ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Oficiālais Vēstnesis L 236 , 23/09/2003 Lpp. 0033 - 0034



3. pants 1. Šengenas acquis noteikumi, kas integrēti Eiropas Savienības sistēmā ar protokolu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam (turpmāk "Šengenas protokols"), kā arī akti, kas pieņemti atbilstīgi tam vai kā citādi saistīti ar to un uzskaitīti šā Akta I pielikumā, tāpat kā jebkādi turpmāki akti, kas var tikt pieņemti pirms pievienošanās dienas, ir saistoši jaunajām dalībvalstīm un piemērojami tajās no pievienošanās dienas. 2. Tie Šengenas acquis noteikumi, kas integrēti Eiropas Savienības sistēmā, kā arī akti, kas pieņemti atbilstīgi tam vai kā citādi saistīti ar to un nav minēti šā panta 1. punktā, lai arī no pievienošanās dienas saistoši jaunajām dalībvalstīm, katrā konkrētajā jaunajā dalībvalstī ir piemērojami vienīgi saskaņā ar attiecīgu Padomes lēmumu, ko pieņem pēc tam, kad atbilstīgi spēkā esošajām Šengenas izvērtēšanas procedūrām ir konstatēts, ka attiecīgajā jaunajā dalībvalstī ir izpildīti visi nosacījumi, kas vajadzīgi visu acquis attiecīgo daļu piemērošanai, un iepriekš apspriežoties ar Eiropas Parlamentu. Padome lēmumu pieņem ar to locekļu vienprātīgu balsojumu, kas pārstāv tādu dalībvalstu valdības, attiecībā uz kurām šajā punktā minētos noteikumus jau piemēro, un tās dalībvalsts valdību, attiecībā uz kuru minētos noteikumus jāsāk piemērot. Padomes locekļi, kas pārstāv Īrijas un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes valdības, piedalās šāda lēmuma pieņemšanā vienīgi tiktāl, ciktāl lēmums attiecas uz šīm valstīm saistošiem Šengenas acquis noteikumiem vai šīm valstīm saistošiem aktiem, kas pieņemti atbilstīgi Šengenas acquis vai kā citādi saistīti ar to. 3. Nolīgumi, ko Padome noslēgusi atbilstīgi Šengenas protokola 6. pantam, no pievienošanās dienas ir saistoši jaunajām dalībvalstīm. 4. Attiecībā uz šādām konvencijām vai citiem dokumentiem tieslietu un iekšlietu jomā, kas nav nošķirami no ES līguma mērķu sasniegšanas, jaunās dalībvalstis apņemas: - pievienoties tiem dokumentiem, kas līdz pievienošanās dienai ir atvērti parakstīšanai pašreizējām dalībvalstīm, kā arī tiem dokumentiem, ko Padome izstrādājusi atbilstīgi ES līguma VI sadaļai un ieteikusi pieņemt dalībvalstīm, - ieviest administratīvus un citādus pasākumus, kādus līdz pievienošanās dienai pieņēmušas pašreizējās dalībvalstis vai Padome, lai veicinātu praktisku sadarbību starp dalībvalstu iestādēm un organizācijām, kas darbojas tieslietu un iekšlietu jomā. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 236 , 23/09/2003 Lpp. 0832 - 0832



B. ATKRITUMU APSAIMNIEKOŠANA 1. 31993 R 0259: Padomes Regula (EEK) Nr. 259/93 ( 1993. gada 1. februāris) par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās (OV L 30, 6.2.1993., 1. lpp.), kurā jaunākos grozījumus izdara: - 32001 R 2557: Komisijas 28.12.2001. Regula (EK) Nr. 2557/2001 (OV L 349, 31.12.2001., 1. lpp.). a) Līdz 2010. gada 31. decembrim par visiem tādu pārstrādei paredzētu atkritumu sūtījumiem, kas uzskaitīti Regulas (EEK) Nr. 259/93 II, III un IV pielikumā, kā arī par visiem minētajos pielikumos neuzskaitītu pārstrādei paredzētu atkritumu sūtījumiem uz Latviju paziņo kompetentajām iestādēm, un uz šiem sūtījumiem attiecas regulas 6., 7. un 8. pants. b) Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 259/93 7. panta 4. punkta, kompetentās iestādes neatļauj regulas II, III un IV pielikumā uzskaitīto pārstrādei paredzēto atkritumu sūtījumus, kā arī minētajos pielikumos neuzskaitītu pārstrādei paredzētu atkritumu sūtījumus, kas paredzēti pārstrādes uzņēmumiem, uz kuriem attiecas pagaidu atkāpe no dažiem noteikumiem Direktīvā 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli [5], un tikmēr, kamēr uz saņēmējuzņēmumu attiecas pagaidu atkāpe. 2. 31994 L 0062: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/62/EK ( 1994. gada 20. decembris) par iepakojumu un izlietoto iepakojumu (OV L 365, 31.12.1994., 10. lpp.). Atkāpjoties no Direktīvas 94/62/EK 6. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta, Latvija nodrošinās to, ka līdz 2007. gada 31. decembrim tiek sasniegti attiecībā uz turpmāk norādītajiem iepakojuma materiāliem paredzētie mērķi reģenerācijas un pārstrādes jomā, ievērojot turpmāk paredzētos starpposma mērķus: - plastmasas pārstrāde: līdz pievienošanās dienai — 11 % no svara, 2004. gadā — 12 %, 2005. gadā — 13 % un 2006. gadā — 14 % no svara; - kopējais reģenerācijas apjoms: līdz pievienošanās dienai — 33 % no svara, 2004. gadā — 37 %, 2005. gadā — 42 % un 2006. gadā — 46 % no svara. 3. 31999 L 0031: Padomes Direktīva 1999/31/EK ( 1999. gada 26. aprīlis) par atkritumu poligoniem (OV L 182, 16.7.1999., 1. lpp.). Atkāpjoties no Direktīvas 1999/31/EK 2. panta g) punkta otrā ievilkuma un neskarot Padomes Direktīvu 75/442/EEK par atkritumiem [6] un Padomes Direktīvu 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem [7], līdz 2004. gada 31. decembrim Latvijā par atkritumu poligoniem neuzskatīs pastāvīgus objektus, kurus izmanto kā pagaidu novietnes bīstamajiem atkritumiem, kas radušies Latvijā. [5] OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp. [6] OV L 194, 25.7.1975., 39. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 96/350/EK (OV L 135, 6.6.1996., 32. lpp.). [7] OV L 377, 31.12.1991., 20. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 94/31/EK (OV L 168, 2.7.1994., 28. lpp.). --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 236 , 23/09/2003 Lpp. 0839 - 0839



A. TIESĪBU AKTI LAUKSAIMNIECĪBAS JOMĀ 1. 31991 R 2092: Padomes Regula (EEK) Nr. 2092/91 ( 1991. gada 24. jūnijs) par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem (OV L 198, 22.7.1991., 1. lpp.), kurā jaunākos grozījumus izdara: - 32002 R 0473: Komisijas 15.3.2002. Regula (EK) Nr. 473/2002 (OV L 75, 16.3.2002., 21. lpp.). Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2092/91 6. panta 1., 2. un 3. punkta, līdz 2006. gada 1. janvārim Lietuvā ir atļauts bioloģiskajā lauksaimniecībā lietot sēklas un veģetatīvās pavairošanas materiālus, kas nav ražoti, izmantojot bioloģiskās ražošanas metodes. Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2092/91 6. panta 1. punkta, līdz 2006. gada 1. janvārim Lietuvā ir atļauts sertificētās bioloģiskās ražošanas dravās bišu barības produktiem lietot nebioloģisko cukuru, kas nav ražots, izmantojot bioloģiskās ražošanas metodes. 2. 31997 R 2597: Padomes Regula (EK) Nr. 2597/97 ( 1997. gada 18. decembris), ar ko paredz papildu noteikumus piena un piena produktu tirgus kopīgajai organizācijai attiecībā uz dzeramo pienu (OV L 351, 23.12.1997., 13. lpp.), un kurā jaunākos grozījumus izdara: - 31999 R 1602: Padomes 19.7.1999. Regula (EK) Nr. 1602/1999 (OV L 189, 22.7.1999., 43. lpp.). Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 2597/97 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, prasības attiecībā uz tauku saturu līdz 2009. gada 1. janvārim nepiemēro dzeramajam pienam, kas ražots Lietuvā; tādējādi Lietuva var pienu ar tauku saturu 3,2 % (m/m) uzskatīt par pilnpienu un pienu ar tauku saturu vismaz 1,0 % (m/m) un lielākais 2,5 % — par pienu ar daļēji pazeminātu tauku saturu. Dzeramo pienu, kas neatbilst prasībām attiecībā uz tauku saturu, var tirgot tikai Lietuvā vai eksportēt uz kādu trešo valsti. 3. 31999 R 1254: Padomes Regula (EK) Nr. 1254/1999 ( 1999. gada 17. maijs) par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (OV L 160, 26.6.1999., 21. lpp.), kurā jaunākos grozījumus izdara: - 32001 R 2345: Komisijas 30.11.2001. Regula (EK) Nr. 2345/2001 (OV L 315, 1.12.2001., 29. lpp.). Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1254/1999 3. panta f) punkta, līdz 2006. gada beigām Lietuva var tādu sugu govis, kuras uzskaitītas I pielikumā Komisijas Regulai (EK) Nr. 2342/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā Padomes Regulu (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopējo organizāciju piemērot attiecībā uz piemaksu shēmām [2], uzskatīt par atbilstīgām piemaksai, ko saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 3. nodaļu piešķir par zīdītājgovīm, ja šādas govis ir lecinātas vai apsēklotas ar gaļas šķirnes bulli. [2] OV L 281, 4.11.1999., 30. lpp. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 236 , 23/09/2003 Lpp. 0815 - 0815



5. ZIVSAIMNIECĪBA 31992 R 3760: Padomes Regula (EEK) Nr. 3760/92 ( 1992. gada 20. decembris), ar ko nosaka Kopienas zivsaimniecības un akvakultūras sistēmu (OV L 389, 31.12.1992., 1. lpp.) un ko groza: - 31998 R 1181: Padomes 4.6.1998. Regula (EK) Nr. 1181/98 (OV L 164, 9.6.1998., 1. lpp.). Regula (EEK) Nr. 3760/92 attiecas uz Igauniju, ņemot vērā turpmāk izklāstītos īpašos noteikumus. Attiecībā uz krājumiem, kam piemēro nozvejas limitus, Igaunijai piešķiramo Kopienas nozvejas iespēju daļu nosaka atbilstīgi turpmāk izklāstītajam, iedalot pēc sugām un zonām: Sugas | ICES vai IBSFC zona | Igaunijas daļas (%) | Reņģes | III b, c, d [3], izņemot IBSFC 3. pārvaldības vienību | 10,761 | Brētliņas | III b, c, d [3] | 11,455 | Laši | III b, c, d [3], izņemot IBSFC 32. apakšrajonu | 2,106 | Laši | IBSFC III d apakšrajons [3] | 10,254 | Mencas | III b, c, d [3] | 1,874 | Šīs daļas izmanto, pirmo reizi Igaunijai piešķirot nozvejas iespējas atbilstīgi procedūrai, kas paredzēta Regulas (EEK) Nr. 3760/92 8. panta 4. punktā. Turklāt Igaunijas daļu Kopienas nozvejas iespējās NAFO uzraudzības apgabalā pēc Komisijas priekšlikuma noteiks Padome, lēmumu pieņemot ar kvalificētu balsu vairākumu, pamatojoties uz NAFO spēkā esošo sadalījumu laikposmā tieši pirms pievienošanās dienas. [3] Kopienas ūdeņi. --------------------------------------------------
Oficiālais Vēstnesis L 236 , 23/09/2003 Lpp. 0448 - 0449



B. JŪRAS TRANSPORTS 31971 R 0281: Komisijas Regula (EEK) Nr. 281/71 ( 1971. gada 9. februāris), ar kuru paredz Padomes Regulas (EEK) Nr. 1108/70 ( 1970. gada 4. jūnijs) 3. panta e) punktā paredzēto tādu ūdensceļu sarakstu, kuriem ir jūras ūdensceļu pazīmes (OV L 33, 10.2.1971., 11. lpp.), un kuru groza: - 11972 B: Akts par pievienošanās nosacījumiem un Līgumu pielāgojumiem — Dānijas Karalistes, Īrijas un Apvienotās Karalistes pievienošanās (OV L 73, 27.3.1972., 14. lpp.), - 11985 I: Akts par pievienošanās nosacījumiem un Līgumu pielāgojumiem — Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanās (OV L 302, 15.11.1985., 23. lpp.), - 11994 N: Akts par pievienošanās nosacījumiem un Līgumu pielāgojumiem — Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās (OV C 241, 29.8.1994., 21. lpp.). Regulas pielikumu papildina ar šādu tekstu: "Polijas Republika 1) tā Nowowarpieńskie ezera daļa un tā Ščecinas līča daļa, ieskaitot Świna, Dziwna un Zalew Kamieński, kas atrodas uz austrumiem no Polijas Republikas un Vācijas Federatīvās Republikas robežas, kā arī Oder upe posmā starp Ščecinas līci un Ščecinas ostas ūdeņiem, 2) Gdaņskas līča daļa, ko norobežo līnija no punkta 54° 37′ 36″ N un punkta 18° 49′ 18″ E (uz Hel pussalas) uz punktu 54° 22′ 12″ N un 19° 21′ 00″ E (uz Wisła pussalas), 3) Wisła līča daļa, kas ir uz dienvidrietumiem no Polijas Republikas un Krievijas Federācijas robežas, kura šķērso līci, 4) ostas ūdeņi, ko no jūras puses norobežo līnija, kura savieno vistālāk jūrā izvietotās ostas fiksētās iekārtas, kas ir ostas sistēmas sastāvdaļa." --------------------------------------------------
21)

32. pants a) 32.2. punkta pirmais teikums Teksts : “.. saistībām ar kredītiestādēm.” jālasa : “.. saistībām pret kredītiestādēm.”; b) 32.4. punkta pirmā daļa Teksts : “.. kurus tā saskaņā ar 19. pantu maksā kredītiestādēm par savām noguldījumu saistībām.” jālasa : “.. kurus šī centrālā banka maksā par saistībām, kas izriet no kredītiestāžu veiktajiem noguldījumiem saskaņā ar 19. pantu.”; c) 32.4. punkta otrās daļas otrais teikums Teksts : “.. var bezakcepta kārtībā norakstīt no ..” jālasa : “.. var kompensēt no ..”;
Līgums par Konstitūciju Eiropai - III DAĻA. SAVIENĪBAS POLITIKA UN DARBĪBA - V SADAĻA. SAVIENĪBAS ĀRĒJĀ DARBĪBA - VI NODAĻA. STARPTAUTISKI NOLĪGUMI - III-326. pants



Oficiālais Vēstnesis 310 , 16/12/2004 Lpp. 0148 - 0149



III-326. pants 1. Atkāpjoties no III-325. panta, Padome vai nu pēc Eiropas Centrālās bankas ieteikuma, vai pēc Komisijas ieteikuma, apspriedusies ar Eiropas Centrālo banku nolūkā panākt konsensu, lai uzturētu cenu stabilitāti, var slēgt oficiālus nolīgumus par euro maiņas kursu sistēmu attiecībā pret trešo valstu valūtām. Pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu un saskaņā ar 3. punktā paredzēto procedūru Padome pieņem lēmumu vienprātīgi. Padome vai nu pēc Eiropas Centrālās bankas ieteikuma, vai pēc Komisijas ieteikuma, apspriedusies ar Eiropas Centrālo banku, lai panāktu konsensu cenu stabilitātes uzturēšanai, var pieņemt, koriģēt vai atcelt centralizēto euro maiņas kursu valūtas maiņas kursa sistēmā. Padomes priekšsēdētājs informē Eiropas Parlamentu par euro centralizēto maiņas kursu pieņemšanu, koriģēšanu vai atcelšanu. 2. Kamēr nav valūtas maiņas kursa sistēmas attiecībā pret vienu vai vairākām trešo valstu valūtām, kā minēts 1. punktā, Padome vai nu pēc Eiropas Centrālās bankas ieteikuma vai pēc Komisijas ieteikuma un apspriežoties ar Eiropas Centrālo banku, var noteikt šo valūtu maiņas kursu politikas pamatievirzes. Šīs pamatievirzes neierobežo Eiropas Centrālo banku sistēmas galveno mērķi — saglabāt cenu stabilitāti. 3. Atkāpjoties no III-325. panta, gadījumos, kad Savienībai ar vienu vai vairākām valstīm vai starptautiskām organizācijām ir jāvienojas par monetāriem vai valūtas maiņas kursa sistēmas jautājumiem, Padome pēc Komisijas ieteikuma un apspriešanās ar Eiropas Centrālo banku lemj par sarunu norisi un šādu nolīgumu slēgšanu. Šāda kārtība nodrošina to, ka Savienība pauž vienotu nostāju. Komisija ir pilnīgi iesaistīta šajās sarunās. 4. Neskarot Savienības kompetenci un Savienības nolīgumus par ekonomisko un monetāro savienību, dalībvalstis var piedalīties sarunās ar starptautiskām organizācijām un slēgt nolīgumus. --------------------------------------------------
Līgums par Konstitūciju Eiropai - IV DAĻA. VISPĀRĪGI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI - IV-443. pants



Oficiālais Vēstnesis 310 , 16/12/2004 Lpp. 0189 - 0190



IV-443. pants Parastā pārskatīšanas procedūra 1. Jebkuras dalībvalsts valdība, Eiropas Parlaments vai Komisija var iesniegt Padomei priekšlikumus šā Līguma grozījumiem. Šos priekšlikumus Eiropadomei iesniedz Padome un par šiem priekšlikumiem paziņo valstu parlamentiem. 2. Ja Eiropadome, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu un Komisiju, ar vienkāršu balsu vairākumu pieņem lēmumu par labu ierosināto grozījumu izskatīšanai, Eiropadomes priekšsēdētājs sasauc Konventu, kuru veido valstu parlamentu pārstāvji, dalībvalstu vai to valdību vadītāji, Eiropas Parlamenta un Komisijas vadītāji. Ja paredzami grozījumi attiecībā uz iestādēm monetārā jomā, jāapspriežas arī ar Eiropas Centrālo banku. Konvents izskata ierosinātos grozījumus un vienprātīgi pieņem ieteikumu dalībvalstu valdību pārstāvju konferencei, kā paredzēts 3. punktā. Eiropadome, saņēmusi Eiropas Parlamenta piekrišanu, ar vienkāršu balsu vairākumu var nolemt nesasaukt Konventu, ja to neattaisno ierosināto grozījumu apjoms. Tādā gadījumā Eiropadome nosaka darba uzdevumu dalībvalstu valdību pārstāvju konferencei. 3. Padomes priekšsēdētājs sasauc dalībvalstu valdību pārstāvju konferenci, lai, savstarpēji vienojoties, noteiktu grozījumus, kas izdarāmi šajā Līgumā. Grozījumi stājas spēkā, kad tos ratificējušas visas dalībvalstis saskaņā ar savām attiecīgajām konstitucionālajām prasībām. 4. Ja divus gadus pēc tam, kad ir parakstīts līgums, ar ko groza šo Līgumu, četras piektdaļas dalībvalstu ir to ratificējušas un viena vai vairākas dalībvalstis ir saskārušās ar grūtībām ratificēšanas procesā, šis jautājums tiek darīts zināms Eiropadomei. --------------------------------------------------
Līgums par Konstitūciju Eiropai - III DAĻA. SAVIENĪBAS POLITIKA UN DARBĪBA - III SADAĻA. IEKŠPOLITIKA UN RĪCĪBA - IV NODAĻA. BRĪVĪBAS, DROŠĪBAS UN TIESISKUMA TELPA - 2. iedaļa. Robežkontroles, patvēruma un imigrācijas politika - III-267. pants



Oficiālais Vēstnesis 310 , 16/12/2004 Lpp. 0116 - 0116



III-267. pants 1. Savienība īsteno kopēju imigrācijas politiku, kuras mērķis ir visos posmos nodrošināt migrācijas plūsmas vadību, taisnīgu attieksmi pret trešo valstu pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstīs, un novērst nelikumīgu ieceļošanu un cilvēku tirdzniecību, kā arī paredzēt pastiprinātus pasākumus tās apkarošanai. 2. Piemērojot 1. punktu, ar eirolikumiem vai eiroietvarlikumiem nosaka pasākumus šādās jomās: a) ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumi, kā arī dalībvalstu ilgtermiņa vīzu un uzturēšanās atļauju piešķiršanas procedūru standarti, tostarp ģimeņu atkalapvienošanās nolūkā; b) to trešo valstu pilsoņu tiesību noteikšana, kuri likumīgi uzturas dalībvalstī, ietverot nosacījumus, kas attiecas uz pārvietošanās brīvību un uzturēšanās brīvību citās dalībvalstīs; c) nelikumīga ieceļošana un neatļauta uzturēšanās, tostarp to personu izraidīšana un brīvprātīga izceļošana, kuras uzturas nelikumīgi; d) cilvēku, jo īpaši sieviešu un bērnu, tirdzniecības apkarošana. 3. Savienība var noslēgt atpakaļuzņemšanas līgumus ar trešām valstīm, paredzot to trešo valstu pilsoņu atpakaļuzņemšanu izcelsmes valstīs, kuri neatbilst vai vairs neatbilst ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem kādā no dalībvalstīm. 4. Ar eirolikumiem vai eiroietvarlikumiem var noteikt pasākumus, ar kuriem veicina un atbalsta dalībvalstu rīcību, kuras mērķis ir veicināt to trešo valstu pilsoņu integrāciju, kuri likumīgi uzturas to teritorijā, neparedzot dalībvalstu normatīvo aktu saskaņošanu. 5. Šis pants neietekmē dalībvalstu tiesības noteikt uzņemšanas apjomu trešo valstu pilsoņiem, kuri to teritorijā ierodas no trešām valstīm, lai meklētu darbu, neatkarīgi no tā, vai viņi ir algoti vai pašnodarbināti. --------------------------------------------------
Līgums par Konstitūciju Eiropai - III DAĻA. SAVIENĪBAS POLITIKA UN DARBĪBA - VII SADAĻA. KOPĪGI NOTEIKUMI - III-435. pants



Oficiālais Vēstnesis 310 , 16/12/2004 Lpp. 0184 - 0184



III-435. pants Konstitūcija neietekmē tiesības un pienākumus, ko uzliek nolīgumi, kurus viena vai vairākas dalībvalstis no vienas puses noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm no otras puses līdz 1958. gada 1. janvārim, bet attiecībā uz topošajām dalībvalstīm — līdz to pievienošanās dienai. Ja minētie nolīgumi nav saderīgi ar Konstitūciju, attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis veic visu vajadzīgo, lai konstatēto nesaderību novērstu. Vajadzības gadījumā dalībvalstis šajā sakarā sniedz savstarpēju palīdzību un vienojas par kopēju attieksmi. Piemērojot šā panta pirmajā daļā minētos nolīgumus, dalībvalstis ņem vērā to, ka tiesības, kurām saskaņā ar Konstitūciju ir piekritusi katra dalībvalsts, pieder pie būtiskām Savienības izveides sastāvdaļām un tādējādi ir cieši saistītas ar kopīgu iestāžu dibināšanu, kurām attiecīgas pilnvaras ir piešķīrusi Konstitūcija, un to, ka visas citas dalībvalstis piešķir tādas pašas tiesības. --------------------------------------------------
Līgums par Konstitūciju Eiropai - I DAĻA - IX SADAĻA. DALĪBA SAVIENĪBĀ - I-60. pants



Oficiālais Vēstnesis 310 , 16/12/2004 Lpp. 0040 - 0040



I-60. pants Brīvprātīga izstāšanās no Savienības 1. Jebkura dalībvalsts var nolemt izstāties no Savienības saskaņā ar saviem konstitucionālajiem noteikumiem. 2. Dalībvalsts, kura nolemj izstāties, par savu nodomu paziņo Eiropadomei. Ievērojot Eiropadomes paustās nostādnes, Savienība risina sarunas un noslēdz līgumu ar šo valsti, nosakot tās izstāšanās kārtību un ņemot vērā tās turpmākās attiecības ar Savienību. Šo līgumu apspriež saskaņā ar III-325. panta 3. punktu; saņēmusi Eiropas Parlamenta atzinumu, ar kvalificētu balsu vairākumu to noslēdz Padome. 3. Konstitūcija attiecīgai valstij vairs nav saistoša no dienas, kad stājas spēkā izstāšanās līgums, vai, ja tāds nav noslēgts, divus gadus pēc 2. punktā minētā paziņojuma, ja vien Eiropadome, vienojoties ar attiecīgo dalībvalsti, vienprātīgi nenolemj šo laikposmu pagarināt. 4. Piemērojot 2. un 3. punktu, Eiropadomes vai Padomes loceklis no tās dalībvalsts, kura izstājas, nepiedalās nedz Ministru padomes vai Eiropadomes pārrunās, nedz eirolēmumu pieņemšanā attiecībā uz šo valsti. Kvalificēts balsu vairākums ir vismaz 72 % to Padomes locekļu balsu, kuri pārstāv iesaistītās dalībvalstis un aptver vismaz 65 % šo dalībvalstu iedzīvotāju. 5. Ja valsts, kura ir izstājusies no Savienības, lūdz atkārtotu pievienošanos, uz tās lūgumu attiecas I-58. pantā minētā procedūra. --------------------------------------------------
Nobeiguma akts - II.Deklarācijas - A.Pašreizējo dalībvalstu kopējās deklarācijas - 4.Kopējā deklarācija par lauku attīstību: Bulgārija un Rumānija



Oficiālais Vēstnesis L 157 , 21/06/2005 Lpp. 0391 - 0391



4. Kopējā deklarācija par lauku attīstību: Bulgārija un Rumānija Attiecībā uz lauku attīstības saistību apropriācijām no ELVGF Garantiju nodaļas Bulgārijai un Rumānijai trīs gadu laikposmā no 2007. gada līdz 2009. gadam, kas minēts Pievienošanās protokola 34. panta 2. punktā un Pievienošanās akta 34. panta 2. punktā, Savienība norāda, ka piešķīrumi varētu būt šādi: (miljonos EUR, 2004. gada cenās) | | 2007. | 2008. | 2009. | 2007.-2009. | Bulgārija | 183 | 244 | 306 | 733 | Rumānija | 577 | 770 | 961 | 2308 | Kopā | 760 | 1014 | 1267 | 3041 | Lauku attīstības piešķīrumi Bulgārijai un Rumānijai pēc šī 2007. — 2009. gada trīs gadu laikposma pamatosies uz pastāvošo noteikumu piemērošanu vai to noteikumu piemērošanu, kas izriet no jebkādām līdz tam notikušām politikas reformām. --------------------------------------------------
a)

Atkāpjoties no 13. panta 1. un 2. punkta, dziļumā, kas nepārsniedz 50 metrus, kuģiem, kuri reģistrēti un darbojas Rietumistrijas reģionā, pagaidu kārtā līdz 2014. gada 30. jūnijam ir atļauts izmantot grunts traļus tādā attālumā no krasta, kas nav mazāks par 1,5 jūras jūdzēm. Minētā atkāpe attiecas uz reģionu, kuru apzīmē kā Rietumistriju un definē no ģeogrāfisko koordinātu punkta φ=44.52135 un λ=14.29244 ar līniju uz ziemeļiem un līniju uz rietumiem. Kuģiem, kuru kopējais garums ir mazāks par 15 metriem, dziļumā, kas pārsniedz 50 metrus, Horvātijai pagaidu kārtā līdz 2014. gada 30. jūnijam atļauj izmantot grunts traļus tādā attālumā no krasta, kas ir vismaz 1 jūras jūdze, saglabājot visus pārējos teritoriālos un laika ierobežojumus, kurus piemēro pievienošanās dienā.
2.

32008 L 0118: Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV L 9, 14.1.2009., 12. lpp.). Direktīvas 46. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Neskarot 32. pantu, dalībvalstis, kas nav minētas Direktīvas 92/79/EEK 2. panta 2. punkta trešajā un ceturtajā daļā, attiecībā uz cigaretēm, kuras var ievest to teritorijā bez papildu akcīzes nodokļa samaksas, var no 2014. gada 1. janvāra piemērot daudzuma ierobežojumu vismaz 300 vienību apjomā cigaretēm, kuras ieved no dalībvalsts, kas atbilstīgi minētās direktīvas 2. panta 2. punkta trešajai un ceturtajai daļai piemēro zemāku akcīzes nodokli nekā to, kas paredzēts tās 2. panta 2. punkta pirmajā daļā. Direktīvas 92/79/EEK 2. panta 2. punkta trešajā un ceturtajā daļā minētās dalībvalstis, kuras neatkarīgi no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas uzliek akcīzes nodokli vismaz EUR 77 apjomā par 1 000 cigaretēm, no 2014. gada 1. janvāra var piemērot daudzuma ierobežojumu vismaz 300 vienību apjomā cigaretēm, kuras bez papildu akcīzes nodokļa samaksas ieved no dalībvalsts, kas atbilstīgi minētās direktīvas 2. panta 2. punkta trešajai daļai piemēro zemāku akcīzes nodokli. Dalībvalstis, kuras atbilstīgi šā punkta pirmajai un otrajai daļai piemēro daudzuma ierobežojumu, par to informē Komisiju. Tās var veikt vajadzīgās pārbaudes, ja šādas pārbaudes neietekmē iekšējā tirgus pienācīgu darbību.”