, kas ir atbildīgs par apvienošanās īstenošanu; b) īstenojot restrukturizāciju, galvenā uzmanība jāpievērš tam, lai: i) sekmētu Nová Huť izaugsmi par uzņēmumu, kas orientējas uz pārdošanu nevis ražošanu, un uzlabotu tā komercdarbības vadības efektivitāti, tostarp panāktu lielāku atklātību saistībā ar izmaksām, ii) Nová Huť izvērtē savu ražojumu klāstu un iesaistīšanos tirgos ar augstāku pievienoto vērtību, iii) Nová Huť veic vajadzīgos ieguldījumus, īsā laikposmā pēc Pievienošanās līguma parakstīšanas panākot augstāku gatavās produkcijas kvalitāti; c) jāīsteno nodarbinātības restrukturizācija; līdz 2006. gada 31. decembrim jāsasniedz produktivitātes līmenis, kas ir līdzvērtīgs Savienības tērauda rūpniecības ražojumu grupu produktivitātes līmenim, par pamatu ņemot attiecīgo saņēmējuzņēmumu konsolidētos datus; d) līdz 2004. gada 1. maijam jāpanāk atbilstība attiecīgajiem Kopienas tiesību aktiem vides aizsardzības jomā, tostarp jāveic nepieciešamie ieguldījumi, kas paredzēti komercdarbības plānā. Saskaņā ar komercdarbības plānu jāveic arī turpmākie ieguldījumi saistībā ar PINK, lai līdz 2007. gada 1. novembrim nodrošinātu atbilstību Padomes Direktīvai 96/61/EK ( 1996. gada 24. septembris) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli [20]. 10. Ir jāīsteno saņēmējuzņēmuma Vítkovice Steel komercdarbības plāns. Proti: a) uzņēmums Duo Mill pilnībā jāslēdz, vēlākais, 2006. gada 31. decembrī. Ja uzņēmumu iegādājas stratēģiskais investors, pirkuma līgumā jābūt nosacījumam par uzņēmuma slēgšanu līdz minētajai dienai; b) īstenojot restrukturizāciju, galvenā uzmanība jāpievērš tam, lai: i) palielinātos tiešās pārdošanas apjoms un lielāka uzmanība tiktu pievērsta izmaksu samazināšanai, kas ir būtiski komercdarbības efektīvākas vadības nodrošināšanai, ii) īstenotu pielāgošanos tirgus pieprasījumam un pāreju uz ražojumiem ar augstāku pievienoto vērtību, iii) laikposmā no 2004. gada līdz 2003. gadam turpinātu veikt paredzētos ieguldījumus sekundārajā tērauda ražošanas procesā, tādējādi ļaujot uzņēmumam konkurēt kvalitātes nevis cenu jomā; c) līdz 2004. gada 1. maijam jāpanāk atbilstība attiecīgajiem Kopienas tiesību aktiem vides aizsardzības jomā, tostarp jāveic nepieciešamie ieguldījumi, kas paredzēti komercdarbības plānā, ar kuru paredz arī turpmākus ieguldījumus saistībā ar PINK. 11. Ir jāīsteno saņēmējuzņēmuma Válcovny Plechu Frýdek Místek (VPFM) komercdarbības plāns. Proti: a) līdz 2004. gada beigām pilnībā jāslēdz karstās velmētavas Nr. 1 un Nr. 2; b) īstenojot restrukturizāciju, galvenā uzmanība jāpievērš tam, lai: i) tiktu veikti vajadzīgie ieguldījumi, īsā laikposmā pēc Pievienošanās līguma parakstīšanas panākot augstāku gatavās produkcijas kvalitāti, ii) par prioritāti tiktu izvirzīta iepriekš apzināto nozīmīgāko peļņas palielināšanas iespēju izmantošana (tostarp nodarbinātības restrukturizācija, izmaksu samazināšana, ienesīguma palielināšana un pārorientācija attiecībā uz produkcijas noietu). 12. Jebkādas turpmākas izmaiņas restrukturizācijas plānā kopumā un individuālajos plānos ir jāsaskaņo ar Komisiju un, attiecīgos gadījumos, ar Padomi. 13. Restrukturizācijas plānu īsteno, ievērojot pilnīgu atklātību un atbilstību sakārtotas tirgus ekonomikas principiem. 14. Pirms un pēc 2004. gada 1. maija līdz restrukturizācijas laikposma beigām Komisija un Padome - atbilstīgi 15. līdz 18. punktam - rūpīgi pārrauga, kā tiek īstenota restrukturizācija un kā tiek ievēroti šajā sadaļā paredzētie noteikumi par uzņēmumu dzīvotspēju, valsts atbalstu un ražošanas jaudas samazinājumiem. Šajā nolūkā Komisija iesniedz ziņojumus Padomei. 15. Komisija un Padome pārrauga 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 2 III pielikumā noteiktos restrukturizācijas kritērijus. Minētajā pielikumā ietvertās atsauces uz minētā protokola 16. punktu jāsaprot kā atsauces uz šā panta 16. punktu. 16. Pārraudzība ietver neatkarīgu izvērtēšanu, ko veic 2003., 2004., 2005. un 2006. gadā. Komisijas pārbaude attiecībā uz uzņēmuma dzīvotspēju ir nozīmīgs elements, lai pārliecinātos par uzņēmuma dzīvotspēju. 17. Čehijas Republika pilnībā piedalās visos pārraudzības pasākumos. Proti: a) vēlākais katra gada 15. martā un 15. septembrī līdz restrukturizācijas laikposma beigām Čehijas Republika iesniedz Komisijai 6 mēnešu ziņojumus par saņēmējuzņēmumu restrukturizāciju; b) pirmo ziņojumu Komisijai iesniedz līdz 2003. gada 15. martam, un pēdējo ziņojumu - līdz 2007. gada 15. martam, ja vien Komisija nenolemj citādi; c) ziņojumos iekļauj visu informāciju, kas vajadzīga, lai pārraudzītu restrukturizācijas procesu, kā arī ražošanas jaudas samazināšanu un izmantošanu; ziņojumiem ir jānodrošina pietiekama finanšu informācija, lai varētu izvērtēt to, vai ir ievēroti šajā sadaļā paredzētie nosacījumi un prasības. Ziņojumos ir jābūt vismaz 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 2 IV pielikumā norādītajai informācijai, ko Komisija ir tiesīga mainīt, ņemot vērā pārraudzības procesa gaitā gūto pieredzi. Papildus individuālajiem komercdarbības ziņojumiem, ko iesniedz saņēmējuzņēmumi, sagatavo arī ziņojumu par vispārējo stāvokli Čehijas Republikas tērauda rūpniecības nozarē, tostarp par jaunākajiem makroekonomikas rādītājiem; d) Čehijas Republika saņēmējuzņēmumiem uzliek par pienākumu sniegt visu attiecīgo informāciju, kas citos apstākļos būtu uzskatāma par konfidenciālu. Komisija nodrošina, ka ziņojumā Padomei netiek uzpausta uzņēmumu konfidenciālā informācija. 18. Komisija var jebkurā laikā pieņemt lēmumu pilnvarot neatkarīgu konsultantu, lai izvērtētu pārraudzības rezultātus, veiktu jebkādus nepieciešamos pētījumus un sniegtu ziņojumu Komisijai un Padomei. 19. Ja Komisija, pamatojoties uz iepriekš 17. punktā minētajiem ziņojumiem, konstatē, ka ir notikušas būtiskas izmaiņas finanšu datos, pamatojoties uz kuriem notika uzņēmuma dzīvotspējas izvērtēšana, tā var prasīt, lai Čehijas Republika veic atbilstīgus pasākumus attiecīgo saņēmējuzņēmumu restrukturizācijas pasākumu pastiprināšanai. 20. Ja pārraudzības gaitā konstatē, ka a) nav ievēroti šajā sadaļā paredzētie nosacījumi attiecībā uz pārejas posma pasākumiem; vai b) nav izpildītas saistības, kas radušās saistībā ar tā laikposma pagarināšanu, kura laikā Čehijas Republika ir tiesīga izņēmuma kārtā piešķirt valsts atbalstu tērauda rūpniecības restrukturizācijai, kā noteikts Eiropas Līgumā par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Čehijas Republiku, no otras puses [21]; c) restrukturizācijas laikposmā Čehijas Republika ir piešķīrusi papildu nesaderīgu atbalstu tērauda rūpniecībai, jo īpaši saņēmējuzņēmumiem, tad šajā sadaļā paredzētie pārejas posma pasākumi netiek piemēroti. Komisija veic atbilstīgus pasākumus, prasot, lai attiecīgie uzņēmumi atmaksā jebkādu atbalstu, kas piešķirts, pārkāpjot šajā sadaļā paredzētos nosacījumus. III SADAĻA NOTEIKUMI PAR LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀS KARALISTES SUVERĒNAJĀM BĀZU TERITORIJĀM KIPRĀ 43. pants 1. Suverēnās bāzu teritorijas iekļauj Savienības muitas teritorijā, un tādējādi uz Suverēnajām bāzu teritorijām attiecas Savienības muitas un kopējās tirdzniecības politikas akti, kas uzskaitīti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 3 pielikuma Pirmajā daļā, ņemot vērā minētajā pielikumā izklāstītos grozījumus. Minētajā pielikumā atsauce uz "šo protokolu" jāsaprot kā atsauce uz šo sadaļu. 2. 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 3 pielikuma Otrajā daļā uzskaitītie Savienības akti par apgrozījuma nodokļiem, akcīzes nodokļiem un citiem netiešajiem nodokļiem attiecas uz Suverēnajām bāzu teritorijām, ņemot vērā minētajā pielikumā izklāstītos grozījumus un Kiprai saistošos attiecīgos noteikumus, kas izklāstīti šajā protokolā. 3. 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 3 pielikuma Trešajā daļā uzskaitītos Savienības aktus groza, kā izklāstīts minētajā pielikumā, lai ļautu Apvienotajai Karalistei saglabāt nodevu un nodokļu atvieglojumus un atbrīvojumus, kurus piemēro tās bruņoto spēku un ar tiem saistīto darbinieku apgādei un kuru piešķiršana ir paredzēta Līgumā par Kipras Republikas izveidi (turpmāk "Izveides līgums"). 44. pants Uz Suverēnajām bāzu teritorijām attiecas Konstitūcijas III-225. līdz III-232. Pants un noteikumi, kas pieņemti pamatojoties uz tiem, kā arī noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar Konstitūcijas III-278. panta 4. punkta b) apakšpunktu. 45. pants Piemērojot Padomes Regulu (EEK) Nr. 1408/71 ( 1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimeņu locekļiem, kas pārvietojas Kopienā [22], Suverēnajās bāzu teritorijās dzīvojošajām vai strādājošajām personām, uz ko - saskaņā ar pasākumiem, kuri noteikti atbilstīgi Izveides līgumam un ar to saistītajai 1960. gada 16. augusta Notu apmaiņai - attiecas Kipras Republikas tiesību akti par sociālo apdrošināšanu, piemēro tādu pašu režīmu kā tad, ja šīs personas dzīvotu vai strādātu Kipras Republikas teritorijā. 46. pants 1. Kipras Republika neprasa, lai attiecībā uz personām, kas šķērso Kipras Republikas un Suverēno bāzu teritoriju savstarpējās sauszemes un jūras robežas, tiek veikta kontrole, un uz šādām personām neattiecas nekādi Savienības ierobežojumi ārējo robežu šķērsošanai. 2. Atbilstīgi saistībām, kas noteiktas 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 3 pielikuma Ceturtajā daļā, Apvienotā Karaliste veic tādu personu kontroli, kuras šķērso Suverēno bāzu teritoriju ārējās robežas. 47. pants Lai nodrošinātu šīs sadaļas efektīvu īstenošanu, Padome pēc Komisijas priekšlikuma var pieņemt eirolēmumu, ar ko groza šā protokola 43. līdz 46. pantu, tostarp 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 3 pielikumu, vai ar ko attiecībā uz Suverēnajām bāzu teritorijām piemēro citus Konstitūcijas un Savienības tiesību aktu noteikumus atbilstīgi nosacījumiem, ko Padome var paredzēt. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu. Pirms priekšlikuma iesniegšanas Komisija apspriežas ar Apvienoto Karalisti un Kipras Republiku. 48. pants 1. Ņemot vērā šā panta 2. punkta noteikumus, Apvienotā Karaliste ir atbildīga par šīs sadaļas īstenošanu Suverēnajās bāzu teritorijās. Proti: a) Apvienotā Karaliste ir atbildīga par šajā sadaļā paredzēto Savienības muitas, netiešo nodokļu un kopējās tirdzniecības politikas pasākumu piemērošanu attiecībā uz precēm, ko importē Kipras salā vai eksportē no tās, izmantojot Suverēno bāzu teritoriju ostas vai lidostas; b) Suverēnajās bāzu teritorijās var veikt muitas kontroli attiecībā uz precēm, ko Apvienotās Karalistes bruņotie spēki importē Kipras salā vai eksportē no tās, izmantojot Kipras Republikas ostas vai lidostas; c) attiecībā uz precēm, ko Apvienotās Karalistes bruņotie spēki importē Kipras salā vai eksportē no tās, Apvienotā Karaliste ir atbildīga par tādu licenču, atļauju vai sertifikātu izsniegšanu, kas var būt vajadzīgi atbilstīgi jebkādiem piemērojamiem Savienības pasākumiem. 2. Kipras Republika ir atbildīga par jebkādu Savienības līdzekļu administrēšanu un izmaksu personām Suverēnajās bāzu teritorijās, uz kuriem šīm personām varētu būt tiesības, Suverēnajās bāzu teritorijās atbilstīgi 44. pantam piemērojot kopējo lauksaimniecības politiku, un par šiem izdevumiem Kipras Republika sniedz pārskatu Komisijai. 3. Neskarot šā panta 1. un 2. punktu, Apvienotā Karaliste ir tiesīga - atbilstīgi Izveides līgumā paredzētajiem pasākumiem - nodot Kipras Republikas kompetentajām iestādēm jebkādu tādu funkciju īstenošanu, kuras dalībvalstīm noteiktas ar kādu no iepriekš 43. līdz 46. pantā paredzētajiem noteikumiem vai saskaņā ar tiem. 4. Apvienotā Karaliste un Kipras Republika sadarbojas, lai nodrošinātu šīs sadaļas efektīvu īstenošanu Suverēnajās bāzu teritorijās, un vajadzības gadījumā vienojas par turpmākiem pasākumiem attiecībā uz to, kā tiek deleģēta kāda 39. līdz 42. pantā minēta pasākuma īstenošana. Šādu vienošanos kopijas iesniedz Komisijai. 49. pants Šīs sadaļas noteikumu vienīgais mērķis ir reglamentēt Apvienotās Karalistes Suverēno bāzu teritoriju stāvokli Kiprā, un tie nevar attiekties uz citām Savienības teritorijām un nav uzskatāmi par pamatojumu - ne pilnīgu, ne daļēju - jebkādiem citiem īpašiem pasākumiem, kas vai nu jau pastāv, vai arī varētu pastāvēt kādā citā Eiropas teritorijā, kā noteikts Konstitūcijas IV-440. pantā. 50. pants Reizi piecos gados no 2004. gada 1. maija Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs sadaļas noteikumu īstenošanu. 51. pants Šo sadaļu piemēro, ievērojot Deklarāciju par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes Suverēnajām bāzu teritorijām Kiprā, kura ietver 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 3 preambulu, nemainot tās tiesiskās sekas. IV SADAĻA NOTEIKUMI PAR IGNALINAS KODOLELEKTROSTACIJU LIETUVĀ 52. pants Atzīstot Savienības gatavību sniegt atbilstīgu papildu palīdzību Lietuvas pūliņos izbeigt Ignalinas kodolelektrostacijas ekspluatāciju un uzsverot šo solidaritātes izpausmi, Lietuva ir apņēmusies, vēlākais, līdz 2005. gadam slēgt Ignalinas kodolelektrostacijas 1. bloku un, vēlākais, 2009. gada 31. decembrī - minētās kodolelektrostacijas 2. bloku, un pēc tam pilnībā izbeigt šo bloku ekspluatāciju. 53. pants 1. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam Savienība sniegs Lietuvai papildu finansiālu palīdzību, lai atbalstītu tās pūliņus saistībā ar Ignalinas kodolelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanu un tās slēgšanas seku novēršanu (turpmāk "Ignalinas programma"). 2. Pasākumus atbilstīgi Ignalinas programmai paredz un īsteno atbilstīgi noteikumiem Padomes Regulā (EEK) Nr. 3906/89 ( 1989. gada 18. decembris) par ekonomisku atbalstu dažām Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm [23]. 3. Ignalinas programma, inter alia, paredz: pasākumus Ignalinas kodolelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas atbalstam; pasākumus parasto elektroenerģijas ražošanas jaudu uzlabošanai vides aizsardzības kontekstā atbilstīgi acquis un modernizācijai, lai aizstātu divu Ignalinas kodolelektrostacijas reaktoru jaudu pēc to slēgšanas; citus pasākumus, kas izriet no lēmuma slēgt šo kodolelektrostaciju un izbeigt tās ekspluatāciju un kas palīdz Lietuvas elektroenerģijas ražošanas, pārvades un sadales sektoros veikt vajadzīgo pārstrukturēšanu, uzlabošanu vides aizsardzības kontekstā un modernizēšanu, kā arī elektroenerģijas piegādes drošības uzlabošanu un elektroenerģijas izmantošanas efektivitātes uzlabošanu Lietuvā. 4. Ignalinas programma ietver arī pasākumus, kas paredzēti, lai sniegtu atbalstu spēkstacijas darbiniekiem, turpinot saglabāt augstu darbības drošības līmeni Ignalinas kodolelektrostacijā laikposmos pirms slēgšanas un minēto reaktoru bloku ekspluatācijas izbeigšanas laikā. 5. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam Ignalinas programmas saistību apropriācijas ir 285 miljoni euro, par ko katru gadu uzņemas saistības vienādā apjomā. 6. Līdzdalība no Ignalinas programmas konkrētiem pasākumiem var būt līdz 100 % no izdevumu kopapjoma. Ir jāpieliek visi pūliņi, lai turpinātu kopīgas finansēšanas praksi atbilstīgi pirmspievienošanās palīdzībai, ko Lietuvai sniedz ekspluatācijas izbeigšanas sakarā, kā arī lai attiecīgos gadījumos piesaistītu līdzfinansējumu no citiem avotiem. 7. Palīdzību no Ignalinas programmas vai palīdzības daļas var darīt pieejamas kā Savienības ieguldījumu Ignalinas Starptautiskajā ekspluatācijas izbeigšanas atbalsta fondā, ko pārvalda Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka. 8. Publisks atbalsts no valsts, Savienības un starptautiskiem avotiem: a) Lietuvas termoelektrostacijas Elektrenai - kā galvenā elementa, kas aizstāj divu Ignalinas kodolelektrostacijas reaktoru ražošanas jaudu - uzlabošanai vides aizsardzības kontekstā atbilstīgi acquis un modernizēšanas pasākumiem; un b) Ignalinas kodolelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanai ir saderīgs ar iekšējo tirgu, kā definēts Konstitūcijā. 9. Publisko atbalstu no valsts, Savienības un starptautiskiem avotiem, lai atbalstītu Lietuvas pūliņus novērst Ignalinas kodolelektrostacijas slēgšanas un ekspluatācijas izbeigšanas sekas, konkrētos gadījumos var uzskatīt par saderīgu - kā noteikts Konstitūcijā - ar iekšējo tirgu, un jo īpaši publisko atbalstu, ko sniedz elektroenerģijas piegādes drošības uzlabošanai. 54. pants 1. Atzīstot, ka Ignalinas kodolelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšana ir ilgtermiņa pasākums un rada Lietuvai papildu ārkārtas finanšu slogu, kas nav samērojams ar valsts lielumu un ekonomisko stāvokli, Savienība - solidarizējoties ar Lietuvu - arī pēc 2006. gada sniegs atbilstīgu papildu palīdzību ekspluatācijas izbeigšanai. 2. Šajā nolūkā Ignalinas programmas darbību nepārtraucot turpina un pagarina arī laikposmam pēc 2006. gada. Par īstenošanas noteikumiem pagarinātajai Ignalinas programmai lemj atbilstīgi procedūrai, kas paredzēta šā protokola 35. pantā, un tie stājas spēkā vēlākais dienā, kad beidzas finanšu plāns, kā tas definēts 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumā. 3. Ignalinas programma, kas pagarināta saskaņā ar 2. punktu, pamatojas uz tiem pašiem elementiem un principiem, kas izklāstīti 53. pantā. 4. Nākamajā finanšu plāna laikposmā kopējās apropriācijas no pagarinātās Ignalinas programmas ir atbilstīgas. Līdzekļu plānošana tiks veikta atbilstīgi faktiskajām maksājumu vajadzībām un spējām absorbēt līdzekļus. 55. pants Neskarot 52. panta noteikumus, 26. pantā paredzēto vispārējo drošības klauzulu piemēro līdz 2012. gada 31. decembrim, ja Lietuvā tiek traucēta elektroenerģijas piegāde. 56.pants Šo sadaļu piemēro, ievērojot Deklarāciju par Ignalinas kodolelektrostaciju Lietuvā, kura ietver 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 4 preambulu, nemainot tās tiesiskās sekas. V SADAĻA NOTEIKUMI PAR PERSONU SAUSZEMES TRANZĪTU STARP KAĻIŅINGRADAS APGABALU UN CITĀM KRIEVIJAS FEDERĀCIJAS DAĻĀM 57.pants Savienības noteikumi un pasākumi attiecībā uz personu sauszemes tranzītu starp Kaļiņingradas apgabalu un citām Krievijas Federācijas daļām, jo īpaši Padomes Regula (EK) Nr. 693/2003 ( 2003. gada 14. aprīlis), ar ko paredz īpašu Vienkāršota tranzīta dokumentu (FTD), Vienkāršota dzelzceļa tranzīta dokumentu (FRTD) un ar ko groza Kopīgo konsulāro instrukciju un Kopīgo rokasgrāmatu [24], paši par sevi nekavē un neaizliedz Lietuvas pilnīgu dalību Šengenas acquis īstenošanā, tostarp kontroļu atcelšanu pie iekšējām robežām. 58.pants Savienība palīdz Lietuvai īstenot noteikumus un pasākumus personu tranzītam starp Kaļiņingradas apgabalu un citām Krievijas Federācijas daļām, ņemot vērā Lietuvas iespējami drīzāku pilnīgu iekļaušanos Šengenas telpā. Savienība palīdz Lietuvai organizēt personu tranzītu starp Kaļiņingradas apgabalu un citām Krievijas Federācijas daļām un, konkrēti, sedz jebkādas papildu izmaksas, ko rada konkrētu acquis noteikumu īstenošana attiecībā uz šādu tranzītu. 59. pants Neskarot Lietuvas suverēnās tiesības, jebkādus turpmākus aktus par personu tranzītu starp Kaļiņingradas apgabalu un citām Krievijas Federācijas daļām pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu. 60. pants Šo sadaļu piemēro, ievērojot Deklarāciju par personu sauszemes tranzītu starp Kaļiņingradas apgabalu un citām Krievijas Federācijas daļām, kura ietver 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 5 preambulu, nemainot tās tiesiskās sekas. VI SADAĻA NOTEIKUMI PAR OTRO MĀJOKĻU IEGĀDI MALTĀ 61. pants Paturot prātā ļoti ierobežoto mājokļu skaitu Maltā, kā arī ļoti ierobežotās būvniecībai pieejamās zemes platības, ar kurām iespējams nodrošināt vienīgi pamatvajadzības, ko rada pašreizējo iedzīvotāju demogrāfiskā attīstība, Malta drīkst nediskriminējot paturēt spēkā noteikumus, kas paredzēti Nekustamā īpašuma (iegāde nerezidentiem) aktā (246. nodaļa) un attiecas uz otro mājokļu iegādi un valdījumu dalībvalstu pilsoņiem, kas nav Maltā likumīgi nodzīvojuši vismaz piecus gadus. Malta uz otro mājokļu iegādi attiecina atļaujas saņemšanas procedūras. Šīs procedūras pamatojas uz publicētiem, objektīviem, stabiliem un atklātiem kritērijiem. Šos kritērijus piemēro nediskriminējot, un tie ir vienlīdzīgi Maltas un citu dalībvalstu pilsoņiem. Malta nodrošina to, ka dalībvalstu pilsoņiem nekādā gadījumā nepiemēro noteikumus, kas ir vairāk ierobežojoši nekā trešo valstu pilsoņiem piemērotie noteikumi. Ja kādas dalībvalsts pilsoņa iegādātā īpašuma vērtība pārsniedz Maltas tiesību aktos paredzētos ierobežojumus, proti, 30000 Maltas liras attiecībā uz dzīvokļiem un 50000 Maltas liras attiecībā uz jebkādiem īpašumiem, izņemot dzīvokļus un vēsturiskas nozīmes īpašumus, ir jāsaņem atļauja. Malta var pārskatīt šos ierobežojumus, lai ņemtu vērā cenu izmaiņas Maltas nekustamā īpašuma tirgū. VII SADAĻA NOTEIKUMI PAR ABORTIEM MALTĀ 62. pants Nekādi noteikumi Līgumā par Konstitūciju Eiropai vai līgumos un aktos, ar kuriem to groza vai papildina, neliedz Maltā piemērot valsts tiesību aktus par abortiem. VIII SADAĻA NOTEIKUMI PAR POLIJAS REPUBLIKAS TĒRAUDA RŪPNIECĪBAS RESTRUKTURIZĀCIJU 63. pants 1. Neskarot Konstitūcijas III-167. un III-168. pantu, valsts atbalstu, ko Polija piešķīrusi dažu Polijas tērauda rūpniecības daļu restrukturizācijai, uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja: a) līdz 2004. gada 1. maijam tiek pagarināts laikposms, kurš noteikts 8. panta 4. punktā 2. Protokolā par EOTK ražojumiem, kas pievienots Eiropas Līgumam par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Polijas Republiku, no otras puses [25]; b) visā laikposmā no 2002. gada līdz 2006. gadam tiek ievēroti restrukturizācijas plāna noteikumi, pamatojoties uz kuriem tiek pagarināts iepriekšminētā protokola termiņš; c) tiek ievēroti šajā sadaļā izklāstītie nosacījumi; un d) pēc 2004. gada 1. maija valsts atbalsts Polijas tērauda rūpniecības restrukturizācijai vairs netiek izmaksāts. 2. Polijas tērauda rūpniecības nozares restrukturizāciju, kā tā paredzēta 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 8 I pielikumā uzskaitīto uzņēmumu individuālajos komercdarbības plānos (turpmāk "saņēmējuzņēmumi"), un ievērojot šajā sadaļā izklāstītos nosacījumus, pabeidz vēlākais 2006. gada 31. decembrī (turpmāk "restrukturizācijas laikposma beigas"). 3. Valsts atbalstu saskaņā ar Polijas tērauda rūpniecības restrukturizācijas programmu ir tiesīgi saņemt vienīgi saņēmējuzņēmumi. 4. Saņēmējuzņēmums nav tiesīgs: a) apvienojoties ar uzņēmumu, kas nav iekļauts 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 8 I pielikumā, nodot tiesības uz atbalstu, kas piešķirtas saņēmējuzņēmumam; b) pārņemt tādu uzņēmumu aktīvus, kas nav iekļauti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 8 I pielikumā un kas tiek atzīti par bankrotējušiem laikposmā līdz 2006. gada 31. decembrim. 5. Jebkāda turpmāka kāda saņēmējuzņēmuma privatizācija notiek tā, lai ievērotu atklātību, un saskaņā ar šajā sadaļā paredzētajiem nosacījumiem un principiem attiecībā uz uzņēmuma dzīvotspēju, valsts atbalstu un ražošanas jaudas samazinājumu. Veicot kāda uzņēmuma vai atsevišķu aktīvu pārdošanu, nekādu turpmāku valsts atbalstu nepiešķir. 6. Valsts atbalstu restrukturizācijai, ko piešķir saņēmējuzņēmumiem, nosaka atbilstīgi pamatojumiem, kas ietverti apstiprinātā Polijas tērauda rūpniecības restrukturizācijas plānā un individuālajos komercdarbības plānos, kurus apstiprina Padome. Jebkurā gadījumā atbalsta kopapjoms, kas izmaksāts laikposmā no 1997. gada līdz 2003. gadam, nepārsniedz PLN 3387070000. No minētā kopapjoma, a) attiecībā uz Polskie Huty Stali (turpmāk "PHS") - restrukturizācijas atbalsts, kas jau piešķirts vai kas tiek piešķirts laikposmā no 1997. gada līdz 2003. gada beigām, nepārsniedz PLN 3140360000. Laikposmā no 1997. gada līdz 2001. gadam PHS jau ir saņēmis restrukturizācijas atbalstu PLN 62360000 apjomā. PHS 2002. un 2003. gadā saņems turpmāku restrukturizācijas atbalstu, kas nepārsniedz PLN 3078000000, atkarībā no prasībām, kuras izklāstītas apstiprinātajā restrukturizācijas plānā (ja labvēlības periods, kas paredzēts 2. protokolā, kurš pievienots Eiropas Līgumam par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Polijas Republiku, no otras puses, tiek pagarināts līdz 2002. gada beigām - pilnībā izmaksājams 2002. gadā, pārējos gadījumos - 2003. gadā); b) attiecībā uz Huta Andrzej S.A., Huta Bankowa Sp. z o.o., Huta Batory S.A., Huta Buczek S.A., Huta Lucchini Sp. z o.o., Huta Łabędy S.A., un Huta Pokój S.A. (turpmāk "pārējie saņēmējuzņēmumi") - tērauda rūpniecības restrukturizācijas atbalsts, kas jau piešķirts vai kas tiek piešķirts laikposmā no 1997. gada līdz 2003. gada beigām, nepārsniedz PLN 246710000. Laikposmā no 1997. gada līdz 2001. gadam šie uzņēmumi jau saņēmuši restrukturizācijas atbalstu PLN 37160000 apjomā. Tie saņems turpmāku restrukturizācijas atbalstu, kas nepārsniedz PLN 210210000, atkarībā no prasībām, kuras izklāstītas apstiprinātajā restrukturizācijas plānā (ja labvēlības periods, kas paredzēts 2. protokolā, kurš pievienots Eiropas Līgumam par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Polijas Republiku, no otras puses, tiek pagarināts līdz 2002. gada beigām, 2002. gadā - PLN 182170000 un 2003. gadā - gadā PLN 27380000; pretējā gadījumā - 2003. gadā izmaksā PLN 210210000). Polija nepiešķir nekādu turpmāku valsts atbalstu Polijas tērauda rūpniecības restrukturizācijai. 7. Kopējais ražošanas jaudas samazinājums, ko Polija laikposmā no 1997. gada līdz 2006. gadam sasniedz attiecībā uz gatavo produkciju, ir vismaz 1231000 tonnas. Šis kopapjoms ietver kopējo samazinājumu vismaz 715000 t/g karstās velmēšanas ražojumiem un 716000 t/g aukstās velmēšanas ražojumiem, kā arī maksimālo ražošanas jaudas pieaugumu 200000 t/g pārējai gatavajai produkcijai. Ražošanas jaudas samazinājumu nosaka, pamatojoties vienīgi uz ražotņu pilnīgu slēgšanu, tās faktiski likvidējot, lai nebūtu iespējama to darbības atjaunošana. Ja tērauda ražošanas uzņēmumu atzīst par bankrotējušu, to neuzskata par ražošanas jaudas samazinājumu. 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 8 II pielikumā paredzētais ražošanas jaudas samazinājums ir minimālais samazinājums; faktiskos kopējos jaudas samazinājumus un to grafiku nosaka līdz 2006. gada 31. decembrim, pamatojoties uz Polijas tērauda rūpniecības restrukturizācijas programmas galīgo variantu un individuāliem komercdarbības plāniem saskaņā ar Eiropas Līgumu par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Poliju, no otras puses, un ņemot vērā mērķi nodrošināt saņēmējuzņēmumu ekonomisko dzīvotspēju. 8. Ir jāīsteno saņēmējuzņēmuma PHS komercdarbības plāns. Proti: a) īstenojot restrukturizāciju, galvenā uzmanība jāpievērš tam, lai: i) reorganizētu PHS ražotnes, ieviešot jaunus ražojumus, un nodrošinātu horizontālu organizatorisko struktūru atbilstīgi funkcijām (iepirkšana, ražošana, pārdošana), ii) izveidotu PHS vienotu vadības struktūru, kas ļauj pilnībā īstenot apvienošanās sinerģiju, iii) sekmētu PHS stratēģiskā fokusa orientāciju uz pārdošanu nevis ražošanu, iv) uzlabotu PHS komercdarbības vadības efektivitāti, kā arī panāktu labāku kontroli attiecībā uz tiešo tirdzniecību, v) pamatojoties uz noteiktiem ekonomikas apsvērumiem, PHS pārskatītu stratēģiju attiecībā uz meitasuzņēmumiem un - attiecīgos gadījumos - nodrošinātu attiecīgo pakalpojumu integrēšanu mātesuzņēmumā, vi) PHS pārskatītu savu ražojumu klāstu, samazinātu lieko ražošanas jaudu attiecībā uz garajiem pusfabrikātiem un kopumā turpinātu iesaistīšanos tādu ražojumu tirgū, kuriem ir augstāka pievienotā vērtība, vii) PHS veiktu ieguldījumus, lai panāktu gatavās produkcijas augstāku kvalitāti; īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai termiņā, kas paredzēts PHS restrukturizācijas programmas īstenošanas grafikā, un vēlākais līdz 2006. gada beigām panāktu 3-Sigma līmeņa ražošanas kvalitāti PHS Kraków ražotnē; b) restrukturizācijas laikposmā PHS ir jāpalielina izmaksu ietaupījums, nodrošinot enerģijas izmantošanas efektivitāti, uzlabojot iepirkšanu un nodrošinot ražošanas ienesīgumu, kas atbilst attiecīgam ienesīguma līmenim Savienībā; c) jāīsteno nodarbinātības restrukturizācija; līdz 2006. gada 31. decembrim jāsasniedz produktivitātes līmenis, kas ir līdzvērtīgs Savienības tērauda rūpniecības ražojumu grupu produktivitātes līmenim, par pamatu ņemot konsolidēts datus, tostarp datus par netiešo nodarbinātību pilnībā piederošajos pakalpojumu uzņēmumos; d) jebkāda privatizācija jāveic tā, lai būtu ņemta vērā nepieciešamība nodrošināt atklātību un pilnībā respektēta PHS komerciālā vērtība. Veicot pārdošanu, nekādu turpmāku valsts atbalstu nepiešķir. 9. Ir jāīsteno pārējo saņēmējuzņēmumu komercdarbības plāns. Proti: a) īstenojot restrukturizāciju pārējos saņēmējuzņēmumos, galvenā uzmanība jāpievērš tam, lai: i) sekmētu stratēģiskā fokusa orientāciju uz pārdošanu nevis ražošanu, ii) uzlabotu uzņēmumu komercdarbības vadības efektivitāti, kā arī panāktu labāku kontroli attiecībā uz tiešo tirdzniecību, iii) pamatojoties uz noteiktiem ekonomikas apsvērumiem, pārskatītu stratēģiju attiecībā uz meitasuzņēmumiem un - attiecīgos gadījumos - nodrošinātu attiecīgo pakalpojumu integrēšanu mātesuzņēmumos; b) attiecībā uz Huta Bankowa - jāīsteno izmaksu samazināšanas programma; c) attiecībā uz Huta Buczek - jāpanāk, lai kreditori un vietējās finanšu iestādes sniegtu nepieciešamo finansiālo atbalstu, un jāīsteno izmaksu samazināšanas programma, tostarp jāsamazina ieguldījumu izmaksas, pielāgojot esošās ražotnes; d) attiecībā uz Huta Łabędy - jāīsteno izmaksu samazināšanas programma un jāsamazina atkarība no kalnrūpniecības uzņēmumiem; e) attiecībā uz Huta Pokój- jānodrošina meitasuzņēmumu atbilstība starptautiskiem produktivitātes standartiem, jāpanāk enerģijas patēriņa samazināšanās un jāatsakās no paredzētā ieguldījuma apstrādes un būvniecības nodaļā; f) attiecībā uz Huta Batory - jāpanāk vienošanās ar kreditoriem un finanšu iestādēm par parādsaistību grafika maiņu un aizdevumiem ieguldījumu veikšanai. Uzņēmumam jānodrošina arī būtisks izmaksu samazinājums, veicot nodarbinātības restrukturizāciju un uzlabojot ienesīgumu; g) attiecībā uz Huta Andrzej - jānodrošina stabila finansiālā bāze uzņēmuma attīstībai, apspriežot vienošanos ar uzņēmuma pašreizējiem aizdevējiem, ilgtermiņa kreditoriem, tirdzniecības kreditoriem un finanšu iestādēm. Jāveic papildu ieguldījumi cauruļu karstās velmēšanas ražotnē un jāīsteno darbinieku skaita samazināšanas programma; h) attiecībā uz Huta L.W. - jāveic ieguldījumi saistībā ar uzņēmuma karstās velmēšanas ražotņu projektu, ceļamierīcēm un stāvokli vides aizsardzības jomā. Tāpat šajā uzņēmumā jāpanāk augstāks produktivitātes līmenis, veicot personāla restrukturizāciju un samazinot piesaistīto pakalpojumu izmaksas. 10. Jebkādas turpmākas izmaiņas restrukturizācijas plānā kopumā un individuālajos plānos ir jāsaskaņo ar Komisiju un, attiecīgos gadījumos, ar Padomi. 11. Restrukturizācijas plānu īsteno, ievērojot pilnīgu atklātību un atbilstīgi sakārtotas tirgus ekonomikas principiem. 12. Pirms un pēc 2004. gada 1. maija līdz restrukturizācijas laikposma beigām Komisija un Padome - atbilstīgi šā panta 13. līdz 18. punktam - rūpīgi pārrauga, kā tiek īstenota restrukturizācija un kā tiek ievēroti šajā sadaļā paredzētie noteikumi par uzņēmumu dzīvotspēju, valsts atbalstu un ražošanas jaudas samazinājumiem. Šajā nolūkā Komisija iesniedz ziņojumus Padomei. 13. Papildus valsts atbalsta pārraudzībai, Komisija un Padome pārrauga restrukturizācijas kritērijus, kas paredzēti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 8 III pielikumā. Minētajā pielikumā ietvertās atsauces uz minētā protokola 14. punktu jāsaprot kā atsauces uz šā panta 14. punktu. 14. Pārraudzība ietver neatkarīgu izvērtēšanu, ko veic 2003., 2004., 2005. un 2006. gadā. Jāveic Komisijas pārbaude attiecībā uz uzņēmuma dzīvotspēju, un izvērtēšanas gaitā jākontrolē uzņēmuma produktivitāte. 15. Polija pilnībā piedalās visos pārraudzības pasākumos. Proti: a) vēlākais katra gada 15. martā un 15. septembrī līdz restrukturizācijas laikposma beigām Polija iesniedz Komisijai 6 mēnešu ziņojumus par saņēmējuzņēmumu restrukturizāciju; b) pirmo ziņojumu Komisijai iesniedz līdz 2003. gada 15. martam, un pēdējo ziņojumu - līdz 2007. gada 15. martam, ja vien Komisija nenolemj citādi; c) ziņojumos iekļauj visu informāciju, kas vajadzīga, lai pārraudzītu restrukturizācijas procesu, valsts atbalstu, kā arī ražošanas jaudas samazināšanu un izmantošanu; ziņojumiem ir jānodrošina pietiekama finanšu informācija, lai varētu izvērtēt to, vai ir ievēroti šajā sadaļā paredzētie nosacījumi un prasības. Ziņojumos ir jābūt vismaz 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 8 IV pielikumā norādītajai informācijai, ko Komisija ir tiesīga mainīt, ņemot vērā pārraudzības procesa gaitā gūto pieredzi, ko Komisija ir tiesīga mainīt, ņemot vērā pārraudzības procesa gaitā gūto pieredzi. Minētajā pielikumā ietvertā atsauce uz minētā protokola 14. punktu jāsaprot kā atsauce uz šā panta 14. punktu. Papildus individuālajiem komercdarbības ziņojumiem, ko iesniedz saņēmējuzņēmumi, sagatavo arī ziņojumu par vispārējo stāvokli Polijas tērauda rūpniecības nozarē, tostarp par jaunākajiem makroekonomikas rādītājiem; d) turklāt Polijai jāsniedz jebkāda papildu informācija, kas vajadzīga 14. punktā paredzētās neatkarīgās izvērtēšanas veikšanai; e) Polija saņēmējuzņēmumiem uzliek par pienākumu sniegt visu attiecīgo informāciju, kas citos apstākļos būtu uzskatāma par konfidenciālu. Komisija nodrošina, ka ziņojumā Padomei netiek izpausta uzņēmumu konfidenciālā informācija. 16. Komisija var jebkurā laikā pieņemt lēmumu pilnvarot neatkarīgu konsultantu, lai izvērtētu pārraudzības rezultātus, veiktu jebkādus nepieciešamos pētījumus un sniegtu ziņojumu Komisijai un Padomei. 17. Ja Komisija, pamatojoties uz pārraudzības rezultātiem, konstatē, ka ir notikušas būtiskas izmaiņas finanšu datos, pamatojoties uz kuriem notika uzņēmuma dzīvotspējas izvērtēšana, tā var prasīt, lai Polija veic atbilstīgus pasākumus attiecīgo saņēmējuzņēmumu restrukturizācijas pasākumu pastiprināšanai vai mainīšanai. 18. Ja pārraudzības gaitā konstatē, ka a) nav ievēroti šajā sadaļā paredzētie nosacījumi attiecībā uz pārejas posma pasākumiem; vai b) nav izpildītas saistības, kas radušās saistībā ar tā laikposma pagarināšanu, kura laikā Polija ir tiesīga izņēmuma kārtā piešķirt valsts atbalstu tērauda rūpniecības restrukturizācijai, kā noteikts Eiropas Līgumā par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Poliju, no otras puses; vai c) restrukturizācijas laikposmā Polija ir piešķīrusi papildu nesaderīgu valsts atbalstu tērauda rūpniecībai, jo īpaši saņēmējuzņēmumiem, tad šajā sadaļā paredzētie pārejas posma pasākumi netiek piemēroti. Komisija veic atbilstīgus pasākumus, prasot, lai attiecīgie uzņēmumi atmaksā jebkādu atbalstu, kas piešķirts, pārkāpjot šajā sadaļā paredzētos nosacījumus. IX SADAĻA NOTEIKUMI PAR BOHUNICES V1 KODOLELEKTROSTACIJAS 1. UN 2. BLOKU SLOVĀKIJĀ 64. pants Slovākijas pienākums ir, vēlākais, 2006. gada 31. decembrī slēgt Bohunices V1 kodolelektrostacijas 1. bloku un, vēlākais, 2008. gada 31. decembrī - minētās kodolelektrostacijas 2. bloku, un pēc tam izbeigt šo bloku ekspluatāciju. 65. pants 1. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam Savienība sniegs Slovākijai finansiālu palīdzību, lai atbalstītu tās pūliņus saistībā Bohunices V1 kodolelektrostacijas 1. un 2. bloka ekspluatācijas izbeigšanu un to slēgšanas un ekspluatācijas izbeigšanas seku novēršanu (turpmāk "palīdzība"). 2. Palīdzību paredz un īsteno atbilstīgi noteikumiem Padomes Regulā (EEK) Nr. 3906/89 ( 1989. gada 18. decembris) par ekonomisku atbalstu dažām Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm [26]. 3. Laikposmā no 2004. gada līdz 2006. gadam palīdzības saistību apropriācijas ir 90 miljoni euro, par ko katru gadu uzņemas saistības vienādā apjomā. 4. Palīdzību vai tās daļas var darīt pieejamas kā Savienības ieguldījumu Bohunices Starptautiskajā ekspluatācijas izbeigšanas atbalsta fondā, ko pārvalda Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka. 66. pants Savienība apzinās, ka Bohunices V1 kodolelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšana ir jāturpina pēc tam, kad beidzies finanšu plāns, kā tas definēts 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumā, un ka šie pasākumi rada Slovākijai būtisku finansiālu slogu. Lēmumos par Savienības palīdzības turpināšanu šajā jomā pēc 2006. gada šis stāvoklis tiks ņemts vērā. 67. pants Šo sadaļu piemēro, ievērojot Deklarāciju par Bohunices V1 kodolelektrostacijas 1. un 2. bloku Slovākijā, kura ietver 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 9 preambulu, nemainot tās tiesiskās sekas. X SADAĻA NOTEIKUMI PAR KIPRU 68. pants 1. Kopienas un Savienības acquis piemērošanu aptur tajās Kipras Republikas daļās, ko pilnībā nekontrolē Kipras Republikas valdība. 2. Padome pēc Komisijas priekšlikuma lemj par šā panta 1. punktā minētās apturēšanas atcelšanu. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu. 69. pants 1. Padome pēc Komisijas priekšlikuma paredz noteikumus, saskaņā ar kuriem Savienības tiesību aktus piemēro attiecībā uz līniju, kas šķir 68. pantā minētos apvidus no apvidiem, ko pilnībā kontrolē Kipras Republikas valdība. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu. 2. Piemērojot IV daļu 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokolā Nr. 3 par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes Suverēnajām bāzu teritorijām Kiprā, laikposmā, kamēr Kopienas un Savienības acquis piemērošana ir apturēta atbilstīgi 68. pantam, robežu starp Austrumu Suverēno bāzu teritoriju un 68. pantā minētajiem apvidiem uzskata par Suverēno bāzu teritoriju ārējo robežu. 70. pants 1. Šī sadaļa neliedz īstenot pasākumus, kuru mērķis ir veicināt ekonomikas attīstību 68. pantā minētajos apvidos. 2. Šādi pasākumi neiespaido Kopienas un Savienības acquis piemērošanu Kipras Republikas pārējā daļā atbilstīgi nosacījumiem, kas paredzēti šajā protokolā. 71. pants Gadījumā, ja tiek panākts risinājums Kipras jautājumā, Padome pēc Komisijas priekšlikuma pielāgo noteikumus par Kipras pievienošanos Savienībai, lai ņemtu vērā Kipras turku kopienu. Padome pieņem vienprātīgu lēmumu. 72. pants Šo sadaļu piemēro, ievērojot Deklarāciju par Kipru, kura ietver 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokola Nr. 10 preambulu, nemainot tās tiesiskās sekas. TREŠĀ DAĻA NOTEIKUMI PAR PIELIKUMIEM, KAS PIEVIENOTI 2003. GADA 16. APRĪĻA PIEVIENOŠANĀS AKTAM 73. pants 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta I pielikums un III līdz XVII pielikums, šo pielikumu papildinājumi, kā arī pielikumi, kas pievienoti 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta Protokoliem Nr. 2, Nr. 3 un Nr. 8 [27], ir šā protokola sastāvdaļa. 74. pants 1. Šā protokola 73. pantā minētajos pielikumos ietvertās atsauces uz "Pievienošanās līgumu" uzskata par atsaucēm uz Konstitūcijas IV-437. panta 2. punkta e) apakšpunkta minēto līgumu, un atsauces uz Pievienošanās līguma parakstīšanu vai parakstīšanas dienu uzskata par atsaucēm uz 2003. gada 16. aprīli. 2. Neskarot šā punkta otro daļu, šā protokola 73. pantā minētajos pielikumos ietvertās atsauces uz "šo aktu", uzskata par atsaucēm uz 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās aktu. Šā protokola 73. pantā minētajos pielikumos ietvertās atsauces uz 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akta noteikumiem uzskata par atsaucēm uz šo protokolu saskaņā ar šādu atbilstību tabulu: 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās akts | Protokols | 21. pants | 12. pants | 22. pants | 13. pants | 24. pants | 15. pants | 32. pants | 21. pants | 37. pants | 26. pants | 52. pants | 32. pants | 3. Turpmāk norādītos terminus, kas lietoti 73. pantā minētajos pielikumos, saprot ar tādu nozīmi, kā tas norādīts šajā tabulā, ja vien tos nelieto īpašu tiesisku situāciju aprakstam attiecībā uz laikposmu pirms Līguma par Konstitūciju Eiropai stāšanās spēkā: 73. pantā minētajos pielikumos lietotie termini | Nozīme | Eiropas Kopienas dibināšanas līgums | Konstitūcija | Līgums par Eiropas Savienību | Konstitūcija | Līgumi, kuri ir Eiropas Savienības pamatā | Konstitūcija | (Eiropas) Kopiena | Savienība | Paplašināta Kopiena | Savienība | Kopienas | Savienības | ES | Savienība | Paplašināta Savienība vai paplašināta ES | Savienība. | Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas, apzīmētāja "Kopienas" nozīme nemainās gadījumos, kad tas lietots, lai aprakstītu terminus "priekšrocība" un "zivsaimniecība". 4. Šā protokola 73. pantā minētajos pielikumos ietvertās atsauces uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma daļām vai noteikumiem uzskata par atsaucēm uz Konstitūcijas daļām vai noteikumiem saskaņā ar šādu atbilstību tabulu: 73. pantā minētajos pielikumos lietotie termini | Nozīme | (Trešās daļas) I sadaļa | III daļas III sadaļas I nodaļas 3. iedaļa | Trešās daļas I sadaļas 1. nodaļa | III daļas III sadaļas I nodaļas 3. iedaļas 1. apakšnodaļa | (Trešās daļas) II sadaļa | III daļas III sadaļas III nodaļas 4. iedaļa | (Trešās daļas) III sadaļa | III daļas III sadaļas I nodaļas 2. un 4. iedaļa | (Trešās daļas) VI sadaļas 1. nodaļa | III daļas III sadaļas I nodaļas 5. iedaļa | 31. pants | III-155. pants | 39. pants | III-133. pants | 49. pants | III-144. pants | 58. pants | III-158. pants | 87. pants | III-167. pants | 88. pants | III-168. pants | 226. pants | III-360. pants | I pielikums | I pielikums. | 5. Ja šā protokola 73. pantā minētajos pielikumos ir paredzēts, ka Padome vai Komisija pieņem tiesību aktus, šie tiesību akti ir eiroregulas vai eirolēmumi. [1] OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp. [2] OV L 253, 7.10.2000., 42. lpp. [3] OV L 79, 22.3.2002., 42. lpp. [4] Regula (EEK) Nr. 3906/89 (OV L 375, 23.12.1989., 11. lpp.). [5] Regula (EK) Nr. 2760/98 (OV L 345, 19.12.1989., 49. lpp.). [6] Regula (EK) Nr. 555/2000 (OV L 68, 16.3.2000., 3. lpp.). [7] Regula (EK) Nr. 1267/1999 (OV L 161, 26.6.1999., 73. lpp.). [8] Regula (EK) Nr. 1268/1999 (OV L 161, 26.6.1999., 87. lpp.). [9] Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgums ( 1999. gada 6. maijs) par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu (OV C 172, 18.6.1999., 1. lpp.). [10] OV L 160, 26.6.1999., 103. lpp. [11] OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp. [12] OV L 232, 2.9.1999., 34. lpp. [13] Phare pamatnostādnes (SEC (1999) 1596, pieņemtas 6.9.2002 ar C 3303/2). [14] OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp. [15] OV L 161, 26.6.1999., 1. lpp. [16] OV L 375, 23.12.1989., 11. lpp. [17] Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.). [18] OV L 178, 30.6.2001., 1. lpp. [19] OV L 360, 31.12.1994., 2. lpp. [20] OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp. [21] OV L 360, 31.12.1994., 2. lpp. [22] OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp. [23] OV L 375, 23.12.1989., 11. lpp. [24] OV L 99, 17.4.2003., 8. lpp. [25] OV L 348, 31.12.1993., 2. lpp. [26] OV L 375, 23.12.1989., 11. lpp. [27] Īpašais izdevums latviešu valodā, 23.9.2003. --------------------------------------------------